NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 950/2014
ze dne 4. září 2014
o zahájení dočasného a mimořádného režimu podpory soukromého skladování některých sýrů a stanovení výše podpory předem
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (1), a zejména na čl. 219 odst. 1 ve spojení s článkem 228 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ruská vláda zavedla dne 7. srpna 2014 zákaz dovozu některých produktů, včetně mléčných výrobků, z Unie do Ruska. Z mléčných výrobků jsou zákazem nejvíce postiženy sýry, neboť jejich vývoz do Ruska představuje 33 % celkového vývozu sýrů z Unie. Pokud jde o sýry, je navíc Rusko výhradním obchodním partnerem Finska a pobaltských zemí a důležitým partnerem dalších členských států, například Německa, Nizozemska či Polska.
(2)
Vývoz sýrů do Ruska činil v roce 2013 více než 250 000 tun, což je množství, u nějž hrozí, že bude muset být z velké části absorbováno vnitřním trhem, což způsobí nerovnováhu trhu a stlačí ceny dolů.
(3)
Tržní intervenční opatření, která umožňuje nařízení (EU) č. 1308/2013, se nezdají být pro nově vzniklou situaci dostatečná, neboť se omezují na sýry se zeměpisným označením.
(4)
Hrozba vážné nerovnováhy na trhu se sýry by mohla být zmírněna nebo odstraněna skladováním. Je proto vhodné poskytnout podporu soukromému skladování sýrů a stanovit předem výši této podpory.
(5)
Článek 17 nařízení (EU) č. 1308/2013 stanoví, že podpora soukromého skladování se může poskytovat na sýry s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 (2). I když se sýrů se zeměpisným označením zákaz dovozu týká, představují z celkového sortimentu sýrů vyvážených do Ruska pouze minimální část. Z důvodů funkčnosti a správní účinnosti je vhodné zřídit jednotný režim podpory soukromého skladování zahrnující všechny druhy sýrů.
(6)
Je třeba vyloučit čerstvé sýry, které nejsou vhodné pro skladování.
(7)
Aby se usnadnilo řízení a kontrola, měla by být podpora soukromého skladování v zásadě poskytována pouze hospodářským subjektům usazeným a registrovaným pro účely DPH v Unii.
(8)
Aby byla zajištěna řádná kontrola režimu, mělo by toto nařízení specifikovat informace nutné pro uzavření smlouvy o skladování, jakož i povinnosti smluvních stran.
(9)
Za účelem zvýšení účinnosti režimu podpory by se smlouvy měly uzavírat na určité minimální množství a měly by v nich být přesně stanoveny povinnosti smluvní strany, zejména ty, které umožní příslušnému orgánu odpovědnému za kontrolu skladování provádět účinnou kontrolu skladovacích podmínek.
(10)
Jedním ze zásadních požadavků pro poskytování podpory soukromého skladování je skladování smluvního množství na sjednanou dobu. S ohledem na obchodní praxi a z praktických důvodů by měla být přípustná povolená odchylka od množství, na něž se vztahuje podpora.
(11)
Aby byla zajištěna řádná správa skladování, je třeba přijmout opatření na snížení výše podpory vyplácené v případě, že množství skladované během smluvní doby skladování bude nižší než smluvní množství a že nebude plně dodržena doba skladování.
(12)
Částka podpory by měla být určena na základě nákladů na skladování a/nebo jiných příslušných prvků trhu. Je vhodné stanovit podporu na pevné náklady spojené s uskladněním a vyskladněním dotyčných produktů a podporu na den na náklady na skladování v chladu a financování.
(13)
Je zapotřebí stanovit podmínky pro poskytnutí zálohové platby, podmínky pro úpravu podpory v případech, kdy není plně dodrženo smluvní množství, podmínky pro kontroly dodržování způsobilosti pro podporu, možné sankce a informace, které mají členské státy oznamovat Komisi.
(14)
Je vhodné umožnit stanovení redukčního koeficientu pro nevyřízené žádosti, pokud je to nutné, aby opatření nepřesáhla objemy pro které je režim podpory soukromého skladování stanoven.
(15)
Rovněž by se měla stanovit pravidla týkající se dokumentace, účetnictví, jakož i četnosti a povahy kontrol.
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví dočasný mimořádný režim podpory soukromého skladování sýrů kódů KN 0406 20, 0406 30, 0406 40 a 0406 90 a zmrazeného tvarohu kódu 0406 10.
Maximální objem výrobků, na které se tento dočasný režim vztahuje, je stanoven na 155 000 tun.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se „příslušnými orgány členských států“ rozumí útvary nebo subjekty akreditované členskými státy jako platební agentury, které splňují podmínky stanovené článkem 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 (3).
Článek 3
Způsobilost produktů
1. Pro poskytnutí podpory soukromého skladování uvedené v článku 1 (dále jen „podpora“) musí sýry vykazovat řádnou a uspokojivou obchodní jakost, pocházet z Unie a ke dni začátku platnosti smlouvy o skladování mít minimální stáří odpovídající době zrání, která přispívá ke zvýšení hodnoty daných sýrů.
2. Sýry musí splňovat tyto požadavky:
a)
každá partie má hmotnost nejméně 0,5 tuny;
b)
mají nesmazatelné označení podniku, ve kterém byly vyrobeny, spolu s datem výroby, přičemž toto označení může mít formu kódu;
c)
je na nich uvedeno datum uskladnění;
d)
nebyly předmětem předchozí smlouvy o skladování.
3. Členské státy mohou upustit od povinnosti uvádět na sýrech datum uskladnění uvedené v odst. 2 písm. c), pokud se osoba odpovědná za sklad zaváže vést evidenci, do níž v den uskladnění budou zaznamenány údaje uvedené v odst. 2 písm. b).
Článek 4
Žádosti o podporu
1. Hospodářský subjekt, který žádá o podporu, podá žádost příslušným orgánům členských států, v nichž jsou výrobky skladovány.
2. Hospodářské subjekty, které žádají o podporu, musí být usazeny a registrovány pro účely DPH v Unii.
3. Žádosti o podporu lze podávat ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost. Žádosti je možno zasílat do 31. prosince 2014.
4. Žádosti o podporu se musí vztahovat na výrobky, které již byly zcela uskladněny.
5. Žádosti se podávají způsobem, který hospodářským subjektům zpřístupní příslušný členský stát.
Příslušné orgány členských států mohou vyžadovat, aby elektronické žádosti byly opatřeny zaručeným elektronickým podpisem ve smyslu čl. 2 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/93/ES (4) nebo elektronickým podpisem, který poskytuje rovnocennou záruku, pokud jde o požadovanou funkčnost podpisu, použitím týchž pravidel a podmínek, které jsou vymezeny v ustanoveních Komise o elektronických a digitálních dokumentech, uvedených v rozhodnutí Komise 2004/563/ES, Euratom (5) a v jeho prováděcích pravidlech.
6. Žádost je přijatelná pouze v případě, že jsou splněny tyto podmínky:
a)
je v ní uveden odkaz na toto nařízení;
b)
jsou v ní uvedeny identifikační údaje žadatele, jako jméno, adresa a identifikační číslo pro účely DPH;
c)
je v ní uveden produkt s příslušným šestimístným kódem KN;
d)
je v ní uvedeno množství produktů;
e)
je v ní uvedena doba skladování;
f)
je v ní uveden název a adresa místa skladování, číslo skladované partie a případně číslo schválení, které umožňuje určit výrobní závod;
g)
neobsahuje žádné další podmínky žadatele než ty, jež jsou stanoveny v tomto nařízení;
h)
je předložena v úředním jazyce nebo v jednom z úředních jazyků členského státu, ve kterém se žádost podává.
7. Obsah žádostí nesmí být po jejich podání měněn.
Článek 5
Uzavírání smluv
1. Smlouvy se uzavírají mezi příslušným orgánem členského státu, na jehož území jsou výrobky skladovány, a žadatelem (dále jen „smluvní strana“).
2. Smlouvy se uzavírají do 30 dnů od data přijetí informací uvedených v čl. 4 odst. 6 písm. f), případně s výhradou následného potvrzení způsobilosti produktů podle čl. 14 odst. 2 druhého pododstavce. Pokud není způsobilost potvrzena, je dotyčná smlouva považována za neplatnou.
Článek 6
Povinnosti smluvní strany
1. Smlouvy ukládají smluvní straně minimálně tyto povinnosti:
a)
na vlastní riziko a náklady uskladnit a po smluvní dobu skladování skladovat smluvní množství za podmínek, které zajistí, že budou zachovány požadavky na vlastnosti produktů, aniž by byly skladované produkty nahrazeny nebo přemístěny na jiné místo skladování. Na řádně odůvodněnou žádost smluvní strany však může příslušný orgán povolit přemístění skladovaných produktů;
b)
uchovávat doklady o hmotnosti pořízené v době uskladnění;
c)
umožnit příslušnému orgánu, aby kdykoli zkontroloval, zda jsou dodržovány všechny povinnosti stanovené ve smlouvě;
d)
zajistit, aby byly skladované produkty snadno přístupné a jednotlivě identifikovatelné: každá individuálně skladovaná jednotka je označena datem uskladnění, číslem smlouvy, názvem produktu a hmotností. Členské státy však mohou upustit od požadavku týkajícího se označení číslem smlouvy, pokud se osoba odpovědná za sklad zaváže, že zaznamená číslo smlouvy do evidence podle čl. 3 odst. 2.
2. Smluvní strana poskytne orgánu odpovědnému za kontrolu veškerou dokumentaci ke každé smlouvě, která umožní ověřit zejména tyto informace o produktech umístěných v soukromém skladu:
a)
číslo schválení, které umožňuje určit výrobní závod a členský stát výroby;
b)
původ a datum výroby produktů;
c)
datum uskladnění;
d)
hmotnost a počet zabalených kusů;
e)
fyzickou přítomnost ve skladu a adresu skladu;
f)
datum očekávaného ukončení smluvní doby skladování doplněné datem skutečného vyskladnění.
3. Smluvní strana, nebo případně provozovatel skladu, vede skladovou účetní evidenci, která musí být k dispozici ve skladu a která musí pod každým číslem smlouvy obsahovat tyto údaje:
a)
identifikaci produktů uskladněných v soukromém skladu podle partie;
b)
data uskladnění a vyskladnění;
c)
množství udané na skladovanou partii;
d)
umístění výrobků ve skladu.
Článek 7
Smluvní doba skladování
1. Smluvní doba skladování začíná dnem následujícím po dni, kdy příslušné orgány obdrží informace uvedené v čl. 4 odst. 6 písm. f).
2. Smluvní skladování končí dnem, který předchází dni vyskladnění.
3. Podpora může být poskytnuta pouze tehdy, činí-li smluvní doba skladování 60 až 210 dní.
Článek 8
Vyskladnění
1. Vyskladnění lze zahájit dnem následujícím po posledním dni smluvní doby skladování.
2. Vyskladňuje se celá skladovaná partie nebo i menší množství, pokud to povolí příslušný orgán. Avšak v případě uvedeném v čl. 14 odst. 4 písm. a) může být vyskladněno pouze zapečetěné množství.
3. V souladu s ustanoveními čl. 14 odst. 5 oznámí smluvní strana příslušnému orgánu předem, že hodlá začít vyskladňovat produkty ze skladu.
4. Pokud není splněn požadavek odstavce 3, ale příslušnému orgánu je do 30 dnů po vyskladnění z místa skladování předložen dostatečný důkaz o datu vyskladnění a dotčeném množství, snižuje se podpora o 15 % a vyplácí se pouze za období, pro které poskytla smluvní strana příslušnému orgánu dostatečný důkaz o tom, že produkt byl uskladněn na základě smlouvy.
5. Pokud není splněn požadavek odstavce 3 a příslušnému orgánu není do 30 dnů po vyskladnění z místa skladování předložen dostatečný důkaz o datu vyskladnění a dotčeném množství, nevyplácí se na základě dotyčné smlouvy žádná podpora.
Článek 9
Částky podpory
Podpora činí:
-
15,57 EUR na uskladněnou tunu za pevné náklady na skladování,
-
0,40 EUR na tunu za den smluvního skladování.
Článek 10
Vyplacení zálohy na podporu
1. Po uplynutí 60 dnů skladování lze na žádost smluvní strany vyplatit jedinou zálohu na podporu za předpokladu, že smluvní strana složí jistotu odpovídající záloze navýšené o 10 %.
2. Výše zálohy nesmí překročit částku podpory odpovídající době skladování v délce 90 dnů, případně tří měsíců. Jistota uvedená v odstavci 1 se uvolní, jakmile bude vyplacen zůstatek podpory.
Článek 11
Vyplacení podpory
1. Podpora nebo, pokud byla poskytnuta zálohová platba podle článku 10, zůstatek podpory se vyplácí na základě žádosti o vyplacení podané smluvní stranou do tří měsíců po ukončení období smluvního skladování.
2. Pokud nemohla smluvní strana předložit příslušné doklady ve lhůtě tří měsíců, ačkoli učinila vše pro jejich včasné získání, mohou jí být poskytnuty další lhůty v celkovém trvání maximálně tří měsíců.
3. Podpora nebo zůstatek podpory se vyplácí do 120 dnů po dni, kdy byla podána žádost o vyplacení podpory, za předpokladu, že byly splněny smluvní závazky a že byla provedena závěrečná kontrola. Pokud však probíhá správní šetření, bude platba provedena až po uznání nároku na podporu.
4. Pokud je skutečně skladované množství během smluvní doby skladování nižší než smluvní množství a není nižší než 95 % tohoto množství, podpora se s výjimkou případů vyšší moci poskytne na skutečně skladované množství. Pokud však příslušný orgán zjistí, že smluvní strana jednala úmyslně nebo z nedbalosti, může rozhodnout o dalším snížení podpory nebo o jejím nevyplacení.
5. Jestliže je množství skutečně skladované po smluvní dobu skladování nižší než procentní sazba uvedená v odstavci 4, ale není nižší než 80 % smluvního množství, sníží se podpora pro skutečně skladované množství o polovinu, s výjimkou případů vyšší moci. Pokud však příslušný orgán zjistí, že smluvní strana jednala úmyslně nebo z nedbalosti, může rozhodnout o dalším snížení podpory nebo o jejím nevyplacení.
6. Jestliže je množství skutečně skladované po smluvní dobu skladování nižší než 80 % smluvního množství, nevyplatí se žádná podpora, s výjimkou případů vyšší moci.
7. Pokud kontroly během skladování nebo při vyskladnění zjistí vadné produkty, nevyplatí se na toto množství žádná podpora. Zbytek skladované partie, který je stále způsobilý pro podporu, nesmí být menší než minimální množství stanovené v čl. 3 odst. 2. Stejné pravidlo se použije, pokud je z uvedeného důvodu vyskladněna část skladované partie před uplynutím minimální doby skladování.
Vadné produkty se do výpočtu skutečně skladovaného množství podle odstavců 4, 5 a 6 nezapočítávají.
8. Pokud, s výjimkou případů vyšší moci, smluvní strana nedodrží konec smluvní doby skladování stanovené v čl. 7 odst. 3 pro celé skladované množství, snižuje se za každý kalendářní den neplnění částka podpory u dotyčné smlouvy o 10 %. Toto snížení však nepřesáhne 100 % částky podpory.
Článek 12
Oznámení a sledování
1. Členské státy oznámí Komisi nejpozději každé úterý za předešlý týden množství, na které byly uzavřeny smlouvy, rozdělené podle doby skladování, jakož i množství produktů, pro něž byly žádosti o podporu předloženy.
Komise informuje členské státy, jakmile zjistí, že se množství, pro něž byly žádosti o podporu předloženy, blíží maximálnímu množství uvedenému v článku 1.
Poté, co Komise informovala členské státy o tom, že se množství, pro něž byly žádosti o podporu předloženy, blíží maximálnímu množství uvedenému v článku 1, oznámí členské státy Komisi každý pracovní den před 14.00 hod (bruselského času) množství produktů, pro které byly žádosti o podporu předloženy předcházejícího pracovního dne.
2. Na základě oznámení obdržených v souladu s odstavcem 1 se Komise přesvědčí, že maximální množství uvedené v článku 1 není překročeno.
Pokud Komise na základě těchto oznámení zjistí, že maximální množství uvedené v článku 1 bylo překročeno, neprodleně to oznámí všem členským státům.
3. Jestliže Komise informovala členské státy, že maximální množství uvedené v článku 1 bylo překročeno, členské státy následně informují hospodářské subjekty.
4. Členské státy oznámí Komisi nejpozději do konce měsíce za předcházející měsíc:
a)
množství produktů uskladněných a vyskladněných během dotyčného měsíce;
b)
množství produktů skladovaných na konci dotyčného měsíce;
c)
množství produktů, u nichž skončila doba smluvního skladování.
5. Oznámení členských států Komisi uvedená v odstavcích 1 a 4 se provádějí v souladu s nařízením Komise (ES) č. 792/2009 (6).
Článek 13
Opatření pro dodržení maximálního množství
Pokud by přijetím celého množství produktů, pro které byly žádosti o podporu předloženy v určitý den, bylo překročeno maximální množství uvedené v článku 1, Komise prostřednictvím prováděcího aktu přijatého bez použití postupu uvedeného v čl. 229 odst. 2 a 3 nařízení (EU) č. 1308/2013 stanoví koeficient přidělení, který se použije pro množství odpovídající žádostem oznámeným Komisi téhož dne. Tento koeficient přidělení omezí celkové množství produktů způsobilých pro dočasnou mimořádnou podporu soukromého skladování na maximální množství uvedené v článku 1.
Článek 14
Kontroly
1. Členské státy přijmou veškerá opatření nezbytná k zajištění dodržování tohoto nařízení. Uvedená opatření zahrnují důslednou správní kontrolu žádostí o podporu doplněnou kontrolami na místě stanovenými v odstavcích 2 až 8.
2. Orgán odpovědný za kontrolu provádí kontroly produktů uskladněných do 30 dnů od data přijetí informací uvedených v čl. 4 odst. 6 písm. f).
Aniž by bylo dotčeno ustanovení odst. 5 písm. a) prvního pododstavce tohoto článku, za účelem zajištění způsobilosti skladovaných produktů pro podporu se provede fyzická kontrola reprezentativního vzorku nejméně 5 % množství uskladněných produktů, aby bylo zajištěno, že skladované partie odpovídají údajům uvedeným v návrhu na uzavření smlouvy, mimo jiné pokud jde o hmotnost, identifikaci a povahu produktů.
3. Pokud členský stát uvede řádné důvody, může být třicetidenní lhůta stanovená v odstavci 2 prodloužena o 15 dnů.
4. Orgán odpovědný za kontrolu:
a)
zapečetí během kontroly uvedené v odstavci 2 produkty podle smluv, skladovaných partií nebo menších množství nebo
b)
provede neohlášenou kontrolu, aby se zajistilo, že se smluvní množství nachází v místě skladování.
Kontrola podle písm. b) prvního pododstavce musí odpovídat alespoň 10 % celkového množství uvedeného ve smlouvě a musí být reprezentativní. Kontroly zahrnují kontrolu skladové evidence podle čl. 6 odst. 3 a příslušných dokladů, jako např. potvrzení o hmotnosti a dokladu o uskladnění, a ověření hmotnosti, druhu a identifikace produktů vztahující se minimálně na 5 % množství, které je předmětem neohlášené kontroly.
5. Na konci smluvní doby skladování ověří orgán odpovědný za kontrolu nejméně u poloviny smluv hmotnost a identifikaci skladovaných produktů prostřednictvím odebrání vzorků. Za účelem této kontroly informuje smluvní strana příslušný orgán a uvede dotyčné skladované partie nejméně pět pracovních dnů před:
a)
koncem maximálního období smluvního skladování nebo
b)
zahájením vyskladnění, pokud k vyskladnění produktů dochází před uplynutím maximální smluvní doby skladování.
Členský stát může souhlasit s kratší lhůtou, než je pět pracovních dnů.
6. Pokud se využije možnost uvedená v odst. 4 písm. a), ověří se na konci smluvní doby skladování přítomnost a neporušenost použitých pečetí. Náklady na zapečetění a manipulaci nese smluvní strana.
7. Veškeré vzorky odebrané za účelem ověření jakosti a složení produktů odebírají pracovníci orgánu odpovědného za kontrolu nebo jsou tyto vzorky odebírány v jejich přítomnosti.
Fyzická kontrola nebo ověření hmotnosti se provádí v přítomnosti uvedených pracovníků při vážení.
Pro účely kontrol musí být všechny skladové a finanční záznamy a doklady kontrolované uvedenými pracovníky opatřeny při kontrole razítkem nebo parafovány. Pokud jsou kontrolovány elektronické záznamy, vytiskne se jedna kopie a uloží do kontrolního spisu.
Článek 15
Zpráva o auditu
1. Kontrolní orgán odpovědný za kontrolu vypracuje kontrolní zprávu o každé kontrole provedené na místě. Zpráva přesně popíše jednotlivé kontrolované položky.
Zpráva zahrnuje:
a)
datum a čas zahájení kontroly;
b)
podrobné informace o předběžném oznámení kontroly;
c)
dobu trvání kontroly;
d)
přítomné zodpovědné osoby;
e)
povahu a rozsah provedených kontrol, a zejména podrobné údaje o prověřených dokladech a produktech;
f)
zjištění a závěry;
g)
zda je vyžadováno následné opatření.
Kontrolní zpráva musí být podepsána odpovědným pracovníkem a spolupodepsána smluvní stranou nebo ve stanovených případech provozovatelem skladu a musí být zahrnuta do platební dokumentace.
2. V případě významných nesrovnalostí týkajících se nejméně 5 % množství produktů v rámci jedné smlouvy podléhajících kontrole se ověření rozšíří na větší vzorek, který bude stanoven orgánem odpovědným za provádění kontrol.
3. Na základě kritérií závažnosti, rozsahu, doby trvání a opakování zaznamená orgán odpovědný za kontrolu všechny případy porušení předpisů, které mohou vést k vyloučení z podpory podle čl. 16 odst. 1 a/nebo k vrácení neoprávněně vyplacené podpory, případně včetně úroků, v souladu s odstavcem 4 uvedeného článku.
Článek 16
Sankce
1. Pokud příslušný orgán členského státu zjistí, že doklad předložený žadatelem o udělení práv vyplývajících z tohoto nařízení obsahuje nesprávné informace, a pokud je tato nesprávná informace rozhodující pro udělení uvedeného práva, vyloučí příslušný orgán žadatele z řízení na poskytování podpory u téhož produktu, u nějž byla nesprávná informace uvedena, na období jednoho roku od okamžiku přijetí konečného správního rozhodnutí konstatujícího nesrovnalost.
2. Vyloučení podle odstavce 1 se nepoužije, pokud žadatel před příslušným orgánem uspokojivě prokáže, že situace uvedená v daném odstavci byla způsobena vyšší mocí nebo že je důsledkem zřejmého omylu.
3. Neoprávněně vyplacenou podporu vrátí dotyčné hospodářské subjekty s úrokem. Obdobně se použijí pravidla stanovená v článku 73 nařízení Komise (ES) č. 796/2004 (7).
4. Prováděním správních sankcí a vymáháním neoprávněně vyplacených částek podle tohoto článku není dotčeno sdělování nesrovnalostí Komisi podle nařízení Komise (ES) č. 1848/2006 (8).
Článek 17
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. září 2014.
A BIZOTTSÁG 950/2014/EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2014. szeptember 4.)
egyes sajtok magántárolására vonatkozó ideiglenes és rendkívüli támogatási program megnyitásáról és a támogatás összegének előzetes rögzítéséről
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a mezőgazdasági termékpiacok közös szervezésének létrehozásáról, és a 922/72/EGK, a 234/79/EK, az 1037/2001/EK és az 1234/2007/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 219. cikke (1) bekezdésére, összefüggésben 228. cikkével,
mivel:
(1)
Az orosz kormány 2014. augusztus 7-én betiltotta egyes termékek, köztük a tejtermékek Unióból Oroszországba irányuló importját. A tilalom a tejtermékek közül a sajt exportját érinti a legérzékenyebben, hiszen az Unió teljes sajtexportjának 33 %-a Oroszországba irányul. Ezenkívül Oroszország a sajtexport tekintetében kizárólagos partnere Finnországnak és a balti országoknak, továbbá más tagállamok (Németország, Hollandia, Lengyelország) exportjának is fontos felvevőpiaca.
(2)
2013-ban az Oroszországba irányuló sajtexport mennyisége több mint 250 000 tonna volt, melynek jelentős részét a belső piacnak kellene felvennie a jelenlegi helyzetben, ami a piacon egyensúlytalanságot és lefele ható árnyomást okozna.
(3)
Az 1308/2013/EU rendelet értelmében rendelkezésre álló piaci intervenciós intézkedések, mivel csak a földrajzi jelzéssel ellátott sajtokra vonatkoznak, nem elegendőek az előállt helyzet kezelésére.
(4)
A sajtpiac súlyos egyensúlyhiánya raktározással enyhíthető, illetve kiküszöbölhető. Ezért indokolt a sajt magántárolására támogatást nyújtani és a támogatás összegét előre rögzíteni.
(5)
Az 1308/2013/EU rendelet 17. cikke úgy rendelkezik, hogy az 1151/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) szerinti, oltalom alatt álló eredetmegjelöléssel vagy oltalom alatt álló földrajzi jelzéssel ellátott sajt tekintetében magántárolási támogatás nyújtható. Jóllehet a tilalom érint földrajzi jelzéssel ellátott sajtokat, ezek az Oroszországba exportált sajtfélék igen kis részét teszik ki. A végrehajtás és az igazgatás hatékonysága érdekében helyénvaló az összes sajtfélére vonatkozó egyetlen magántárolási támogatási rendszert létrehozni.
(6)
A tárolásra nem alkalmas friss sajtokat indokolt a rendelkezés hatálya alól kizárni.
(7)
Az irányítás és ellenőrzés megkönnyítése érdekében magántárolási támogatást - általános szabályként - csak az Unióban letelepedett és héa-nyilvántartásba vett gazdasági szereplők részére lehet nyújtani.
(8)
Hogy biztosítani lehessen a lebonyolítás megfelelő nyomon követését, a tárolási szerződések megkötéséhez szükséges információkat és a szerződő felek kötelezettségeit e rendeletben meg kell határozni.
(9)
A rendszer hatékonyabbá tétele érdekében a szerződéseknek egy bizonyos minimális mennyiségre kell vonatkozniuk, valamint részletesen meg kell határozniuk a szerződő fél által teljesítendő kötelezettségeket, különösen azokat, amelyek a tárolási műveletek ellenőrzéséért felelős illetékes hatóság számára lehetővé teszik a raktározási feltételek eredményes ellenőrzését.
(10)
A magántárolási támogatás odaítélésének egyik elsődleges követelménye, hogy a szerződéses mennyiséget a megállapodás szerinti ideig tárolják. A kereskedelmi gyakorlat figyelembevételéhez, valamint gyakorlati megfontolásból a támogatott mennyiség tekintetében célszerű bizonyos tűréshatárt megengedni.
(11)
A tárolás megfelelő irányítása érdekében indokolt rendelkezéseket hozni a kifizetendő támogatás csökkentésére, ha a tárolt mennyiség a szerződéses tárolási időszak alatt a szerződésben foglalt mennyiségnél kisebb, illetve ha a tárolási időszak a szerződésben foglalt időszaknál rövidebb.
(12)
A támogatás összegét a tárolás költségei és/vagy egyéb releváns piaci szempontok alapján kell meghatározni. Indokolt támogatást megállapítani az érintett termékek be- és kitárolásának fix költségeire, valamint a hűtőházi tárolás napi költségeire és a finanszírozási költségekre vonatkozóan.
(13)
Szükséges feltüntetni az előlegfizetés biztosításának feltételeit; a támogatáskorrekciót azokban az esetekben, amikor a szerződéses mennyiséget nem tartják be teljes mértékben; a támogatásra való jogosultság meglétére vonatkozó ellenőrzéseket; az esetleges szankciókat és azokat az információkat, melyekről a tagállamoknak értesíteniük kell a Bizottságot.
(14)
Annak érdekében, hogy ne lehessen túllépni a magántárolási támogatási programban meghatározott mennyiségeket, az elbírálás alatt álló kérelmek esetében - amennyiben szükséges - indokolt egy csökkentési együttható megállapításának lehetőségét biztosítani.
(15)
Szabályokat célszerű megállapítani a dokumentációra, a könyvelésre, valamint az ellenőrzés gyakoriságára és módjára vonatkozóan is.
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Tárgy
Ez a rendelet a 0406 20, a 0406 30, a 0406 40 és a 0406 90 KN-kód alá tartozó sajtok, valamint a 0406 10 KN-kód alá tartozó fagyasztott tejalvadék magántárolására vonatkozó ideiglenes és rendkívüli támogatási program felállításáról rendelkezik.
Az ideiglenes program hatálya alá tartozó termékek maximális mennyisége 155 000 tonna.
2. cikk
Fogalommeghatározás
E rendelet alkalmazásában a „tagállami illetékes hatóság” az 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) 7. cikkében megállapított feltételeket teljesítő, a tagállam által kifizető ügynökségként akkreditált szervezeti egység vagy szerv.
3. cikk
A termékek támogathatósága
1. Az 1. cikkben említett magántárolási támogatásra (a továbbiakban: támogatás) való jogosultság feltétele, hogy a sajt megbízható, kifogástalan kereskedelmi minőségű legyen, az Unióból származzon és a tárolási szerződés kezdőnapján elérje az azon érlelési időszaknak megfelelő minimális érettségi fokot, amely alatt a sajt értéke növekedik.
2. A sajtnak az alábbi követelményeknek kell megfelelnie:
a)
az egyes tételek tömege legalább 0,5 tonna;
b)
a gyártó vállalkozást, valamint a gyártás időpontját a sajtokon letörölhetetlen felirat jelzi, esetleg kódolva;
c)
a sajton szerepel a betárolás dátuma;
d)
a sajt nem képezte korábbi raktározási szerződés tárgyát.
3. A tagállamok mentességet adhatnak az alól a kötelezettség alól, hogy a sajton feltüntessék a (2) bekezdés c) pontjában említett betárolási dátumot, amennyiben a raktár vezetője vállalja olyan nyilvántartás vezetését, amelyben a betárolás napján nyilvántartásba veszik a (2) bekezdés b) pontjában említett adatokat.
4. cikk
Támogatási kérelem
1. A támogatásért folyamodó gazdasági szereplő kérelmet nyújt be azon tagállam illetékes hatóságának, amelyben a termékeket tárolják.
2. Támogatási kérelmet csak az Unióban letelepedett és héa-nyilvántartásba vett gazdasági szereplők nyújthatnak be.
3. Támogatási kérelmet e rendelet hatálybalépésének napjától lehet benyújtani. A kérelmek benyújtásának határideje 2014. december 31.
4. A kérelemnek már teljesen betárolt termékekre kell vonatkozniuk.
5. A kérelem az érintett tagállamban a gazdasági szereplők számára rendelkezésre bocsátott eljárás szerint adható be.
A tagállamok illetékes hatóságai előírhatják, hogy az elektronikus úton benyújtott kérelmeket az 1999/93/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (4) (2) cikkének 2. pontja szerinti fokozott biztonságú elektronikus aláírással vagy olyan elektronikus aláírással kell ellátni, amely ezzel egyenértékű biztosítékokkal szolgál az aláíráshoz rendelt funkciók tekintetében, a 2004/563/EK, Euratom bizottsági határozatban (5) és annak végrehajtási szabályaiban az elektronikus és digitalizált dokumentumokra vonatkozóan a Bizottság által megállapított rendelkezésekben meghatározott szabályok és feltételek alkalmazása révén.
6. A kérelem kizárólag az alábbi feltételek teljesülése esetén fogadható be:
a)
hivatkozik e rendeletre;
b)
feltünteti a pályázó azonosítási adatait: nevét, címét és héa-nyilvántartási számát;
c)
feltünteti a terméket a vonatkozó hatjegyű KN-kóddal;
d)
feltünteti a termék mennyiségét;
e)
feltünteti a tárolási időszakot;
f)
feltünteti a raktározási létesítmény nevét és címét, a tétel raktározási számát és adott esetben a gyártó üzemet azonosító engedélyezési számot;
g)
nem tartalmaz az e rendeletben megállapítottakon kívül más, a kérelmező által meghatározott feltételt;
h)
a kérelem benyújtásának helye szerinti tagállam hivatalos nyelvén vagy hivatalos nyelvei egyikén íródott.
7. A már benyújtott kérelem tartalmát nem lehet módosítani.
5. cikk
A szerződések megkötése
1. A szerződés a kérelmező (a továbbiakban: szerződő fél) és azon tagállam illetékes szerve között jön létre, amelynek területén a termékeket tárolják.
2. A szerződést a 4. cikk (6) bekezdésének f) pontja szerinti adatok beérkezésétől számított 30 napon belül kell megkötni, adott esetben a 14. cikk (2) bekezdése második albekezdésében említetteknek megfelelően a termékek támogathatóságának utólagos megerősítésével. Abban az esetben, ha a támogathatóságot nem erősítik meg, a szóban forgó szerződést semmisnek kell tekinteni.
6. cikk
A szerződő fél kötelezettségei
1. A szerződés legalább a következő kötelezettségeket rója a szerződő félre:
a)
a szerződéses tárolási időszakban saját kockázatára és költségén betárolja és raktáron tartja a szerződéses mennyiséget, olyan feltételek között, amelyek a tárolt termékek helyettesítése vagy másik raktárba történő átszállítása nélkül biztosítják a termékekre vonatkozó követelmények fenntartását. A szerződő fél megfelelően indokolt kérésére azonban az illetékes hatóság engedélyezheti a tárolt termékek áthelyezését;
b)
megőrzi a betárolási időpontban készített mérlegelési dokumentumokat;
c)
lehetővé teszi az illetékes hatóság számára, hogy a szerződésben szereplő kötelezettségek betartását bármikor ellenőrizze;
d)
biztosítja a tárolt termékek könnyű és egyedi azonosíthatóságát: minden egyes egyedileg tárolt egységet úgy kell megjelölni, hogy látható legyen a betárolás dátuma, a szerződés száma, a termék megjelölése és tömege. A tagállamok ugyanakkor eltekinthetnek a szerződésszám feltüntetésének követelményétől, amennyiben a raktár vezetője vállalja, hogy azt bevezeti a 3. cikk (2) bekezdésében említett nyilvántartásba.
2. A szerződő fél a tárolási műveletek ellenőrzéséért felelős hatóság számára hozzáférhetővé teszi valamennyi szerződés minden dokumentumát, lehetővé téve különösen a magánraktárba helyezett termékekre vonatkozó következő információk ellenőrzését:
a)
a gyártó üzemet és tagállamot azonosító engedélyezési szám;
b)
a sajtok eredete és gyártási időpontja;
c)
a betárolás időpontja;
d)
a csomagolt tételek tömege és száma;
e)
a raktárban való tárolás ténye és a raktár címe;
f)
a szerződéses tárolási időszak végének várható időpontja, kiegészítve a kitárolás tényleges dátumával.
3. A szerződő fél vagy adott esetben a raktár üzemeltetője a raktárban a szerződésszám alapján hozzáférhetővé teszi a következőkre kiterjedő készletnyilvántartást:
a)
a magánraktárba helyezett termékek azonosítása tétel szerint;
b)
a betárolás és a kitárolás dátuma;
c)
mennyiség feltüntetése tárolási tételenként;
d)
a termék helye a raktáron belül.
7. cikk
Szerződéses tárolási időszak
1. A szerződéses tárolási időszak a 4. cikk (6) bekezdésének f) pontja szerinti adatok illetékes hatósághoz való beérkezését követő napon veszi kezdetét.
2. A szerződéses tárolás vége a kitárolás napját megelőző nap.
3. Támogatás csak akkor nyújtható, ha a szerződéses tárolási időszak hossza 60 és 210 nap között van.
8. cikk
Raktárból történő kitárolás
1. A kitárolás a szerződéses tárolási időszak utolsó napját követő napon kezdődhet.
2. A kitárolás teljes raktári tételenként történik, vagy ha az illetékes hatóság engedélyezi, kisebb mennyiségekben. Azonban a 14. cikk (4) bekezdésének a) pontjában említett esetben csak leplombált mennyiséget lehet kiszállítani a raktárból.
3. A szerződő fél a 14. cikk (5) bekezdésének rendelkezéseivel összhangban köteles értesíteni az illetékes hatóságot, mielőtt meg kívánja kezdeni a termékek raktárból való eltávolítását.
4. Amennyiben a (3) bekezdésben szereplő követelmény nem teljesül, de az illetékes hatóság megelégszik azzal, hogy számára a raktárból történő kitárolás időpontjától számított 30 napon belül a kitárolás időpontjára és a szóban forgó mennyiségekre nézve hitelt érdemlő bizonyíték áll rendelkezésre, akkor a támogatási összeg 15 %-kal csökken, és csak arra az időszakra jár, amelyről a szerződő fél hitelt érdemlően bizonyítani tudja az illetékes hatóság előtt, hogy a termék szerződéses tárolásban maradt.
5. Amennyiben a (3) bekezdésben szereplő követelmény nem teljesül, és az illetékes hatóság nem elégszik meg azzal, hogy számára a raktárból történő kitárolás időpontjától számított 30 napon belül a kitárolás időpontjára és a szóban forgó mennyiségekre nézve hitelt érdemlő bizonyíték áll rendelkezésre, a szóban forgó szerződésre nem fizetnek támogatást.
9. cikk
A támogatás összege
A támogatás:
-
a fix tárolási költségekre 15,57 EUR/tárolt tonna,
-
a szerződéses tárolás időtartamára 0,40 EUR/tonna/nap.
10. cikk
Támogatási előleg
1. 60 napos tárolás után a támogatásra egyszeri előleg fizethető a szerződő fél kérelmére, feltéve, hogy az előleg 10 %-kal növelt összegének megfelelő biztosítékot helyezett letétbe.
2. Az előlegfizetés nem haladhatja meg a 90 napos vagy - adott esetben - háromhónapos raktározási időszaknak megfelelő támogatási összeget. Az első bekezdésben említett biztosítékot fel kell szabadítani, amint a támogatás fennmaradó része kifizetésre került.
11. cikk
A támogatás kifizetése
1. A támogatást vagy - amennyiben a 10. cikknek megfelelően előleg kifizetésére már sor került - a támogatás fennmaradó részét a kifizetési kérelem alapján kell kifizetni, amelyet a szerződő félnek a szerződéses tárolási időszak végét követő hat hónapon belül kell benyújtania.
2. Amennyiben a szerződő fél nem tudta bemutatni az igazoló dokumentumokat a háromhónapos határidőn belül, bár azok időben történő megszerzésére haladéktalanul intézkedett, részére határidő-hosszabbítások nyújthatók, amelyek összességükben nem haladhatják meg a három hónapot.
3. A támogatás, illetve a támogatás fennmaradó része a támogatás kifizetésére irányuló kérelem benyújtásától számított 120 napon belül kerül kifizetésre, feltéve, hogy a szerződő fél eleget tett szerződéses kötelezettségeinek, és a végső ellenőrzés is megtörtént. Amennyiben azonban közigazgatási vizsgálat van folyamatban, kifizetést addig nem lehet folyósítani, amíg a jogosultság elismerése meg nem történt.
4. A vis maior eseteinek kivételével, ha a szerződött raktározási időszak alatt ténylegesen raktározott mennyiség a szerződött mennyiségnél kevesebb, de legalább a szóban forgó mennyiség 95 %-a, a támogatást a ténylegesen raktározott mennyiség után kell kifizetni. Ha azonban az illetékes hatóság úgy találja, hogy a gazdasági szereplő szándékosan eltért a mennyiségtől vagy gondatlanul járt el, dönthet úgy, hogy a támogatást tovább csökkenti, illetve nem fizeti ki.
5. A vis maior eseteinek kivételével, ha a szerződött raktározási időszak alatt ténylegesen raktározott mennyiség a (4) bekezdésben megjelölt százalékaránynál kevesebb, de legalább a szerződéses mennyiség 80 %-a, a ténylegesen raktározott mennyiség után járó támogatást a felére kell csökkenteni. Ha azonban az illetékes hatóság úgy találja, hogy a gazdasági szereplő szándékosan eltért a mennyiségtől vagy gondatlanul járt el, dönthet úgy, hogy a támogatást tovább csökkenti, illetve nem fizeti ki.
6. A vis maior eseteinek kivételével, ha a szerződéses tárolási időszakban ténylegesen betárolt mennyiség kevesebb, mint a szerződéses mennyiség 80 %-a, nem fizethető támogatás.
7. Ha a tárolás alatt vagy a kitároláskor végzett ellenőrzéseknél hibás termékeket fedeznek fel, az ilyen mennyiségekre nem fizethető támogatás. A tárolási tétel azon fennmaradó része, amely jogosult támogatásra, nem lehet a 3. cikk (2) bekezdésében meghatározott minimális mennyiségnél kevesebb. Ugyanezt a szabályt kell alkalmazni, ha ugyanezen okból egy tárolási tétel egy részét a minimális tárolási időszak lejárta előtt kitárolják.
A ténylegesen tárolt mennyiség (4), (5) és (6) bekezdés szerinti kiszámítása során a hibás termékeket nem kell figyelembe venni.
8. A vis maior eseteinek kivételével, amennyiben a szerződő fél a teljes tárolt mennyiségre nézve elmulasztja figyelembe venni a szerződésben rögzített és a 7. cikk (3) bekezdésének megfelelő tárolási időszak végét, a támogatás összege a kötelességmulasztás minden egyes napján 10 %-kal csökken a szóban forgó szerződésre vonatkozóan. A csökkentés azonban nem haladhatja meg a támogatás összegének 100 %-át.
12. cikk
Értesítések és monitoring
1. A tagállamok az előző hétre vonatkozóan legkésőbb minden kedden, tárolási periódusokra lebontva, értesítik a Bizottságot azokról a mennyiségekről, amelyekre szerződést kötöttek, valamint azokról a termékmennyiségekről, amelyekre támogatási kérelmet nyújtottak be.
Amennyiben a Bizottság megállapítja, hogy a benyújtott támogatási kérelmek által érintett mennyiségek megközelítik az 1. cikkben említett maximális mennyiséget, erről haladéktalanul értesíti a tagállamokat.
Miután a Bizottság tájékoztatta a tagállamokat, hogy a benyújtott támogatási kérelmek által érintett mennyiségek megközelítik az 1. cikkben említett maximális mennyiséget, a tagállamok minden munkanapon 14.00 óráig (brüsszeli idő szerint) tájékoztatják a Bizottságot azokról a termékmennyiségekről, amelyekre az előző munkanapon támogatási kérelmet nyújtottak be.
2. Az (1) bekezdésnek megfelelően benyújtott értesítések alapján a Bizottság ellenőrzi, hogy nem került sor az 1. cikkben említett maximális mennyiség túllépésére.
Amennyiben a Bizottság az említett értesítések alapján megállapítja az 1. cikkben említett maximális mennyiség túllépését, erről haladéktalanul értesíti valamennyi tagállamot.
3. Miután a Bizottság tájékoztatta a tagállamokat az 1. cikkben említett maximális mennyiség túllépéséről, a tagállamok erről tájékoztatják a gazdasági szereplőket.
4. A tagállamok az előző hónapra vonatkozóan legkésőbb minden hónap végén értesítik a Bizottságot a következőkről:
a)
a tárgyhó során be- és kitárolt termékmennyiségekről;
b)
a tárgyhó végén tárolásban lévő termékmennyiségekről;
c)
azon termékmennyiségekről, amelyek szerződésben rögzített tárolási időszaka lejárt.
5. Az (1) és (4) bekezdésben említett értesítéseket a tagállamoknak a 792/2009/EK bizottsági rendeletnek (6) megfelelően kell megküldeniük.
13. cikk
A maximális mennyiség betartását biztosító intézkedések
Amennyiben azon termékek teljes mennyiségének jóváhagyása, amelyekre egy adott napon támogatási kérelmet nyújtottak be, az 1. cikkben említett maximális mennyiség túllépéséhez vezetne, a Bizottság az 1308/2013/EU rendelet 229. cikkének (2) és (3) bekezdésében említett eljárás alkalmazása nélkül elfogadott végrehajtási aktus útján meghatározza az azon kérelmekhez kapcsolódó mennyiségekre alkalmazandó odaítélési együtthatót, amelyek vonatkozásában az érintett napon értesítést kapott. Az említett odaítélési együttható célja, hogy az ideiglenes rendkívüli magántárolási támogatásra jogosult termékek teljes mennyiségét az 1. cikkben említett maximális mennyiségre korlátozza.
14. cikk
Ellenőrzések
1. A tagállamok megteszik az e rendelet betartásához szükséges valamennyi intézkedést. Ezek az intézkedések kiterjednek a támogatási kérelmek teljes körű adminisztratív ellenőrzésére, amelyet a (2)-(8) bekezdésben meghatározott helyszíni vizsgálatok egészítenek ki.
2. Az ellenőrzésért felelős hatóság a betárolandó termékek esetében a 4. cikk (6) bekezdésének f) pontjában említett adatok kézhezvételének időpontjától számított 30 napon belül elvégzi a termékek vizsgálatát.
E cikk (5) bekezdése első albekezdése a) pontjának sérelme nélkül, a betárolandó termék támogathatóságának ellenőrzése érdekében a betárolt mennyiségek legalább 5 %-át kitevő reprezentatív mintán fizikai ellenőrzést kell végezni annak szavatolására, hogy többek között a termék tömege, azonosítása és jellege tekintetében valamennyi tárolási tétel megfelel a szerződés megkötésére benyújtott pályázatban szereplő adatoknak.
3. A tagállamok által megfelelően indokolt esetekben a (2) bekezdésben előírt 30 napos határidő 15 nappal meghosszabbítható.
4. Az ellenőrzésért felelős hatóság:
a)
szerződésenként, tárolási tételenként vagy kisebb mennyiségenként leplombálja a termékeket a (2) bekezdésben előírt ellenőrzés időpontjában; vagy
b)
bejelentés nélküli ellenőrzést végez annak biztosítására, hogy a szerződéses mennyiség a raktár területén van.
Az első albekezdés b) pontjában említett ellenőrzésnek ki kell terjednie a teljes szerződés szerinti mennyiség legalább 10 %-ára, és reprezentatívnak kell lennie. Az ilyen ellenőrzések részét képezi a 6. cikk (3) bekezdésében említett készletnyilvántartások és olyan igazoló dokumentumok ellenőrzése, mint a szállítási és súlybizonyítvány, valamint a termékek súlyának, típusának és azonosságának hitelesítése, melynek ki kell terjednie az előre be nem jelentett ellenőrzés hatálya alá tartozó mennyiség legalább 5 %-ára.
5. A szerződéses tárolási időszak végén az ellenőrzésért felelős hatóság legalább a szerződések felével kapcsolatban mintavétel útján ellenőrzi a betárolt termékek tömegét és azonosságát. Ezen ellenőrzés céljából a szerződő fél tájékoztatja az illetékes szervet - megjelölve az érintett tárolási tételeket - legalább öt munkanappal
a)
a maximális szerződéses tárolási időszak lejárta előtt; vagy
b)
a kitárolási műveletek megkezdése előtt, ha a termékeket a maximális szerződéses tárolási időszak lejárta előtt tárolják ki.
A tagállamok öt munkanapnál rövidebb határidőt is elfogadhatnak.
6. Amennyiben a (4) bekezdés a) pontjában szereplő megoldás kerül alkalmazásra, a plombák meglétét és érintetlenségét a szerződéses tárolási időszak végén ellenőrizni kell. A plombálási és anyagmozgatási költségeket a szerződő fél viseli.
7. A termékek minőségének és összetételének igazolásához a minták levételét az ellenőrzésért felelős hatóság tisztviselői végzik, vagy azt a jelenlétükben kell elvégezni.
A mérési eljárás során a termékek súlyának fizikai vizsgálatát vagy igazolását az említett tisztviselők jelenlétében kell elvégezni.
A számviteli nyomonkövethetőség érdekében az említett tisztviselők által ellenőrzött minden készlet- és pénzügyi bizonylatot és dokumentumot pecséttel vagy kézjeggyel kell ellátni az ellenőrző látogatás során. Számítógépes nyilvántartás átvizsgálásakor egy kinyomtatott példány a vizsgálati aktában megőrzésre kerül.
15. cikk
Könyvvizsgálói jelentés
1. Az illetékes ellenőrző hatóság minden egyes helyszíni vizsgálatról jelentést készít. A jelentés pontosan ismerteti a különböző ellenőrzött tételeket.
A jelentés tartalmazza:
a)
az ellenőrzés megkezdésének dátumát és időpontját;
b)
a kiadott előzetes értesítés részleteit;
c)
az ellenőrzés időtartamát;
d)
a jelen lévő felelős személyeket;
e)
az elvégzett ellenőrzés jellegét és mértékét és különösen az ellenőrzött dokumentumokra és termékekre vonatkozó részleteket;
f)
az eredményeket és következtetéseket;
g)
valamint azt, hogy szükséges-e az ellenőrzés bármilyen nyomon követése.
A jelentést a felelős tisztviselő aláírja, a szerződő fél vagy adott esetben a raktár üzemeltetője ellenjegyzi, és csatolják a kifizetési aktához.
2. Ha az ellenőrzés alá vont egyazon szerződéshez tartozó termékek mennyiségének legalább 5 %-ánál jelentős szabálytalanságra bukkantak, az ellenőrzést kiterjesztik egy nagyobb mintára, amelyet az ellenőrzések elvégzéséért felelős hatóság határoz meg.
3. Az ellenőrzésért felelős hatóság feljegyez minden olyan mulasztást - figyelembe véve annak súlyát, mértékét, idejét és ismétlődését -, amely a 16. cikk (1) bekezdésének megfelelően a támogatásból való kizáráshoz és/vagy a jogosulatlanul kifizetett támogatás visszafizetéséhez vezethet, adott esetben a kamatokkal együtt, az említett cikk (4) bekezdésének megfelelően.
16. cikk
Szankciók
1. Amennyiben egy tagállam illetékes hatósága úgy találja, hogy egy kérelmező az e rendelet alapján odaítélhető jogok megszerzése érdekében az általa benyújtott dokumentumokban valótlan információt közöl, és a szóban forgó valótlan információ e jogok odaítélése szempontjából döntő fontosságú, úgy annak a terméknek a tekintetében, amelyre a valótlan információk vonatkoztak, az illetékes hatóság - a szabálytalanságot megállapító jogerős közigazgatási határozat meghozatalától számított egyéves időszakra - kizárja a kérelmezőt a támogatási eljárásból.
2. Az (1) bekezdésben előírt kizárást nem kell alkalmazni, ha a kérelmező az illetékes hatóság számára meggyőzően bizonyítja, hogy az említett bekezdésben hivatkozott helyzet vis maior, illetve nyilvánvaló tévedés miatt következett be.
3. A jogosulatlanul kifizetett támogatást kamatokkal együtt vissza kell téríttetni az érintett gazdasági szereplőkkel. A 796/2004/EK bizottsági rendelet (7) 73. cikkében megállapított szabályok értelemszerűen alkalmazandók.
4. A közigazgatási szankciók végrehajtása és a jogosulatlanul kifizetett összegek e szakaszban előírtak szerinti visszatéríttetése nem érinti a szabálytalanságok Bizottságnak történő, az 1848/2006/EK bizottsági rendelet (8) szerinti bejelentését.
17. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. szeptember 4-én.