NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 167/2013
ze dne 5. února 2013
o schvalování zemědělských a lesnických vozidel a dozoru nad trhem s těmito vozidly
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
S cílem podpořit vnitřní trh byl směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/37/ES ze dne 26. května 2003 o schvalování typu zemědělských a lesnických traktorů, jejich přípojných vozidel a výměnných tažených strojů, jakož i jejich systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků stanoven komplexní systém Unie pro schvalování typu traktorů, jejich přípojných vozidel a výměnných tažených zařízení (3).
(2)
Za účelem rozvoje a fungování vnitřního trhu Unie je vhodné nahradit systém schvalování členskými státy postupem schvalování typu Unie založeným na zásadě úplné harmonizace, zatímco současně je brán ohled na hledisko hospodárnosti, přičemž zvláštní pozornost je věnována malým a středním podnikům.
(3)
Na žádost Evropského parlamentu a s cílem zjednodušit a urychlit schválení právních předpisů pro schvalování typu byl do právních předpisů Unie o schvalování vozidel zaveden nový regulativní přístup, podle kterého zákonodárce řádným legislativním postupem pouze stanoví základní pravidla a principy a přenáší pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci týkající se dalších technických detailů na Komisi. S ohledem na základní požadavky by tedy toto nařízení mělo pouze stanovit základní ustanovení o funkční bezpečnosti, bezpečnosti osádky a vlivu na životní prostředí a přenést na Komisi pravomoc stanovit technické specifikace aktů v přenesené pravomoci.
(4)
Požadavky tohoto nařízení jsou v souladu se zásadami zakotvenými ve sdělení Komise ze dne 5. června 2002 nazvaném „Akční plán pro zjednodušení a zlepšení právního prostředí“.
(5)
Je mimořádně důležité, aby budoucí opatření navrhovaná na základě tohoto nařízení nebo postupy, kterými bude prováděno, splňovaly zásady, které byly připomenuty ve zprávě Komise zveřejněné v roce 2006 a nazvané „CARS 21: Rámec právní úpravy pro konkurenceschopnost automobilového průmyslu ve 21. století“ (dále jen „CARS 21“). Zejména by v zájmu zdokonalení a zjednodušení právní úpravy a aby nebylo stále nutné aktualizovat stávající právní předpisy Unie týkající se technických specifikací, mělo toto nařízení odkazovat na stávající mezinárodní normy a předpisy, aniž by je bylo nutné opakovat v právním rámci Unie.
(6)
Vzhledem k tomu, že směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/68/ES ze dne 16. prosince 1997 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze spalovacích motorů určených pro nesilniční pojízdné stroje (4) ani směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/42/ES ze dne 17. května 2006 o strojních zařízeních (5) ani toto nařízení nestanoví požadavky na návrh a konstrukci s cílem zajistit bezpečnost na pozemních komunikacích u nesilničních pojízdných strojů s vlastním pohonem, kterých se využívá zejména v zemědělství a lesnictví, měla by Komise posoudit potřebu harmonizovat právní předpisy členských států v této oblasti a zvážit navržení legislativního opatření s cílem zajistit vysokou úroveň bezpečnosti, a to s přihlédnutím ke stávajícím právním předpisům Unie.
(7)
Toto nařízení by se nemělo dotýkat opatření na vnitrostátní úrovni nebo na úrovni Unie týkajících se použití zemědělských a lesnických vozidel na pozemních komunikacích, jako jsou zvláštní řidičské průkazy, omezení maximální rychlosti nebo opatření upravující přístup na určité druhy komunikací.
(8)
Směrnice 2003/37/ES nejdříve omezila povinné použití postupu pro ES schválení typu úplného vozidla na vozidla kategorie T1, T2 a T3 a nestanovila všechny nutné požadavky k tomu, aby umožňovaly dobrovolně žádat o ES schválení typu úplného vozidla pro ostatní kategorie. Aby bylo možné dokončit jednotný trh a zajistit jeho řádné fungování, mělo by toto nařízení umožnit výrobcům dobrovolně žádat o EU schválení typu úplného vozidla pro všechny kategorie vozidel, na která se vztahuje toto nařízení, a tím jim umožnit, aby prostřednictvím EU schválení typu požívaly výhod jednotného trhu.
(9)
Směrnice 2003/37/ES stanovila ES schválení typu vozidla u všech terénních vozidel a vozidel typu side-by-side jako jsou traktory. Toto nařízení by se proto mělo vztahovat i na tyto typy vozidel vzhledem k tomu, že dotyčný typ vozidla spadá do kategorie vozidel uvedené v tomto nařízení a splňuje všechny požadavky tohoto nařízení.
(10)
Povinnosti vnitrostátních orgánů stanovené v ustanoveních tohoto nařízení týkajících se dozoru nad trhem jsou konkrétnější než odpovídající ustanovení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 ze dne 9. července 2008, kterým se stanoví požadavky na akreditaci a dozor nad trhem týkající se uvádění výrobků na trh (6).
(11)
Aby byla zajištěna vysoká úroveň funkční bezpečnosti, bezpečnosti osádky a ochrany životního prostředí, měly by s ohledem na schvalování být harmonizovány technické požadavky a normy v oblasti životního prostředí, které se používají pro vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky.
(12)
Je vhodné stanovit zásadu, že vozidla musí být konstruována, vyráběna a montována takovým způsobem, aby se minimalizovalo riziko zranění cestujících ve vozidle a ostatních účastníků provozu na pozemních komunikacích. Výrobci za tímto účelem musí zajistit, aby vozidla splňovala příslušné požadavky stanovené tímto nařízením. Kromě jiného musí uvedená ustanovení obsahovat požadavky ohledně kompaktnosti konstrukce vozidel, pomocných systémů ovládání vozidla řidičem, systémů umožňujících řidiči viditelnost a informace o stavu vozidla a okolního prostředí, osvětlovacích systémů vozidla, systémů ochrany cestujících ve vozidle, vnějšku vozidla a příslušenství, hmotnosti a rozměrů vozidla a pneumatik.
(13)
Aby se zajistilo, že byl správně proveden postup pro sledování shodnosti výroby, jenž je jedním ze základních kamenů systému EU pro schvalování typu, a že řádně funguje, měly by výrobci pravidelně kontrolovat k tomuto účelu určené příslušné orgány nebo technická zkušebna s odpovídající kvalifikací.
(14)
V některých omezených případech je vhodné umožnit vnitrostátní schvalování typu malých sérií. To by však mělo být omezeno na malý počet vozidel. Proto je nezbytné pomocí počtu vyrobených vozidel přesně vymezit pojem malých sérií.
(15)
Hlavním cílem právních předpisů Unie o schvalování vozidel je zajistit, aby nová vozidla, konstrukční části a samostatné technické celky uvedené na trh poskytovaly vysokou míru bezpečnosti a ochrany životního prostředí. Dosažení tohoto cíle by nemělo být ztěžováno montáží určitých částí nebo zařízení po uvedení vozidla na trh nebo po uvedení do provozu. Proto by měla být přijata odpovídající opatření k zajištění toho, aby díly nebo zařízení, jež je možné montovat do vozidel a jež mohou významně ohrozit fungování systémů s významem pro bezpečnost nebo ochranu životního prostředí, podléhaly před tím, než jsou uvedeny na trh, kontrole ze strany schvalovacího orgánu. Tato opatření by měla zahrnovat technické požadavky, jež tyto části a zařízení musí splnit.
(16)
Taková opatření by měla být uplatňována na omezený počet dílů a zařízení, jejichž seznam by měl být stanoven Komisí v prováděcím aktu po konzultaci se zúčastněnými stranami. Tato opatření by měla zajistit, aby příslušné díly a zařízení neohrožovaly bezpečnost vozidla ani nepříznivě neovlivnily jeho environmentální výkonnost a aby současně byla zachována hospodářská soutěž na trhu s náhradními díly.
(17)
Unie je smluvní stranou Dohody Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel („revidovaná dohoda z roku 1958“) (7). Aby bylo možné zjednodušit právní předpisy pro schvalování typu v souladu s doporučeními CARS 21, je vhodné zrušit všechny jednotlivé směrnice, aniž by došlo ke snížení úrovně ochrany. Požadavky stanovené v uvedených směrnicích by měly být přeneseny do tohoto nařízení nebo do aktů v přenesené pravomoci přijatých na základě tohoto nařízení a měly by být v případě potřeby nahrazeny odkazy na odpovídající předpisy Evropské hospodářské komise OSN (EHK OSN), pro které Unie hlasovala nebo k nimž přistoupila a které jsou přiloženy k revidované dohodě z roku 1958. Ke snížení administrativní zátěže procesu schvalování typu by se mělo výrobcům motorových vozidel umožnit, aby požádali o schválení typu podle tohoto nařízení, případně přímo prostřednictvím schválení v souladu s příslušnými předpisy EHK OSN uvedenými v příloze I nebo v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení.
(18)
Předpisy EHK OSN a jejich změny, pro něž Unie hlasovala při uplatnění rozhodnutí 97/836/ES by měly být začleněny do právních předpisů EU o schvalování typu. Proto by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat nezbytné změny přílohy I tohoto nařízení nebo aktů v přenesené pravomoci přijatých na jeho základě.
(19)
Jiná možnost by spočívala v odkazu uvedeném v aktech v přenesené pravomoci na kodexy vytvořené Organizací pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD) nebo na normy CEN/Cenelec nebo ISO, které jsou přímo přístupné veřejnosti a na něž se v nich odkazuje.
(20)
Aby se zabránilo zneužívání zabezpečovacích zařízení, je důležité, aby výrobci poskytovali vlastníkům vozidel náležité informace.
(21)
Aby bylo umožněno výrobcům dílů nebo zvláštních technických jednotek žádat o EU schválení typu pro díly nebo zvláštní technické jednotky nebo o povolení pro části nebo zařízení, je také důležité, aby tito výrobci měli přístup k určitým informacím, které mohou poskytnout pouze výrobci automobilů, jako jsou technické informace včetně výkresů potřebných pro vývoj dílů k dodatečné instalaci.
(22)
V zájmu zlepšení fungování vnitřního trhu, zejména v oblasti volného pohybu zboží, svobody usazování a volného pohybu služeb je potřebný nediskriminační přístup k informacím o opravách vozidla prostřednictvím standardizované vyhledávací funkce, kterou je možno použít k vyhledání technických informací, a účinná hospodářská soutěž v oblasti služeb poskytujících informace o opravách a údržbě vozidel. Velká část těchto informací se týká palubních diagnostických systémů a jejich vzájemného působení s ostatními systémy vozidla. Je vhodné stanovit technické specifikace, kterými by se měli výrobci řídit, na svých internetových stránkách, spolu s cílenými opatřeními, která zajistí přiměřený přístup malým a středním podnikům.
(23)
Výrobcům vozidel by mělo být také umožněno plnit své povinnosti za účelem poskytnutí přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidla týkajícím se protokolů o možnostech propojení traktorů s taženým nebo namontovaným zařízením, jak je uvedeno v normě ISO 11783, poskytnutím odkazu na internetové stránce výrobce, kde bude uvedena internetová stránka zřízená společně několika výrobci nebo sdružením výrobců.
(24)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto prováděcí pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcí pravomoci (8).
(25)
Za účelem doplnění tohoto nařízení o další technické podrobnosti by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie s ohledem na funkční bezpečnost, požadavky na provedení, environmentální výkonnost a pohon, přístup k informacím o opravách a údržbě vozidla a určení technických zkušeben a vymezení specifických úkolů pro ně. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(26)
Členské státy by měly stanovit sankce za porušení ustanovení tohoto nařízení a aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů přijatých na jeho základě a zajistit jejich provádění. Tyto sankce by měly být účinné, přiměřené a odrazující.
(27)
Ačkoli nic v tomto nařízení nebrání členským státům, aby nadále uplatňovaly své příslušné jednotlivé systémy schvalování, měla by Komise na základě informací od členských států podat Evropskému parlamentu a Radě zprávu o působení těchto vnitrostátních systémů, aby se znovu zvážila otázka, zda předloží legislativní návrh na harmonizaci jednotlivých systémů schvalování na úrovni Unie.
(28)
Jako výsledek použití nového regulativního systému zavedeného tímto nařízením by měly být zrušeny tyto směrnice:
-
směrnice 2003/37/ES,
-
směrnice Rady 74/347/EHS ze dne 25. června 1974 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pole výhledu a stíračů čelních skel kolových zemědělských a lesnických traktorů (9),
-
směrnice Rady 76/432/EHS ze dne 6. dubna 1976 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se brzdových zařízení kolových zemědělských a lesnických traktorů (10),
-
směrnice Rady 76/763/EHS ze dne 27. července 1976 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se sedadel spolujezdců na kolových zemědělských a lesnických traktorech (11),
-
směrnice Rady 77/537/EHS ze dne 28. června 1977 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím znečisťujících látek ze vznětových motorů používaných v kolových zemědělských a lesnických traktorech (12),
-
směrnice Rady 78/764/EHS ze dne 25. července 1978 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se sedadla řidiče na kolových zemědělských a lesnických traktorech (13),
-
směrnice Rady 80/720/EHS ze dne 24. června 1980 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pracovního prostoru, přístupu k místu řidiče a dveří a oken kolových zemědělských a lesnických traktorů (14),
-
směrnice Rady 86/297/EHS ze dne 26. května 1986 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se vývodových hřídelů kolových zemědělských a lesnických traktorů a jejich ochrany (15),
-
směrnice Rady 86/298/EHS ze dne 26. května 1986 o zadních ochranných konstrukcích chránících při převrácení úzkorozchodných kolových zemědělských a lesnických traktorů (16),
-
směrnice Rady 86/415/EHS ze dne 24. července 1986 o instalaci, umístění, funkci a označení ovládačů kolových zemědělských a lesnických traktorů (17),
-
směrnice Rady 87/402/EHS ze dne 25. června 1987 o předních ochranných konstrukcích chránících při převrácení úzkorozchodných kolových zemědělských a lesnických traktorů (18),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/25/ES ze dne 22. května 2000 o opatřeních proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic z motorů používaných k pohonu zemědělských a lesnických traktorů (19),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/57/ES ze dne 13. července 2009 o ochranných konstrukcích chránících při převrácení kolových zemědělských a lesnických traktorů (20),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/58/ES ze dne 13. července 2009 o odtahových úchytech a zpětném chodu kolových zemědělských a lesnických traktorů (21),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/59/ES ze dne 13. července 2009 o zpětných zrcátkách kolových zemědělských a lesnických traktorů (22),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/60/ES ze dne 13. července 2009 o maximální konstrukční rychlosti a nákladních plošinách kolových zemědělských a lesnických traktorů (23),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/61/ES ze dne 13. července 2009 o montáži zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci na kolové zemědělské a lesnické traktory (24),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/63/ES ze dne 13. července 2009 o určitých konstrukčních částech a vlastnostech kolových zemědělských a lesnických traktorů (25),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/64/ES ze dne 13. července 2009 o potlačení vysokofrekvenčního rušení kolových zemědělských a lesnických traktorů (elektromagnetická kompatibilita) (26),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/66/ES ze dne 13. července 2009 o mechanismu řízení kolových zemědělských a lesnických traktorů (27),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/68/ES ze dne 13. července 2009 o schvalování typu konstrukční části zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci kolových zemědělských a lesnických traktorů (28),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/75/ES ze dne 13. července 2009 o ochranných konstrukcích chránících při převrácení kolových zemědělských a lesnických traktorů (statické zkoušky) (29),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/76/ES ze dne 13. července 2009 o hladině akustického tlaku kolových zemědělských a lesnických traktorů působícího na řidiče (30),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/144/ES ze dne 30. listopadu 2009 o určitých konstrukčních částech a vlastnostech kolových zemědělských a lesnických traktorů (31).
(29)
Pro všechny zúčastněné strany je důležité stanovit jasný vztah mezi tímto nařízením a směrnicí 2006/42/ES, aby nedocházelo ke zdvojování a bylo možné jasně stanovit, které požadavky musí určitý výrobek splnit.
(30)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž stanovit harmonizovaná pravidla pro administrativní a technické požadavky na schvalování typu zemědělských a lesnických vozidel a pro dozor nad trhem s těmito vozidly, nelze uspokojivě dosáhnout na úrovni členských států, a proto jej může být z důvodu jejich rozsahu a účinků lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedených cílů,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět
1. Toto nařízení stanoví administrativní a technické požadavky na schvalování typu všech nových vozidel, systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků uvedených v čl. 2 odst. 1.
Toto nařízení se nevztahuje na schvalování jednotlivých vozidel. Členské státy udělující taková jednotlivá schválení však uznají každé schválení typu vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků udělené v rámci tohoto nařízení namísto schválení udělených v rámci příslušných vnitrostátních předpisů.
2. Toto nařízení stanoví požadavky na dozor nad trhem s vozidly, systémy, konstrukčními části a samostatnými technickými celky podléhajícími schválení podle tohoto nařízení. Toto nařízení rovněž stanoví požadavky na dozor nad trhem s díly a zařízeními pro taková vozidla.
3. Toto nařízení nemá vliv na uplatnění právních předpisů o bezpečnosti provozu na pozemních komunikacích.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se použije na zemědělská a lesnická vozidla, jak jsou popsána v článku 4, jež jsou zkonstruována a vyrobena na jednom nebo více stupních, a na systémy, konstrukční části a samostatné technické celky a také díly a zařízení zkonstruované a vyrobené pro tato vozidla.
Toto nařízení se konkrétně použije na následující vozidla:
a)
traktory (kategorie T a C);
b)
přípojná vozidla (kategorie R), a
c)
výměnná tažená zařízení (kategorie S).
2. Toto nařízení se nepoužije na výměnné stroje, které jsou celé zdviženy nad zemí nebo se nemohou otáčet kolem svislé osy, pokud je vozidlo, ke kterému jsou stroje připojeny, provozováno na pozemní komunikaci.
3. Pro následující vozidla si může výrobce vybrat, zda požádá o schválení podle tohoto nařízení nebo zda dodrží příslušné vnitrostátní požadavky:
a)
přípojná vozidla (kategorie R) a výměnná tažená zařízení (kategorie S);
b)
pásové traktory (kategorie C);
c)
kolové traktory zvláštního určení (kategorie T4.1 a T4.2).
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení a aktů uvedených v příloze I se, není-li v nich stanoveno jinak, použijí tyto definice:
1)
„schválením typu“ se rozumí postup, kterým schvalovací orgán potvrdí, že určitý typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku splňuje příslušné správní předpisy a technické požadavky;
2)
„schválením typu úplného vozidla“ se rozumí schválení typu, když schvalovací orgán potvrdí, že neúplný, úplný nebo dokončený typ vozidla splňuje příslušné správní předpisy a technické požadavky;
3)
„schválením typu systému“ se rozumí schválení typu, když schvalovací orgán potvrdí, že systém instalovaný na vozidle určitého typu splňuje příslušné správní předpisy a technické požadavky;
4)
„schválením typu konstrukční části“ se rozumí schválení typu, když schvalovací orgán potvrdí, že konstrukční část nezávisle na vozidle splňuje příslušné správní předpisy a technické požadavky;
5)
„schválením typu samostatného technického celku“ se rozumí schválení typu, když schvalovací orgán potvrdí, že samostatný technický celek splňuje příslušné správní předpisy a technické požadavky ve spojení s jedním nebo více určenými typy vozidel;
6)
„vnitrostátním schválením typu“ se rozumí postup schválení typu stanovený právními předpisy členského státu, přičemž platnost tohoto schválení je omezena na území daného členského státu;
7)
„EU schválením typu“ se rozumí postup, kterým schvalovací orgán potvrdí, že určitý typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku splňuje příslušné správní předpisy a technické požadavky tohoto nařízení;
8)
„traktorem“ se rozumí každé motorové kolové nebo pásové zemědělské nebo lesnické vozidlo s nejméně dvěma nápravami a s maximální konstrukční rychlostí nejméně 6 km/h, jehož hlavní funkcí je vyvíjet tažnou sílu a které bylo speciálně konstruováno k tažení, tlačení, vezení a pohonu určitých výměnných zařízení konstruovaných k vykonávání zemědělských nebo lesnických prací nebo k tažení zemědělských nebo lesnických přípojných vozidel nebo zařízení; může být přizpůsobeno k tomu, aby při zemědělských nebo lesnických pracích vezlo náklad nebo může být vybaveno jedním čí více sedadly pro spolujezdce;
9)
„přípojným vozidlem“ se rozumí každé zemědělské nebo lesnické vozidlo určené hlavně k tomu, aby bylo taženo traktorem a určené hlavně k přepravě nákladu nebo ke zpracování materiálů, přičemž poměr celkové technicky přípustné maximální naložené hmotnosti k nenaložené hmotnosti tohoto vozidla je roven 3,0 nebo větší;
10)
„výměnným taženým zařízením“ se rozumí každé vozidlo užívané v zemědělství nebo lesnictví, které je konstruováno tak, aby bylo taženo traktorem, a které mění nebo doplňuje jeho funkce, zahrnující trvale nástroj nebo konstruované ke zpracovávání materiálů, které může zahrnovat ložnou plošinu konstruovanou a vyrobenou k tomu, aby přijala nějaký nástroj a zařízení potřebné pro využití tohoto stroje, a může dočasně uskladnit jakýkoli materiál vytvořený nebo potřebný v průběhu prací, přičemž poměr celkové technicky přípustné maximální naložené hmotnosti k nenaložené hmotnosti tohoto vozidla je maximálně 3,0;
11)
„vozidlem“ se rozumí jakýkoli traktor, přípojné vozidlo nebo výměnné tažené zařízení definované v bodech 8, 9 a 10;
12)
„základním vozidlem“ se rozumí vozidlo, jež se využívá v počáteční fázi vícestupňového schválení typu;
13)
„neúplným vozidlem“ se rozumí vozidlo, jež vyžaduje ještě alespoň jeden stupeň dokončení k tomu, aby splnilo příslušné technické požadavky tohoto nařízení;
14)
„dokončeným vozidlem“ se rozumí vozidlo, jež prošlo postupem vícestupňového schválení typu a jež splňuje příslušné technické požadavky tohoto nařízení;
15)
„úplným vozidlem“ se rozumí vozidlo, jež nemusí být pro splnění příslušných technických požadavků tohoto nařízení dokončeno;
16)
„vozidlem z výběhu série“ se rozumí vozidlo, jež je součástí zásob, které není možno dodat na trh nebo jejž již nelze na trh dodávat, zaregistrovat nebo uvést do provozu, jelikož vstoupily v platnost nové technické požadavky, podle nichž nebylo schváleno;
17)
„systémem“ se rozumí sestava zařízení spojených za účelem plnění jedné nebo více specifických funkcí ve vozidle, jež podléhá požadavkům tohoto nařízení nebo některého z aktů v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktů přijatých na základě tohoto nařízení;
18)
„konstrukční částí“ se rozumí zařízení podléhající požadavkům tohoto nařízení nebo některého z aktů v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktů přijatých na jeho základě, jež má být částí vozidla a pro něž lze získat schválení typu nezávisle na vozidle v souladu s tímto nařízením a s akty v přenesené pravomoci nebo prováděcími akty přijatými na jeho základě, je-li tato možnost v těchto aktech výslovně uvedena;
19)
„samostatným technickým celkem“ se rozumí zařízení podléhající požadavkům tohoto nařízení nebo některého z aktů v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktů přijatých na jeho základě, jež má být částí vozidla a pro něž lze získat schválení typu samostatně, ale pouze ve vztahu k jednomu nebo více určeným typům vozidla a je-li tato možnost v těchto aktech výslovně uvedena;
20)
„díly“ se rozumí zboží a náhradní díly určené k montáži vozidla;
21)
„zařízením“ se rozumí jakékoli zboží jiné než díly, jež lze vmontovat do vozidla nebo na něj instalovat;
22)
„původními díly nebo zařízením“ se rozumějí díly nebo zařízení, jež jsou vyrobeny podle specifikací a výrobních norem stanovených výrobcem vozidla pro výrobu dílů nebo zařízení pro montáž daného vozidla; to se týká rovněž dílů nebo zařízení, které výrobce vyrábí na stejné výrobní lince jako uvedené díly a zařízení; předpokládá se, pokud nebude prokázán opak, že díly nebo zařízení jsou původními díly nebo zařízením, certifikuje-li výrobce, že tyto díly nebo zařízení odpovídají kvalitě částí užívaných pro výrobu předmětného vozidla a že byly vyrobeny v souladu se specifikacemi a výrobními normami výrobce vozidla;
23)
„náhradními díly“ se rozumí zboží, které je určené k instalaci do vozidla nebo na něj a jímž se nahradí původní díly uvedeného vozidla, včetně zboží, jako jsou maziva nutná pro použití vozidla, s výjimkou paliva;
24)
„funkční bezpečností“ se rozumí neexistence nepřijatelné míry rizika fyzického zranění, škody na zdraví nebo na majetku v důsledku nebezpečí způsobeného vadným chováním mechanických, hydraulických, pneumatických, elektrických nebo elektronických systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků;
25)
„výrobcem“ se rozumí fyzická nebo právnická osoba, která orgánu pro schvalování typu odpovídá za postup schvalování typu nebo povolení a za zajištění shodnosti výroby a která také odpovídá za otázky dozoru nad trhem s vozidly, systémy, konstrukčními částmi a samostatnými technickými celky vyrobenými nezávisle na tom, zda je tato fyzická či právnická osoba přímo zapojena do všech stupňů návrhu a konstrukce vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku;
26)
„zástupcem výrobce“ se rozumí každá fyzická nebo právnická osoba se sídlem v Unii, jež je výrobcem řádně jmenována k zastupování výrobce ve vztahu ke schvalovacímu orgánu nebo k orgánu dozoru nad trhem a k jednání jménem výrobce ve věcech, na něž se vztahuje toto nařízení;
27)
„schvalovacím orgánem“ se rozumí orgán členského státu zřízený nebo jmenovaný členským státem a oznámený Komisi členským státem, příslušný pro všechna hlediska schvalování typu vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, pro postup schválení, pro vydávání a popřípadě odejímání či odmítnutí udělení certifikátů schválení, pro působení jako styčné místo pro schvalovací orgány ostatních členských států, pro určování technických zkušeben a pro zajištění, že výrobce plní své povinnosti týkající se shodnosti výroby;
28)
„technickou zkušebnou“ se rozumí organizace nebo subjekt, které byly schvalovacím orgánem členského státu určeny jako zkušební laboratoř k provádění zkoušek nebo jako subjekt posuzující shodu k provádění úvodního posouzení a dalších zkoušek nebo kontrol jménem schvalovacího orgánu, přičemž schvalovací orgán může tyto funkce provádět sám;
29)
„vlastním zkoušením“ se rozumí provedení zkoušek jeho vlastními prostředky, záznam výsledků zkoušky a předložení zprávy zahrnující závěry schvalovacímu orgánu výrobcem, který byl určen jako technická zkušebna za účelem posouzení shody s určitými požadavky;
30)
„zkušební metodou se simulací“ se rozumí počítačové simulace včetně výpočtů, které prokazují, zda vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek splňují technické požadavky aktu v přenesené pravomoci přijatého podle čl. 27 odst. 6, aniž by bylo potřebné použití fyzického vozidla, systému, části nebo samostatného technického celku;
31)
„certifikátem schválení typu“ se rozumí dokument, jímž schvalovací orgán úředně osvědčuje, že typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku je schválen;
32)
„certifikátem EU schválení typu“ se rozumí certifikát založený na šabloně uvedené v prováděcím aktu přijatém na základě tohoto nařízení nebo formulář o oznámení uvedený v příslušných předpisech EHK OSN uvedených v tomto nařízení nebo v aktech v přenesené pravomoci přijatých na jeho základě;
33)
„prohlášením o shodě“ se rozumí dokument vydaný výrobcem osvědčující, že vyrobené vozidlo odpovídá schválenému typu vozidla;
34)
„palubním diagnostickým systémem“ nebo „systémem OBD“ se rozumí takový systém pro kontrolu emisí, který je schopný rozeznat pravděpodobnou oblast nesprávné činnosti pomocí chybových kódů uložených v paměti počítače;
35)
„informacemi o opravách a údržbě vozidla“ se rozumí veškeré informace potřebné pro diagnózu, údržbu, prohlídku, pravidelné sledování, opravu, přeprogramování nebo opětovnou inicializaci vozidla, které výrobce poskytuje svým autorizovaným obchodním zástupcům a opravnám, včetně následných změn a doplňků k těmto informacím; tyto informace zahrnují veškeré informace nutné pro instalací dílů a zařízení na vozidla;
36)
„samostatným provozovatelem“ se rozumí podniky jiné než autorizovaní obchodní zástupci a opravny přímo nebo nepřímo zapojené do oprav a údržby motorových vozidel, zejména opravny, výrobci nebo distributoři opravárenských zařízení, nástrojů nebo náhradních dílů, vydavatelé technických informací, automobilové kluby, poskytovatelé silničních asistenčních služeb, subjekty nabízející inspekční a zkušební služby a subjekty zajišťující školení pro instalační techniky, výrobce a servisní techniky zaměřené na vybavení vozidel poháněných alternativním palivem;
37)
„novým vozidlem“ se rozumí vozidlo, které nebylo nikdy dříve registrováno nebo uvedeno do provozu;
38)
„registrací“ se rozumí správní povolení pro uvedení vozidla do provozu včetně provozu na pozemních komunikacích, zahrnující jeho identifikaci a vydání pořadového čísla známého jako registrační číslo, které může být stálé, dočasné nebo krátkodobé;
39)
„uvedením na trh“ se rozumí první zpřístupnění vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, dílu nebo zařízení na trhu Unie;
40)
„uvedením do provozu“ se rozumí první použití vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, dílu nebo zařízení, na něž se vztahuje toto nařízení, v Unii k určenému účelu;
41)
„dovozcem“ se rozumí fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, jež uvádí na trh vozidlo, systém, konstrukční část, samostatný technický celek, díl nebo zařízení ze třetí země;
42)
„distributorem“ se rozumí každá fyzická nebo právnická osoba v rámci dodavatelského řetězce vyjma výrobce nebo dovozce, jež na trh dodává vozidlo, systém, konstrukční část, samostatný technický celek, díl nebo zařízení;
43)
„hospodářským subjektem“ se rozumí výrobce, zástupce výrobce, dovozce nebo distributor;
44)
„dozorem nad trhem“ se rozumí činnosti a opatření vnitrostátních orgánů, jejichž cílem je zajistit, aby vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, které jsou dodávány na trh, byly v souladu s požadavky stanovenými v příslušných harmonizačních právních předpisech Unie a neohrožovaly zdraví, bezpečnost ani jakoukoli další oblast ochrany veřejného zájmu;
45)
„orgánem pro dozor nad trhem“ se rozumí orgán členského státu příslušný k provádění dozoru nad trhem na území tohoto členského státu;
46)
„vnitrostátním orgánem“ se rozumí schvalovací orgán nebo jakýkoli jiný orgán zapojený do dozoru nad trhem, ochrany hranic nebo registrace a odpovědný za tyto činnosti v členském státě ve vztahu k vozidlům, systémům, konstrukčním částem, samostatným technickým celkům, dílům nebo zařízení;
47)
„dodáním na trh“ se rozumí dodání vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, dílu nebo zařízení k distribuci nebo použití na trhu v rámci obchodní činnosti, ať už za úplatu nebo bezplatně;
48)
„typem vozidla“ se rozumí skupina vozidel, včetně variant a verzí shodné kategorie, která se neliší alespoň v těchto podstatných ohledech:
-
kategorie,
-
výrobce,
-
označení typu poskytnuté výrobcem,
-
základní koncepční a konstrukční vlastnosti,
-
páteřový podvozek / podvozek s podélníky / kloubový podvozek (zřejmé a základní rozdíly),
-
u kategorie T: nápravy (počet) nebo, u kategorie C: nápravy/pásy (počet),
-
výrobce a typ vozidla předchozího stupně v případě vozidel vyráběných ve více stupních;
49)
„variantou“ se rozumí vozidla stejného typu, která se neliší alespoň v těchto ohledech:
a)
pro traktory:
-
koncepce konstrukce nebo typ karoserie,
-
stupeň dokončení,
-
motor (spalovací/hybridní/elektrický/hybridní elektrický),
-
pracovní princip,
-
počet a uspořádání válců,
-
rozdíl ve výkonu je nejvýše 30 % (nejvyšší výkon nesmí být více než 1,3násobkem nejmenšího výkonu),
-
rozdíl ve zdvihovém objemu motoru je nejvýše 20 % (nejvyšší hodnota nesmí být více než 1,2násobkem hodnoty nejnižší),
-
hnací nápravy (počet, umístění, propojení),
-
řízené nápravy (počet a umístění),
-
rozdíl v maximální naložené hmotnosti nepřevyšuje 10 %,
-
převody (typ),
-
ochranná struktura proti převrácení,
-
brzděné nápravy (počet);
b)
pro přívěsná vozidla nebo výměnná tažená zařízení:
-
řízené nápravy (počet, umístění, propojení),
-
rozdíl v maximální naložené hmotnosti nepřevyšuje 10 %,
-
brzděné nápravy (počet);
50)
„hybridním vozidlem“ se rozumí poháněné vozidlo vybavené nejméně dvěma různými měniči energie a dvěma různými systémy akumulace energie (na vozidle) pro účely pohonu vozidla;
51)
„hybridním elektrickým vozidlem“ se rozumí vozidlo, které za účelem mechanického pohonu čerpá energii z obou těchto zdrojů akumulované energie umístěných ve vozidle:
a)
palivo, jež je možno spotřebovat;
b)
baterie, kondenzátor, setrvačník/generátor či jiné zařízení pro akumulaci elektrické energie.
Tato definice rovněž zahrnuje vozidla, která čerpají energii z paliva, jež je možno spotřebovat pouze za účelem dobití zařízení pro akumulaci elektrické energie;
52)
„výhradně elektrickým vozidlem“ se rozumí vozidlo poháněné systémem, který se skládá z jednoho nebo více zásobníků elektrické energie, jednoho nebo více elektrických konvertorů a jednoho nebo více elektrických strojů, které mění uskladněnou elektrickou energii na mechanickou energii dodávanou kolům k pohonu vozidla;
53)
„verzí varianty“ se rozumí vozidla, která jsou tvořena kombinací bodů uvedených ve schvalovací dokumentaci podle čl. 24 odst. 10.
Odkazy v tomto nařízení na požadavky, postupy nebo opatření stanovená tímto nařízením se rozumí odkazy na požadavky, postupy nebo opatření, které jsou stanoveny v tomto nařízení a v aktech v přenesené pravomoci a v prováděcích aktech přijatých na základě tohoto nařízení.
Článek 4
Kategorie vozidla
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto kategorie vozidel:
1) „kategorie T“: veškeré kolové traktory; podle konstrukční rychlosti je každá kategorie kolového traktoru uvedená v bodech 2 až 8 na konci doplněna písmenem „a“ nebo „b“:
a)
„a“ označuje kolové traktory s maximální konstrukční rychlostí nejvýše 40 km/h;
b)
„b“ označuje kolové traktory s maximální konstrukční rychlostí vyšší než 40 km/h;
2) „kategorie T1“: kolové traktory s nápravou nejbližší k řidiči s minimálním rozchodem minimálně 1 150 mm, s nenaloženou hmotností v provozním stavu větší než 600 kg a se světlou výškou nad vozovkou maximálně 1 000 mm;
3) „kategorie T2“: kolové traktory s minimálním rozchodem menším než 1 150 mm, s nenaloženou hmotností v provozním stavu větší než 600 kg a se světlou výškou nad vozovkou maximálně 600 mm; pokud výška těžiště traktoru (měřeno vůči vozovce) dělená střední hodnotou minimálního rozchodu všech náprav je větší než 0,90, musí být maximální konstrukční rychlost omezena na 30 km/h;
4) „kategorie T3“: kolové traktory s nenaloženou hmotností v provozním stavu maximálně 600 kg;
5) „kategorie T4“: kolové traktory zvláštního určení;
6) „kategorie T4.1“ (traktory s velkou světlou výškou): traktory konstruované pro práci s vysokými plodinami, např. s vinnou révou. Jejich znakem je zvýšený podvozek nebo jeho část, což traktoru umožňuje pojíždět souběžně s plodinou s levými a pravými koly po každé straně jednoho nebo více řádků plodiny. Tyto traktory jsou určeny k nesení nebo k pohonu nářadí, které může být namontováno na předku, mezi nápravami, na zádi nebo na nákladové plošině. Pokud je traktor v pracovní poloze, je jeho světlá výška kolmá na řádky plodiny vyšší než 1 000 mm. Pokud je poměr výšky těžiště traktoru měřené vzhledem k zemi (při užití obvykle montovaných pneumatik) a střední hodnoty minimálního rozchodu kol u všech náprav větší než 0,90, nesmí maximální konstrukční rychlost překročit 30 km/h;
7) „kategorie T4.2“ (zvláště široké traktory): traktory charakteristické svými velkými rozměry a přednostně určené k práci na velkých zemědělských plochách;
8) „kategorie T4.3“ (traktory s nízkou světlou výškou): traktory s pohonem čtyř kol s výměnným zařízením určeným k zemědělskému nebo lesnickému užití, charakteristické nosným rámem vybaveným jedním nebo více vývodovými hřídeli, s technicky přípustnou hmotností maximálně 10 t a s poměrem této hmotnosti k maximální hmotnosti v provozním stavu nižším než 2,5. Těžiště těchto traktorů, při užití obvykle montovaných pneumatik, musí být níže než 850 mm nad vozovkou;
9) „kategorie C“: pásové traktory poháněné nekonečnými pásy nebo kombinací kol a nekonečných pásů, přičemž jejich subkategorie jsou definovány analogicky k subkategoriím kategorie T;
10) „kategorie R“: přípojná vozidla; podle konstrukční rychlosti je každá kategorie kolového traktoru uvedená v bodech 11 až 14 na konci doplněna písmenem „a“ nebo „b“:
a)
„a“ platí pro přípojná vozidla s maximální konstrukční rychlostí rovnou 40 km/h nebo nižší;
b)
„b“ platí pro přípojná vozidla s maximální konstrukční rychlostí vyšší než 40 km/h;
11) „kategorie R1“: přípojná vozidla, u nichž součet technicky přípustných hmotností na nápravu nepřevyšuje 1 500 kg;
12) „kategorie R2“: přípojná vozidla, u nichž součet technicky přípustných hmotností na nápravu převyšuje 1 500 kg, ale nepřevyšuje 3 500 kg;
13) „kategorie R3“: přípojná vozidla, u nichž součet technicky přípustných hmotností na nápravu převyšuje 3 500 kg, ale nepřevyšuje 21 000 kg;
14) „kategorie R4“: přípojná vozidla, u nichž součet technicky přípustných hmotností na nápravu převyšuje 21 000 kg;
15) „kategorie S“: výměnné tažené zařízení.
Podle konstrukční rychlosti je každá kategorie výměnného taženého zařízení na konci doplněna písmenem „a“ nebo „b“:
a)
„a“ platí pro výměnné tažené zařízení s maximální konstrukční rychlostí rovnou 40 km/h nebo nižší;
b)
„b“ platí pro výměnné tažené zařízení s maximální konstrukční rychlostí vyšší než 40 km/h;
16) „kategorie S1“: výměnné tažené zařízení, u něhož součet technicky přípustných hmotností na nápravu nepřevyšuje 3 500 kg;
17) „kategorie S2“: výměnné tažené zařízení, u něhož součet technicky přípustných hmotností na nápravu převyšuje 3 500 kg.
KAPITOLA II
OBECNÉ POVINNOSTI
Článek 5
Povinnosti členských států
1. Členské státy zřídí nebo určí vnitrostátní schvalovací orgány příslušné ve věcech týkajících se schvalování a orgány pro dozor nad trhem příslušné v záležitostech týkajících se dozoru nad trhem podle tohoto nařízení. Členské státy zřízení nebo určení těchto orgánů oznámí Komisi.
V oznámení o schvalovacích orgánech a orgánech dozoru nad trhem se uvádí jejich název, adresa včetně elektronické adresy a oblast působnosti. Komise na své internetové stránce zveřejní seznam schvalovacích orgánů, včetně podrobných údajů.
2. Členské státy povolí uvedení na trh, registraci nebo uvedení do provozu pouze těch vozidel, konstrukčních částí a samostatných technických celků, jež splňují požadavky tohoto nařízení.
3. Členské státy nesmějí zakázat, omezit ani bránit uvedení na trh, registraci nebo uvedení do provozu vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků z důvodů týkajících se jejich konstrukčních a funkčních hledisek, na něž se vztahuje toto nařízení, pokud splňují jeho požadavky.
4. Členské státy organizují a provádějí dozor nad trhem a kontrolu vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků vstupujících na trh v souladu s kapitolou III nařízení (ES) č. 765/2008.
Článek 6
Povinnosti schvalovacích orgánů
1. Schvalovací orgány zajistí, aby výrobci žádající o schválení typu splnili své povinnosti podle tohoto nařízení.
2. Schvalovací orgány schválí pouze taková vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, jež splňují požadavky tohoto nařízení.
Článek 7
Opatření dozoru nad trhem
1. U vozidel, systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků, které podléhají schválení typu, provádějí orgány pro dozor nad trhem v přiměřeném rozsahu náležité kontroly dokumentace, přičemž zohledňují uznávané zásady posuzování rizik, stížnosti a další informace.
Orgány pro dozor nad trhem mohou hospodářské subjekty požádat o zpřístupnění této dokumentace a informací, je-li to nutné pro výkon jejich činnosti.
Předloží-li hospodářské subjekty prohlášení o shodě, orgány pro dozor nad trhem vezmou tato prohlášení v úvahu.
2. U jiných dílů a zařízení, než na která se vztahuje odstavec 1 tohoto článku, se použije v celém rozsahu čl. 19 odst. 1 nařízení (ES) č. 765/2008.
Článek 8
Povinnosti výrobců
1. Výrobce zajistí, aby vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky byly při uvedení na trh nebo do provozu vyrobeny a schváleny v souladu s požadavky uvedenými v tomto nařízení a v aktech v přenesené pravomoci a prováděcích aktech přijatých na základě tohoto nařízení.
2. U vícestupňového schválení typu odpovídá každý výrobce za schválení a shodnost výroby systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků montovaných ve stupni dokončení vozidla prováděného výrobcem. Každý výrobce, jenž mění konstrukční části nebo systémy, které již byly schváleny na nižších stupních, odpovídá za schválení a shodnost výroby těchto pozměněných konstrukčních částí a systémů.
3. Výrobci, kteří změní neúplné vozidlo takovým způsobem, že je zařazeno do jiné kategorie vozidel, což má za následek, že právní požadavky, které byly posouzeny v předchozím stadiu schvalování, se změnily, jsou odpovědní také za splnění požadavků platných pro kategorii vozidel, do níž je upravené vozidlo zařazeno.
4. Pro účely schvalování vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků podléhajících tomuto nařízení výrobci usazení mimo Unii jmenují jediného zástupce usazeného v Unii, aby je zastupoval před schvalovacím orgánem.
5. Výrobci usazení mimo Unii dále jmenují jediného zástupce usazeného v Unii pro účely dozoru nad trhem, což může být zástupce uvedený v odstavci 4 nebo jiná osoba.
6. Výrobci odpovídají schvalovacímu orgánu za všechna hlediska postupu schvalování a za zajištění shodnosti výroby, ať už jsou výrobci přímo zapojeni do všech fází výroby vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku či nikoliv.
7. V souladu s tímto nařízením a akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty přijatými na jeho základě výrobci zajistí, aby byly používány postupy pro zajištění shody sériové výroby se schváleným typem. V souladu s kapitolou VI se zohlední změny návrhu vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku nebo vlastností a změny požadavků, vůči nimž jsou vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek prohlášeny za shodné.
8. Kromě povinného označení a značek schválení typu, jimiž jsou opatřena vozidla, konstrukční části nebo samostatné technické celky v souladu s článkem 34, uvedou výrobci na svých vozidlech, konstrukčních částech nebo samostatných technických celcích uvedených na trh svůj název, zapsanou firmu nebo zaregistrovanou ochrannou známku a adresu v Unii, na níž je lze kontaktovat, nebo není-li to možné, uvedou tyto údaje na obalu nebo v dokladu přiloženém ke konstrukční části nebo samostatnému technickému celku.
9. Výrobci zajistí, aby v době, kdy nesou za vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek odpovědnost, neohrožovaly skladovací a přepravní podmínky jejich soulad s požadavky stanovenými v tomto nařízení.
Článek 9
Povinnosti výrobců, pokud jde o jejich výrobky, které nejsou ve shodě nebo představují závažné nebezpečí
1. Výrobci, kteří se domnívají nebo mají důvody se domnívat, že jejich vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, které byly uvedeny na trh nebo do provozu, nejsou v souladu s tímto nařízením nebo s akty v přenesené pravomoci či prováděcími akty přijatými na jeho základě, přijmou okamžitě nápravná opatření nezbytná k zajištění shody tohoto vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, k jejich stažení z trhu nebo případně jejich stažení z oběhu.
Výrobci okamžitě informují schvalovací orgán, který schválení udělil, a uvedou zejména podrobnosti o neshodě a o přijatých nápravných opatřeních.
2. Pokud vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, díl nebo zařízení představují závažné nebezpečí, výrobci o tom okamžitě informují schvalovací orgány a orgány pro dozor nad trhem členských států, v nichž byly toto vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, díl nebo zařízení dodány na trh nebo k tomuto účelu uvedeny do provozu, a uvedou podrobnosti zejména o neshodě a o přijatých nápravných opatřeních.
3. Výrobci si ponechají schvalovací dokumentaci uvedenou v čl. 24 odst. 10 a rovněž si výrobci vozidla uchovají kopii prohlášení o shodě uvedených v článku 33 pro potřeby schvalovacích orgánů, a to po dobu deseti let poté, co bylo vozidlo uvedeno na trh, přičemž u systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku tato doba činí pět let po uvedení na trh.
4. Výrobci na základě odůvodněné žádosti vnitrostátního orgánu předloží tomuto orgánu prostřednictvím schvalovacího orgánu kopii certifikátu EU schválení typu nebo povolení uvedené v čl. 46 odst. 1 a 2, čímž prokáží, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek jsou ve shodě, a učiní tak v jazyce, jemuž tento orgán snadno porozumí. Výrobci s vnitrostátním orgánem spolupracují na veškerých opatřeních přijatých v souladu s článkem 20 nařízení (ES) č. 765/2008 s cílem vyloučit rizika, která představují jejich vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, jež byly uvedeny na trh, registrovány nebo uvedeny do provozu.
Článek 10
Povinnosti zástupců výrobce v oblasti dozoru nad trhem
Zástupce výrobce pro dozor nad trhem vykonává úkoly stanovené v plné moci, kterou obdržel od výrobce. Tato plná moc zástupci umožní provádět alespoň následující kroky:
a)
mít přístup ke schvalovací dokumentaci uvedené v článku 22 a k prohlášením o shodě uvedeným v článku 33, aby mohly být poskytnuty schvalovacím orgánům, a to po dobu deseti let poté, co bylo vozidlo uvedeno na trh, přičemž u systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku tato doba činí pět let po uvedení na trh;
b)
na základě odůvodněné žádosti schvalovacího orgánu předávat tomuto orgánu všechny informace a veškerou dokumentaci nezbytnou k prokázání shodnosti výroby vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku;
c)
spolupracovat se schvalovacím orgánem nebo orgánem pro dozor nad trhem, pokud o to požádají, na veškerých opatřeních, jejichž cílem je vyloučit závažné nebezpečí vyvolané vozidly, systémy, konstrukčními částmi, samostatnými technickými celky, díly nebo zařízením, na které se vztahuje jeho plná moc.
Článek 11
Povinnosti dovozců
1. Dovozci uvedou na trh pouze vyhovující vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, které buď obdržely schválení typu EU nebo které splňují požadavky pro vnitrostátní schválení, nebo díly či vybavení, které plně podléhají požadavkům nařízení (ES) č. 765/2008.
2. Před uvedením na trh vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, které obdržely schválení typu, dovozci ověří, zda je k nim připojena schvalovací dokumentace v souladu s čl. 24 odst. 10, a zda systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek nesou požadovanou značku schválení typu a jsou v souladu s čl. 8 odst. 8. Jedná-li se o vozidlo, dovozce musí ověřit, zda je k vozidlu připojeno požadované prohlášení o shodě.
3. Domnívají-li se dovozci nebo mají-li důvod se domnívat, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek nejsou v souladu s požadavky tohoto nařízení, zejména že neodpovídají svému schválení typu, nesmějí vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek uvést na trh, povolit jejich uvedení do provozu nebo je zaregistrovat, dokud nebudou uvedeny ve shodu. Pokud se navíc domnívají nebo mají důvod se domnívat, že vozidlo, systém, konstrukční část, samostatný technický celek, díl nebo zařízení představují závažné nebezpečí, informují o tom výrobce a orgány dozoru nad trhem. U schválených vozidel, systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků také informují schvalovací orgán, který udělil schválení za tímto účelem.
4. Dovozci uvedou na vozidle, systému, konstrukční části, samostatném technickém celku, dílu nebo zařízení svůj název, svou zapsanou firmu nebo zaregistrovanou ochrannou známku a adresu, na níž je lze kontaktovat, nebo, není-li to možné, na obalu nebo v dokladu přiloženém k systému, konstrukční části, samostatnému technickému celku, dílu nebo zařízení.
5. Dovozci zajistí, aby byly k vozidlu, systému, konstrukční části nebo samostatnému technickému celku přiloženy pokyny a informace požadované v článku 51, a to v úředním jazyce (úředních jazycích) dotčených členských států.
6. Dovozci zajistí, aby v době, kdy nesou za vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek odpovědnost, neohrožovaly skladovací a přepravní podmínky jeho soulad s požadavky stanovenými v tomto nařízení.
7. Usoudí-li dovozci, že je to s ohledem na závažné nebezpečí, které vozidlo, systém, konstrukční část, samostatný technický celek, díl nebo zařízení představují, vhodné, provedou v zájmu ochrany zdraví a bezpečnosti spotřebitelů šetření nevyhovujících vozidel, systémů, konstrukčních částí, samostatných technických celků, dílů nebo zařízení, případně vytvoří soupis stížností a stažení z oběhu a o těchto kontrolách průběžně informují distributory.
Článek 12
Povinnosti dovozců, pokud jde o jejich výrobky, které nejsou ve shodě nebo představují závažné nebezpečí
1. Dovozci, kteří se domnívají nebo mají důvod se domnívat, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, které uvedli na trh, nejsou v souladu s tímto nařízením, přijmou okamžitě nezbytná nápravná opatření k uvedení tohoto vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku ve shodu, nebo je případně stáhnou z trhu nebo z oběhu.
2. Pokud vozidlo, systém, konstrukční část, samostatný technický celek, díl nebo zařízení představují závažné nebezpečí, dovozci okamžitě informují výrobce a schvalovací orgány a orgány pro dozor nad trhem těch členských států, v nichž byly uvedeny na trh. Dovozce je rovněž informuje o všech učiněných krocích a uvede podrobnosti zejména o závažném nebezpečí a o nápravných opatřeních přijatých výrobcem.
3. Dovozci po dobu deseti let poté, co bylo vozidlo uvedeno na trh, a po dobu pěti let poté, co byly na trh uvedeny systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, uchovají kopii prohlášení o shodě pro potřeby schvalovacích orgánů a orgánů pro dozor nad trhem a zajistí, aby schvalovací dokumentace uvedená v čl. 24 odst. 10 byla těmto orgánům na požádání k dispozici.
4. Na základě odůvodněné žádosti vnitrostátního orgánu předloží dovozci tomuto orgánu všechny informace a dokumentaci nezbytnou k prokázání shody vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku v jazyce, jemuž tento orgán snadno porozumí. Na žádost tohoto orgánu s ním dovozci spolupracují na veškerých opatřeních přijatých s cílem vyloučit nebezpečí vyvolané vozidlem, systémem, konstrukční částí nebo samostatným technickým celkem, dílem nebo zařízením, jež uvedli na trh.
Článek 13
Povinnosti distributorů
1. Distributoři při dodání vozidla, systému, konstrukční části, samostatného technického celku, dílu nebo zařízení na trh jednají ve vztahu k požadavkům tohoto nařízení s náležitou péčí.
2. Před dodáním vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku na trh, před jejich registrací nebo uvedením do provozu distributoři ověří, zda vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek nesou povinné označení nebo značku schválení typu, zda je k nim přiložena požadovaná dokumentace, pokyny a bezpečnostní informace v úředním jazyce (úředních jazycích) členského státu, v němž mají být vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek dodány na trh, a zda dovozce a výrobce splnili požadavky stanovené v čl. 11 odst. 2, v čl. 11 odst. 4 a v čl. 34 odst. 1 a 2.
3. Distributoři zajistí, aby v době, kdy nesou za vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek odpovědnost, neohrožovaly skladovací a přepravní podmínky jejich soulad s požadavky stanovenými v tomto nařízení.
Článek 14
Povinnosti distributorů, pokud jde o jejich výrobky, které nejsou ve shodě nebo představují závažné nebezpečí
1. Domnívají-li se distributoři nebo mají-li důvod se domnívat, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek nejsou v souladu s požadavky tohoto nařízení, nesmějí vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek dodat na trh nebo zaregistrovat či uvést do provozu, dokud nebudou uvedeny ve shodu.
2. Distributoři, kteří se domnívají nebo mají důvod se domnívat, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, jež dodali na trh, zaregistrovali nebo za jejichž uvedení do provozu odpovídají, není v souladu s tímto nařízením, uvědomí o tom výrobce nebo jeho zástupce a zajistí, aby byla podle čl. 9 odst. 1 nebo čl. 12 odst. 1 přijata nápravná opatření nezbytná k zajištění shody tohoto vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku nebo případně k jeho stažení z oběhu.
3. Pokud vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, díl nebo zařízení představují závažné nebezpečí, distributoři okamžitě informují výrobce, dovozce a schvalovací orgány a orgány pro dozor nad trhem těch členských států, v nichž byly dodány na trh. Distributor je rovněž informuje o všech učiněných krocích a uvede podrobnosti zejména o závažném nebezpečí a o nápravných opatřeních přijatých výrobcem.
4. Distributoři na základě odůvodněné žádosti vnitrostátního orgánu zajistí, aby výrobce vnitrostátnímu orgánu poskytl informace uvedené v čl. 9 odst. 4 nebo aby dovozce vnitrostátnímu orgánu poskytl informace uvedené v čl. 12 odst. 3. Spolupracují na požádání s tímto orgánem na veškerých opatřeních přijatých v souladu s čl. 20 nařízení (ES) č. 765/2008 s cílem vyloučit nebezpečí, které představují vozidlo, systém, konstrukční část, samostatný technický celek díl nebo zařízení, jež dodali na trh.
Článek 15
Případy, kdy se povinnosti výrobce vztahují na dovozce a distributory
Dovozce nebo distributor se pro účely tohoto nařízení považuje za výrobce, na nějž se vztahují povinnosti výrobce podle článků 8 až 10 pokud dovozce nebo distributor dodají na trh nebo zaregistrují vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek nebo odpovídají za jejich uvedení do provozu pod svou firmou nebo ochrannou známkou nebo pokud upraví vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek způsobem, který může ovlivnit jejich soulad s příslušnými požadavky.
Článek 16
Identifikace hospodářských subjektů
Hospodářské subjekty na žádost pro potřeby schvalovacích orgánů a orgánů pro dozor nad trhem po dobu pěti let identifikují:
a)
kterýkoli hospodářský subjekt, jenž jim dodal vozidlo, systém, konstrukční část, samostatný technický celek, díl nebo zařízení;
b)
kterýkoli hospodářský subjekt, jemuž dodaly vozidlo, systém, konstrukční část, samostatný technický celek, díl nebo zařízení.
KAPITOLA III
ZÁKLADNÍ POŽADAVKY
Článek 17
Požadavky na funkční bezpečnost vozidel
1. Výrobci zajistí, aby vozidla byla konstruována, vyráběna a montována takovým způsobem, aby se minimalizovalo riziko zranění cestujících ve vozidle a ostatních osob v okolním prostředí vozidla.
2. Výrobci zajistí, aby vozidla, systémy, konstrukční části a samostatné technické celky splňovaly příslušné požadavky stanovené v tomto nařízení, včetně požadavků na:
a)
kompaktnost konstrukce vozidel;
b)
systémy usnadňující řidiči ovládání vozidla, zejména pokud jde o mechanismus řízení a brzdový systém, včetně nejmodernějších brzdových systémů a elektronických systémů kontroly stability;
c)
systémy, které zabezpečují řidiči viditelnost a poskytují mu informace o stavu vozidla a okolního prostředí, včetně zasklení, zrcátek a informačních systémů řidiče;
d)
osvětlovací systémy vozidla;
e)
ochranu cestujících ve vozidle, včetně vnitřní výbavy, opěrky hlavy, bezpečnostních pásů, dveří vozidla;
f)
vnějšek vozidla a příslušenství;
g)
elektromagnetickou kompatibilitu;
h)
zvuková výstražná zařízení;
i)
systémy vytápění;
j)
zařízení bránící neoprávněnému použití;
k)
identifikační systémy vozidla;
l)
hmotnosti a rozměry;
m)
bezpečnost elektrických zařízení, včetně statické elektřiny;
n)
zařízení pro ochranu proti podjetí zezadu;
o)
boční ochranu;
p)
ložné plošiny;
q)
tažná zařízení;
r)
pneumatiky;
s)
systémy proti rozstřiku;
t)
zpětný chod;
u)
pásy;
v)
mechanická spojovací zařízení, včetně ochrany proti chybné instalaci.
3. Konstrukční součásti vozidel, u nichž jsou nebezpečí způsobená elektřinou plně zohledněna v aktech v přenesené pravomoci nebo v prováděcích aktech přijatých na základě tohoto nařízení, nepodléhají směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/95/EC ze dne 12. prosince 2006 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se elektrických zařízení určených pro používání v určitých mezích napětí (32).
4. Požadavky uvedené v odstavcích 1 a 2 se týkají vozidel a systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla, pokud jsou použitelné v souladu s přílohou I.
5. S cílem zajistit vysokou úroveň funkční bezpečnosti je Komisi svěřena pravomoc přijímat v souladu s článkem 71 akty v přenesené pravomoci, které stanoví podrobné technické požadavky na subjekty uvedené v odstavci 2 tohoto článku, případně i včetně zkušebních postupů a mezních hodnot. První takové akty v přenesené pravomoci budou přijaty do 31. prosince 2014.
Tyto podrobné požadavky směřují ke zvýšení nebo alespoň zachování úrovně funkční bezpečnosti, která je stanovena ve směrnicích uvedených v čl. 76 odst. 1 a v článku 77, a zajistí, aby:
a)
vozidla s maximální konstrukční rychlostí vyšší než 40 km/h dosahovala rovnocenné úrovně funkční bezpečnosti jako motorová vozidla a jejich přípojná vozidla, pokud jde o výkon brzd a protiblokovacích brzdových systémů;
b)
maximální tlak pneumatik nebo pásů na tvrdý povrch vozovky nepřekročil 0,8 MPa.
Článek 18
Požadavky na bezpečnost osádky
1. Výrobci zajistí, aby vozidla byla konstruována, vyráběna a montována takovým způsobem, aby se minimalizovalo riziko zranění osob pracujících na anebo s vozidlem.
2. Výrobci zajistí, aby vozidla, systémy, konstrukční části a samostatné technické celky splňovaly příslušné požadavky stanovené v tomto nařízení, včetně požadavků na:
a)
konstrukce ochrany při převrácení (ROPS);
b)
ochranné konstrukce proti padajícím předmětům (FOPS);
c)
sedadla spolujezdců;
d)
vystavení řidiče hladině hluku;
e)
sedadlo řidiče;
f)
pracovní prostor a přístup do kabiny řidiče, včetně ochrany proti uklouznutí, zakopnutí nebo pádu;
g)
vývodové hřídele;
h)
ochranu konstrukčních částí pohonu;
i)
body ukotvení bezpečnostních pásů;
j)
bezpečnostní pásy;
k)
ochranu řidiče proti pronikajícím předmětům (OPS);
l)
ochranu řidiče proti nebezpečným látkám;
m)
ochranu před kontaktem s částmi nebo materiály o extrémních teplotách;
n)
provozní příručku;
o)
kontroly, včetně bezpečnosti a spolehlivosti ovládacích systémů a zařízení pro nouzové a automatické zastavení;
p)
ochranu proti mechanickému nebezpečí jiného druhu, než je uvedeno v písm. a), b), g) a k), včetně ochrany před drsnými povrchy, ostrými hranami a rohy, prasknutím ohebných potrubí pro tekutiny a nekontrolovaným pohybem vozidla;
q)
provoz a údržbu, včetně bezpečného čištění vozidla;
r)
kryty a ochranná zařízení;
s)
informace, varování a označení;
t)
materiály a produkty;
u)
baterie.
3. Požadavky uvedené v odstavcích 1 a 2 se týkají vozidel a systémů, konstrukčních částí, samostatných technických celků určených pro tato vozidla, pokud jsou použitelné v souladu s přílohou I.
4. S cílem zajistit vysokou úroveň bezpečnosti osádky je Komisi svěřena pravomoc přijímat v souladu s článkem 71 akty v přenesené pravomoci, které stanoví podrobné technické požadavky na prvky uvedené v odstavci 2 tohoto článku, případně i včetně zkušebních postupů a mezních hodnot. První takové akty v přenesené pravomoci budou přijaty do 31. prosince 2014.
Tyto podrobné technické požadavky musí zvýšit nebo alespoň zachovat úroveň bezpečnosti osádky stanovenou ve směrnicích uvedených v čl. 76 odst. 1 a v článku 77, s přihlédnutím k ergonomii (včetně ochrany proti předvídatelnému nesprávnému užití, použitelnosti kontrolních systémů, přístupu k ovládacím prvkům, aby se zamezilo jejich neúmyslné aktivaci, přizpůsobení rozhraní člověk-vozidlo předvídatelným vlastnostem řidiče, vibrací a zásahu obsluhy), stabilitě a požární bezpečnosti.
Článek 19
Požadavky týkající se environmentální výkonnosti
1. Výrobci zajistí, aby vozidla byla konstruována, vyráběna a montována takovým způsobem, aby se minimalizoval vliv na životní prostředí.
2. Výrobci zajistí, aby vozidla, systémy, konstrukční části a samostatné technické celky splňovaly příslušné požadavky stanovené v tomto nařízení, včetně požadavků na:
a)
znečišťující emise;
b)
hladinu vnějšího hluku.
3. Použijí se specifické mezní hodnoty, zkušební postupy a požadavky na znečisťující emise stanovené pro pojízdné stroje ve směrnici 97/68/ES.
4. Mezní hodnoty konkrétních vnějších úrovní hluku nesmí překročit tyto úrovně:
a)
89 dB(A) u traktorů s nenaloženou hmotností v provozním stavu více než 1 500 kg;
b)
85 dB(A) u traktorů s nenaloženou hmotností v provozním stavu maximálně 1 500 kg.
Měly by být měřeny v souladu se zkušebními postupy stanovenými v aktech v přenesené pravomoci uvedených v odstavci 6.
5. Požadavky uvedené v odstavcích 1 a 2 se týkají vozidel a systémů, konstrukčních částí, samostatných technických celků určených pro tato vozidla, pokud jsou použitelné v souladu s přílohou I.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat v souladu s článkem 71 akty v přenesené pravomoci, které se týkají podrobných technických požadavků na hladinu vnějšího hluku, včetně zkušebních postupů, a instalaci motorů na vozidle, které byly schváleny, pokud jde o znečišťující emise, a s tím souvisejících ustanovení pro flexibilitu, aby byla zajištěna vysoká úroveň environmentální výkonnosti. První takové akty v přenesené pravomoci budou přijaty do 31. prosince 2014.
Tyto specifické technické požadavky musí vést ke zvýšení nebo alespoň zachování úrovně environmentální výkonnosti, která je stanovena ve směrnicích uvedených v čl. 76 odst. 1 a případně v článku 77.
KAPITOLA IV
POSTUPY EU SCHVÁLENÍ TYPU
Článek 20
Postupy pro EU schválení typu
1. Žádá-li výrobce o schválení typu úplného vozidla, může zvolit jeden z těchto postupů:
a)
postupné schválení typu;
b)
jednorázové schválení typu;
c)
kombinované schválení typu.
Kromě toho může výrobce zvolit vícestupňové schválení typu.
Pro schválení typu systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků se použije pouze jednorázové schválení typu.
2. Postupné schválení typu spočívá v postupném získávání celého souboru certifikátů EU schválení typu pro systémy, konstrukční části a samostatné technické celky tvořící část vozidla, jenž vede v závěrečné fázi ke schválení typu úplného vozidla.
3. Jednorázové schválení typu spočívá ve schválení úplného vozidla v jednom kroku.
4. Kombinované schválení typu je postup postupného schválení, během něhož se při závěrečné fázi schvalování celého vozidla získá jedno nebo více schválení pro systémy, aniž by bylo nezbytně nutné pro tyto systémy vydat certifikát EU schválení typu.
5. Při vícestupňovém schválení typu jeden nebo více schvalovacích orgánů osvědčuje, že určitý neúplný nebo dokončený typ vozidla vyhovuje, v závislosti na stupni rozpracovanosti, příslušným správním ustanovením a technickým požadavkům tohoto nařízení.
Vícestupňové schválení typu bude uděleno pro typ neúplného nebo dokončeného vozidla, který odpovídá údajům v dokumentaci uvedené v článku 22 a splňuje technické požadavky stanovené příslušnými akty uvedenými v příloze I, a to s ohledem na stav rozpracovanosti vozidla.
6. Schválení typu pro závěrečný stupeň dokončení může být uděleno pouze poté, co schvalovací orgán ověřil, že typ vozidla schválený v závěrečném stupni splňuje v dané době všechny platné technické požadavky. Zahrnuje dokumentární kontrolu všech požadavků pro schválení typu neúplného vozidla, které je uděleno v rámci vícestupňového postupu schválení typu, a to i v případě, že je uděleno pro jinou kategorii nebo podkategorii vozidla.
7. Výběr schvalovacího postupu neovlivní uplatnitelné základní požadavky, kterým musí schvalované vozidlo vyhovět v době vydání schválení typu úplného vozidla.
8. Komisi je svěřena v souladu s článkem 71 pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci týkající se podrobného uspořádání s ohledem na postupy schvalování typu. První tyto akty v přenesené pravomoci budou přijaty do 31. prosince 2014.
Článek 21
Žádost o schválení typu
1. Výrobce podává žádost o schválení typu schvalovacímu orgánu.
2. Pro konkrétní typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku lze podat pouze jednu žádost, a to pouze v jednom členském státě.
3. Pro každý typ, který má být schválen, se podává samostatná žádost.
Článek 22
Dokumentace
1. Žadatel předloží schvalovacímu orgánu dokumentaci výrobce.
2. Dokumentace výrobce musí zahrnovat tyto součásti:
a)
informační dokument;
b)
všechna data, nákresy, fotografie a další informace;
c)
v případě vozidel uvedení zvoleného postupu (zvolených postupů) v souladu s čl. 20 odst. 1;
d)
jakékoli dodatečné informace požadované schvalovacím orgánem v souvislosti s postupem pro předkládání žádostí.
3. Dokumentace může být dodána na papíře nebo v elektronickém formátu, který je přijatelný pro technickou zkušebnu a schvalovací orgán.
4. Komise prostřednictvím prováděcích aktů stanoví šablony informačního dokumentu a dokumentace výrobce. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2. První tyto prováděcí akty budou přijaty do 31. prosince 2014.
Článek 23
Zvláštní požadavky na informace, které je třeba uvést v žádosti o schválení typu podle různých postupů
1. K žádosti o postupné schválení typu musí být připojena dokumentace výrobce v souladu s článkem 22 společně s úplným souborem certifikátů schválení typu požadovaných podle každého z použitelných aktů uvedených v příloze I.
V případě schválení typu systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku podle použitelných aktů, jejichž seznam je uveden v příloze I, má schvalovací orgán přístup k související schvalovací dokumentaci, a to až do okamžiku, kdy je schválení vydáno nebo odmítnuto.
2. K žádosti o jednorázové schválení typu musí být připojena schvalovací dokumentace uvedená v článku 22, která obsahuje veškeré příslušné informace v souladu s prováděcími akty přijatými podle tohoto nařízení, které se týkají uvedených použitelných aktů.
3. V případě kombinovaného schválení typu musí být ke schvalovací dokumentaci připojen jeden či více certifikátů schválení typu vyžadovaných podle každého z použitelných aktů, jejichž seznam je uveden v příloze I, a musí obsahovat, pokud není předkládán žádný certifikát schválení typu, informace vyžadované v souladu s prováděcími předpisy přijatými na základě tohoto nařízení ve vztahu k těmto použitelným aktům.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1, 2 a 3, poskytují se pro účely vícestupňového schválení typu tyto informace:
a)
v prvním stupni ty části dokumentace výrobce a certifikáty EU schválení typu, jež jsou důležité pro stav dokončení základního vozidla;
b)
ve druhém a dalších stupních ty části dokumentace a certifikáty EU schválení typu, které jsou důležité pro stávající stupeň výroby, a kopie certifikátu EU schválení typu vozidla vydaného na předchozím stupni výroby a veškeré podrobnosti o všech změnách nebo doplňcích provedených výrobcem na vozidle.
Informace uvedené v prvním pododstavci písm. a) a b) tohoto odstavce lze poskytnout v souladu s odstavcem 3.
5. Schvalovací orgán může prostřednictvím odůvodněné žádosti požádat výrobce o poskytnutí jakýchkoliv dalších informací potřebných k rozhodnutí o tom, jaké zkoušky jsou vyžadovány, nebo k usnadnění těchto zkoušek.
KAPITOLA V
PROVÁDĚNÍ POSTUPŮ EU SCHVÁLENÍ TYPU
Článek 24
Obecná ustanovení
1. Schvalovací orgány nesmějí udělit EU schválení typu, dokud neověří opatření pro shodnost výroby uvedené v článku 28 a shodu typu vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku s platnými požadavky.
2. Schvalovací orgány udělují EU schválení typu v souladu s touto kapitolou.
3. Pokud schvalovací orgán zjistí, že typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, ačkoli je v souladu s požadovanými ustanoveními, představuje závažné nebezpečí pro bezpečnost nebo může vážně poškodit životní prostředí nebo veřejné zdraví nebo představuje závažné nebezpečí pro osádku, může odmítnout udělit EU schválení typu. V tomto případě neprodleně zašle schvalovacím orgánům ostatních členských států a Komisi podrobnou dokumentaci objasňující důvody svého rozhodnutí a uvádějící důkazy pro svá zjištění.
4. Certifikáty EU schválení typu se číslují v souladu s harmonizovaným systémem, jejž prostřednictvím prováděcích aktů stanoví Komise. Tyto prováděcí akty se přijmou přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2. První tyto prováděcí akty budou přijaty do 31. prosince 2014.
5. Schvalovací orgán zašle pomocí společného zabezpečeného elektronického systému pro výměnu údajů pro každý typ vozidla, který schválí, schvalovacím orgánům ostatních členských států certifikát EU schválení typu vozidla i s přílohami, a to do jednoho měsíce od jeho vydání. Kopie může mít také podobu zabezpečeného elektronického souboru.
6. Schvalovací orgán neprodleně uvědomí schvalovací orgány ostatních členských států o svém odmítnutí nebo odejmutí jakéhokoliv schválení vozidla, společně s odůvodněním svého rozhodnutí.
7. Schvalovací orgán zasílá ve tříměsíčních odstupech schvalovacím orgánům ostatních členských států seznam EU schválení typu, která během předchozího období u systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků udělil, změnil, odmítl udělit nebo odejmul.
8. Pokud tak požaduje schvalovací orgán jiného členského státu, zašle schvalovací orgán, jenž udělil EU schválení typu, žadateli do jednoho měsíce od obdržení této žádosti kopii vyžádaného certifikátu EU schválení typu i s přílohami, a to pomocí společného zabezpečeného elektronického systému pro výměnu údajů. Kopie může mít také podobu zabezpečeného elektronického souboru.
9. Je-li to vyžadováno Komisí, předloží schvalovací orgán informaci uvedenou v odstavcích 5 až 8 také Komisi.
10. Schvalovací orgán zkompletuje schvalovací dokumentaci sestávající z výrobní dokumentace, ke které jsou připojeny záznamy o zkouškách a veškerá další dokumentace, kterou dodala technická zkušebna nebo schvalovací orgán do výrobní dokumentace během provádění své činnosti. Součástí výrobní dokumentace je rejstřík s vhodně číslovaným či značeným obsahem, aby bylo možno jasně identifikovat všechny stránky, a formát každého dokumentu musí umožňovat uvádění záznamů o následujících krocích při provádění EU schválení typu, zejména data revizí a aktualizací. Schvalovací orgán si ponechá informaci obsaženou ve výrobní dokumentaci, aby byla k dispozici po dobu 10 let po skončení platnosti příslušného schválení.
Článek 25
Zvláštní ustanovení týkající se certifikátu EU schválení typu
1. Certifikát EU schválení typu obsahuje tyto přílohy:
a)
schvalovací dokumentaci uvedenou v čl. 24 odst. 10;
b)
výsledky zkoušek;
c)
jméno (jména) a podpisový vzor (vzory) osoby (osob) oprávněné (oprávněných) podepisovat prohlášení o shodě a jejich funkce v podniku;
d)
v případě EU schválení typu úplného vozidla vyplněný vzor prohlášení o shodě.
2. Certifikát EU schválení typu musí být vydán na základě vzoru, který stanoví Komise prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijmou přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2. První tyto prováděcí akty budou přijaty do 31. prosince 2014.
3. U každého typu vozidla schvalovací orgán
a)
vyplní všechny rubriky certifikátu EU schválení typu, včetně přiloženého listu s výsledky zkoušek;
b)
sestaví seznam schvalovací dokumentace;
c)
bez prodlení vydá vyplněný certifikát i s jeho přílohami žadateli.
Komise stanoví šablonu pro list s výsledky zkoušek uvedený v písmenu a) prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijmou přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2. První tyto prováděcí akty budou přijaty do 31. prosince 2014.
4. V případě EU schválení typu, u nějž byla v souladu s článkem 35 stanovena omezení ohledně jeho platnosti nebo bylo upuštěno od některých ustanovení tohoto nařízení nebo aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů přijatých na základě tohoto nařízení, se v certifikátu EU schválení typu tato omezení nebo prominutí uvedou.
5. Pokud se výrobce rozhodne pro postup kombinovaného schválení typu, vyplní schvalovací orgán schvalovací dokumentaci s odkazy na zkušební protokoly stanovené prováděcími akty uvedenými v čl. 27 odst. 1, pro něž není k dispozici žádný certifikát EU schválení typu.
6. Pokud se výrobce rozhodne pro jednorázový postup schválení typu, sestaví schvalovací orgán seznam použitelných požadavků či aktů a přiloží tento seznam k certifikátu EU schválení typu. Komise přijme šablonu takového seznamu prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijmou přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2. První tyto prováděcí akty budou přijaty do 31. prosince 2014.
Článek 26
Zvláštní ustanovení týkající se systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků
1. EU schválení typu bude uděleno systému, který odpovídá údajům v dokumentaci výrobce a splňuje technické požadavky stanovené příslušnými akty, jež jsou uvedeny v příloze I.
2. EU schválení typu pro konstrukční část nebo samostatný technický celek bude uděleno konstrukční části nebo samostatnému technickému celku, který odpovídá údajům v dokumentaci výrobce a splňuje technické požadavky stanovené příslušnými akty, jež jsou uvedeny v příloze I.
3. Pokud se na konstrukční části nebo samostatné technické celky, ať jsou určeny k opravě, servisu nebo údržbě či nikoliv, vztahuje rovněž schválení typu pro systém související s vozidlem, nevyžaduje se žádné další schválení konstrukční části nebo samostatného technického celku, ledaže tak stanoví příslušné akty uvedené v příloze I.
4. Pokud konstrukční část nebo samostatný technický celek plní svou funkci nebo má specifické vlastnosti pouze ve spojení s jinými částmi vozidla, a proto je možné ověřit shodu s požadavky, pouze pokud konstrukční část nebo samostatný technický celek pracují ve spojení s těmito jinými částmi vozidla, rozsah EU schválení typu konstrukční části nebo samostatného technického celku se odpovídajícím způsobem omezí.
V tom případě se v certifikátu EU schválení typu uvedou všechna omezení použití této konstrukční části nebo samostatného technického celku a zvláštní podmínky pro jejich montáž.
V případech, kdy jsou taková konstrukční část nebo samostatný technický celek montovány výrobcem vozidla, se ověří dodržení všech použitelných omezení použití nebo podmínek pro montáž během schvalování vozidla.
Článek 27
Zkoušky vyžadované pro EU schválení typu
1. Dodržení technických předpisů stanovených v tomto nařízení a v aktech uvedených v příloze I se prokazuje vhodnými zkouškami provedenými určenými technickými zkušebnami.
Použijí se zkušební postupy uvedené v prvním pododstavci a zvláštní zařízení a nářadí předepsané pro provedení těchto zkoušek, které jsou stanoveny příslušnými akty uvedenými v příloze I.
Formát zkušebního protokolu bude v souladu s obecnými požadavky, které stanovila Komise prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijmou přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2. První tyto prováděcí akty budou přijaty do 31. prosince 2014.
2. Výrobce dá schvalovacímu orgánu k dispozici tolik vozidel, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, kolik je jich podle příslušných aktů uvedených v příloze I potřeba k provedení požadovaných zkoušek.
3. Vyžadované zkoušky se provádějí na vozidlech, konstrukčních částech a samostatných technických celcích představujících typ, jenž má být schválen.
Výrobce však může po dohodě se schvalovacím orgánem vybrat vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, který, třebaže nepředstavuje schvalovaný typ, spojuje ve vztahu k požadované úrovni výkonů řadu nejméně příznivých vlastností. K rozhodování během výběru lze využít zkušební metody se simulací.
4. Se souhlasem schvalovacího orgánu lze jako alternativu ke zkušebním postupům uvedeným v odstavci 1 použít zkušební metody se simulací, a to na žádost výrobce podanou s přihlédnutím k požadavkům stanoveným v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle odstavce 6.
5. Zkušební metody se simulací musí splňovat podmínky v aktech s přenesenou pravomocí přijatých podle odstavce 6.
6. S cílem zajistit, aby výsledky získané prostřednictvím zkoušek se simulací byly stejně důvěryhodné jako výsledky z fyzických zkoušek, je Komisi svěřena pravomoc přijímat v souladu s článkem 71 akty v přenesené pravomoci týkající se požadavků, které mohou být předmětem zkoušek se simulací, a podmínek, za kterých tyto zkoušky se simulací mají proběhnout. Při přijímání těchto aktů bude Komise jako z vhodného základu vycházet z požadavků a postupů stanovených v příloze XVI směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES ze dne 5. září 2007, kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (rámcová směrnice) (33).
Článek 28
Opatření pro shodnost výroby
1. Schvalovací orgán, který uděluje EU schválení typu, přijme nezbytná opatření, aby, v případě potřeby ve spolupráci se schvalovacími orgány ostatních členských států, ověřil, že byla přijata dostatečná opatření k zajištění shody vyráběných vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků se schváleným typem.
2. Schvalovací orgán, který uděluje schválení typu úplného vozidla, přijme nezbytná opatření, jejichž cílem je ověřit, zda jsou prohlášení o shodě vydaná výrobcem v souladu s článkem 33. Za tímto účelem schvalovací orgán ověří, zda je dostatečný počet vybraných prohlášení o shodě v souladu s článkem 33 a zda výrobce přijal vhodná opatření k zajištění správnosti údajů uvedených v prohlášeních o shodě.
3. Schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu, přijme s ohledem na toto schválení nezbytná opatření, aby, v případě potřeby ve spolupráci se schvalovacími orgány ostatních členských států, ověřil, zda jsou opatření uvedená v odstavcích 1 a 2 nadále dostatečná k tomu, aby se vyráběná vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky nadále shodovaly se schváleným typem, a zda jsou prohlášení o shodě nadále v souladu s článkem 33.
4. Za účelem ověření, zda se vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek shodují se schváleným typem, může schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu, provést jakékoli kontroly nebo zkoušky vyžadované pro EU schválení typu na vzorcích odebraných v zařízeních výrobce, včetně výrobních zařízení.
5. Pokud schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu, zjistí, že se opatření uvedená v odstavcích 1 a 2 nepoužívají, významným způsobem se odchylují od dohodnutých opatření a kontrolních plánů, přestala se používat nebo již nejsou považována za adekvátní, ačkoliv se ve výrobě pokračuje, přijme nezbytná opatření pro zajištění správného provádění postupu týkajícího se shodnosti výroby nebo odejme schválení typu.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 71 týkající se podrobných opatření, pokud jde o shodnost výroby. První tyto akty v přenesené pravomoci budou přijaty do 31. prosince 2014.
KAPITOLA VI
ZMĚNY EU SCHVÁLENÍ TYPU
Článek 29
Obecná ustanovení
1. Výrobce neprodleně sdělí schvalovacímu orgánu, který udělil EU schválení typu, každou změnu údajů zaznamenaných ve schvalovací dokumentaci.
Uvedený schvalovací orgán určí, který z postupů stanovených v článku 30 se má použít.
V případě potřeby může schvalovací orgán po konzultaci s výrobcem rozhodnout, že je třeba udělit nové EU schválení typu.
2. Žádost o změnu EU schválení typu se podává výlučně schvalovacímu orgánu, který udělil původní EU schválení typu.
3. Pokud schvalovací orgán shledá, že pro účely provedení změny je nezbytné kontroly nebo zkoušky opakovat, vyrozumí o tom výrobce.
Postupy uvedené v článku 30 se uplatní, pouze pokud na základě těchto kontrol nebo zkoušek schvalovací orgán usoudí, že požadavky týkající se EU schválení typu jsou nadále splněny.
Článek 30
Revize a rozšíření EU schválení typu
1. Pokud se změnily údaje zaznamenané ve schvalovací dokumentaci, aniž by bylo nutné opakovat kontroly nebo zkoušky, označí se změna jako „revize“.
V tom případě vydá schvalovací orgán podle potřeby revidované stránky schvalovací dokumentace a na každé revidované stránce zřetelně vyznačí povahu změny a datum jejího nového vydání. Za splnění tohoto požadavku se považuje rovněž vydání konsolidované a aktualizované verze schvalovací dokumentace spolu s podrobným popisem změn.
2. Změna se označí jako „rozšíření“, pokud se údaje ve schvalovací dokumentaci změnily a pokud platí kterékoliv z následujících tvrzení:
a)
jsou požadovány další kontroly nebo zkoušky;
b)
změnily se jakékoliv informace o certifikátu EU schválení typu, s výjimkou jeho příloh;
c)
vstoupí v platnost nové požadavky podle některého z aktů uvedených v příloze I pro schválený typ vozidla nebo schválený systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek.
V případě rozšíření vydá schvalovací orgán aktualizovaný certifikát EU schválení typu označený číslem rozšíření následujícím po čísle řady již udělených rozšíření. V tomto certifikátu schválení typu se zřetelně vyznačí důvod rozšíření a datum jeho nového vydání.
3. Při každém vydání změněných stránek nebo konsolidované a aktualizované verze se odpovídajícím způsobem upraví i seznam schvalovací dokumentace přiložený k certifikátu schválení typu, aby uváděl datum posledního rozšíření nebo revize nebo datum poslední konsolidace aktualizované verze.
4. Změna schválení typu vozidla se nevyžaduje, pokud nové požadavky uvedené v odst. 2 písm. c) nejsou z technického hlediska pro tento typ vozidla důležité nebo se týkají jiných kategorií vozidel, než je kategorie, do které vozidlo patří.
Článek 31
Vydání a oznámení změn
1. V případě rozšíření musí být aktualizovány všechny příslušné části certifikátu EU schválení typu, jeho přílohy a seznam schvalovací dokumentace. Aktualizovaný certifikát a jeho přílohy se bez prodlení vydají žadateli.
2. V případě revize vydá schvalovací orgán žadateli bez prodlení revidované dokumenty nebo případně konsolidovanou a aktualizovanou verzi, včetně revidovaného seznamu schvalovací dokumentace.
3. Schvalovací orgán oznámí každou změnu učiněnou v EU schválení typu schvalovacím orgánům ostatních členských států v souladu s postupy uvedenými v článku 24.
KAPITOLA VII
PLATNOST EU SCHVÁLENÍ TYPU
Článek 32
Skončení platnosti
1. EU schválení typu musí být vydáno s neomezenou dobou platnosti.
2. Platnost EU schválení typu vozidla končí v těchto případech:
a)
nové požadavky použitelné na schválený typ vozidla se stanou závaznými pro dodání na trh, registraci vozidla nebo jeho uvedení do provozu a schválení typu nelze odpovídajícím způsobem aktualizovat;
b)
výroba schváleného vozidla je s konečnou platností dobrovolně ukončena;
c)
doba platnosti schválení skončí z důvodu omezení v souladu s článkem 35 odst. 6;
d)
schválení bylo odejmuto podle čl. 28 odst. 5, čl. 44 odst. 1 nebo čl. 47 odst. 4.
3. Pokud se stane neplatnou pouze jedna varianta v rámci typu nebo jedna verze v rámci varianty, pozbývají EU schválení typu daného vozidla platnosti pouze pro danou variantu nebo verzi.
4. Pokud je s konečnou platností ukončena výroba konkrétního typu vozidla, oznámí výrobce tuto skutečnost schvalovacímu orgánu, který udělil EU schválení typu pro dané vozidlo.
Do jednoho měsíce po obdržení oznámení uvedeného v prvním pododstavci uvědomí schvalovací orgán, jenž vozidlu udělil EU schválení typu, odpovídajícím způsobem schvalovací orgány ostatních členských států.
5. Aniž je dotčen odstavec 4, má-li EU schválení typu vozidla pozbýt platnosti, oznámí výrobce tuto skutečnost schvalovacímu orgánu, který udělil EU schválení typu.
Schvalovací orgán, jenž udělil EU schválení typu, bez prodlení sdělí všechny důležité informace schvalovacím orgánům ostatních členských států, aby bylo možno případně použít článek 39.
Ve sdělení uvedeném v druhém pododstavci se uvede zejména datum výroby a identifikační číslo posledního vyrobeného vozidla.
KAPITOLA VIII
PROHLÁŠENÍ O SHODĚ A OZNAČENÍ
Článek 33
Prohlášení o shodě
1. Výrobce jako držitel schválení typu vozidla vydává v papírové verzi prohlášení o shodě, jímž musí být opatřeno každé vozidlo, ať úplné, neúplné nebo dokončené, jež bylo vyrobeno ve shodě se schváleným typem vozidla.
Toto prohlášení se vydá kupujícímu zdarma společně s vozidlem. Jeho vydání nelze podmiňovat výslovnou žádostí ani poskytnutím dalších informací výrobci.
Na žádost majitele vozidla je výrobce vozidla po dobu deseti let od data výroby vozidla povinen vydat duplikát prohlášení o shodě, přičemž platba za tento duplikát nemá převýšit náklady na jeho vydání. Na přední straně každého duplikátu prohlášení musí být jasně uvedeno označení „duplikát“.
2. Výrobce musí použít vzor pro prohlášení o shodě přijatý Komisí prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijmou přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2. Prohlášení o shodě je upraveno tak, aby se zabránilo jeho padělání. Za tímto účelem prováděcí akty stanoví, že papír používaný na prohlášení musí být chráněn několika ochrannými prvky. První tyto prováděcí akty budou přijaty do 31. prosince 2014.
3. Prohlášení o shodě bude vystaveno v alespoň jednom z úředních jazyků Unie. Kterýkoli členský stát může požádat, aby bylo prohlášení o shodě přeloženo do jeho vlastního úředního jazyka či jazyků.
4. Osoba(y) oprávněná(é) podepsat prohlášení o shodě musí být zaměstnána(y) v organizaci výrobce a musí být řádně pověřena(y) jejím vedením, aby v plném rozsahu nesla(y) právní odpovědnost výrobce, pokud jde o návrh a konstrukci nebo o shodnost výroby vozidla s předpisy.
5. Prohlášení o shodě se vyplňuje v celém rozsahu a nesmí obsahovat jiná omezení týkající se použití vozidla než ta, jež jsou stanovena v tomto nařízení nebo v jakémkoli z aktů v přenesené pravomoci přijatém na základě tohoto nařízení.
6. U neúplného nebo dokončeného vozidla vyplňuje výrobce pouze ty body prohlášení o shodě, které byly v probíhajícím stupni schvalování typu doplněny nebo změněny, a popřípadě připojí k tomuto prohlášení veškerá prohlášení o shodě vydaná v předchozích stupních.
7. V prohlášení o shodě pro vozidla schválená v souladu s čl. 35 odst. 2 se v jeho záhlaví uvede věta „Schválení typu na základě článku 26 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 167/2013 ze dne 5. února 2013 o schvalování zemědělských a lesnických vozidel a dozoru nad trhem s těmito vozidly (prozatímní schválení) pro úplná a dokončená vozidla“.
8. V prohlášení o shodě stanoveném v prováděcích aktech podle odstavce 2 pro vozidla, jejichž typ byl schválen v souladu s článkem 37, se v záhlaví uvede věta „Schválení typu pro úplná a dokončená vozidla v malých sériích“ a v těsné blízkosti u ní rok výroby a následně pořadové číslo v rozmezí od 1 do mezní hodnoty uvedené v tabulce v příloze II, jež označuje pro každý rok výroby zařazení tohoto vozidla do pořadí výroby připadající na tento rok.
9. Aniž je dotčen odstavec 1, může výrobce předávat prohlášení o shodě registračnímu orgánu kteréhokoliv členského státu elektronickými prostředky.
Článek 34
Povinný štítek s řádným označením vozidel a značka schválení typu konstrukčních částí nebo samostatných technických celků
1. Výrobce vozidla opatří každé vozidlo vyrobené ve shodě se schváleným typem povinným štítkem s řádným označením dle požadavků příslušného prováděcího aktu přijatého podle odstavce 3.
2. Výrobce konstrukční části nebo samostatného technického celku, ať už je částí systému či nikoliv, opatří každou konstrukční část nebo samostatný technický celek vyrobený ve shodě se schváleným typem značkou schválení typu požadovanou příslušným prováděcím aktem přijatým na základě tohoto nařízení nebo příslušným nařízením EHK OSN nebo kodexem OECD.
Pokud není taková značka schválení typu požadována, opatří výrobce tuto část nebo celek alespoň svou výrobní nebo obchodní značkou, číslem typu nebo identifikačním číslem.
3. Povinný štítek a EU značka schválení typu musí být ve shodě se vzorem stanoveným Komisí prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijmou přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2. První tyto prováděcí akty budou přijaty do 31. prosince 2014.
KAPITOLA IX
VÝJIMKY PRO NOVÉ TECHNOLOGIE NEBO NOVÉ KONCEPCE
Článek 35
Výjimky pro nová technická řešení nebo nové koncepce
1. Výrobce může požádat o EU schválení typu pro typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku obsahující technická řešení nebo koncepce, jež jsou neslučitelné s jedním nebo více akty uvedenými v příloze I.
2. Schvalovací orgán může udělit EU schválení typu uvedené v odstavci 1, pokud jsou splněny všechny následující podmínky:
a)
žádost uvádí důvody, proč daná technická řešení nebo koncepce činí systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek neslučitelným s jedním nebo více akty uvedenými v příloze I;
b)
žádost popisuje u nové technologie bezpečnost a dopady na životní prostředí a opatření přijatá k tomu, aby byla zajištěna alespoň rovnocenná úroveň bezpečnosti a ochrany životního prostředí, jakou stanoví požadavky, z nichž se požaduje výjimka;
c)
je předložen popis zkoušek i s jejich výsledky, které prokazují, že jsou splněny podmínky uvedené v písmeni b).
3. Udělení tohoto EU schválení typu, jímž je přiznána výjimka pro nové technologie nebo nové koncepce, podléhá schválení ze strany Komise. Toto schválení bude učiněno prostřednictvím prováděcího aktu. Tento prováděcí akt se přijímá přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2.
4. Schvalovací orgán může do rozhodnutí Komise o tom, zda je povolení uděleno, již udělit typu vozidla, na nějž se vztahuje požadovaná výjimka, EU schválení typu, které je však prozatímní a platí pouze na území daného členského státu. Schvalovací orgán o tom neprodleně uvědomí Komisi a ostatní členské státy prostřednictvím dokumentace obsahující údaje uvedené v odstavci 2.
V záhlaví certifikátu schválení typu a prohlášení o shodě musí být jasně vyznačena skutečnost, že se jedná o prozatímní dokumenty s omezenou územní platností. Komise může přijmou prováděcí akty s cílem stanovit harmonizované vzory certifikátu schválení typu a prohlášení o shodě pro účely tohoto odstavce. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2.
5. Ostatní schvalovací orgány mohou rozhodnout o přijetí prozatímního schválení písemnou formou, jak je uvedeno v odstavci 4, na svém území.
6. V povolení, které vydává Komise, uvedeném v odstavci 3, se popřípadě rovněž uvede, zda jeho platnost podléhá nějakým omezením. Schválení typu však v každém případě platí alespoň po dobu 36 měsíců.
7. Pokud se Komise rozhodne povolení odmítnout, schvalovací orgán ihned vyrozumí držitele prozatímního schválení typu uvedeného v odstavci 3, že prozatímní schválení bude zrušeno šest měsíců po dni, kdy Komise rozhodla o jeho odmítnutí.
Vozidla vyrobená ve shodě s prozatímním schválením před skončením jeho platnosti však mohou být uvedena na trh, registrována nebo uvedena do provozu v kterémkoliv členském státě, jenž prozatímní schválení přijal.
Článek 36
Pozdější úprava aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů
1. Pokud Komise schválí udělení výjimky podle článku 35, okamžitě přijme nezbytné kroky, aby dotčené akty v přenesené pravomoci nebo prováděcí akty přizpůsobila technickému pokroku.
Pokud se výjimka podle článku 35 týká nařízení EHK OSN, navrhne Komise změnu příslušného nařízení EHK OSN v souladu s postupem použitelným podle revidované dohody z roku 1958.
2. Po změně příslušných aktů se zruší veškerá omezení v rozhodnutí Komise o schválení výjimky.
Pokud nebyly přijaty nezbytné kroky k úpravě aktů v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktů, může Komise na žádost členského státu, který schválení udělil, vydat prostřednictvím prováděcího aktu přijatého přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2 rozhodnutí a prodloužit platnost schválení typu.
KAPITOLA X
VOZIDLA VYRÁBĚNÁ V MALÝCH SÉRIÍCH
Článek 37
Vnitrostátní schválení typu malých sérií
1. Výrobce může požádat o vnitrostátní schválení typu malých sérií typu vozidla v rámci ročních kvantitativních omezení stanovených v příloze II. Tato omezení se vztahují na dodání na trh, registraci nebo uvedení do provozu vozidel schváleného typu na trhu každého členského státu v daném roce.
Pro vnitrostátní schválení typu malých sérií může schvalovací orgán, pokud k tomu má rozumné důvody, upustit od dodržení jednoho nebo více ustanovení tohoto nařízení a jednoho nebo více ustanovení jednoho nebo více aktů uvedených v příloze I, přičemž musí upřesnit odpovídající alternativní požadavky.
2. Alternativní požadavky zmíněné v odstavci 1 zajistí úroveň funkční bezpečnosti a ochranu životního prostředí a bezpečnost osádky, jež je v nejvyšší možné míře rovnocenná úrovni stanovené příslušnými akty uvedenými v příloze I.
3. Pro účely vnitrostátního schválení typu vozidel podle tohoto článku budou schváleny systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, jejichž typ je schválen v souladu s akty uvedenými v příloze I.
4. Certifikát schválení typu pro vozidla, jež obdržela schválení typu podle tohoto článku, je navržen podle vzoru uvedeného v čl. 25 odst. 2, ale nesmí být nadepsán „certifikát EU schválení typu vozidla“ a musí specifikovat obsah výjimek udělených v souladu s odstavcem 1. Certifikáty schválení typu se číslují v souladu s harmonizovaným systémem uvedeným v čl. 24 odst. 4.
5. Platnost vnitrostátního schválení typu malých sérií je omezena na území členského státu, jehož schvalovací orgán schválení udělil.
6. Avšak na žádost výrobce se doporučenou zásilkou nebo elektronickou poštou schvalovacím orgánům členských států určených výrobcem zašle kopie certifikátu schválení typu a jeho příloh.
7. Schvalovací orgány členských států určené výrobcem rozhodnou do tří měsíců od obdržení žádosti uvedené v odstavci 6, zda schválení typu přijmou či nikoliv. Své rozhodnutí pak formálně sdělí schvalovacímu orgánu, jenž udělil vnitrostátní schválení typu malých sérií.
8. Schvalovací orgány členských států vnitrostátní schválení typu přijmou, ledaže se mohou odůvodněně domnívat, že vnitrostátní technické požadavky, na jejichž základě bylo vozidlo schváleno, neodpovídají jejich vlastním požadavkům.
9. Na žádost žadatele o vnitrostátní schválení typu malých sérií, jenž si přeje uvést na trh nebo zaregistrovat vozidlo v jiném členském státě, poskytne schvalovací orgán, který udělil vnitrostátní schválení typu malých sérií, vnitrostátnímu orgánu tohoto jiného členského státu kopii certifikátu schválení typu i se schvalovací dokumentací. Použijí se odstavce 7 a 8.
KAPITOLA XI
DODÁNÍ NA TRH, REGISTRACE NEBO UVEDENÍ DO PROVOZU
Článek 38
Dodání na trh, registrace nebo uvedení vozidel do provozu
1. Aniž jsou dotčeny články 41 a 44, vozidla, pro které je EU schválení typu úplného vozidla povinné nebo pro které získal výrobce takové schválení podle tohoto nařízení, mohou být dodána na trh, zaregistrována nebo uvedena do provozu pouze tehdy, jsou-li opatřena platným prohlášením o shodě vydaným v souladu s článkem 33.
Pokud jde o neúplná vozidla, je dodání takových vozidel na trh nebo jejich uvedení do provozu povoleno, avšak orgány členských států odpovědné za registraci vozidla mohou odmítnout povolení registrace a používání takových vozidel na pozemních komunikacích.
2. Článek 1 se nevztahuje na vozidla určená k užití v ozbrojených silách, v civilní obraně, požární službě a v silách zajišťujících udržování veřejného pořádku ani na vozidla schválená podle článků 37.
Článek 39
Dodání na trh, registrace nebo uvedení do provozu vozidel z výběhu série
1. V rámci omezení týkajících se výběhu série a časových omezení uvedených v odstavcích 2 a 4, vozidla odpovídající typu vozidla, jehož EU schválení typu pozbylo platnosti podle článku 32, mohou být dodána na trh, registrována nebo uváděna do provozu.
První pododstavec se použije pouze na vozidla na území Unie, na něž se v době jejich výroby vztahovalo platné EU schválení typu, která však nebyla před tím, než toto EU schválení typu pozbylo platnosti, buď dodána na trh, zaregistrována, nebo uvedena do provozu.
2. Odstavec 1 se uplatní u úplných vozidel po dobu 24 měsíců ode dne, k němuž pozbylo EU schválení typu platnosti, a u dokončených vozidel po dobu 30 měsíců od uvedeného dne.
3. Výrobce, který si přeje využít odstavce 1, podá žádost příslušnému vnitrostátnímu orgánu každého členského státu, v němž mají být daná vozidla dodána na trh, zaregistrována nebo uvedena do provozu. V této žádosti se uvedou všechny technické a ekonomické důvody, jež brání tomu, aby tato vozidla splňovala nové požadavky na schválení typu.
Dotyčný vnitrostátní orgán do tří měsíců od obdržení této žádosti rozhodne, zda a v jakém množství povolí registraci těchto vozidel na svém území.
4. Počet vozidel z výběhu série nepřekročí 10 % počtu vozidel zaregistrovaných během předchozích dvou let nebo 20 vozidel na členský stát, podle toho, co je vyšší.
5. V prohlášení o shodě vozidel uvedených do provozu v rámci tohoto postupu musí být proveden zvláštní záznam uvádějící, že se jedná o vozidlo „z výběhu série“.
6. Členské státy zajistí, aby byl účinně sledován počet vozidel, jež mají být dodána na trh, zaregistrována nebo uvedena do provozu podle postupu stanoveného v tomto článku.
7. Tento článek se uplatní pouze na přerušení z důvodu ukončení platnosti schválení typu v případě uvedeném v čl. 32 odst. 2 písm. a).
Článek 40
Dodání na trh nebo uvedení do provozu konstrukčních částí a samostatných technických celků
1. Konstrukční části a samostatné technické celky mohou být dodávány na trh nebo uváděny do provozu pouze v případě, že odpovídají požadavkům příslušných aktů uvedených v příloze I a jsou řádně označeny v souladu s článkem 34.
2. Odstavec 1 se nepoužije v případě konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, jež jsou speciálně vyrobeny nebo zkonstruovány pro nová vozidla, na něž se toto nařízení nevztahuje.
3. Odchylně od odstavce 1 mohou členské státy povolit dodání na trh nebo uvedení do provozu konstrukčních částí a samostatných technických celků, jež byly osvobozeny od dodržení jednoho nebo více ustanovení tohoto nařízení podle článku 35 nebo jsou určeny k montáži na vozidla, na něž se vztahují schválení udělená podle článku 37, týkající se dané konstrukční části nebo samostatného technického celku.
4. Odchylně od odstavce 1 a pokud není v tomto nařízení nebo v jednom z jeho aktů v přenesené pravomoci přijatých na základě tohoto nařízení stanoveno jinak, mohou členské státy povolit dodání na trh nebo uvedení do provozu konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, jež jsou určeny k montáži na vozidla, u nichž v době jejich dodání na trh nebo uvedení do provozu nebylo podle tohoto nařízení nebo podle směrnice 2003/37/ES požadováno schválení typu.
KAPITOLA XII
OCHRANNÉ DOLOŽKY
Článek 41
Postup zacházení s vozidly, systémy, konstrukčními částmi nebo samostatnými technickými celky představujícími závažné nebezpečí na vnitrostátní úrovni
1. Pokud orgány pro dozor nad trhem jednoho členského státu přijaly opatření podle článku 20 nařízení (ES) č. 765/2008 nebo pokud mají dostatečné důvody se domnívat, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, na něž se vztahuje toto nařízení, představují závažné nebezpečí pro zdraví či bezpečnost osob nebo pro další oblasti veřejného zájmu, na něž se vztahuje toto nařízení, provedou schvalovací orgány, které udělily povolení, hodnocení, zda dotčené vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek splňují všechny požadavky stanovené tímto nařízením. Příslušné hospodářské subjekty v plné míře spolupracují se schvalovacími orgány a orgány pro dozor nad trhem.
Pokud v průběhu tohoto hodnocení schvalovací orgán, který udělil povolení, zjistí, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek nesplňují požadavky stanovené tímto nařízením, neprodleně dotčenému hospodářskému subjektu nařídí, aby přijal veškerá vhodná nápravná opatření, kterými uvede vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek v soulad s těmito požadavky, nebo aby vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek stáhl z trhu nebo z oběhu v přiměřené lhůtě odpovídající povaze rizika.
Na opatření uvedená v druhém pododstavci tohoto odstavce se použije článek 21 nařízení (ES) č. 765/2008.
2. Domnívají-li se orgány pro dozor nad trhem, že se neshoda netýká pouze území jejich členského státu, informují Komisi a ostatní členské státy o výsledcích hodnocení a o opatřeních, jejichž provedení žádají od hospodářského subjektu.
3. Hospodářský subjekt u všech nevyhovujících vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, které uvedl na trh, zaregistroval nebo za jejichž uvedení do provozu odpovídá, zajistí přijetí veškerých vhodných nápravných opatření.
4. Pokud hospodářský subjekt ve lhůtě uvedené v odst. 1 druhém pododstavci nepřijme přiměřená nápravná opatření, přijmou vnitrostátní orgány veškerá vhodná opatření a na trhu svého členského státu zakáží nebo omezí dodávání na trh, registraci nebo uvedení do provozu nevyhovujících vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků nebo je stáhnou z trhu nebo z oběhu.
5. Vnitrostátní orgány neprodleně uvědomí Komisi a ostatní členské státy o opatřeních uvedených v odstavci 4.
Součástí poskytovaných informací jsou všechny dostupné podrobnosti, zejména údaje nezbytné k identifikaci nevyhovujícího vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, údaje o jejich původu, povaze údajné neshody a souvisejícího rizika, povaze a délce trvání opatření přijatých na vnitrostátní úrovni a stanoviska příslušného hospodářského subjektu. Schvalovací orgány zejména uvedou, zda je důvodem neshody některá z těchto skutečností:
a)
vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek nesplňují požadavky týkající se zdraví nebo bezpečnosti osob, ochrany životního prostředí nebo dalších oblastí veřejného zájmu, na něž se vztahuje toto nařízení;
b)
existují nedostatky v příslušných aktech uvedených v příloze I.
6. Členské státy do jednoho měsíce uvědomí Komisi a ostatní členské státy o veškerých opatřeních, která přijaly, a sdělí všechny další údaje o neshodě dotčeného vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, které mají k dispozici, a v případě nesouhlasu s oznámenými vnitrostátními opatřeními sdělí své námitky.
7. Pokud do jednoho měsíce od přijetí informací uvedených v odstavci 6 tohoto článku nepodá žádný jiný členský stát ani Komise námitku k opatření, které členský stát přijal, bude toto opatření vyhodnoceno Komisí podle článku 42.
8. Členské státy zajistí, aby byla v souvislosti s dotčeným vozidlem, systémem, konstrukční částí nebo samostatným technickým celkem přijata vhodná omezující opatření, jako je například okamžité stažení daného vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku z jejich trhu.
Článek 42
Ochranný postup Unie
1. Pokud jsou během postupu uvedeného v čl. 41 odst. 3 a 4 vzneseny námitky proti opatření členského státu nebo pokud se Komise domnívá, že je vnitrostátní opatření v rozporu s právními předpisy Unie, provede Komise po konzultaci s členskými státy a příslušným hospodářským subjektem nebo subjekty neprodleně hodnocení těchto vnitrostátních opatření. Na základě výsledků tohoto hodnocení Komise rozhodne přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2, zda lze vnitrostátní opatření považovat za oprávněné, či nikoli.
Komise oznámí své rozhodnutí všem členským státům a příslušnému hospodářskému subjektu nebo subjektům.
2. Pokud je vnitrostátní opatření považováno Komisí za oprávněné, všechny členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění toho, aby byly nevyhovující vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek staženy z jejich trhu; členské státy o tom informují Komisi. Je-li vnitrostátní opatření považováno za neoprávněné, dotčený členský stát toto opatření zruší nebo je změní, a to v souladu s rozhodnutím uvedeným v odstavci 1.
3. Pokud je vnitrostátní opatření považováno za oprávněné a je přisuzováno nedostatkům v tomto nařízení nebo v aktech v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktech přijatých na základě tohoto nařízení, Komise navrhne následující vhodná opatření:
a)
jedná-li se o akty v přenesené pravomoci nebo prováděcí akty přijaté na základě tohoto nařízení, Komise navrhne nezbytné změny dotčeného aktu;
b)
jedná-li se o předpisy EHK OSN, navrhne Komise nezbytné návrhy změny příslušných nařízení EHK OSN v souladu s postupem použitelným podle revidované dohody z roku 1958.
Článek 43
Vyhovující vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, které představují závažné nebezpečí
1. Pokud členský stát po provedení hodnocení podle čl. 41 odst. 1 zjistí, že ačkoli jsou vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky v souladu s příslušnými požadavky nebo jsou řádně označeny, představují závažné nebezpečí pro bezpečnost nebo mohou vážně ohrozit životní prostředí nebo veřejné zdraví, nařídí příslušnému hospodářskému subjektu, aby přijal veškerá vhodná opatření a zajistil, aby dotčené vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek po uvedení na trh, registraci nebo uvedení do provozu již toto nebezpečí nepředstavovaly, nebo aby dotčené vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek v přiměřené lhůtě odpovídající povaze rizika stáhl z trhu nebo z oběhu. Dokud výrobce vozidla nepřijme veškerá vhodná opatření, může členský stát registraci těchto vozidel odmítat.
2. U vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku uvedeného v odstavci 1 hospodářský subjekt zajistí, aby byla ve vztahu ke všem těmto vozidlům, systémům, konstrukčním částem nebo samostatným technickým celkům, které byly uvedeny na trh, zaregistrovány nebo uvedeny do provozu v Unii, přijata nápravná opatření.
3. Členský stát uvedený v odstavci 1 do jednoho měsíce informuje Komisi a ostatní členské státy o všech dostupných podrobnostech, zejména o údajích nezbytných pro identifikaci dotčeného vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, původu a dodavatelského řetězce vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, povahy souvisejícího rizika a povahy a o trvání přijatých vnitrostátních opatření.
4. Komise neprodleně konzultuje členské státy a příslušný hospodářský subjekt nebo subjekty, a zejména schvalovací orgán, který udělil schválení typu, a vyhodnotí opatření přijatá na vnitrostátní úrovni. Na základě tohoto hodnocení Komise rozhodne, zda lze vnitrostátní opatření uvedená v odstavci 1 považovat za oprávněná, či nikoli, a v případě nutnosti navrhne vhodná opatření.
5. Rozhodnutí Komise je určeno všem členským státům a Komise o něm neprodleně uvědomí členské státy a příslušný hospodářský subjekt nebo subjekty.
Článek 44
Vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, jež se neshodují se schváleným typem
1. Jestliže se nová vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky vybavené prohlášením o shodě nebo opatřené značkou schválení neshodují s typem, který byl schválen, schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu, přijme nezbytná opatření včetně odejmutí schválení typu, aby byla vyráběná vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky uvedeny ve shodu se schváleným typem.
2. Pro účely odstavce 1 se odchylky od údajů uvedených v certifikátu EU schválení typu nebo ve schvalovací dokumentaci považují za nedodržení shody se schváleným typem.
3. Pokud vnitrostátní schvalovací orgán prokáže, že se nová vozidla, konstrukční části nebo samostatné technické celky vybavené prohlášením o shodě nebo opatřené značkou schválení typu vydanou v jiném členském státě neshodují se schváleným typem, může požádat schvalovací orgán, který EU schválení typu udělil, aby ověřil, zda se jednotlivá vyráběná vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky i nadále shodují se schváleným typem. Po obdržení takové žádosti přijme schvalovací orgán, který vydal EU schválení typu, co nejdříve, nejpozději však do tří měsíců ode dne podání žádosti, nezbytná opatření.
4. Schvalovací orgán požádá schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu pro systém, konstrukční část, samostatný technický celek nebo neúplné vozidlo, aby přijal nezbytná opatření k zajištění toho, aby byla vyráběná vozidla opět uvedena do shody se schváleným typem v následujících případech:
a)
u EU schválení typu vozidla, pokud neshoda vozidla vyplývá výlučně z neshody systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku;
b)
u vícestupňového schválení typu, pokud neshoda dokončeného vozidla vyplývá výlučně z neshody systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, jež tvoří část neúplného vozidla, nebo z neshody samotného neúplného vozidla.
5. Po obdržení takové žádosti přijme dotyčný schvalovací orgán co nejdříve, nejpozději však do tří měsíců ode dne podání žádosti nezbytná opatření, v případě potřeby společně se schvalovacím orgánem, který žádost podal.
6. Je-li zjištěna neshoda, přijme schvalovací orgán členského státu, který udělil EU schválení typu pro systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek nebo pro neúplné vozidlo, opatření uvedená v odstavci 1.
Schvalovací orgány se ve lhůtě jednoho měsíce vzájemně informují o každém odejmutí EU schválení typu a o jeho důvodech.
7. Pokud schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu, popírá existenci neshody, o níž byl uvědomen, usilují dotyčné členské státy o urovnání sporu. Komise je průběžně informována a v případě potřeby uspořádá vhodná jednání s cílem dosáhnout urovnání sporu.
Článek 45
Uvedení částí a zařízení, jež mohou představovat závažné nebezpečí pro správné fungování základních systémů, na trh nebo do provozu
1. Části nebo zařízení, jež mohou představovat závažné nebezpečí pro správné fungování systémů, které mají zásadní význam pro bezpečnost vozidla nebo jeho environmentální výkonnost, nebudou uvedeny na trh, zaregistrovány ani uvedeny do provozu a budou zakázány, pokud nebyly schváleny schvalovacím orgánem v souladu s čl. 46 odst. 1, 2 a 4.
2. S cílem zajistit jednotné uplatňování odstavce 1, může Komise přijmout prováděcí akty, aby mohla vypracovat seznam takových částí nebo zařízení na základě dostupných informací, a zejména informací poskytnutých členskými státy, které upozorňují na:
a)
závažnost rizika, pokud jde o bezpečnost vozidla vybaveného dotyčnými částmi nebo zařízením nebo jeho environmentální výkonnost;
b)
případný dopad na spotřebitele a výrobce na trhu s náhradními částmi při stanovení případného požadavku na schválení u částí nebo zařízení podle tohoto článku.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2.
3. Odstavec 1 se nevztahuje na původní části nebo zařízení a na části nebo zařízení, jejichž typ je schválen v souladu s některým z aktů uvedených v příloze I, vyjma případů, kdy se schválení vztahuje k jiným hlediskům než k těm, na něž se vztahuje odstavec 1.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 71 jimiž stanoví, které požadavky musí části a zařízení uvedené v odstavci 1 tohoto článku splňovat.
5. Tyto požadavky mohou být založeny na aktech uvedených v příloze I nebo mohou sestávat ze srovnání částí nebo zařízení s environmentální a bezpečností výkonností původního vozidla nebo případně některé z jeho částí. V obou případech musí tyto požadavky zajistit, aby části nebo zařízení neohrozily fungování těch systémů, jež jsou důležité pro bezpečnost vozidla nebo jeho environmentální výkonnost.
Článek 46
Části nebo zařízení, jež mohou představovat závažné nebezpečí pro správné fungování základních systémů - související požadavky
1. Pro účely čl. 45 odst. 1 předá výrobce částí nebo zařízení schvalovacímu orgánu žádost, k níž připojí zkušební protokol navržený určenou technickou zkušebnou, jenž osvědčuje, že části nebo zařízení, pro něž je požadováno schválení, splňují požadavky uvedené v čl. 45 odst. 4. Výrobce může předložit pouze jednu žádost na typ a část, a to pouze u jednoho schvalovacího orgánu.
Pokud to požaduje příslušný orgán jiného členského státu, zašle schvalovací orgán, jenž povolení udělil, žadateli do jednoho měsíce od obdržení této žádosti kopii požadovaného certifikátu o povolení i s přílohami, a to pomocí společného zabezpečeného elektronického systému pro výměnu údajů. Kopie může mít také podobu zabezpečeného elektronického souboru.
2. Žádost obsahuje podrobnosti o výrobci částí nebo zařízení, typu, označení a číslech částí nebo zařízení, jakož i jméno výrobce vozidla, typ vozidla a případně rok výroby nebo jakékoliv jiné informace umožňující identifikaci vozidla, pro něž jsou tyto části nebo zařízení určena.
Pokud schvalovací orgán dojde při zohlednění zkušebního protokolu a dalších důkazů k závěru, že dotyčné části nebo zařízení splňují požadavky uvedené v čl. 45 odst. 4, vydá povolení opravňující k uvedení těchto částí nebo zařízení na trh a do provozu, s výhradou odst. 4 druhého pododstavce tohoto článku.
Schvalovací orgán vydá výrobci neprodleně certifikát.
3. Komise může přijmout prováděcí akty s cílem stanovit šablonu a systém číslování certifikátu uvedeného v odst. 2 třetím pododstavci tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2.
4. Výrobce neprodleně uvědomí schvalovací orgán, jenž udělil povolení, o každé změně, jež má vliv na podmínky, za nichž bylo vydáno. Schvalovací orgán rozhodne, zda musí být povolení přezkoumáno nebo opětovně vydáno a zda jsou nezbytné další zkoušky.
Výrobce odpovídá za zajištění toho, že části nebo zařízení jsou vyráběny za podmínek, za nichž bylo povolení vydáno, a aby tak byly vyráběny i nadále.
5. Před vydáním povolení schvalovací orgán ověří, že existují uspokojivá opatření a postupy pro zajištění účinné kontroly shodnosti výroby.
Pokud schvalovací orgán zjistí, že podmínky pro vydání povolení již nejsou splněny, požádá výrobce, aby přijal nezbytná opatření k zajištění toho, aby bylo u částí nebo zařízení opět dosaženo shody. V případě nutnosti povolení odejme.
6. Schvalovací orgány z různých členských států oznámí jakoukoli neshodu v souvislosti s povolením uvedeným v odst. 2 druhém pododstavci Komisi. Komise po konzultaci se schvalovacími orgány přijme odpovídající opatření k vyřešení neshody, případně včetně požadavku na odejmutí povolení.
7. Dokud nebyl vypracován seznam zmíněný v čl. 45 odst. 2, mohou členské státy zachovat vnitrostátní ustanovení vztahující se na části nebo zařízení, jež mohou mít dopad na správné fungování systémů se zásadním významem pro bezpečnost vozidla nebo pro jeho environmentální výkonnost.
Článek 47
Stažení vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků z oběhu
1. Pokud je výrobce, jenž obdržel EU schválení typu úplného vozidla, povinen v souladu s nařízením (ES) č. 765/2008 stáhnout z oběhu vozidla, jež byla uvedena na trh, zaregistrována nebo za jejichž uvedení do provozu výrobce odpovídal, protože systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek namontovaný na vozidle představují závažné nebezpečí pro bezpečnost, veřejné zdraví nebo ochranu životního prostředí, ať už byly řádně schváleny v souladu s tímto nařízením nebo nikoli, nebo protože část, která není předmětem zvláštních požadavků podle právních předpisů týkajících se schválení typu, představuje závažné nebezpečí pro bezpečnost, veřejné zdraví nebo ochranu životního prostředí, neprodleně o tom uvědomí schvalovací orgán, který schválení vozidla udělil.
2. Pokud je výrobce systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, jenž obdržel EU schválení typu, povinen v souladu s nařízením (ES) č. 765/2008 stáhnout z oběhu systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, jež byly uvedeny na trh nebo za jejichž uvedení do provozu výrobce odpovídal, protože představují závažné nebezpečí pro bezpečnost, bezpečnost při práci, veřejné zdraví nebo ochranu životního prostředí, ať už byly řádně schváleny v souladu s tímto nařízením nebo nikoli, uvedený výrobce o tom okamžitě informuje schvalovací orgán, jenž udělil příslušné schválení.
3. Výrobce navrhne schvalovacímu orgánu soubor vhodných nápravných opatření k odvrácení závažného nebezpečí uvedeného v odstavcích 1 a 2. Schvalovací orgán neprodleně sdělí navržená nápravná opatření schvalovacím orgánům ostatních členských států.
Schvalovací orgány zajistí, aby tato nápravná opatření byla v jejich členských státech řádně provedena.
4. Pokud dotčený schvalovací orgán považuje nápravná opatření za nedostatečná nebo se domnívá, že nebyla provedena dostatečně rychle, neprodleně uvědomí schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu.
Schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu, následně uvědomí výrobce. Pokud výrobce nenavrhne a neprovede účinná nápravná opatření, schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu, přijme veškerá potřebná ochranná opatření, včetně odejmutí EU schválení typu. V případě odejmutí EU schválení typu to schvalovací orgán do jednoho měsíce od tohoto odejmutí doporučeným dopisem nebo rovnocenným elektronickým prostředkem oznámí výrobci, schvalovacím orgánům ostatních členských států a Komisi.
Článek 48
Oznámení rozhodnutí a dostupných opravných prostředků
1. Ve veškerých rozhodnutích učiněných na základě tohoto nařízení a ve veškerých rozhodnutích o odmítnutí nebo odejmutí EU schválení typu, odmítnutí registrace, o zákazu nebo omezení uvedení na trh, registrace nebo uvedení vozidla do provozu nebo která vyžadují stažení vozidla z trhu, musí být uvedeny podrobné důvody, na nichž jsou založena.
2. Tato rozhodnutí se oznamují dotčené straně zároveň s poučením o opravných prostředcích, které jsou jí podle platných právních předpisů dotyčného členského státu k dispozici, a o lhůtách pro jejich provedení.
KAPITOLA XIII
MEZINÁRODNÍ PŘEDPISY
Článek 49
Předpisy EHK OSN potřebné pro EU schválení typu
1. Předpisy EHK OSN a jejich změny, pro něž Unie hlasovala nebo k nimž Unie přistoupila a jež jsou uvedeny v příloze I tohoto nařízení, nebo akty v přenesené pravomoci na základě tohoto nařízení jsou součástí požadavků v rámci EU schválení typu vozidla.
2. Schvalovací orgány členských států přijímají schválení udělená v souladu s těmito předpisy EHK OSN uvedenými v odstavci 1 a případně odpovídající značky schválení typu namísto odpovídajících schválení typu a značek schválení typu udělených podle tohoto nařízení a aktů v přenesené pravomoci přijatých na základě tohoto nařízení.
3. Pokud Unie hlasovala pro předpisy EHK OSN nebo jejich změny pro účely EU schválení typu vozidla, přijme Komise akt v přenesené pravomoci v souladu s článkem 71, aby stanovila povinné uplatňování těchto předpisů EHK OSN nebo jejich změn a aby mohla případně pozměnit přílohu I tohoto nařízení nebo případně akty v přenesené pravomoci přijaté na základě tohoto nařízení.
Tento akt v přenesené pravomoci stanoví lhůty pro povinné použití předpisu EHK OSN nebo jeho změn a zahrne případná přechodná ustanovení.
Komise přijme zvláštní akty v přenesené pravomoci, v nichž uvede povinné uplatňování předpisů EHK OSN.
Článek 50
Uznávání protokolů o zkouškách OECD pro účely EU schválení typu
1. Aniž jsou dotčeny ostatní požadavky stanovené v tomto nařízení, může v případě, kdy toto nařízení odkazuje na kodexy OECD, EU schválení typu vycházet z úplného protokolu o zkouškách vystaveného na základě normalizovaných kodexů OECD, a to jako alternativa k protokolům o zkouškách vystaveným podle tohoto nařízení nebo podle aktů v přenesené pravomoci přijatých na základě tohoto nařízení.
2. Má-li být protokol o zkouškách OECD uvedený v odstavci 1 použitelný pro účely EU schválení typu, musí být schválen v souladu s dodatkem 1 k rozhodnutí Rady OECD ze dne 1. února 2012 o revizi norem OECD pro úřední zkoušky zemědělských a lesnických traktorů v platném znění.
KAPITOLA XIV
POSKYTOVÁNÍ TECHNICKÝCH INFORMACÍ
Článek 51
Informace určené pro uživatele
1. Výrobce nesmí poskytnout technické informace o údajích stanovených v tomto nařízení nebo v jeho aktech v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktech přijatých na základě tohoto nařízení, jež se odchylují od údajů schválených schvalovacím orgánem.
2. Pokud tak akt v přenesené pravomoci nebo prováděcí akt přijatý na základě tohoto nařízení stanoví, zpřístupní výrobce uživatelům veškeré důležité informace a nezbytné pokyny popisující všechny zvláštní podmínky nebo omezení spojená s použitím vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku.
3. Informace uvedené v odstavci 2 musí být dodány v úředním jazyce (úředních jazycích) členských států, kde má být vozidlo uvedeno na trh, zaregistrováno nebo uvedeno do provozu. Po přijetí schvalovacím orgánem musí být uvedeny v příručce uživatele.
Článek 52
Informace určené pro výrobce konstrukčních částí nebo samostatných technických celků
1. Výrobce vozidla zpřístupní výrobcům konstrukčních částí nebo samostatných technických celků všechny údaje, včetně případných výkresů výslovně uvedených v aktech v přenesené pravomoci nebo v prováděcích aktech přijatých na základě tohoto nařízení, jež jsou nezbytné pro EU schválení typu pro konstrukční části a samostatné technické celky nebo k získání povolení podle článku 45.
Výrobce vozidla může požadovat od výrobců konstrukčních částí nebo samostatných technických celků uzavření závazné dohody na ochranu důvěrné povahy všech informací, jež nejsou veřejně dostupné, včetně informací, jež se vztahují k právům duševního vlastnictví.
2. Výrobce konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, jakožto držitel certifikátu EU schválení typu, jenž podle čl. 26 odst. 4 obsahuje omezení použití nebo zvláštní podmínky pro montáž nebo obojí, poskytne výrobci vozidla o této věci veškeré podrobné informace.
Pokud tak akt v přenesené pravomoci přijatý na základě tohoto nařízení stanoví, poskytne výrobce konstrukčních částí nebo samostatných technických celků společně s vyrobenými konstrukčními částmi nebo samostatnými technickými celky pokyny ohledně omezení použití nebo zvláštních podmínek pro montáž nebo obojí.
KAPITOLA XV
PŘÍSTUP K INFORMACÍM O OPRAVÁCH A ÚDRŽBĚ
Článek 53
Povinnosti výrobce
1. Výrobci poskytnou autorizovaným obchodním zástupcům, opravnám a samostatným provozovatelům nediskriminační přístup k informacím o opravách a údržbě vozidla na svých internetových stránkách, za použití standardizovaného formátu, a to snadným a rychle dostupným způsobem. Tato povinnost neplatí, pokud vozidlo bylo schváleno jako malosériové vozidlo.
Software, který má rozhodující význam pro správné fungování bezpečnostního a environmentálního kontrolního systému, má být chráněn před neoprávněnými manipulacemi. Jakékoli využívání těchto systémů, jež je potřebné pro opravy a údržbu, nebo je přístupné pro autorizované obchodní zástupce nebo opravny, musí být však také zpřístupněno nediskriminačním způsobem pro samostatné provozovatele.
2. Do doby, než Komise přijme standardizovanou normu pro poskytování informací uvedených v odstavci 1, zpřístupňují se tyto informace konzistentním způsobem, aby je mohli bez větší námahy zpracovat samostatní provozovatelé.
Výrobci poskytnou autorizovaným obchodním zástupcům, opravnám a samostatným provozovatelům nediskriminační přístup ke školicím materiálům a příslušným pracovním nástrojům. Tento přístup zahrnuje, podle okolností, odpovídající odborné školení zaměřené na stahování softwaru, řízení diagnostických chybových kódů a používání pracovních nástrojů.
3. Aniž je dotčen odstavec 1, zahrnují tam uvedené informace:
a)
typ traktoru a jeho verze;
b)
jednoznačné identifikační číslo vozidla;
c)
příručky k obsluze včetně záznamů o opravách a údržbě a harmonogramů servisních kontrol;
d)
technické manuály a technické servisní bulletiny;
e)
informace o konstrukčních částech a diagnostické informace (jako například minimální a maximální teoretické hodnoty pro měření);
f)
schémata zapojení;
g)
diagnostické chybové kódy, včetně specifických kódů výrobce;
h)
veškeré informace potřebné k instalaci nového nebo aktualizovaného softwaru týkajícího se nového vozidla nebo typu vozidla (například softwarové číslo dílu);
i)
informace týkající se značkových nástrojů a zařízení a poskytované jejich prostřednictvím;
j)
informace o zaznamenávání údajů, údaje o zkouškách a jakékoli další technické informace (např. údaje o obousměrném monitorování, pokud se hodí pro použitou technologii);
k)
standardní pracovní jednotky nebo lhůty pro opravy a údržbu, pokud jsou zpřístupněny, buď přímo nebo prostřednictvím třetí strany, autorizovaným obchodním zástupcům výrobců a opravnám.
4. Autorizovaní obchodní zástupci nebo opravny v rámci distribučního systému určitého výrobce vozidel se pro účely tohoto nařízení považují za samostatné provozovatele, pokud poskytují opravárenské nebo údržbářské služby k vozidlům, pro něž nejsou členy distribučního systému daného výrobce vozidel.
5. Informace o opravách a údržbě vozidel musí být vždy dostupné, s výjimkou případů údržby informačního systému.
6. Pro účely výroby a údržby náhradních dílů a dílů pro údržbu a diagnostických přístrojů a zkušebních zařízení kompatibilních se systémem OBD poskytnou výrobci informace o příslušných systémech OBD a opravách a údržbě vozidel nediskriminačním způsobem každému výrobci nebo opravně konstrukčních částí, diagnostických nástrojů nebo zkušebního zařízení.
7. Pro účely projektování a výroby vybavení pro vozidla poháněná alternativním palivem poskytnou výrobci informace o příslušných systémech OBD a opravách a údržbě vozidel nediskriminačním způsobem každému zúčastněnému výrobci nebo servisnímu technikovi, který provádí instalaci nebo opravu vybavení pro vozidla poháněná alternativním palivem.
8. Pokud výrobce žádá o EU schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu, musí schvalovacímu orgánu poskytnout důkaz o souladu s tímto nařízením, týkajícím se informací vyžadovaných podle tohoto článku.
V případě, že takové informace nejsou dostupné nebo nejsou v souladu s tímto nařízením a akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty přijatými na základě tohoto nařízení, které jsou platné v době podání žádosti o EU schválení typu nebo o vnitrostátní schválení typu, výrobce je dodá do šesti měsíců od data schválení.
Komise může přijmout prováděcí akt s cílem stanovit šablonu certifikátu o přístupu k systému OBD vozidla a informacím o opravách a údržbě vozidla, který poskytne schvalovacímu orgánu důkaz o dodržení podmínek. Tento prováděcí akt se přijímá přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2.
9. Pokud tento důkaz o dodržení podmínek není během lhůty uvedené v odst. 8 druhém pododstavci dodán, schvalovací orgán přijme potřebná opatření k zajištění jejich dodržování.
10. Výrobce zpřístupní na svých internetových stránkách následné změny a doplnění informací o opravách a údržbě vozidla v tutéž dobu, kdy je zpřístupní autorizovaným opravnám.
11. Pokud jsou záznamy o opravách a údržbě vozidla vedeny v centrální databázi výrobce vozidla nebo jeho jménem, nezávislí servisní pracovníci musí mít k těmto záznamům bezplatný přístup a musí mít možnost zadávat informace o opravách a údržbě, které provedli.
12. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 71, kterými stanoví podrobnosti požadavků s ohledem na přístup k informacím o opravách a údržbě vozidla, zejména k technickým specifikacím týkajícím se způsobu, jakým mají být informace o opravách a údržbě vozidla poskytnuty.
13. Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci podle odstavce 12 upraví požadavky na poskytování informací stanovené v tomto článku, včetně technických specifikací týkajících se způsobů poskytování informací, aby byly proporcionální, a to zejména s ohledem na specifický případ poměrně malého objemu výroby vozidla daného typu, s přihlédnutím k limitům pro vozidla v malých sériích, jak jsou uvedeny v příloze II. V řádně odůvodněných případech může taková úprava vést k osvobození od povinnosti poskytovat informace ve standardizované podobě. V každém případě musí být případnou úpravou nebo výjimkou zajištěno dosažení cílů tohoto článku.
Článek 54
Povinnosti s ohledem na více držitelů schválení typu
V případě postupného schválení typu, kombinovaného schválení typu a vícestupňového schválení typu musí být výrobce odpovědný za příslušné schválení typu odpovědný také za sdělení informací o opravách týkajících se zvláštního systému, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků nebo dané fáze jak konečnému výrobci, tak samostatným provozovatelům.
Konečný výrobce je odpovědný za poskytování informací o celém vozidle samostatným provozovatelům.
Článek 55
Poplatky za přístup k informacím o opravách a údržbě vozidla
1. Výrobci mohou účtovat přiměřený a úměrný poplatek za přístup k informacím o opravách a údržbě vozidla, k pracovním nástrojům a kurzům odborné přípravy, na které se vztahuje toto nařízení. Poplatek není považován za přiměřený nebo úměrný, pokud odrazuje od přístupu k informacím tím, že nezohledňuje rozsah, ve kterém je samostatný subjekt využívá.
2. Výrobci zpřístupní informace o opravách vozidla a údržbě na dobu jednoho dne, měsíce nebo roku, přičemž poplatky se musí lišit v závislosti na časovém období, na které se tento přístup poskytuje.
Článek 56
Fórum pro přístup k informacím o vozidle
Oblast působnosti činností prováděných Fórem pro přístup k informacím o vozidle, jež byla stanovena v souladu s čl. 13 odst. 9 nařízení Komise (ES) č. 692/2008 ze dne 18. července 2008, kterým se provádí a mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2007 o schvalování typu motorových vozidel z hlediska emisí z lehkých osobních vozidel a z užitkových vozidel (Euro 5 a Euro 6) a z hlediska přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidla (34), musí být rozšířena o vozidla, na něž se vztahuje toto nařízení.
Na základě důkazů o úmyslném či neúmyslném zneužití informací o systému OBD a opravách a údržbě vozidla bude Fórum uvedené v prvním pododstavci radit Komisi, jaká opatření má proti takovému zneužití informací přijmout.
KAPITOLA XVI
URČENÍ A OZNÁMENÍ TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN
Článek 57
Požadavky na technické zkušebny
1. Určující schvalovací orgány zajistí, aby před tím, než určí technickou zkušebnu podle článku 59, tato technická zkušebna splňovala požadavky stanovené v odstavcích 2 až 9 tohoto článku.
2. Aniž je dotčen čl. 60 odst. 1, zřizuje se technická zkušebna podle vnitrostátního práva členského státu a má právní subjektivitu.
3. Technická zkušebna musí být subjektem třetí strany, nezávislým na postupech navrhování, výroby, dodávání nebo údržby vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, jenž posuzuje.
Subjekt, který je součástí hospodářského sdružení nebo profesního svazu zastupujícího podniky, jež se podílejí na navrhování, výrobě, dodávání, montáži, používání nebo údržbě vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, které tento subjekt posuzuje, zkouší nebo u nichž provádí prohlídky, lze považovat za subjekt vyhovující požadavkům prvního pododstavce, pokud je prokázána jeho nezávislost a neexistence jakéhokoli střetu zájmů.
4. Technická zkušebna, její nejvyšší vedení a pracovníci odpovědní za provádění těch kategorií činností, k nimž jsou určeni v souladu s čl. 59 odst. 1, nesmí být osobami, které navrhují, vyrábějí, dodávají nebo udržují vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, jež posuzují, a nesmí být ani stranami, které se těmito činnostmi zabývají. Tím není vyloučeno používání posuzovaných vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků uvedených v odstavci 3 tohoto článku, které jsou nezbytné pro činnost technické zkušebny, ani používání takových vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků k osobním účelům.
Technická zkušebna zajistí, aby činnosti jejích poboček nebo subdodavatelů neohrozily důvěrnost, objektivitu a nestrannost těch kategorií činností, k nimž byla určena.
5. Technická zkušebna a její zaměstnanci provádějí kategorie činností, které jim byly svěřeny, na nejvyšší úrovni profesionální důvěryhodnosti a požadované technické způsobilosti v konkrétní oblasti a nesmějí být vystaveni žádným tlakům ani stimulům, zejména finančním, které by mohly ovlivnit jejich úsudek nebo výsledky jejich činností posuzování, a to zejména ze strany osob nebo skupin osob, které mají na výsledcích těchto činností zájem.
6. Technická zkušebna musí být schopna provádět všechny kategorie činností, jež jí byly svěřeny v souladu s čl. 59 odst. 1, a musí ke spokojenosti schvalovacího orgánu, který ji určil, prokázat, že má:
a)
pracovníky s odpovídající kvalifikací, specifickými technickými znalostmi a odborným vzděláním a dostatečnými a relevantními zkušenostmi potřebnými k plnění úkolů;
b)
popisy postupů týkajících se kategorií činností, o jejichž svěření se uchází, zajišťující transparentnost a opakovatelnost těchto postupů;
c)
postupy pro provádění kategorií činností, o jejichž svěření se uchází, které řádně zohledňují míru složitosti technologie daného vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku a hromadnou nebo sériovou povahu výrobního procesu, a
d)
prostředky nezbytné k tomu, aby mohla náležitě plnit úkoly spojené s kategoriemi činností, o jejichž svěření se uchází, a aby mohla mít přístup k veškerému potřebnému vybavení nebo zařízení.
Kromě toho musí určujícímu schvalovacímu orgánu prokázat, že vyhovuje normám stanoveným v aktech v přenesené pravomoci přijatým podle článku 61, jež jsou pro určené činnosti relevantní.
7. Musí být zaručena nestrannost technické zkušebny, jejího nejvyššího vedení a pracovníků, kteří provádějí posuzování. Nesmějí provádět žádnou činnost, která by mohla ohrozit jejich nezávislý úsudek a důvěryhodnost ve vztahu ke kategoriím činností, jejichž výkonem jsou pověřeni.
8. Technická zkušebna uzavře pojištění odpovědnosti týkající se jejích činností, pokud tuto odpovědnost v souladu s vnitrostátním právem nepřevzal členský stát nebo pokud není za posuzování shody přímo odpovědný sám členský stát.
9. Pracovníci technické zkušebny jsou povinni zachovávat služební tajemství, s výjimkou styku s příslušným určujícím schvalovacím orgánem, nebo pokud to vyžadují právní předpisy Unie nebo vnitrostátní právní předpisy, pokud jde o veškeré informace, které získali při plnění svých povinností podle tohoto nařízení nebo podle jakéhokoli ustanovení vnitrostátních právních předpisů, kterými se uvedený článek provádí. Vlastnická práva jsou chráněna.
Článek 58
Pobočky a subdodavatelé technických zkušeben
1. Technická zkušebna může zadat některé ze svých činností, jež jí byly svěřeny v souladu s čl. 59 odst. 1, subdodavateli nebo pobočce pouze se souhlasem určujícího schvalovacího orgánu.
2. Pokud technická zkušebna zadá specifické úkoly související s kategoriemi činností, jež jí byly svěřeny, subdodavateli nebo pobočce, zajistí, aby subdodavatel nebo pobočka splnili požadavky stanovené v článku 57, a informuje o tom odpovídajícím způsobem určující schvalovací orgán.
3. Technická zkušebna nese plnou odpovědnost za úkoly provedené kterýmkoli z jejích subdodavatelů nebo poboček bez ohledu na to, kde jsou usazeny.
4. Technická zkušebna uchovává pro potřebu schvalovacího orgánu, který ji určil, příslušné doklady týkající se posouzení způsobilosti subdodavatele nebo pobočky a úkolů, jež provádějí.
Článek 59
Určení technických zkušeben
1. Technické zkušebny jsou určeny pro jednu nebo více z těchto kategorií činností, v závislosti na oblasti jejich působnosti:
a)
kategorie A: technické zkušebny, jež provádějí zkoušky uvedené v tomto nařízení a v aktech uvedených v příloze I ve svých vlastních zařízeních;
b)
kategorie B: technické zkušebny, jež dohlížejí na zkoušky uvedené v tomto nařízení a v aktech uvedených v příloze II, kde jsou tyto zkoušky prováděny v zařízeních výrobce nebo v zařízeních třetí osoby;
c)
kategorie C: technické zkušebny, jež pravidelně vyhodnocují a sledují postupy výrobce pro kontrolu shodnosti výroby;
d)
kategorie D: technické zkušebny, jež dohlížejí na zkoušky či kontroly nebo je provádějí v rámci dohledu nad shodností výroby.
2. Schvalovací orgán může být určen jako technická zkušebna pro jednu nebo více činností uvedených v odstavci 1.
3. Technické zkušebny ze třetí země, jiné než zkušebny určené v souladu s článkem 60, mohou být oznámeny pro účely článku 63, pouze pokud je toto schválení technické zkušebny stanoveno v rámci dvoustranné dohody mezi Unií a dotyčnou třetí zemí. Nesmí to zabránit technické zkušebně zřízené podle vnitrostátního práva členského státu v souladu s čl. 57 odst. 2, aby si zřídila pobočku ve třetích zemích, pokud jsou pobočky přímo řízeny a kontrolovány určenou technickou zkušebnou.
Článek 60
Akreditované interní technické zkušebny výrobce
1. Akreditovaná interní technická zkušebna výrobce může být určena pouze pro činnosti kategorie A s ohledem na technické požadavky, u kterých je v aktech v přenesené pravomoci přijatých na základě tohoto nařízení umožněno vlastní zkoušení. Uvedená technická zkušebna musí tvořit samostatnou a oddělenou součást daného podniku a nesmí se podílet na návrhu, výrobě, dodávkách nebo údržbě vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, jež posuzuje.
2. Akreditovaná interní technická zkušebna musí splňovat následující požadavky:
a)
vedle toho, že je určena schvalovacím orgánem členského státu, musí být akreditována vnitrostátním akreditačním orgánem ve smyslu čl. 2 bodu 11 nařízení (ES) č. 765/2008 a v souladu s normami a postupem uvedeným v článku 61 tohoto nařízení;
b)
akreditovaná interní technická zkušebna a její zaměstnanci jsou organizačně samostatnou jednotkou a používají metody podávání zpráv uvnitř podniku, jehož jsou součástí, které zajišťují jejich nestrannost a dokládají ji příslušnému vnitrostátnímu akreditačnímu orgánu;
c)
akreditovaná interní technická zkušebna a ani její zaměstnanci nesmějí provádět žádnou činnost, která by mohla ohrozit jejich nezávislý úsudek nebo důvěryhodnost ve vztahu ke kategoriím činností, jejichž výkonem byly pověřeni;
d)
akreditovaná interní technická zkušebna poskytuje služby výhradně podniku, jehož je součástí.
3. Akreditovaná interní technická zkušebna se pro účely článku 63 neoznamuje Komisi, avšak informace o akreditaci poskytne podnik, jehož tvoří součást, nebo vnitrostátní akreditační orgán určujícímu schvalovacímu orgánu na žádost tohoto orgánu.
Článek 61
Výkonností normy a postupy pro posuzování technických zkušeben
S cílem zajistit, aby tyto zkušebny splňovaly stejně vysokou úroveň výkonnostních norem ve všech členských státech, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 71, kterými stanoví normy, jež musí technické zkušebny dodržovat, a postupy pro jejich posuzování v souladu s článkem 62 a jejich akreditaci v souladu s článkem 60.
Článek 62
Posouzení kvalifikace technických zkušeben
1. Určující schvalovací orgán vypracuje hodnotící zprávu prokazující, že technická zkušebna, jež se uchází o poskytování služeb, byla posouzena z hlediska souladu s požadavky tohoto nařízení a akty v přenesené pravomoci přijatými na základě tohoto nařízení. Tato zpráva může zahrnovat certifikát o akreditaci vydaný akreditačním subjektem.
2. Hodnocení, na němž je založena zpráva uvedená v odstavci 1, se provádí v souladu s ustanoveními uvedenými v aktu v přenesené pravomoci přijatém podle článku 61. U hodnotící zprávy se nejméně každé tři roky provede přezkum.
3. Hodnotící zpráva se na požádání zašle Komisi. V takových případech, pokud není hodnocení založeno na certifikátu o akreditaci vydaném vnitrostátním akreditačním orgánem, dokládajícím, že technická zkušebna splňuje požadavky tohoto nařízení, předloží určující schvalovací orgán Komisi listinné důkazy dokládající způsobilost technické zkušebny a přijatá opatření, která zajišťují, že je technická zkušebna pravidelně sledována určujícím schvalovacím orgánem a že splňuje požadavky tohoto nařízení a aktů v přenesené pravomoci přijatých na základě tohoto nařízení.
4. Schvalovací orgán, jehož cílem je být určen jako technická zkušebna v souladu s čl. 59 odst. 2, zdokumentuje shodu formou posouzení, jež provádějí inspektoři nezávislí na činnosti, jež se posuzuje. Tito auditoři mohou být z téže organizace za předpokladu, že jsou řízeni nezávisle na pracovnících provádějících posuzovanou činnost.
5. Akreditovaná interní technická zkušebna musí být v souladu s příslušnými ustanoveními tohoto článku.
Článek 63
Postupy pro oznámení
1. Členské státy oznámí Komisi u každé technické zkušebny, kterou určily, název, adresu, včetně elektronické adresy, odpovědné osoby a kategorii činností a také veškeré další změny tohoto určení. V oznámení je uvedeno, pro jaké položky uvedené v příloze I jsou technické zkušebny určeny.
2. Technické zkušebny mohou provádět činnosti uvedené v čl. 59 odst. 1 jménem určujícího schvalovacího orgánu, který odpovídá za schválení typu pouze tehdy, pokud byly předem oznámeny Komisi v souladu s odstavcem 1 tohoto článku.
3. Táž technická zkušebna může být určena několika určujícími schvalovacími orgány a oznámena členskými státy těchto schvalovacích orgánů bez ohledu na kategorii nebo kategorie činností, jež budou vykonávat v souladu s čl. 59 odst. 1.
4. Komisi musí být oznámeny jakékoli další relevantní změny týkající se určení.
5. Pokud je třeba při použití aktu uvedeného v příloze I určit zvláštní organizaci nebo příslušný subjekt provádějící činnost, jež není zahrnuta do činností, na něž se vztahuje čl. 59 odst. 1, je třeba učinit oznámení podle tohoto článku.
6. Komise zveřejní na své internetové stránce seznam technických zkušeben a podrobné údaje o těchto zkušebnách oznámených v souladu s tímto článkem.
Článek 64
Změny týkající se určení
1. Pokud určující schvalovací orgán zjistí nebo je upozorněn na to, že určená technická zkušebna již nesplňuje požadavky stanovené v tomto nařízení nebo neplní své povinnosti, omezí, pozastaví nebo případně zruší určení podle toho, jak je neplnění těchto požadavků nebo povinností závažné. Členský stát, který tuto skutečnost technické zkušebně oznámil, neprodleně podá zprávu také Komisi. Komise odpovídajícím způsobem upraví informace zveřejněné podle čl. 63 odst. 6.
2. V případě omezení, pozastavení nebo zrušení určení nebo v případě, že technická zkušebna ukončila svou činnost, učiní určující schvalovací orgán příslušné kroky a zajistí, aby byly podklady týkající se uvedené technické zkušebny buď zpracovány jinou technickou zkušebnou, nebo aby byly na vyžádání k dispozici příslušným určujícím schvalovacím orgánům nebo orgánům pro dozor nad trhem.
Článek 65
Zpochybnění způsobilosti technických zkušeben
1. Komise prošetří všechny případy, v nichž má pochybnosti nebo je upozorněna na pochybnosti o způsobilosti technické zkušebny nebo o tom, zda technická zkušebna nadále splňuje požadavky a povinnosti, které jsou jí uloženy.
2. Členský stát, v němž sídlí určující schvalovací orgán předloží Komisi na vyžádání veškeré informace týkající se odůvodnění určení nebo toho, že je určení dotčené technické zkušebny nadále platné.
3. Komise zajistí, aby se se všemi citlivými informacemi získanými v průběhu tohoto šetření nakládalo jako s důvěrnými.
4. Pokud Komise zjistí, že technická zkušebna nesplňuje nebo přestala splňovat požadavky na své určení, informuje o tom odpovídajícím způsobem členský stát, v němž se nachází určující schvalovací orgán, s cílem přijmout ve spolupráci s tímto členským státem nezbytná nápravná opatření, včetně případného zrušení určení.
Článek 66
Provozní povinnosti technických zkušeben
1. Technické zkušebny provádějí kategorie činností, pro které byly určeny, jménem určujícího schvalovacího orgánu a v souladu s hodnotícími a zkušebními postupy stanovenými v tomto nařízení a v aktech uvedených v příloze I.
Technické zkušebny dohlížejí na provádění zkoušek potřebných ke schválení nebo kontrol, jak jsou uvedeny v tomto nařízení nebo v některém z aktů uvedených v příloze I, nebo tyto činnosti samy provádějí, s výjimkou případů, u nichž jsou povoleny alternativní postupy. Technické zkušebny nemohou provádět zkoušky, posouzení ani kontroly, k nimž nejsou řádně určeny svým schvalovacím orgánem.
2. Technické zkušebny vždy:
a)
umožní svým určujícím schvalovacím orgánům, aby při posuzování shody podle potřeby osvědčily způsobilost technické zkušebny, a
b)
aniž je dotčen čl. 57 odst. 9 a článek 67, poskytnou jejich určující schvalovací orgány veškeré informace o jejich kategoriích činností spadajících do oblasti působnosti tohoto nařízení, které mohou být požadovány.
3. Pokud technická zkušebna zjistí, že výrobce nesplňuje požadavky stanovené tímto nařízením, podá o tom zprávu určujícímu schvalovacímu orgánu, aby tento orgán nařídil výrobci přijmout vhodná nápravná opatření a aby nevydával certifikát schválení typu, dokud nebudou přijata vhodná nápravná opatření v souladu s požadavky schvalovacího orgánu.
4. Pokud v průběhu sledování shodnosti výroby po vydání certifikátu schválení typu technická zkušebna, jež jedná jménem určujícího schvalovacího orgánu, zjistí, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek již nejsou v souladu s tímto nařízením, podá o tom zprávu svému určujícímu schvalovacímu orgánu. Schvalovací orgán přijme vhodná opatření podle článku 28.
Článek 67
Informační povinnosti technických zkušeben
1. Technické zkušebny informují určující schvalovací orgán o:
a)
veškerých zjištěných případech neshody, které mohou vyžadovat odmítnutí, omezení, pozastavení nebo odnětí certifikátu schválení typu;
b)
všech okolnostech majících vliv na rozsah a podmínky jejich určení;
c)
všech žádostech o informace, které obdržely od orgánů pro dozor nad trhem a jež se týkají jejich činností.
2. Na žádost svého určujícího schvalovacího orgánu poskytnou technické zkušebny informace o činnostech, které provádějí v rámci působnosti svého určení, a o jakékoli další prováděné činnosti, včetně přeshraničních činností a zadávání subdodávek.
KAPITOLA XVII
PROVÁDĚCÍ AKTY A AKTY V PŘENESENÉ PRAVOMOCI
Článek 68
Prováděcí akty
Za účelem dosažení cílů tohoto nařízení a za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení přijme Komise přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2 prováděcí akty, které stanoví následující prováděcí opatření:
a)
šablony pro informační dokument a dokumentaci podle článku 22;
b)
systém číslování certifikátů EU schválení typu podle čl. 24 odst. 4;
c)
šablonu pro certifikát EU schválení typu podle čl. 25 odst. 2;
d)
šablonu pro list s výsledky zkoušek přiložený k certifikátu EU schválení typu podle čl. 25 odst. 3 písm. a);
e)
šablonu seznamu použitelných požadavků nebo aktů podle čl. 25 odst. 6;
f)
obecné požadavky týkající se formátu zkušebního protokolu uvedeného v čl. 27 odst. 1;
g)
vzor prohlášení o shodě podle čl. 33 odst. 2;
h)
vzor značky EU schválení typu uvedený v článku 34;
i)
povolení k udělení EU schválení typu, jímž je přiznána výjimka pro nové technologie nebo nové koncepce podle čl. 35 odst. 3;
j)
šablony certifikátu schválení typu a prohlášení o shodě pro nové technologie nebo nové koncepce uvedené v čl. 35 odst. 4;
k)
povolení vydaná členským státům k prodloužení platnosti schválení typu podle čl. 36 odst. 2;
l)
seznam dílů nebo zařízení podle čl. 45 odst. 2;
m)
šablonu a systém číslování certifikátu uvedeného v čl. 46 odst. 3, jakož i veškeré aspekty související s postupem schvalování uvedeným v tomto článku;
n)
šablonu certifikátu prokazujícího dodržení podmínek schvalovacímu orgánu podle čl. 53 odst. 8.
Článek 69
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen „Technický výbor - zemědělská vozidla“ (TC-AV). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Pokud výbor nevydá žádné stanovisko, Komise navrhovaný prováděcí akt nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 70
Změna příloh
Aniž jsou dotčena jiná ustanovení tohoto nařízení týkající se změny jeho příloh, je Komisi rovněž svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 71, pokud jde o změny přílohy I, s cílem zavést odkazy na regulační akt a vzít v úvahu opravy.
Článek 71
Výkon přenesení pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 17 odst. 5, čl. 18 odst. 4, čl. 19 odst. 6, čl. 20 odst. 8, čl. 27 odst. 6, čl. 28 odst. 6, čl. 45 odst. 4, čl. 49 odst. 3, čl. 53 odst. 12 a článcích 61 a 70 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 22. března 2013.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 17 odst. 5, čl. 18 odst. 4, čl. 19 odst. 6, čl. 20 odst. 8, čl. 27 odst. 6, čl. 28 odst. 6, čl. 45 odst. 4, čl. 49 odst. 3, čl. 53 odst. 12 a článcích 61 a 70 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 17 odst. 5, čl. 18 odst. 4, čl. 19 odst. 6, čl. 20 odst. 8, čl. 27 odst. 6, čl. 28 odst. 6, čl. 45 odst. 4, čl. 49 odst. 3, čl. 53 odst. 12 a článků 61 a 70 vstoupí v platnost, pouze pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropská parlament i Rada před uplynutím této lhůty Komisi informují o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
KAPITOLA XVIII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 72
Sankce
1. Členské státy stanoví sankce za porušení tohoto nařízení a aktů v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktů přijatých na základě tohoto nařízení ze strany hospodářských subjektů. Učiní všechna nezbytná opatření, aby bylo zajištěno uplatňování těchto sankcí. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. Členské státy oznámí tato ustanovení Komisi do 23. března 2015 a neprodleně ji informují o jakýchkoli případných změnách těchto ustanovení.
2. Typy porušení tohoto nařízení, jež podléhají sankcím, zahrnují:
a)
nepravdivá prohlášení v průběhu schvalovacích postupů nebo postupů vedoucích ke stažení;
b)
padělání výsledků zkoušek pro schvalování typu nebo shodnosti v provozu;
c)
neposkytnutí údajů nebo technických specifikací, které by mohly vést ke stažení, odmítnutí udělení nebo k odejmutí schválení typu;
d)
používání odpojovacích zařízení;
e)
odmítnutí zpřístupnit informace;
f)
hospodářské subjekty, které uvádějí na trh vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky podléhající schválení bez tohoto schválení, nebo které s tímto úmyslem falšují doklady nebo označení.
Článek 73
Přechodná ustanovení
1. Aniž jsou dotčena jiná ustanovení tohoto nařízení, tímto nařízením nepozbývá platnosti žádné EU schválení typu udělené systémům, konstrukčním částem nebo samostatným technickým celkům před 1. lednem 2016.
2. Schvalovací orgány nadále mohou těmto vozidlům, konstrukčním částem a samostatným technickým celkům uvedeným v odstavci 1 udělovat rozšíření schválení v souladu se směrnicí 2003/37/ES a jakoukoliv ze směrnic uvedených v čl. 76 odst. 1. Tato schválení však nemohou být použita pro účely získání schválení typu úplného vozidla podle tohoto nařízení.
3. Odchylně od tohoto nařízení mohou být nové systémy, konstrukční části, samostatné technické celky nebo vozidla typů, které obdržely schválení typu úplného vozidla podle směrnice 2003/37/ES, i nadále zaregistrovány, uváděny na trh nebo do provozu až do 31. prosince 2017. Nová vozidla typů, které nepodléhají schválení typu podle směrnice 2003/37/ES, mohou být i nadále zaregistrována nebo uváděna do provozu do tohoto data v souladu s právními předpisy členského státu, v němž dojde k uvedení do provozu nebo k registraci.
Vnitrostátní orgány nesmějí v takovém případě zakazovat, omezovat nebo bránit registraci, uvádění na trh nebo uvádění do provozu vozidel, která vyhovují schválenému typu.
Článek 74
Zpráva
1. Do 31. prosince 2019 informují členské státy Komisi o používání postupů schválení typu stanovených v tomto nařízení.
2. Na základě informací poskytnutých podle odstavce 1 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě do 31. prosince 2020 tuto zprávu o uplatňování tohoto nařízení.
Článek 75
Přezkum
1. Do 31. prosince 2022 předloží Komise zprávu týkající se prvků uvedených v odstavci 3 Evropskému parlamentu a Radě.
2. Tato zpráva bude založena na konzultacích s příslušnými zúčastněnými subjekty a zohlední stávající související evropské a mezinárodní normy.
3. Do 31. prosince 2021 podají členské státy Komisi zprávu o:
a)
počtu jednotlivých schválení, jež byla udělena vozidlům, na něž se vztahuje toto nařízení, před jejich první roční registrací vnitrostátními orgány tohoto členského státu ode dne 1. ledna 2016;
b)
vnitrostátních kritériích, z nichž tato schválení vycházela, pokud se tato kritéria odchýlila od požadavků, jež jsou závazné pro EU schválení typu.
4. Ke zprávě se případně připojí návrhy právních předpisů a posoudí se v ní možnost zahrnutí jednotlivých schválení do tohoto nařízení na základě harmonizovaných požadavků.
Článek 76
Zrušení
1. Aniž je dotčen čl. 73 odst. 2 tohoto nařízení, směrnice 2003/37/ES, jakož i směrnice 74/347/EHS, 76/432/EHS, 76/763/EHS, 77/537/EHS, 78/764/EHS, 80/720/EHS, 86/297/EHS, 86/298/EHS, 86/415/EHS, 87/402/EHS, 2000/25/ES, 2009/57/ES, 2009/58/ES, 2009/59/ES, 2009/60/ES, 2009/61/ES, 2009/63/ES, 2009/64/ES, 2009/66/ES, 2009/68/ES, 2009/75/ES, 2009/76/ES a 2009/144/ES se zrušují s účinkem ode dne 1. ledna 2016.
2. Odkazy na zrušené směrnice se považují za odkazy na toto nařízení, s ohledem na směrnici 2003/37/ES, v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze III.
Článek 77
Změna směrnice 2006/42/ES
V čl. 1 odst. 2 písm. e) směrnice 2006/42/ES se první odrážka nahrazuje tímto:
„-
zemědělské a lesnické traktory, s výjimkou strojního zařízení namontovaného na těchto vozidlech,“.
Článek 78
Vstup v platnost a použitelnost
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Použije se ode dne 1. ledna 2016.
Ode dne 22. března 2013 nesmí vnitrostátní orgány odmítnout udělit EU schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro nový typ vozidla, nebo zakázat registraci, uvedení na trh nebo uvedení nového vozidla do provozu, jestliže o to výrobce požádá, pokud toto vozidlo vyhovuje tomuto nařízení a aktům v přenesené pravomoci a prováděcím aktům přijatým na jeho základě.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Štrasburku dne 5. února 2013.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 167/2013/EU RENDELETE
(2013. február 5.)
a mezőgazdasági és erdészeti járművek jóváhagyásáról és piacfelügyeletéről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 114. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
rendes jogalkotási eljárás keretében (2),
mivel:
(1)
A belső piac előmozdítása érdekében a mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok, azok pótkocsijainak és cserélhető vontatott munkagépeinek, beleértve ezek rendszereit is, továbbá alkatrészeinek és önálló műszaki egységeinek típusjóváhagyásáról szóló, 2003. május 26-i 2003/37/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (3) a traktorok, pótkocsijaik és cserélhető vontatott berendezéseik tekintetében átfogó uniós típus-jóváhagyási rendszert vezetett be.
(2)
Az Unió belső piaca fejlesztésének és működésének céljából indokolt a tagállamok jóváhagyási rendszereit a teljes harmonizáció elvén alapuló EU-típusjóváhagyási rendszerrel felváltani, kellően figyelembe véve a költség-haszon megfontolásokat, különös tekintettel a kis- és középvállalkozásokra.
(3)
Az Európai Parlament kérésére, valamint a típus-jóváhagyási jogszabályok elfogadásának egyszerűsítése és felgyorsítása céljából az uniós jármű-típusjóváhagyási jogszabályokban új szabályozási megközelítés került bevezetésre, amely szerint a jogalkotó a rendes jogalkotási eljárásban csupán az alapvető szabályokat és elveket fekteti le, a további műszaki részletekre vonatkozóan pedig a Bizottságot hatalmazza fel felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására. A lényegi követelmények tekintetében ennek a rendeletnek a funkcionális biztonsággal, a munkavédelemmel, valamint a környezeti teljesítménnyel kapcsolatban pusztán alapvető rendelkezéseket kell meghatároznia, és a Bizottságot kell felhatalmaznia arra, hogy felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban műszaki előírásokat fektessen le.
(4)
Az e rendeletben foglalt követelmények összhangban állnak a „Cselekvési terv - A szabályozási környezet egyszerűsítése és javítása” című, 2002. június 5-i bizottsági közleményben szereplő elvekkel.
(5)
Különösen fontos, hogy az e rendelet alapján javasolt jövőbeni intézkedések, vagy az e rendelet alkalmazásával végrehajtandó eljárások megfeleljenek ezeknek az elveknek, amelyeket a Bizottság által 2006-ban közzétett „CARS 21: A 21. századi versenyképes autóipari szabályozási keret” (a továbbiakban: CARS 21) című jelentés ismételten megfogalmazott. Különösen a jobb szabályozás és az egyszerűsítés céljából, valamint annak elkerülése érdekében, hogy a műszaki előírásokra vonatkozó hatályos uniós jogszabályokat folyamatosan frissíteni kelljen, ez a rendelet hivatkozik a nyilvánosság számára hozzáférhető, meglévő nemzetközi szabványokra és előírásokra, de nem ismétli meg azokat az uniós jogi keretben.
(6)
Mivel sem a nem közúti mozgó gépekbe és berendezésekbe szánt belső égésű motorok gáz- és szilárd halmazállapotú szennyezőanyag-kibocsátása elleni intézkedésekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1997. december 16-i 97/68/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (4), sem a gépekről szóló, 2006. május 17-i 2006/42/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (5), sem pedig e rendelet nem határoz meg a mezőgazdasági és erdészeti rendeltetésű, önjáró, nem közúti mozgó munkagépek közúti biztonságának garantálására vonatkozó tervezési és járműszerkezeti követelményeket, a magas szintű biztonság biztosítása érdekében és a meglévő uniós jogszabályokat figyelembe véve a Bizottságnak fel kell mérnie, hogy szükség van-e a tagállami jogszabályok harmonizációjára e területen, és fontolóra kell vennie egy erre irányuló jogalkotási intézkedés előterjesztését.
(7)
Ez a rendelet nem érintheti a mezőgazdasági és erdészeti járművek közúti használatára vonatkozó nemzeti vagy uniós szintű intézkedéseket, mint például a különleges vezetői engedéllyel kapcsolatos követelményeket, a legnagyobb sebességre vonatkozó korlátozásokat vagy a bizonyos úttípusokon való közlekedést.
(8)
A 2003/37/EK irányelv először is a teljes járművek EK-típusjóváhagyási eljárásának kötelező alkalmazását a T1, T2 és T3 járműkategóriákra korlátozta, és nem határozta meg az ahhoz szükséges összes követelményt, hogy önkéntes alapon kérelmezni lehessen a többi kategóriához tartozó teljes járművek EK-típusjóváhagyását. A belső piac kiépítésének befejezése és megfelelő működésének biztosítása érdekében e rendelet lehetővé teszi a gyártók számára, hogy a teljes járművek EU-típusjóváhagyását önkéntes alapon az e rendelet hatályába tartozó valamennyi kategóriára alkalmazzák, és az EU-típusjóváhagyás révén élvezzék a belső piac előnyeit.
(9)
A 2003/37/EK irányelv rendelkezik a terepjáró járművek és az egymás melletti ülésekkel ellátott („side-by-side”) járművek - mint például a traktorok - teljes járműre vonatkozó EK-típusjóváhagyásáról. Ezért amennyiben az adott járműtípus az e rendeletben említett járműkategóriák egyikébe tartozik és e rendelet valamennyi követelményének eleget tesz, az ilyen járműtípusokra is ki kell terjeszteni e rendelet hatályát.
(10)
A nemzeti hatóságoknak az e rendelet piacfelügyeletre vonatkozó rendelkezéseiben meghatározott kötelezettségei részletesebbek, mint a termékek forgalmazása tekintetében az akkreditálás és piacfelügyelet előírásainak megállapításáról szóló, 2008. július 9-i 765/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (6) megfelelő rendelkezései.
(11)
A funkcionális biztonság, a munkavédelem, valamint a környezetvédelem magas szintjének biztosítása érdekében harmonizálni kell a járművekre, rendszerekre, alkotóelemekre és önálló műszaki egységekre a típusjóváhagyás tekintetében vonatkozó műszaki követelményeket és környezeti normákat.
(12)
Indokolt rögzíteni azt az alapelvet, hogy a járműveket úgy kell megtervezni, gyártani és összeszerelni, hogy azok a lehető legkisebb sérülési veszélyt jelentsék a járműben tartózkodókra és más úthasználókra nézve. Ehhez a gyártóknak biztosítaniuk kell, hogy a járművek megfeleljenek e rendelet vonatkozó követelményeinek. E rendelkezéseknek követelményeket kell tartalmazniuk - a teljesség igénye nélkül - a jármű szerkezeti integritására, a vezetést segítő rendszerekre, a járművezető számára látóteret, valamint a jármű állapotára és környezetére vonatkozó információkat biztosító rendszerekre, a jármű világítási rendszereire, az utasvédelmi rendszerekre, a jármű külsejére és kiegészítő elemeire, a jármű tömegére, méreteire és gumiabroncsaira vonatkozóan.
(13)
Annak biztosítása érdekében, hogy a gyártás megfelelőségét ellenőrző eljárást - amely az EU-típusjóváhagyási rendszer egyik sarokköve - rendben végrehajtsák, és az megfelelően működjön, a hatáskörrel rendelkező hatóságnak, vagy egy erre a célra kijelölt, megfelelően képesített műszaki szolgálatnak a gyártókat rendszeresen ellenőriznie kell.
(14)
Bizonyos, korlátozott számú esetben helyénvaló lehetővé tenni a kis sorozatban gyártott járművek nemzeti szintű típusjóváhagyását. Ezt azonban korlátozott számú járműre kell szűkíteni. Ezért a gyártandó járművek száma tekintetében a kis sorozat fogalmának pontosabb meghatározására van szükség.
(15)
Az uniós jármű-jóváhagyási jogszabályok fő célja annak biztosítása, hogy a forgalomba hozott új járművek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek a biztonság és környezetvédelem magas szintjét biztosítsák. E cél érvényesülését nem csorbíthatja az, ha a jármű kereskedelmi forgalomba hozatalát vagy forgalomba helyezését követően arra bizonyos alkatrészeket vagy tartozékokat szerelnek. Ezért megfelelő intézkedéseket kell hozni annak biztosítása érdekében, hogy azokat az alkatrészeket vagy tartozékokat, amelyek járművekre szerelhetők, és amelyek jelentős mértékben ronthatják a biztonsági vagy környezetvédelmi szempontból alapvetően fontos rendszerek működését, jóváhagyó hatóság általi előzetes ellenőrzésnek vessék alá, mielőtt forgalomba hoznák. Ezeket az intézkedéseket olyan követelményekkel kapcsolatos műszaki rendelkezések alkotják, amelyeknek az említett alkatrészeknek vagy tartozékoknak meg kell felelniük.
(16)
Az említett intézkedések csak korlátozott számú alkatrészre és tartozékra vonatkoznak, amelyeket az érdekeltekkel folytatott konzultációt követően a Bizottságnak végrehajtási jogi aktusban kell jegyzékbe foglalnia. Az intézkedéseknek biztosítaniuk kell, hogy a kérdéses alkatrészek vagy tartozékok ne befolyásolják hátrányosan a jármű biztonságát vagy környezeti teljesítményét, ugyanakkor a lehetséges mértékben megmaradjon a verseny a cserealkatrész-piacon.
(17)
Az Unió szerződő fele az Egyesült Nemzetek Európai Gazdasági Bizottsága kerekes gépjárművekre és azokba szerelhető, illetve azokon használható berendezésekre és tartozékokra vonatkozó egységes műszaki előírások elfogadásáról, valamint ezen előírások alapján kibocsátott jóváhagyások kölcsönös elismerésének feltételeiről szóló megállapodásának (a továbbiakban: a felülvizsgált 1958-as megállapodás) (7). A típusjóváhagyásra vonatkozó jogszabályoknak a CARS 21 ajánlásaival összhangban történő egyszerűsítése érdekében indokolt - a védelem szintjének csökkentése nélkül - valamennyi különálló irányelvet hatályon kívül helyezni. Az említett irányelvekben meghatározott követelményeket át kell ültetni e rendeletbe vagy az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokba, és azokat adott esetben fel kell váltani az Egyesült Nemzetek Európai Gazdasági Bizottsága (ENSZ-EGB) vonatkozó előírásaira való hivatkozással, amelyeket az Unió megszavazott vagy amelyekhez az Unió csatlakozott, és amelyeket mellékeltek a felülvizsgált 1958-as megállapodáshoz. A típus-jóváhagyási eljárással járó közigazgatási terhek csökkentése érdekében lehetővé kell tenni a járműgyártók számára, hogy a típusjóváhagyást e rendelet szerint kérelmezzék, adott esetben úgy, hogy a jóváhagyást közvetlenül az I. mellékletben vagy az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló aktusokban hivatkozott, vonatkozó ENSZ-EGB-előírások szerint szerzik meg.
(18)
Következésképpen az ENSZ-EGB azon előírásait és azok módosításait, amelyeket az Unió a 97/836/EK határozatot alkalmazva megszavazott, az EU-típusjóváhagyásra vonatkozó jogszabályok részévé kell tenni. Ennek megfelelően a Bizottságnak felhatalmazást kell kapnia e rendelet I. melléklete, illetve az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok szükséges kiigazításainak elfogadására.
(19)
Alternatív lehetőségként a felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet (OECD) kódexeire vagy a CEN/Cenelec, illetve ISO szabványaira lehet hivatkozni, amelyek közvetlenül hozzáférhetők a nyilvánosság számára és amelyek szerepelnek e jogi aktusokban.
(20)
Fontos, hogy a gyártók a lényeges információkat közöljék a járműtulajdonosokkal a biztonsági berendezések nem rendeltetésszerű használatának megelőzése érdekében.
(21)
Annak érdekében, hogy az alkotóelemek és önálló műszaki egységek gyártói az alkotóelemekre vagy önálló műszaki egységekre EU-típusjóváhagyást vagy az alkatrészekre és tartozékokra engedélyt kérhessenek, fontos, hogy hozzáférjenek bizonyos információkhoz, amelyekkel csak a járműgyártó rendelkezik, mint például műszaki információk, ideértve a rajzokat is, amelyekre a cserealkatrész-piacra szánt alkatrészek kifejlesztéséhez van szükség.
(22)
A belső piac működésének javításához - különösen az áruk szabad mozgása, a letelepedés szabadsága és a szolgáltatásnyújtás szabadsága tekintetében - szükséges egyrészről, hogy a műszaki információk szabványosított formátumban történő elérése révén megkülönböztetés nélkül hozzá lehessen férni a járműjavítási információkhoz, másrészről, hogy hatékony legyen a verseny a járműjavítási és -karbantartási információs szolgáltatások piacán. Az ilyen információk nagy hányada a fedélzeti diagnosztikai rendszerekhez és azoknak a jármű más rendszereivel való kölcsönhatásához kapcsolódik. A gyártók internetes oldalai tekintetében műszaki előírásokat, valamint olyan célzott intézkedéseket kell meghatározni, amelyek megfelelő hozzáférést biztosítanak a kis- és középvállalkozások számára.
(23)
A járműgyártók számára lehetővé kell tenni, hogy oly módon is teljesíthessék a traktor és a vontatott vagy felszerelt eszköz közötti kommunikációra vonatkozó, az ISO 11783 szabványnak megfelelő javítási és karbantartási adatokhoz való hozzáférés biztosításával kapcsolatos kötelezettségeiket, hogy a gyártói honlapon hivatkozást tüntetnek fel egy, a gyártók konzorciuma vagy több gyártó által közösen üzemeltetett honlapra.
(24)
E rendelet végrehajtása egységes feltételeinek biztosítása érdekében a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni. Ezeket a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (8) megfelelően kell gyakorolni.
(25)
E rendelet további műszaki részletekkel való kiegészítése érdekében a Bizottságnak felhatalmazást kell kapnia arra, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkének megfelelően jogi aktusokat fogadjon el a funkcionális biztonságra, a járműszerkezeti követelményekre vonatkozó követelményekre, a környezeti és meghajtási teljesítményre, a javítási és -karbantartási információkhoz való hozzáférésre, valamint a műszaki szolgálatok kinevezésére és a rájuk bízott konkrét feladatokra vonatkozóan. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munka során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten is. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elkészítésekor és szövegezésekor a Bizottságnak gondoskodnia kell a vonatkozó dokumentumoknak az Európai Parlament és a Tanács részére történő egyidejű, időben történő és megfelelő továbbításáról.
(26)
A tagállamoknak szabályokat kell megállapítaniuk e rendelet, valamint az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló vagy végrehajtási jogi aktusok megsértése esetén alkalmazandó szankciókra, és biztosítaniuk kell e szabályok végrehajtását. A szankcióknak hatásosnak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük.
(27)
Míg e rendelet semmilyen előírása nem akadályozza meg a tagállamokat saját egyedi jóváhagyási rendszereik alkalmazásának folytatásában, a Bizottságnak jelentést kell tennie az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak e nemzeti rendszerek működéséről a tagállamok által rendelkezésre bocsátott információk alapján annak a kérdésnek az ismételt megfontolása érdekében, hogy benyújtson-e jogalkotási javaslatot az egyedi jóváhagyási rendszer uniós szintű harmonizációjára vonatkozóan.
(28)
Az ezzel a rendelettel létrehozott új szabályozási rendszer alkalmazásának következményeként hatályon kívül kell helyezni a következő irányelveket:
-
a 2003/37/EK irányelv,
-
a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok látómezőjére és szélvédőtörlőire vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1974. június 25-i 74/347/EGK tanácsi irányelv (9),
-
a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok fékberendezéseire vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1976. április 6-i 76/432/EGK tanácsi irányelv (10),
-
a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok utasülésére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1976. július 27-i 76/763/EGK tanácsi irányelv (11),
-
a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorokban használt dízelmotorok szennyezőanyag-kibocsátása elleni intézkedésekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1977. június 28-i 77/537/EGK tanácsi irányelv (12),
-
a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok vezetőülésére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1978. július 25-i 78/764/EGK tanácsi irányelv (13),
-
a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok kezelőterére, vezetőhelyéhez történő hozzáférésre, ajtajaira és ablakaira vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1980. június 24-i 80/720/EGK tanácsi irányelv (14),
-
a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok erőleadó tengelycsonkjaira és ezek védőburkolatára vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1986. május 26-i 86/297/EGK tanácsi irányelv (15),
-
a keskeny nyomtávú kerekes mezőgazdasági és erdészeti traktorok hátul felszerelt, borulás hatása elleni védőszerkezeteiről szóló, 1986. május 26-i 86/298/EGK tanácsi irányelv (16),
-
a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok kezelőszerveinek beépítéséről, elhelyezéséről, működéséről és jelöléséről szóló, 1986. július 24-i 86/415/EGK tanácsi irányelv (17),
-
a keskeny nyomtávú kerekes mezőgazdasági és erdészeti traktorok vezetőülés elé szerelt, borulás hatása elleni védőszerkezeteiről szóló, 1987. június 25-i 87/402/EGK tanácsi irányelv (18),
-
a mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok hajtására szánt motorok gáz- és szilárd halmazállapotú szennyezőanyag-kibocsátása elleni intézkedésről szóló, 2000. május 22-i 2000/25/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (19),
-
a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok borulás hatása elleni védőszerkezeteiről szóló, 2009. július 13-i 2009/57/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (20),
-
a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok elvontató- és hátrameneti berendezéséről szóló, 2009. július 13-i 2009/58/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (21),
-
a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok visszapillantó tükreiről szóló, 2009. július 13-i 2009/59/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (22),
-
a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok legnagyobb tervezési sebességéről és rakfelületéről szóló, 2009. július 13-i 2009/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (23),
-
a kerekes mezőgazdasági és erdészeti traktorok világító és fényjelző berendezéseinek elhelyezéséről szóló, 2009. július 13-i 2009/61/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (24),
-
a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok egyes alkatrészeire és jellemzőire vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2009. július 13-i 2009/63/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (25),
-
a mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok által előidézett rádiózavarok megszüntetéséről (elektromágneses összeférhetőség) szóló, 2009. július 13-i 2009/64/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (26),
-
a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok kormányberendezéséről szóló, 2009. július 13-i 2009/66/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (27),
-
a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok világító és fényjelző berendezéseinek alkatrész-típusjóváhagyásáról szóló, 2009. július 13-i 2009/68/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (28),
-
a kerekes mezőgazdasági és erdészeti traktorok borulás hatása elleni védőszerkezeteiről (statikus vizsgálat) szóló, 2009. július 13-i 2009/75/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (29),
-
a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok vezetőire ható zajszintről szóló, 2009. július 13-i 2009/76/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (30),
-
a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok egyes alkatrészeiről és jellemzőiről szóló, 2009. november 30-i 2009/144/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (31).
(29)
Valamennyi érdekelt számára fontos, hogy világosan érthető legyen a kapcsolat e rendelet és a 2006/42/EK irányelv között az átfedések elkerülése érdekében, valamint hogy és egyértelműen meg lehessen állapítani, hogy egy adott terméknek mely követelményeknek kell megfelelnie.
(30)
Mivel e rendelet céljait - nevezetesen a mezőgazdasági és erdészeti járművek típusjóváhagyásához szükséges közigazgatási és műszaki követelményekre és e járművek piacfelügyeletére vonatkozó harmonizált szabályok meghatározását - a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért azok léptékük és hatásuk miatt uniós szinten jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően e rendelet nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
TÁRGY, HATÁLY ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK
1. cikk
Tárgy
(1) E rendelet meghatározza a 2. cikk (1) bekezdésében említett valamennyi új jármű, rendszer, alkotóelem és önálló műszaki egység típusjóváhagyására vonatkozó közigazgatási és műszaki követelményeket.
E rendelet hatálya nem terjed ki az egyedi járművek jóváhagyására. Ugyanakkor az ilyen egyedi jóváhagyást megadó tagállamok elfogadják a járművekre, rendszerekre, alkotóelemekre és önálló műszaki egységekre a vonatkozó nemzeti rendelkezések helyett e rendelet alapján megadott valamennyi típusjóváhagyást.
(2) E rendelet meghatározza az e rendelet szerint jóváhagyandó járművek, rendszerek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek piacfelügyeletére vonatkozó követelményeket. E rendelet továbbá követelményeket határoz meg az ilyen járművek alkatrészeinek és tartozékainak piacfelügyeletére vonatkozóan.
(3) Ez a rendelet nem érinti a közúti biztonságra vonatkozó jogszabályok alkalmazását.
2. cikk
Hatály
(1) E rendelet hatálya kiterjed a 4. cikkben meghatározott, egy vagy több szakaszban tervezett és gyártott mezőgazdasági és erdészeti járművekre, valamint az ilyen járművekhez tervezett és gyártott rendszerekre, alkotóelemekre és önálló műszaki egységekre, valamint alkatrészekre és tartozékokra.
E rendelet hatálya különösen a következő járművekre terjed ki:
a)
traktorok (T és C kategória);
b)
pótkocsik (R kategória); valamint
c)
cserélhető vontatott berendezések (S kategória).
(2) E rendelet hatálya nem terjed ki azokra a cserélhető munkagépekre, amelyek teljesen felemelt állásban, vagy olyan helyzetben vannak, amely nem teszi lehetővé függőleges tengely körüli elfordulásukat, amikor a közúti forgalomban használják azokat a járműveket, amelyekre ezeket felszerelték.
(3) A következő járművek tekintetében a gyártó maga döntheti el, hogy az e rendelet szerinti jóváhagyást alkalmazza, vagy a vonatkozó nemzeti követelményeknek kíván megfelelni:
a)
pótkocsik (R kategória) és cserélhető vontatott berendezések (S kategória);
b)
lánctalpas traktorok (C kategória);
c)
különleges rendeltetésű kerekes traktorok (T4.1 és T4.2 kategória).
3. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet és az I. mellékletben felsorolt jogi aktusok alkalmazásában, az azokban foglalt eltérő rendelkezések hiányában:
1. „típusjóváhagyás”: az az eljárás, amellyel a jóváhagyó hatóság igazolja, hogy egy jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység típusa megfelel a vonatkozó közigazgatási rendelkezéseknek és műszaki követelményeknek;
2. „teljes jármű típusjóváhagyása”: olyan típusjóváhagyás, amellyel a jóváhagyó hatóság azt igazolja, hogy egy nem teljes, teljes vagy befejezett járműtípus megfelel a vonatkozó közigazgatási rendelkezéseknek és műszaki követelményeknek;
3. „rendszer típusjóváhagyása”: az a típusjóváhagyás, amellyel a jóváhagyó hatóság igazolja, hogy egy bizonyos típusú járműbe beépített rendszer megfelel a vonatkozó közigazgatási rendelkezéseknek és műszaki követelményeknek;
4. „alkotóelem típusjóváhagyása”: az a típusjóváhagyás, amellyel a jóváhagyó hatóság azt igazolja, hogy egy alkotóelem a járműtől függetlenül megfelel a vonatkozó közigazgatási rendelkezéseknek és műszaki követelményeknek;
5. „önálló műszaki egység típusjóváhagyása”: az a típusjóváhagyás, amellyel a jóváhagyó hatóság igazolja, hogy egy önálló műszaki egység egy vagy több meghatározott járműtípussal kapcsolatban megfelel a vonatkozó közigazgatási rendelkezéseknek és műszaki követelményeknek;
6. „nemzeti típusjóváhagyás”: valamely tagállam nemzeti jogában meghatározott típus-jóváhagyási eljárás, amelynek érvényessége az adott tagállam területére korlátozódik;
7. „EU-típusjóváhagyás”: az az eljárás, amellyel a jóváhagyó hatóság igazolja, hogy egy jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység típusa megfelel az ebben a rendeletben meghatározott vonatkozó közigazgatási rendelkezéseknek és műszaki követelményeknek;
8. „traktor”: olyan gépi meghajtású, kerekes vagy lánctalpas mezőgazdasági vagy erdészeti jármű, amelynek legalább két tengelye van, legnagyobb tervezési sebessége legalább 6 km/h, fő funkciója pedig vonóerejének felhasználása, és kifejezetten arra tervezték, hogy bizonyos, mezőgazdasági vagy erdészeti munkálatok elvégzésére tervezett cserélhető berendezéseket vontasson, toljon, szállítson és működtessen, illetve mezőgazdasági és erdészeti pótkocsikat vagy tartozékokat vontasson; a traktor mezőgazdasági vagy erdészeti munkálatok keretében teherszállításra is átalakítható, és/vagy egy vagy több utasüléssel felszerelhető;
9. „pótkocsi”: olyan mezőgazdasági vagy erdészeti jármű, amelyet főként teherszállításra vagy anyagfeldolgozásra szánnak, és mezőgazdasági vagy erdészeti rendeltetésű traktor általi vontatásra terveztek, és amelynél a műszakilag megengedett legnagyobb terhelt tömeg legalább 3,0-szorosa a terheletlen tömegnek;
10. „cserélhető vontatott berendezés”: olyan mezőgazdaságban vagy erdészetben használatos jármű, amelyet traktor általi vontatásra terveztek, és amely megváltoztatja vagy kiegészíti a traktor funkcióit, állandó jelleggel eszközt foglal magában, illetve amelyet anyagfeldolgozásra terveztek, és amelyet el lehet látni olyan rakfelülettel, amelyet az ezekre a célokra szükséges szerszámok és készülékek befogadására, valamint a munka során termelt vagy szükséges anyagok átmeneti tárolására terveztek és gyártottak, és amelynél a műszakilag megengedett legnagyobb terhelt tömegnek a terheletlen tömeghez viszonyított aránya kevesebb mint 3,0;
11. „jármű”: a 8., 9. és 10. pontban meghatározott traktor, pótkocsi vagy cserélhető vontatott berendezés;
12. „alapjármű”: olyan jármű, amelyet egy többlépcsős típus-jóváhagyási eljárás kezdeti szakaszában használnak;
13. „nem teljes jármű”: olyan jármű, amelynek az elkészüléshez még legalább egy további gyártási szakaszon kell keresztülmennie ahhoz, hogy e rendelet vonatkozó műszaki követelményeinek megfeleljen;
14. „befejezett jármű”: a többlépcsős típus-jóváhagyási eljárás eredményeként létrejövő olyan jármű, amely megfelel e rendelet vonatkozó műszaki követelményeinek;
15. „teljes jármű”: olyan jármű, amelyet már nem kell befejezni az e rendelet vonatkozó műszaki követelményeinek való megfelelés érdekében;
16. „kifutó sorozatú jármű”: olyan, készleten lévő jármű, amelyet nem lehet forgalmazni vagy a továbbiakban forgalmazni, nyilvántartásba venni vagy forgalomba helyezni, mert új műszaki követelmények léptek hatályba, és a jármű nem ezek szerint került jóváhagyásra;
17. „rendszer”: olyan berendezések összessége, amelyek a járműben egy vagy több meghatározott funkciót látnak el, és amelyre e rendelet, illetve az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok vagy végrehajtási jogi aktusok követelményei vonatkoznak;
18. „alkotóelem”: e rendelet, illetve az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok vagy végrehajtási jogi aktusok követelményeinek hatálya alá tartozó, valamely jármű részének szánt olyan berendezés, amelynek típusát a járműtől függetlenül jóvá lehet hagyni e rendelet, illetve az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok vagy végrehajtási jogi aktusok követelményei alapján, amennyiben e jogi aktusok kifejezetten így rendelkeznek;
19. „önálló műszaki egység”: olyan, e rendelet, illetve az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok vagy végrehajtási jogi aktusok követelményeinek hatálya alá tartozó berendezés, amelyet egy jármű olyan részének szánnak, amelynek típusát külön, de csak egy vagy több meghatározott járműtípussal kapcsolatban lehet jóváhagyni, amennyiben e jogi aktusok kifejezetten így rendelkeznek;
20. „alkatrész”: a jármű összeállításához használt áru és a pótalkatrész;
21. „tartozék”: alkatrésznek nem minősülő minden áru, amelyet járműre vagy járműbe be lehet építeni;
22. „eredeti alkatrészek vagy tartozékok”: olyan alkatrészek vagy tartozékok, amelyeket a járműgyártó által a szóban forgó jármű összeszereléséhez szükséges alkatrészek vagy tartozékok gyártására vonatkozóan megadott előírásoknak és gyártási szabványoknak megfelelően gyártanak; ide tartoznak azok az alkatrészek és tartozékok is, amelyeket az említett alkatrészekkel és tartozékokkal azonos gyártósoron állítanak elő; az ellenkező bizonyítása hiányában vélelmezni kell, hogy meghatározott alkatrészek vagy tartozékok eredeti alkatrésznek vagy tartozéknak minősülnek, amennyiben a gyártó tanúsítja, hogy az adott alkatrészek vagy tartozékok minősége megfelel a szóban forgó jármű összeszereléséhez használt alkotóelemek minőségének, és gyártásuk a járműgyártó által megadott előírásoknak és gyártási szabványoknak megfelelően történt;
23. „pótalkatrészek”: azok az áruk, amelyeket a járműbe vagy a járműre kell szerelni az adott jármű eredeti alkatrészeinek pótlására, beleértve például a jármű használatához szükséges kenőanyagokat is, a tüzelőanyag kivételével;
24. „funkcionális biztonság”: a mechanikus, hidraulikus, pneumatikus, elektromos vagy elektronikus rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek hibás működésének következményeként az emberi egészségben vagy tulajdonban bekövetkező sérülés vagy károsodás elfogadhatatlan kockázatának hiánya;
25. „gyártó”: az a természetes vagy jogi személy, aki vagy amely a jóváhagyó hatósággal szemben a típus-jóváhagyási vagy engedélyezési eljárás minden vonatkozásáért és a gyártás megfelelőségének biztosításáért felelős, és aki vagy amely a gyártott járművekért, rendszerekért, alkotóelemekért és önálló műszaki egységekért piacfelügyeleti kérdésekben is felelősséggel tartozik, függetlenül attól, hogy az adott természetes vagy jogi személy közvetlenül részt vesz-e a jóváhagyási eljárás tárgyát képező jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység valamennyi tervezési és gyártási szakaszában;
26. „a gyártó képviselője”: az az Unióban letelepedett természetes vagy jogi személy, aki vagy amely a gyártótól szabályszerű meghatalmazást kapott arra, hogy a gyártót képviselje a jóváhagyó hatóság vagy a piacfelügyeleti hatóság előtt, és eljárjon a gyártó nevében az e rendelet hatálya alá tartozó kérdésekben;
27. „jóváhagyó hatóság”: egy tagállam által létrehozott vagy kijelölt és a Bizottságnál bejelentett tagállami hatóság, amely a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység típusjóváhagyásának, az engedélyezési eljárásnak, valamint a típusbizonyítvány kiadásának és adott esetben visszavonásának vagy megtagadásának valamennyi vonatkozásában hatáskörrel rendelkezik, a többi tagállam jóváhagyó hatóságával szemben kapcsolattartóként működik, kijelöli a műszaki szolgálatokat, és gondoskodik arról, hogy a gyártó teljesítse kötelezettségeit a gyártás megfelelőségével kapcsolatban;
28. „műszaki szolgálat”: valamely tagállam jóváhagyó hatósága által vizsgálatok elvégzése céljából vizsgáló laboratóriumnak kijelölt szervezet vagy szerv, illetve a jóváhagyó hatóság nevében a kezdeti értékelés és egyéb vizsgálatok vagy ellenőrzések elvégzése céljából megfelelőségértékelő szervnek kijelölt szervezet vagy szerv - e feladatokat maga a jóváhagyó hatóság is elláthatja;
29. „saját vizsgálat”: az a vizsgálat, amelynek keretében a műszaki szolgálatként az egyes követelményeknek való megfelelés ellenőrzése célból kijelölt gyártó a saját üzemében elvégzi a vizsgálatokat, rögzíti a vizsgálati eredményeket, majd benyújtja a következtetéseket tartalmazó vizsgálati jegyzőkönyvet a jóváhagyó hatósághoz;
30. „virtuális vizsgálati módszer”: számításokat magában foglaló számítógépes szimuláció, amely a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység fizikai jelenléte nélkül igazolja, hogy az adott jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység megfelel-e a 27. cikk (6) bekezdése alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus műszaki követelményeinek;
31. „típusbizonyítvány”: az a dokumentum, amellyel a jóváhagyó hatóság hivatalosan igazolja, hogy a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység típusa jóváhagyásban részesült;
32. „EU-típusbizonyítvány”: az e rendelet alapján elfogadott végrehajtási jogi aktusban megadott mintának, illetve az e rendelet vagy az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok által hivatkozott, vonatkozó ENSZ-EGB-előírásokban megadott értesítésnek megfelelő bizonyítvány;
33. „megfelelőségi nyilatkozat”: a gyártó által kiállított dokumentum, amely azt igazolja, hogy a gyártott jármű megfelel a jóváhagyott járműtípusnak;
34. „fedélzeti diagnosztikai rendszer” vagy „OBD-rendszer”: olyan rendszer, amely a számítógép-memóriában tárolt hibakódok segítségével képes meghatározni az üzemzavar valószínűsíthető helyét;
35. „járműjavítási és -karbantartási információ”: minden olyan információ, amely a jármű hibájának megállapításához, a jármű karbantartásához, ellenőrzéséhez, időszakos felülvizsgálatához, javításához, újraprogramozásához vagy újraindításához szükséges, és amelyet a gyártók hivatalos márkakereskedőik és javítóik rendelkezésére bocsátanak, az ilyen információk későbbi módosításait és kiegészítéseit is ideértve; az ilyen információ magában foglal minden, az alkatrészek és tartozékok járművekre szereléséhez szükséges információt is;
36. „független gazdasági szereplők”: azok a hivatalos márkakereskedőkön és javítókon kívüli vállalkozások, amelyek a gépjárművek javításában és karbantartásában közvetlenül vagy közvetve részt vesznek, különösen a javító tartozékok, eszközök vagy pótalkatrészek javítói, gyártói vagy forgalmazói, a műszaki tájékoztatók megjelentetői, az autóklubok, a közúti segélyszolgálatok, az ellenőrzési és vizsgáztatási szolgáltatásokat kínáló gazdasági szereplők, az alternatív tüzelőanyaggal működő járművek tartozékait szerelők, gyártók és javítók számára képzést kínáló gazdasági szereplők;
37. „új jármű”: olyan jármű, amelyet korábban soha nem vettek nyilvántartásba, vagy helyeztek forgalomba;
38. „nyilvántartásba vétel”: a jármű többek között közúti forgalomban való - állandó jellegű, ideiglenes vagy rövid időre szóló - forgalomba helyezésének közigazgatási engedélyezése, beleértve a jármű azonosítását és a forgalmi rendszám néven ismert sorozatszámmal való ellátását;
39. „forgalomba hozatal”: a jármű, rendszer, alkotóelem, önálló műszaki egység, alkatrész vagy tartozék első alkalommal történő hozzáférhetővé tétele az Unióban;
40. „forgalomba helyezés”: a jármű, rendszer, alkotóelem, önálló műszaki egység, alkatrész vagy tartozék első rendeltetésszerű használata az Unión belül;
41. „importőr”: az az Unióban letelepedett természetes vagy jogi személy, aki vagy amely harmadik országból származó járművet, rendszert, alkotóelemet, önálló műszaki egységet, alkatrészt vagy tartozékot hoz forgalomba;
42. „forgalmazó”: az értékesítési láncban az a gyártótól és az importőrtől eltérő természetes vagy jogi személy, aki vagy amely járművet, rendszert, alkotóelemet, önálló műszaki egységet, alkatrészt vagy tartozékot a forgalmaz;
43. „gazdasági szereplő”: a gyártó, a gyártó képviselője, az importőr vagy a forgalmazó;
44. „piacfelügyelet”: a nemzeti hatóságok által annak biztosítása érdekében végzett tevékenységek és megtett intézkedések, hogy a forgalmazott járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek megfeleljenek a vonatkozó uniós harmonizációs jogszabályokban meghatározott követelményeknek, és ne veszélyeztessék az egészséget, biztonságot vagy a közérdek védelmének egyéb vonatkozásait;
45. „piacfelügyeleti hatóság”: az egyes tagállamok területén a piacfelügyelet ellátásáért felelős tagállami hatóság;
46. „nemzeti hatóság”: jóváhagyó hatóság vagy bármilyen egyéb hatóság, amely részt vesz és felelős a járművekkel, rendszerekkel, alkotóelemekkel, önálló műszaki egységekkel, alkatrészekkel vagy tartozékokkal kapcsolatos piacfelügyeletért, határellenőrzésért vagy nyilvántartásba vételért valamely tagállamban.
47. „forgalmazás”: a jármű, rendszer, alkotóelem, önálló műszaki egység, alkatrész vagy tartozék kereskedelmi tevékenység során - fizetés ellenében vagy ingyenesen - történő rendelkezésre bocsátása a piacon forgalmazás vagy használat céljából;
48. „járműtípus”: olyan járművek csoportja, ideértve az azonos kategóriába tartozó változatokat és kiviteleket is, amelyek legalább a következő alapvető jellemzők tekintetében nem különböznek egymástól:
-
kategória,
-
gyártó,
-
a gyártó által megadott típusmegnevezés,
-
alapvető szerkezeti és tervezési jellemzők,
-
gerincalváz/hossztartóval felszerelt alváz/csuklós alváz (nyilvánvaló és alapvető különbségek),
-
T kategória esetében: tengelyek (száma) vagy a C kategória esetében: tengelyek/lánctalpak (száma),
-
több szakaszban gyártott járművek esetében az előző szakaszban gyártott jármű gyártója és típusa;
49. „változat”: azok az azonos kategóriába tartozó járművek, amelyek legalább a következő alapvető jellemzők tekintetében nem különböznek egymástól:
a)
Traktorok esetében:
-
a tervezett felépítmény vagy a felépítmény kialakítása,
-
elért gyártási szakasz,
-
motor (belső égésű/hibrid/elektromos/hibrid-elektromos),
-
működési elv,
-
a hengerek száma és elrendezése,
-
a teljesítménykülönbség legfeljebb 30 % (a legnagyobb teljesítmény a legkisebb teljesítménynek legfeljebb 1,3-szorosa),
-
a hengerűrtartalmak különbsége legfeljebb 20 % (a legnagyobb érték a legkisebb értéknek legfeljebb 1,2-szerese),
-
a meghajtott tengelyek (száma, elhelyezése, kölcsönös kapcsolata),
-
a kormányzott tengelyek (száma és elhelyezése),
-
a legnagyobb terhelt tömeg eltérése legfeljebb 10 %,
-
erőátvitel (típusa),
-
borulás hatásai ellen védő szerkezet,
-
fékezett tengelyek (száma);
b)
Pótkocsik vagy cserélhető vontatott berendezések esetében:
-
kormányzott tengelyek (száma, elhelyezése, kölcsönös kapcsolata),
-
a legnagyobb terhelt tömeg eltérése legfeljebb 10 %,
-
fékezett tengelyek (száma);
50. „hibrid jármű”: olyan gépjármű, amelynek meghajtását legalább két különböző energiaátalakító és két különböző (a járművön elhelyezett) energiatároló rendszer biztosítja;
51. „hibrid hajtású elektromos jármű”: olyan jármű, amely a gépi meghajtáshoz a tárolt energia járműben lévő mindkét forrásából kap energiát:
a)
fogyó tüzelőanyag;
b)
akkumulátor, kondenzátor, lendkerék/generátor vagy más elektromosenergia- vagy energiatároló berendezés.
E fogalom alá tartoznak azok a járművek is, amelyek fogyó tüzelőanyagból csak arra vesznek fel energiát, hogy feltöltsék az elektromos energiát/energiát tároló berendezés;
52. „tisztán elektromos jármű": olyan rendszerrel meghajtott jármű, amely egy vagy több elektromosenergia-tároló berendezésből, egy vagy több elektromosáram-kondicionáló berendezésből és egy vagy több elektromos gépből áll, amelyek a tárolt elektromos energiát olyan mechanikus energiává alakítják, amely a jármű meghajtása céljából a kerekekhez jut el;
53. „változat kivitele”: olyan jármű, amely a 24. cikk (10) bekezdésében említett információs csomagban szereplő jellemzők egy kombinációjával rendelkezik.
Az e rendeletben szereplő, az e rendelet által megállapított követelményekre, eljárásokra vagy szabályokra vonatkozó hivatkozásokat az e rendelet által, vagy az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és végrehajtási jogi aktusok által megállapított követelményekre, eljárásokra vagy szabályokra való hivatkozásként kell értelmezni.
4. cikk
Járműkategóriák
E rendelet alkalmazásában a következő jármű-kategóriákat kell alkalmazni:
1. „T kategória”: valamennyi kerekes traktor; a 2-8. pontban leírt kerekestraktor-kategóriák mindegyike a végén - tervezési sebessége szerint - kiegészül az „a” vagy „b” indexszel:
a)
az „a” index azokat a kerekes traktorokat jelöli, amelyek legnagyobb tervezési sebessége legfeljebb 40 km/h;
b)
a „b” index azokat a kerekes traktorokat jelöli, amelyek legnagyobb tervezési sebessége meghaladja a 40 km/h-t;
2. „T1 kategória”: azok a kerekes traktorok, amelyek járművezetőhöz legközelebb eső tengelyének legkisebb nyomtávja legalább 1 150 mm, menetkész állapotban terheletlen tömegük meghaladja a 600 kg-ot, szabad magasságuk pedig legfeljebb 1 000 mm;
3. „T2 kategória”: azok a kerekes traktorok, amelyek legkisebb nyomtávja 1 150 mm-nél kisebb, terheletlen tömegük menetkész állapotban meghaladja a 600 kg-ot, szabad magasságuk legfeljebb 600 mm, és amennyiben a traktor tömegközéppontja (talajhoz viszonyított) magasságának és az egyes tengelyek átlagos legkisebb nyomtávjának hányadosa több mint 0,90, akkor a legnagyobb tervezési sebesség legfeljebb 30 km/h lehet;
4. „T3 kategória”: azok a kerekes traktorok, amelyek terheletlen tömege menetkész állapotban nem haladja meg a 600 kg-ot;
5. „T4 kategória”: a különleges rendeltetésű kerekes traktorok;
6. „T4.1 kategória” (nagy szabad magasságú traktorok): magas művelésű növények, például szőlőültetvények művelésére tervezett traktorok. Jellemzőjük a megemelt alváz vagy alvázrész, amely lehetővé teszi, hogy a gépek a kerekeik között egy vagy több ültetvénysort közrefogjanak, s azokkal párhuzamosan haladjanak. Kifejezetten olyan eszközök szállítására vagy működtetésére tervezték azokat, amelyek elöl, a tengelyek között, hátul vagy a rakfelületen vannak felszerelve. Működési helyzetben a traktor szabad magassága az ültetvénysorra merőlegesen mérve meghaladja az 1 000 mm-t. Amennyiben (a talajhoz viszonyítva, alapfelszerelésű gumiabroncsokkal felszerelt járműnél) a traktor tömegközéppontja magasságának, valamint az összes tengely legkisebb átlagos nyomtávjának hányadosa több mint 0,90, a legnagyobb tervezési sebesség nem haladhatja meg a 30 km/h-t;
7. „T4.2 kategória (extraszéles traktorok)”: nagyméretű traktorok, amelyeket elsősorban nagy mezőgazdasági területek művelésére terveztek;
8. „T4.3 kategória” (alacsony szabad magasságú traktorok): támasztókerettel, valamint egy vagy több teljesítményleadó tengellyel ellátott, négykerék-meghajtású traktorok, amelyek cserélhető berendezését mezőgazdasági vagy erdészeti használatra tervezték; műszakilag megengedett tömegük nem haladja meg a 10 tonnát, és kevesebb mint 2,5-szöröse a terheletlen, menetkész jármű tömegének, a tömegközpont pedig 850 mm-nél kisebb távolságra található a talajhoz viszonyítva, alapfelszerelésű gumiabroncsokkal felszerelt járműnél;
9. „C kategória”: lánctalpas traktorok, amelyeket lánctalppal vagy kerekek és lánctalp kombinációjával hajtanak meg; az alkategóriák meghatározása a T kategória analógiájára történik;
10. „R kategória”: pótkocsik; a 11-14. pontban leírt pótkocsi-kategóriák mindegyike a végén - tervezési sebességük szerint - kiegészül az „a” vagy „b” indexszel:
a)
az „a” index azokat a pótkocsikat jelöli, amelyek legnagyobb tervezési sebessége legfeljebb 40 km/h;
b)
a „b” index azokat a pótkocsikat jelöli, amelyek legnagyobb tervezési sebessége meghaladja a 40 km/h-t;
11. „R1 kategória”: azok a pótkocsik, amelyeknél a tengelyenként műszakilag megengedett tömegek összege legfeljebb 1 500 kg;
12. „R2 kategória”: azok a pótkocsik, amelyeknél a tengelyenként műszakilag megengedett tömegek összege meghaladja az 1 500 kg-ot, de a 3 500 kg-ot nem;
13. „R3 kategória”: azok a pótkocsik, amelyeknél a tengelyenként műszakilag megengedett tömegek összege meghaladja a 3 500 kg-ot, de a 21 000 kg-ot nem;
14. „R4 kategória”: azok a pótkocsik, amelyeknél a tengelyenként műszakilag megengedett tömegek összege meghaladja a 21 000 kg-ot;
15. „S kategória”: a cserélhető vontatott berendezések.
A cserélhető vontatott berendezések kategóriáinak mindegyike a végén - tervezési sebességük szerint - kiegészül az „a” vagy „b” indexszel:
a)
az „a” index azokat a cserélhető vontatott berendezéseket jelöli, amelyek legnagyobb tervezési sebessége legfeljebb 40 km/h;
b)
a „b” index azokat a cserélhető vontatott berendezéseket jelöli, amelyek legnagyobb tervezési sebessége meghaladja a 40 km/h-t;
16. „S1 kategória”: azok a cserélhető vontatott berendezések, amelyeknél a tengelyenként műszakilag megengedett tömegek összege legfeljebb 3 500 kg;
17. „S2 kategória”: azok a cserélhető vontatott berendezések, amelyeknél a tengelyenként műszakilag megengedett tömegek összege meghaladja a 3 500 kg-t.
II. FEJEZET
ÁLTALÁNOS KÖTELEZETTSÉGEK
5. cikk
A tagállamok kötelezettségei
(1) A tagállamok e rendeletnek megfelelően létrehozzák vagy kijelölik a jóváhagyási ügyekben illetékes jóváhagyási hatóságokat, valamint a piacfelügyeleti ügyekben illetékes piacfelügyeleti hatóságokat. A tagállamok értesítik a Bizottságot az említett hatóságok létrehozásáról, illetve kijelöléséről.
A jóváhagyó hatóságokra és piacfelügyeleti hatóságokra vonatkozó értesítés tartalmazza a hatóságok nevét, címét - beleértve az elektronikus címét is - és felelősségi körét. A Bizottság a jóváhagyó hatóságok jegyzékét és adatait közzéteszi a honlapján.
(2) A tagállamok engedélyezik olyan járművek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek forgalomba hozatalát, nyilvántartásba vételét vagy forgalomba helyezését, amelyek megfelelnek e rendelet követelményeinek.
(3) A tagállamok nem tilthatják meg, nem korlátozhatják vagy nem akadályozhatják a járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek forgalomba hozatalát, nyilvántartásba vételét vagy forgalomba helyezését olyan okokból, amelyek a járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek e rendelet hatálya alá tartozó szerkezeti vagy működési kérdéseivel kapcsolatosak, amennyiben azok megfelelnek e rendelet követelményeinek.
(4) A tagállamok a piacra belépő járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek piacfelügyeletét és ellenőrzését a 765/2008/EK rendelet III. fejezetének megfelelően megszervezik és elvégzik.
6. cikk
A jóváhagyó hatóságok kötelezettségei
(1) A jóváhagyó hatóságok biztosítják, hogy a típusjóváhagyást kérelmező gyártók eleget tegyenek az e rendelet szerinti kötelezettségeiknek.
(2) A jóváhagyó hatóságok csak olyan járműveket, rendszereket, alkotóelemeket vagy önálló műszaki egységeket hagynak jóvá, amelyek megfelelnek e rendelet követelményeinek.
7. cikk
Piacfelügyeleti intézkedések
(1) A típusjóváhagyással rendelkező járművek, rendszerek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek tekintetében a piacfelügyeleti hatóságok megfelelő mértékben dokumentációellenőrzést végeznek, figyelembe véve a bevett kockázatértékelési elveket, a panaszokat és más információkat.
A tevékenységeik elvégzéséhez szükségesnek tartott mértékben a piacfelügyeleti hatóságok előírhatják a gazdasági szereplők számára e dokumentációk és információk rendelkezésre bocsátását.
Amennyiben a gazdasági szereplők megfelelőségi nyilatkozatokat mutatnak be, a piacfelügyeleti hatóságoknak megfelelő módon figyelembe kell venniük azokat.
(2) Az e cikk (1) bekezdésében említettekről eltérő alkatrészekre és tartozékokra a 765/2008/EK rendelet 19. cikkének (1) bekezdését kell teljes egészében alkalmazni.
8. cikk
A gyártók kötelezettségei
(1) A gyártók biztosítják, hogy a járműveket, rendszereket, alkotóelemeket és önálló műszaki egységeket forgalomba hozataluk vagy forgalomba helyezésük során az ebben a rendeletben, valamint az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban és végrehajtási jogi aktusokban meghatározott követelmények szerint gyártsák és hagyják jóvá.
(2) A többlépcsős típus-jóváhagyási eljárásban minden gyártó felelős az általa végzett gyártási szakaszban hozzáadott rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek jóváhagyásáért és gyártásuk megfelelőségéért. A korábbi gyártási szakaszokban már jóváhagyott alkotóelemeket vagy rendszereket módosító minden gyártó felelős a módosított alkotóelemek és rendszerek jóváhagyásáért és gyártásuk megfelelőségéért.
(3) Azon gyártók, amelyek a nem teljes járművet úgy módosítják, hogy a jármű a módosítást követően más kategóriába tartozik, és következésképpen a jóváhagyás korábbi szakaszában vizsgált jogi követelmények megváltoznak, az azon kategóriára vonatkozó követelményeknek való megfelelőségért is felel, amelybe a módosított jármű tartozik.
(4) Az Unión kívül letelepedett gyártóknak az e rendelet hatálya alá tartozó járművek, rendszerek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek jóváhagyása céljából a jóváhagyó hatóság előtti képviseletükre egyetlen, az Unióban letelepedett képviselőt kell kinevezniük.
(5) Az Unión kívül letelepedett gyártók továbbá piacfelügyeleti célokra is kineveznek egyetlen, Unióban letelepedett képviselőt, aki a (4) bekezdésben említett képviselő vagy egy további képviselő is lehet.
(6) A gyártó felelősséggel tartozik a jóváhagyó hatóságnak a jóváhagyási eljárás minden vonatkozásáért és a gyártás megfelelőségének biztosításáért, függetlenül attól, hogy közvetlenül részt vesz-e a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység gyártásának valamennyi szakaszában.
(7) E rendeletnek, valamint az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusoknak és végrehajtási jogi aktusoknak megfelelően a gyártók biztosítják azon eljárásokat, amelyek sorozatgyártás esetén a jóváhagyott típusnak való megfelelőséget fenntartják. A jármű, a rendszer, az alkotóelem vagy az önálló műszaki egység kialakításának vagy jellemzőinek módosításait, illetve azon követelmények módosításait, amelyeknek egy jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység a megfelelőségi nyilatkozat szerint megfelel, a VI. fejezet alapján figyelembe kell venni.
(8) A 34. cikk szerint a járműveken, alkotóelemeken vagy önálló műszaki egységeken feltüntetett, jogszabályban előírt jelöléseken és típus-jóváhagyási jeleken kívül a gyártók a nevüket, bejegyzett márkanevüket vagy bejegyzett védjegyüket, valamint uniós elérhetőségüket is megadják a forgalmazott járműveken, rendszereken, alkotóelemeken vagy önálló műszaki egységeken, illetve amennyiben ez nem lehetséges, akkor az alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek csomagolásán vagy egy kísérő dokumentumban.
(9) A gyártó biztosítja, hogy mindaddig, amíg egy járműért, rendszerért, alkotóelemért vagy önálló műszaki egységért ő felel, a tárolási vagy szállítási feltételek ne veszélyeztessék az e rendeletben meghatározott követelményeknek való megfelelőségét.
9. cikk
A gyártók kötelezettségei a nem megfelelő vagy súlyos veszélyt jelentő termékeikkel kapcsolatosan
(1) Azon gyártók, akik úgy vélik vagy okkal feltételezik, hogy a forgalomba hozott vagy forgalomba helyezett jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység nem felel meg ennek a rendeletnek, illetve az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusoknak vagy végrehajtási jogi aktusoknak, haladéktalanul megteszik az ahhoz szükséges korrekciós intézkedéseket, hogy az említett jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység ismét megfeleljen a feltételeknek, illetve szükség szerint a forgalomból kivonják vagy visszahívják azokat.
A gyártó haladéktalanul tájékoztatja erről a jóváhagyást megadó jóváhagyó hatóságot, részletesen kitérve a meg nem felelésre és a meghozott korrekciós intézkedésekre.
(2) Ha a jármű, rendszer, alkotóelem, önálló műszaki egység, alkatrész vagy tartozék súlyos veszélyt jelent, a gyártók haladéktalanul tájékoztatják erről azon tagállamok jóváhagyó és piacfelügyeleti hatóságait, amelyekben a járművet, rendszert, alkotóelemet, önálló műszaki egységet, alkatrészt vagy tartozékot forgalmazták vagy forgalomba helyezték, részletesen kitérve különösen a meg nem felelésre és a meghozott korrekciós intézkedésekre.
(3) A gyártók a 24. cikk (10) bekezdésében említett információs csomagot, a járműgyártók ezenkívül a 33. cikkben említett megfelelőségi nyilatkozatok másolatát legalább a jármű forgalomba hozatalát követő tíz éven keresztül, illetve a rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység forgalomba hozatalát követő öt éven keresztül a jóváhagyó hatóságok számára elérhetővé teszik.
(4) A gyártók a nemzeti hatóság indokolással ellátott kérésére a jóváhagyó hatóságon keresztül az adott hatóság által könnyen érthető nyelven a nemzeti hatóság rendelkezésére bocsátják a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység megfelelőségét igazoló EU-típusbizonyítvány másolatát vagy a 46. cikk (1) és (2) bekezdésében említett engedélyt. A gyártók a nemzeti hatóság kérésére a 765/2008/EK rendelet 20. cikkének megfelelően együttműködnek vele a forgalomba hozott, nyilvántartásba vett vagy forgalomba helyezett járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek jelentette veszélyek megszüntetésére irányuló minden intézkedésben.
10. cikk
A gyártó képviselőinek piacfelügyeleti kötelezettségei
A gyártó piacfelügyeleti ügyekben felhatalmazott képviselője a gyártótól kapott megbízásban meghatározott feladatokat látja el. A megbízásnak fel kell jogosítania a gyártó képviselőjét legalább arra, hogy:
a)
hozzáférést biztosítson a 22. cikkben említett adatközlő mappához, továbbá a 33. cikkben említett megfelelőségi nyilatkozatokhoz, hogy azok a jármű forgalomba hozatalát követő tíz éven keresztül, illetve a rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység forgalomba hozatalát követő öt éven keresztül a jóváhagyó hatóságok rendelkezésére álljanak;
b)
a jóváhagyó hatóság indokolt kérése nyomán minden olyan információt és dokumentációt e hatóság rendelkezésére bocsásson, amely a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység gyártása megfelelőségének alátámasztásához szükséges;
c)
a jóváhagyó vagy piacfelügyeleti hatóságok kérésére azokkal együttműködjön a megbízása körébe tartozó járművek, rendszerek, alkotóelemek, önálló műszaki egységek, alkatrészek vagy tartozékok jelentette súlyos veszélyek megszüntetésére irányuló minden intézkedéssel kapcsolatban.
11. cikk
Az importőrök kötelezettségei
(1) Az importőrök csak olyan megfelelő járműveket, rendszereket, alkotóelemeket vagy önálló műszaki egységeket hozhatnak forgalomba, amelyek EU-típusjóváhagyással rendelkeznek vagy megfelelnek a nemzeti jóváhagyás követelményeinek, illetve olyan alkatrészeket vagy tartozékokat hozhatnak forgalomba, amelyekre teljes mértékben a 765/2008/EK rendelet követelményei vonatkoznak.
(2) A típusjóváhagyással rendelkező jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység forgalomba hozatala előtt az importőr biztosítja, hogy rendelkezésre álljon a 24. cikk (10) bekezdésének megfelelő információs csomag, és a rendszeren, alkotóelemen vagy önálló műszaki egységen fel legyen tüntetve az előírt típus-jóváhagyási jel és az megfeleljen a 8. cikk (8) bekezdése követelményeinek. Jármű esetében az importőr ellenőrzi, hogy a járműhöz mellékelték-e a szükséges megfelelőségi nyilatkozatot.
(3) Ha az importőr úgy véli vagy okkal feltételezi, hogy egy jármű, rendszer, alkotóelem önálló műszaki egység, alkatrész vagy tartozék nem felel meg e rendelet követelményeinek, így különösen nem felel meg a vonatkozó típusjóváhagyásnak, akkor addig nem hozhatja forgalomba, nem engedheti meg forgalomba helyezését és nem veheti nyilvántartásba az érintett járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet, amíg annak megfelelőségét nem biztosítják. Továbbá, ha úgy véli vagy okkal felételezi, hogy a jármű, rendszer, alkotóelem, önálló műszaki egység, alkatrész vagy tartozék súlyos veszélyt jelent, tájékoztatja erről a gyártót és a piacfelügyeleti hatóságokat. A típusjóváhagyással rendelkező járművek, rendszerek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek esetén az importőr a jóváhagyást megadó jóváhagyó hatóságot is tájékoztatja erről.
(4) Az importőr a nevét, bejegyzett márkanevét vagy bejegyzett védjegyét, valamint az elérhetőségét is feltünteti a járművön, rendszeren, alkotóelemen, önálló műszaki egységen, alkatrészen vagy tartozékon, illetve amennyiben ez nem lehetséges, akkor a rendszerek, alkotóelemek, önálló műszaki egységek, alkatrészek vagy tartozékok csomagolásán vagy egy őket kísérő dokumentumon.
(5) Az importőr biztosítja, hogy - amint azt a 51. cikk előírja - a járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet útmutató és információk kísérjék, amelyeket az érintett tagállamok hivatalos nyelvén vagy nyelvein szövegeztek meg.
(6) Az importőr biztosítja, hogy mindaddig, amíg egy járműért, rendszerért, alkotóelemért vagy önálló műszaki egységért ő felel, a tárolási vagy szállítási feltételek ne veszélyeztessék az e rendeletben meghatározott követelményeknek való megfelelőségét.
(7) Ha a jármű, rendszer, alkotóelem, önálló műszaki egység, alkatrész vagy tartozék jelentette súlyos veszélyek miatt indokolt, az importőr a fogyasztók egészségvédelme és biztonsága érdekében kivizsgálja a panaszokat, szükség esetén nyilvántartást vezet a járművekkel, rendszerekkel, alkotóelemekkel, önálló műszaki egységekkel, alkatrészekkel vagy tartozékokkal kapcsolatos panaszokról és visszahívásokról, és folyamatosan tájékoztatja a forgalmazókat e nyomon követés eredményeiről.
12. cikk
Az importőrök kötelezettségei a nem megfelelő vagy súlyos veszélyt jelentő termékeikkel kapcsolatosan
(1) Az az importőr, aki úgy véli vagy okkal feltételezi, hogy az általa forgalomba hozott jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység nem felel meg ennek a rendeletnek, haladéktalanul megteszi az ahhoz szükséges korrekciós intézkedéseket, hogy az említett jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység megfelelősége helyreálljon, illetve szükség szerint kivonja a forgalomból vagy visszahívja azokat.
(2) Ha a jármű, rendszer, alkotóelem, önálló műszaki egység, alkatrész vagy tartozék súlyos veszélyt jelent, az importőr haladéktalanul tájékoztatja a gyártót, valamint azon tagállamok jóváhagyó és piacfelügyeleti hatóságait, ahol a járművet, rendszert, alkotóelemet, önálló műszaki egységet, alkatrészt vagy tartozékot forgalomba hozták. Az importőrnek az említetteket tájékoztatnia kell a megtett lépésekről is, továbbá részletes tájékoztatást kell adnia számukra, így különösen a súlyos veszélyre és a gyártó által meghozott korrekciós intézkedésekre vonatkozóan.
(3) Az importőr a jármű forgalomba hozatalát követő tíz évig, illetve a rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység forgalomba hozatalát követően öt évig biztosítja, hogy a megfelelőségi nyilatkozat egy példánya a jóváhagyó és piacfelügyeleti hatóságok rendelkezésére álljon, továbbá gondoskodik arról, hogy a 24. cikk (10) bekezdésében említett információs csomagot a hatóságok kérésére a rendelkezésükre lehessen bocsátani.
(4) Az importőr a nemzeti hatóság indokolással ellátott kérésére az adott hatóság által könnyen érthető nyelven a hatóság rendelkezésére bocsát minden olyan információt és dokumentációt, amely a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység megfelelőségének bizonyításához szükséges. Az importőr a hatóság kérésére együttműködik vele azon járművek, rendszerek, alkotóelemek, önálló műszaki egységek, alkatrészek vagy tartozékok jelentette veszélyek megszüntetésére irányuló minden intézkedésben, amelyeket az importőr hozott forgalomba.
13. cikk
A forgalmazók kötelezettségei
(1) A jármű, rendszer, alkotóelem, önálló műszaki egység, alkatrész vagy tartozék forgalmazása során a forgalmazó kellő gondossággal jár el e rendelet követelményeivel kapcsolatban.
(2) A jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység forgalmazása, nyilvántartásba vétele vagy forgalomba helyezése előtt a forgalmazó ellenőrzi, hogy a járművön, rendszeren, alkotóelemen vagy önálló műszaki egységen elhelyezték-e a jogszabályban előírt jelölést vagy a típus-jóváhagyási jelet, továbbá a járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet az előírt dokumentumok, útmutatók és biztonsági tájékoztatók kísérik-e, amelyeket azon tagállam hivatalos nyelvén vagy nyelvein szövegeztek meg, amelyben a járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet forgalmazni kívánják, valamint hogy az importőr és a gyártó eleget tett-e a 11. cikk (2) és (4) bekezdésében, valamint a 34. cikk (1) és (2) bekezdésében meghatározott követelményeknek.
(3) A forgalmazó biztosítja, hogy mindaddig, amíg egy járműért, rendszerért, alkotóelemért vagy önálló műszaki egységért ő felel, a tárolási vagy szállítási feltételek ne veszélyeztessék az e rendeletben meghatározott követelményeknek való megfelelőségét.
14. cikk
A forgalmazók kötelezettségei a nem megfelelő vagy súlyos veszélyt jelentő termékeikkel kapcsolatosan
(1) Ha a forgalmazó úgy véli vagy okkal feltételezi, hogy egy jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység nem felel meg e rendelet követelményeinek, akkor addig nem forgalmazhatja, nem veheti nyilvántartásba és nem helyezheti forgalomba az érintett járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet, amíg annak megfelelősége nem biztosított.
(2) Amennyiben a forgalmazó úgy véli vagy okkal feltételezi, hogy az általa forgalmazott vagy nyilvántartásba vett jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység, illetve az, amelynek forgalomba helyezéséért ő felel, nem felel meg ennek a rendeletnek, értesíti a gyártót vagy a gyártó képviselőjét és gondoskodik az ahhoz szükséges korrekciós intézkedések 9. cikk (1) bekezdése vagy 12. cikk (1) bekezdése szerinti meghozataláról, hogy az említett jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység ismét megfeleljen a feltételeknek, illetve szükség szerint visszahívják azokat a forgalomból.
(3) Ha a jármű, rendszer, alkotóelem, önálló műszaki egység, alkatrész vagy tartozék súlyos veszélyt jelent, a forgalmazó haladéktalanul tájékoztatja a gyártót, az importőrt, valamint azon tagállamok jóváhagyó és piacfelügyeleti hatóságait, amelyekben azt forgalmazták. A forgalmazónak az említetteket tájékoztatnia kell a megtett lépésekről is, továbbá részletes tájékoztatást kell adnia számukra, így különösen a súlyos veszélyre és a gyártó által hozott korrekciós intézkedésekre vonatkozóan.
(4) A forgalmazók a nemzeti hatóság indokolással ellátott kérése nyomán biztosítják, hogy a gyártó megadja a nemzeti hatóságnak a 9. cikk (4) bekezdésében előírt információkat, vagy hogy az importőr megadja a nemzeti hatóságnak a 12. cikk (3) bekezdésében meghatározott információkat. A forgalmazó e hatóság kérésére a 765/2008/EK rendelet 20. cikkének megfelelően együttműködik a hatósággal az általa forgalmazott járművek, rendszerek, alkotóelemek, önálló műszaki egységek, alkatrészek vagy tartozékok jelentette veszélyek megszüntetésére irányuló minden intézkedésben.
15. cikk
Azon esetek, amelyekben gyártói kötelezettségek vonatkoznak az importőrökre és a forgalmazókra
E rendelet alkalmazásában az importőr vagy a forgalmazó is gyártónak minősül, és a 8-10. cikkben megállapított kötelezettségek vonatkoznak rá, amennyiben az importőr vagy a forgalmazó a saját neve vagy védjegye alatt forgalmaz vagy vesz nyilvántartásba egy járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet, illetve felelős annak forgalomba helyezéséért, vagy oly mértékben módosít egy járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet, hogy fennáll az a lehetőség, hogy az a vonatkozó követelményeknek már nem felel meg.
16. cikk
A gazdasági szereplők azonosítása
A gazdasági szereplőnek - öt éven keresztül - kérelemre a jóváhagyó és piacfelügyeleti hatóságok részére adatot kell szolgáltatnia:
a)
minden olyan gazdasági szereplőről, aki részére járművet, rendszert, alkotóelemet, önálló műszaki egységet, alkatrészt vagy tartozékot szállított;
b)
minden olyan gazdasági szereplőről, akinek járművet, rendszert, alkotóelemet, önálló műszaki egységet, alkatrészt vagy tartozékot szállított.
III. FEJEZET
ALAPVETŐ KÖVETELMÉNYEK
17. cikk
A járművek funkcionális biztonságára vonatkozó követelmények
(1) A gyártó biztosítja, hogy a járműveket úgy tervezzék, gyártsák és szereljék össze, hogy azok a lehető legkisebb sérülési veszélyt jelentsék a bennük tartózkodókra és a jármű környezetében lévő más személyekre nézve.
(2) A gyártó biztosítja, hogy a járművek, rendszerek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek megfeleljenek e rendelet vonatkozó követelményeinek, beleértve a következőkre vonatkozó követelményeket is:
a)
a jármű szerkezeti integritása;
b)
a jármű vezető általi irányítását - különösen a kormányzást és fékezést - segítő rendszerek, ideértve a fejlett fékrendszereket és az elektronikus menetstabilizáló rendszereket;
c)
a járművezető számára látóteret, valamint a jármű állapotára és a környezetre vonatkozó információkat biztosító rendszerek, ideértve az üvegfelületeket, a tükröket és a járművezetőt tájékoztató rendszereket;
d)
a jármű világítási rendszerei;
e)
utasvédelem, ideértve a jármű belső kialakítását, a fejtámlákat, a biztonsági öveket és a járműajtókat;
f)
a jármű külseje és kiegészítő elemei;
g)
elektromágneses összeférhetőség;
h)
hangjelző berendezések;
i)
fűtésrendszerek;
j)
a jogosulatlan használat ellen védő berendezések;
k)
járműazonosító rendszerek;
l)
tömeg és méretek;
m)
elektromos biztonság, ideértve a statikus elektromosságot;
n)
hátsó ütközésvédelem;
o)
oldalsó ütközésvédelem;
p)
rakfelületek;
q)
vontatószerkezetek;
r)
gumiabroncsok;
s)
a felcsapódó víz elleni védelem;
t)
hátrameneti fokozat;
u)
lánctalpak;
v)
mechanikus kapcsolószerkezetek, ideértve az illesztési hibák elleni védelmet.
(3) A meghatározott feszültséghatáron belüli használatra tervezett elektromos berendezésekre vonatkozó tagállami jogszabályok összehangolásáról szóló, 2006. december 12-i 2006/95/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (32) előírásai nem vonatkoznak a járművek azon alkotóelemeire, amelyek elektromos jellegű veszélyeivel az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és végrehajtási jogi aktusok teljes körűen foglalkoznak.
(4) Az (1) és (2) bekezdésben említett követelmények akkor vonatkoznak a járművekre, valamint az azokba szánt rendszerekre, alkotóelemekre és önálló műszaki egységekre, amennyiben e követelmények az I. melléklet szerint alkalmazandók.
(5) A magas szintű funkcionális biztonság megvalósítása érdekében a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 71. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az e cikk (2) bekezdésében felsorolt tárgykörök részletes műszaki követelményeire vonatkozóan, ideértve adott esetben a vizsgálati eljárásokat és a határértékeket. E felhatalmazáson alapuló jogi aktusok első sorozatát 2014. december 31-ig el kell fogadni.
E részletes követelményeknek olyannak kell lenniük, amelyek növelik, vagy legalább fenntartják a 76. cikk (1) bekezdésében és a 77. cikkben említett irányelvek által nyújtott funkcionális biztonság szintjét, illetve az alábbiakat biztosítják:
a)
a 40 km/h feletti tervezési sebességű járművek a fékteljesítmény és adott esetben a blokkolásgátló rendszerek tekintetében a gépjárművek és vontatóik funkcionális biztonsági szintjével egyenértékű szintet teljesítik;
b)
a gumiabroncsok vagy a lánctalp által a szilárd útburkolatra kifejtett legnagyobb érintkezési nyomás nem haladja meg a 0,8 MPa-t.
18. cikk
A funkcionális biztonságra vonatkozó követelmények
(1) A gyártó biztosítja, hogy a járműveket úgy tervezzék, gyártsák és szereljék össze, hogy azok a lehető legkisebb sérülési veszélyt jelentsék a járművön vagy a járművel dolgozókra nézve.
(2) A gyártó biztosítja, hogy a járművek, rendszerek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek megfeleljenek e rendelet vonatkozó követelményeinek, beleértve a következőkre vonatkozó követelményeket is:
a)
borulás hatásai ellen védő szerkezetek;
b)
leeső tárgyak ellen védő szerkezetek;
c)
utasülések;
d)
a vezető zajszintnek való kitettsége;
e)
vezetőülés;
f)
kezelőtér és a vezetőülés megközelíthetősége, ideértve a csúszás-, botlás- és esésvédelmet;
g)
teljesítményleadó tengelyek;
h)
a hajtóelemek védelme;
i)
a biztonsági övek rögzítési pontjai;
j)
biztonsági övek;
k)
a vezető védelme a kezelőfülkébe behatoló tárgyakkal szemben;
l)
a vezető védelme veszélyes anyagokkal szemben;
m)
védelem a szélsőséges hőmérsékletű alkatrészeknek vagy anyagoknak való kitettségtől;
n)
kezelői kézikönyv;
o)
vezérlés, beleértve a vezérlő rendszerek biztonságosságát és megbízhatóságát, a vészféket és az automatikus leállító berendezéseket;
p)
az a), b), g) és k) pontban nem említett mechanikai veszélyek elleni védelem, ideértve a durva felületek, éles élek és sarkok, folyadékszállító csövek repedése és a jármű ellenőrizetlen elmozdulása elleni védelmet;
q)
üzemeltetés és karbantartás, ideértve a jármű biztonságos tisztítását;
r)
védőburkolatok és védőberendezések;
s)
tájékoztatások, figyelmeztetések és jelölések;
t)
anyagok és termékek;
u)
akkumulátorok.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben említett követelmények a járművekre, valamint az azokba szánt rendszerekre, alkotóelemekre és önálló műszaki egységekre akkor vonatkoznak, amennyiben e követelmények az I. melléklet szerint alkalmazandók.
(4) A magas szintű munkavédelem elérése érdekében a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy az 71. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az e cikk (2) bekezdésében felsorolt tárgykörök részletes műszaki követelményeire vonatkozóan, ideértve adott esetben a vizsgálati eljárásokat és a határértékeket. E felhatalmazáson alapuló jogi aktusok első sorozatát 2014. december 31-ig el kell fogadni.
E részletes műszaki követelményeknek olyannak kell lenniük, amelyek növelik, vagy legalább fenntartják a 76. cikk (1) bekezdésében és a 77. cikkben említett irányelvek által nyújtott funkcionális biztonság szintjét, figyelembe véve az ergonómiát (ideértve a feltételezhető, nem rendeltetésszerű használatot, a vezérlő rendszerek használhatóságát, a vezérlőrendszerek hozzáférhetőségét a nem szándékolt aktiválás elkerülése szempontjából, az ember-jármű interfésznek a vezető előrelátható tulajdonságainak megfelelően történő igazítását és a kezelői beavatkozást), a stabilitást és a tűzbiztonságot.
19. cikk
A környezeti teljesítményre vonatkozó követelmények
(1) A gyártó biztosítja, hogy a járműveket úgy tervezzék, gyártsák és szereljék össze, hogy azok a lehető legkisebb hatást gyakorolják a környezetre.
(2) A gyártó biztosítja, hogy a járművek, rendszerek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek megfeleljenek e rendelet vonatkozó követelményeinek, beleértve a következőkre vonatkozó követelményeket is:
a)
szennyezőanyag-kibocsátás;
b)
külső zajszint.
(3) A 97/68/EK irányelvben a mozgó munkagépek szennyezőanyag-kibocsátására meghatározott egyedi határértékeket, vizsgálati eljárásokat és követelményeket alkalmazni kell.
(4) A külső zajszintre vonatkozó konkrét határértékek nem haladhatják meg az alábbi szinteket:
a)
89 dB(A) azon kerekes traktorok esetében, amelyek terheletlen tömege menetkész állapotban meghaladja az 1 500 kg-ot;
b)
85 dB(A) azon kerekes traktorok esetében, amelyek terheletlen tömege menetkész állapotban nem haladja meg az 1 500 kg-ot;
A zajszinteket a (6) bekezdésben említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban meghatározott vizsgálati eljárások keretében mérik meg.
(5) Az (1) és (2) bekezdésben említett követelmények a járművekre, valamint az azokba szánt rendszerekre, alkotóelemekre és önálló műszaki egységekre akkor vonatkoznak, amennyiben e követelmények az I. melléklet szerint alkalmazandók.
(6) A magas szintű környezeti teljesítmény elérése érdekében a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 71. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a külső zajszintre vonatkozó részletes műszaki követelményekre, a szennyező anyag-kibocsátás tekintetében jóváhagyott motorok járművekbe történő beépítésére és a kapcsolódó rugalmassági rendelkezésekre vonatkozóan, ideértve a vizsgálati eljárásokat is. Az első ilyen, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat 2014. december 31-ig el kell fogadni.
E konkrét műszaki követelményeknek olyannak kell lenniük, hogy növeljék, vagy legalább fenntartsák a 76. cikk (1) bekezdésében és adott esetben a 77. cikkben említett irányelvek által előírt környezeti teljesítményszintet.
IV. FEJEZET
EU-TÍPUSJÓVÁHAGYÁSI ELJÁRÁSOK
20. cikk
EU-típusjóváhagyási eljárások
(1) A teljes jármű típusjóváhagyásának kérelmezésekor a gyártó az alábbi eljárások közül választhat:
a)
lépésenkénti típusjóváhagyás;
b)
egylépéses típusjóváhagyás;
c)
vegyes típusjóváhagyás.
Ezeken kívül a gyártó a többlépcsős típusjóváhagyást is választhatja.
A rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek típusjóváhagyására csak az egylépéses típus-jóváhagyási eljárás alkalmazható.
(2) A lépésenkénti típusjóváhagyás a jármű részét képező rendszerekre, alkotóelemekre és önálló műszaki egységekre érvényes EU-típusbizonyítványok teljes csomagjának lépésenkénti összegyűjtéséből áll, ami végeredményben a teljes jármű típusjóváhagyásához vezet.
(3) Az egylépéses típusjóváhagyás a teljes jármű egyetlen művelettel történő jóváhagyásából áll.
(4) A vegyes típusjóváhagyás olyan, lépésenkénti típus-jóváhagyási eljárás, amelynek eredményeképpen a teljes jármű jóváhagyásának utolsó szakaszában egy vagy több rendszerjóváhagyás szerezhető meg anélkül, hogy ezekre a rendszerekre EU-típusbizonyítványokat kellene kiállítani.
(5) A többlépcsős típusjóváhagyás során egy vagy több jóváhagyó hatóság igazolja, hogy egy nem teljes vagy befejezett jármű típusa - a gyártási állapottól függően - megfelel e rendelet vonatkozó közigazgatási rendelkezéseinek és műszaki követelményeinek.
A többlépcsős típusjóváhagyást az olyan nem teljes vagy befejezett jármű típusára kell megadni, amely a 22. cikkben meghatározott adatközlő mappában szereplő jellemzőkkel rendelkezik, és gyártási állapotától függően megfelel az I. mellékletben felsorolt, vonatkozó jogi aktusokban megállapított műszaki követelményeknek.
(6) Az utolsó gyártási szakaszra vonatkozó típusjóváhagyást csak akkor lehet megadni, ha a jóváhagyó hatóság meggyőződött arról, hogy az utolsó szakaszban típusjóváhagyott jármű az adott időpontban megfelel valamennyi alkalmazandó műszaki követelménynek. Ebbe beletartozik a többlépcsős eljárásban a nem teljes járműre megadott típusjóváhagyás körébe tartozó minden követelmény tekintetében a dokumentációellenőrzés, még abban az esetben is, ha azt eltérő járműkategóriára vagy alkategóriára adták meg.
(7) A jóváhagyási eljárás megválasztása nem érinti az alkalmazandó lényegi követelményeket, amelyeknek a jóváhagyott járműtípus meg kell, hogy feleljen a teljes járműre vonatkozó típusjóváhagyás kiadásának időpontjában.
(8) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 71. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a típus-jóváhagyási eljárások részletes szabályaira vonatkozóan. Az első ilyen, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat 2014. december 31-ig el kell fogadni.
21. cikk
A típus-jóváhagyási kérelem
(1) A gyártó a típus-jóváhagyási kérelmet benyújtja a jóváhagyó hatóságnak.
(2) Egy adott jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység típusa tekintetében kizárólag egy kérelem nyújtható be, és kizárólag egy tagállamban.
(3) Minden jóváhagyandó típusra külön kérelmet kell benyújtani.
22. cikk
Adatközlő mappa
(1) A kérelmezőnek a jóváhagyó hatóság részére adatközlő mappát kell benyújtania.
(2) Az adatközlő mappa a következőket tartalmazza:
a)
adatközlő lap;
b)
minden adat, rajz, fénykép és egyéb információ;
c)
járművek esetében annak megjelölése, hogy melyik eljárást/eljárásokat választott ák a 20. cikk (1) bekezdésének megfelelően;
d)
a jóváhagyó hatóság által a kérelmezési eljárással kapcsolatban kért bármilyen további információ.
(3) Az adatközlő mappát papíron vagy a műszaki szolgálat és a jóváhagyó hatóság által elfogadott elektronikus formátumban is be lehet nyújtani.
(4) A Bizottság végrehajtási jogi aktusok révén meghatározza az adatközlő lap és az adatközlő mappa mintáit. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 69. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni. Az első ilyen, végrehajtási jogi aktusokat 2014. december 31-ig el kell fogadni.
23. cikk
A különböző eljárások szerinti típusjóváhagyás iránti kérelemben feltüntetendő információkra vonatkozó különös követelmények
(1) A lépésenkénti típusjóváhagyás iránti kérelemhez csatolni kell a 22. cikk szerinti adatközlő mappát, valamint az I. mellékletben felsorolt egyes alkalmazandó jogi aktusok alapján előírt típusbizonyítványok teljes csomagját.
Rendszernek, alkotóelemnek vagy önálló műszaki egységnek az I. mellékletben felsorolt, alkalmazandó jogi aktusok alapján történő típusjóváhagyása esetén a jóváhagyó hatóságnak a jóváhagyás megadásáig vagy elutasításáig hozzáféréssel kell rendelkeznie a kapcsolódó adatközlő mappához.
(2) Az egylépéses típusjóváhagyásra irányuló kérelemhez csatolni kell a 22. cikkben meghatározott adatközlő mappát, amely az e rendelet alapján elfogadott végrehajtási jogi aktusokkal összhangban tartalmazza a releváns információkat az említett alkalmazandó jogi aktusokhoz kapcsolódóan.
(3) Vegyes típus-jóváhagyási eljárás esetén az adatközlő mappához csatolni kell az I. mellékletben felsorolt, egyes alkalmazandó jogi aktusok alapján előírt egy vagy több típusbizonyítványt, és az adatközlő mappának típusbizonyítvány hiányában tartalmaznia kell az e rendelet alapján elfogadott végrehajtási jogi aktusoknak megfelelően az alkalmazandó jogi aktusokkal kapcsolatos vonatkozó információkat.
(4) Az (1), (2) és (3) bekezdés sérelme nélkül többlépcsős típusjóváhagyás céljára az alábbi információkat kell benyújtani:
a)
az első szakaszban az adatközlő mappa azon részei és azok az EU-típusbizonyítványok, amelyek az alapjármű gyártási állapotát érintik;
b)
a második és minden további szakaszban az adatközlő mappa azon részei és azok az EU-típusbizonyítványok, amelyek a mindenkori gyártási szakasz tekintetében relevánsak, valamint a járműre vonatkozó, az előző gyártási szakaszban kiadott EU-típusbizonyítványok másolata az összes olyan részletes adattal együtt, amelyek a járművön a gyártó által végzett módosításokat vagy kiegészítéseket leírják.
Az e bekezdés első albekezdésének a) és b) pontjában megadott információkat a (3) bekezdés szerint lehet benyújtani.
(5) A jóváhagyó hatóság - kérését megindokolva - további információk benyújtására szólíthatja fel a gyártót annak érdekében, hogy el tudja dönteni, milyen vizsgálatok szükségesek, és e vizsgálatok elvégzése könnyebb legyen.
V. FEJEZET
AZ EU-TÍPUSJÓVÁHAGYÁSI ELJÁRÁSOK MENETE
24. cikk
Általános rendelkezések
(1) A jóváhagyó hatóság csak az után adja ki az EU-típusjóváhagyást, miután ellenőrizte a 28. cikkben említett gyártási intézkedések megfelelőségét, valamint megbizonyosodott arról, hogy a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység típusa megfelel a vonatkozó követelményeknek.
(2) Az EU-típusjóváhagyások megadása e fejezet szerint történik.
(3) Amennyiben a jóváhagyó hatóság megállapítja, hogy valamely jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység típusa - annak ellenére, hogy az előírt rendelkezéseknek megfelel - súlyosan veszélyezteti a biztonságot, vagy súlyosan károsíthatja a környezetet vagy a közegészséget, illetve súlyos munkavédelmi veszélyt jelent, elutasíthatja az EU-típusjóváhagyás megadását. Ilyen esetben azonnal részletes aktát küld a többi tagállam jóváhagyó hatóságainak és a Bizottságnak, amely tartalmazza döntésének indokolását és a megállapításait alátámasztó bizonyítékok bemutatását.
(4) Az EU-típusbizonyítványokat a Bizottság által végrehajtási jogi aktusok révén meghatározott harmonizált rendszernek megfelelően kell számozni. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 69. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni. Az első ilyen, végrehajtási jogi aktusokat 2014. december 31-ig el kell fogadni.
(5) A jóváhagyó hatóság minden egyes jóváhagyott járműtípusra vonatkozóan az EU-típusbizonyítvány kiállítását követő egy hónapon belül közös biztonságos elektronikus adatcsererendszeren keresztül megküldi a többi tagállam jóváhagyó hatóságainak a jármű EU-típusbizonyítványának másolatát, annak mellékleteivel együtt. A másolat biztonságos elektronikus fájl formáját is öltheti.
(6) A jóváhagyó hatóság haladéktalanul tájékoztatja a többi tagállam jóváhagyó hatóságait minden járműjóváhagyás megtagadásáról vagy visszavonásáról, valamint döntésének indokairól.
(7) A jóváhagyó hatóság háromhavonta megküldi a többi tagállam jóváhagyó hatóságainak az általa az előző időszakban megadott, módosított, elutasított vagy visszavont, rendszerre, alkotóelemre vagy önálló műszaki egységre vonatkozó EU-típusjóváhagyások jegyzékét.
(8) Az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság valamely másik tagállam jóváhagyó hatóságának kérésére a kérelem kézhezvételét követő egy hónapon belül biztonságos elektronikus adatcsererendszeren keresztül elküldi a kért EU-típusbizonyítvány másolatát a mellékletekkel együtt. A másolat biztonságos elektronikus fájl formáját is öltheti.
(9) A Bizottság kérésére a jóváhagyó hatóság az (5)-(8) bekezdésben említett információkat a Bizottságnak is megküldi.
(10) A jóváhagyó hatóság információs csomagot állít össze, amely az adatközlő mappából, valamint a vizsgálati jegyzőkönyvekből és minden más dokumentumból áll, amelyet a műszaki szolgálat vagy a jóváhagyó hatóság feladatköre gyakorlása során az adatközlő mappához csatolt. Az információs csomagot tartalomjegyzékkel kell ellátni, amely felsorolja annak tartalmát, és valamennyi oldal és az egyes dokumentumok formátumának egyértelmű azonosítása érdekében megfelelő számozással vagy egyéb jelzéssel van ellátva, hogy az EU-típusjóváhagyás kezelése során egymást követő lépések, különösen a változtatások és a frissítések időpontjai nyilván legyenek tartva. A jóváhagyó hatóság az információs csomagban található információkat a szóban forgó típusjóváhagyás érvényességének megszűnését követő tíz éven keresztül rendelkezésre bocsátja.
25. cikk
Az EU-típusbizonyítványra vonatkozó különös rendelkezések
(1) Az EU-típusbizonyítványhoz a következőket kell mellékelni:
a)
a 24. cikk (10) bekezdésében említett információs csomag;
b)
a vizsgálati eredmények;
c)
a megfelelőségi nyilatkozat kiállítására jogosult személy(ek) neve, aláírásmintája és beosztása;
d)
a teljes járműre vonatkozó EU-típusjóváhagyás esetében a megfelelőségi nyilatkozat kitöltött példánya.
(2) Az EU-típusbizonyítványt a Bizottság által elfogadott végrehajtási jogi aktusokban meghatározott minta alapján kell kiállítani. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 69. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni. Az első ilyen, végrehajtási jogi aktusokat 2014. december 31-ig el kell fogadni.
(3) A jóváhagyó hatóság minden egyes járműtípus esetében:
a)
kitölti az EU-típusbizonyítvány megfelelő szakaszait, beleértve az ahhoz csatolt, vizsgálati eredmények rögzítésére szolgáló lapot is;
b)
összeállítja az információs csomag tartalomjegyzékét;
c)
a kitöltött bizonyítványt és annak mellékleteit haladéktalanul kiadja a kérelmezőnek.
A Bizottság végrehajtási jogi aktusok révén meghatározza az a) pontban említett, vizsgálati eredmények rögzítésére szolgáló lap mintáját. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 69. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni. Az első ilyen, végrehajtási jogi aktusokat 2014. december 31-ig el kell fogadni.
(4) Olyan EU-típusjóváhagyás esetében, amelynek érvényességét korlátozták vagy amellyel kapcsolatban e rendelet vagy az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és végrehajtási jogi aktusok bizonyos rendelkezései alól felmentést adtak a 35. cikknek megfelelően, az EU-típusbizonyítványban fel kell tüntetni e korlátozásokat vagy felmentéseket.
(5) Amennyiben a gyártó a vegyes típus-jóváhagyási eljárást választja, a jóváhagyó hatóság az információs csomagban feltünteti a 27. cikk (1) bekezdésben említett végrehajtási jogi aktusokban meghatározott azon vizsgálati jegyzőkönyvekre vonatkozó hivatkozásokat, amelyek tekintetében nem áll rendelkezésre EU-típusbizonyítvány.
(6) Amennyiben a gyártó az egylépéses típus-jóváhagyási eljárást választja, a jóváhagyó hatóság összeállítja az alkalmazandó követelmények és jogi aktusok jegyzékét, és azt az EU-típusbizonyítványhoz csatolja. A Bizottság e jegyzék mintáját végrehajtási jogi aktusok révén fogadja el. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 69. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni. Az első ilyen, végrehajtási jogi aktusokat 2014. december 31-ig el kell fogadni.
26. cikk
A rendszerekre, alkotóelemekre és önálló műszaki egységekre vonatkozó különös rendelkezések
(1) EU-típusjóváhagyást az a rendszer kap, amely megfelel az adatközlő mappában megadott adatoknak és az I. mellékletben felsorolt, vonatkozó jogi aktusokban meghatározott műszaki követelményeknek.
(2) Alkotóelemre vagy önálló műszaki egységre vonatkozó EU-típusjóváhagyást az az alkotóelem vagy önálló műszaki egység kap, amely megfelel az adatközlő mappában megadott adatoknak és az I. mellékletben felsorolt vonatkozó jogi aktusokban meghatározott műszaki követelményeknek.
(3) Ha az alkotóelemekre vagy az önálló műszaki egységekre - függetlenül attól, hogy javításra, szervizelésre vagy karbantartásra szánják-e azokat - a jármű rendszer-típusjóváhagyása is érvényes, azon kívül nincs szükség alkotóelemre vagy önálló műszaki egységre vonatkozó típusjóváhagyásra, kivéve, ha az I. mellékletben felsorolt, vonatkozó jogi aktusok előírják azt.
(4) Ha az alkotóelem vagy az önálló műszaki egység csak a jármű más részeivel együtt tölti be funkcióját, vagy mutatkoznak meg különleges jellemzői, és ezáltal a követelmények betartásának ellenőrzése csak akkor lehetséges, amikor az alkotóelem vagy az önálló műszaki egység az említett többi járműrésszel együtt működik, akkor az alkotóelem vagy önálló műszaki egység EU-típusjóváhagyásának hatályát ennek megfelelően korlátozni kell.
Ezekben az esetekben az EU-típusbizonyítványban meg kell határozni az alkotóelem vagy önálló műszaki egység felhasználására vonatkozó esetleges korlátozásokat, és meg kell jelölni a beszerelésére vonatkozó különleges feltételeket.
Ha az ilyen alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet a járműgyártó szerelte be, akkor az alkalmazandó, a felhasználásra vonatkozó korlátozások vagy a beszerelésre vonatkozó feltételek betartását a jármű jóváhagyásának időpontjában kell ellenőrizni.
27. cikk
Az EU-típusjóváhagyáshoz szükséges vizsgálatok
(1) Az e rendeletben és az I. mellékletben felsorolt jogi aktusokban meghatározott műszaki követelmények betartását a kijelölt műszaki szolgálatok által végzett megfelelő vizsgálatok révén kell igazolni.
Az első albekezdésben említett vizsgálati eljárásokat, valamint az e vizsgálatok elvégzéséhez előírt különleges felszerelést és eszközöket az I. mellékletben felsorolt, vonatkozó jogi aktusok határozzák meg.
A vizsgálati jegyzőkönyv mintája meg kell, hogy feleljen a Bizottság által végrehajtási jogi aktusok révén meghatározott általános követelményeknek. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 69. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni. Az első ilyen, végrehajtási jogi aktusokat 2014. december 31-ig kell elfogadni.
(2) A gyártó a szükséges vizsgálatok elvégzéséhez az I. mellékletben felsorolt, vonatkozó jogi aktusokban előírt számú járművet, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet a jóváhagyó hatóság rendelkezésére bocsátja.
(3) A szükséges vizsgálatokat olyan járműveken, alkotóelemeken és önálló műszaki egységeken kell elvégezni, amelyek megfelelnek a jóváhagyandó típusnak.
A gyártó azonban - a jóváhagyó hatósággal egyetértésben - olyan járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet is választhat, amely, bár nem felel meg a jóváhagyandó típusnak, a teljesítmények szükséges szintje tekintetében számos nagyon kedvezőtlen jellemzőt egyesít. A döntéshozatal elősegítése érdekében a kiválasztási eljárás során virtuális vizsgálati módszereket lehet alkalmazni.
(4) A jóváhagyó hatóság egyetértése esetén a gyártó kérelmére az (1) bekezdésben említett vizsgálati eljárások helyett virtuális vizsgálati módszereket is lehet alkalmazni a (6) bekezdés alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban megállapított követelmények tekintetében.
(5) A virtuális vizsgálati módszereknek meg kell felelniük a (6) bekezdés alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban megállapított feltételeknek.
(6) Annak érdekében, hogy a virtuális vizsgálati eljárással kapott eredmények ugyanannyira értelmezhetők legyenek, mint a fizikai vizsgálattal kapott eredmények, a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 71. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el azon követelményekre vonatkozóan, amelyek teljesülését virtuális vizsgálati módszerekkel el lehet dönteni, illetve arra vonatkozóan, hogy a virtuális vizsgálatokat milyen feltételekkel kell elvégezni. E felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadásakor a Bizottság szükség szerint a gépjárművek és pótkocsijaik, valamint az ilyen járművek rendszereinek, alkatrészeinek és önálló műszaki egységeinek jóváhagyásáról szóló, 2007. szeptember 5-i 2007/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (33) XVI. mellékletében előírt követelményeket és eljárásokat veszi megfelelően alapul.
28. cikk
A gyártás megfelelősége
(1) Az a jóváhagyó hatóság, amely EU-típusjóváhagyást ad meg, szükség esetén a többi tagállam jóváhagyó hatóságaival együttműködve megteszi a szükséges intézkedéseket annak megvizsgálására, hogy megfelelő lépéseket tettek-e annak biztosítására, hogy a gyártás alatt álló járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek megfeleljenek a jóváhagyott típusnak.
(2) A teljes járműre jóváhagyást adó jóváhagyó hatóság megteszi a szükséges intézkedéseket annak ellenőrzésére, hogy a gyártó által kiadott megfelelőségi nyilatkozatok megfelelnek-e a 33. cikknek. E célból a jóváhagyó hatóság ellenőrzi, hogy kellő számú megfelelőségi nyilatkozatminta felel-e meg a 33. cikknek, és a gyártó megfelelő intézkedéseket vezetett-e be annak biztosítására, hogy a megfelelőségi nyilatkozatokban szereplő adatok helytállóak legyenek.
(3) Az a jóváhagyó hatóság, amely EU-típusjóváhagyást ad meg, e jóváhagyás tekintetében - szükség esetén a többi tagállam jóváhagyó hatóságaival együttműködve - megteszi a szükséges intézkedéseket annak ellenőrzésére, hogy az (1) és a (2) bekezdésben említett intézkedések megfelelőek maradjanak, és így a gyártás alatt álló járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek továbbra is megfeleljenek a jóváhagyott típusnak, és a megfelelőségi nyilatkozatok továbbra is megfeleljenek a 33. cikknek.
(4) Annak érdekében, hogy ellenőrizze a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység jóváhagyott típusnak való megfelelőségét, az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság a gyártó telephelyén - többek között a gyártóüzemében - vett mintákon elvégezhet bármilyen, az EU-típusjóváhagyáshoz előírt ellenőrzést vagy vizsgálatot.
(5) Ha a jóváhagyó hatóság, amely az EU-típusjóváhagyást megadta, megállapítja, hogy az (1) és a (2) bekezdésben említett intézkedéseket nem alkalmazzák, vagy jelentősen eltérnek a közösen megállapodott intézkedésektől és ellenőrzési tervektől, vagy az intézkedések alkalmazása megszűnt, illetve már nem tekintik őket megfelelőnek, noha a gyártás folytatódik, akkor az említett jóváhagyó hatóságnak meg kell tennie a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy pontosan kövessék a gyártásmegfelelőségi eljárást, vagy vissza kell vonnia a típusjóváhagyást.
(6) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 71. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a gyártás megfelelőségére vonatkozó részletes intézkedésekre vonatkozóan. Az első ilyen, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat 2014. december 31-ig kell elfogadni.
VI. FEJEZET
AZ EU-TÍPUSJÓVÁHAGYÁSOK MÓDOSÍTÁSAI
29. cikk
Általános rendelkezések
(1) A gyártó haladéktalanul értesíti az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóságot az információs csomagban rögzített információk minden változásáról.
Az említett jóváhagyó hatóság dönti el, hogy a 30. cikkben megállapított eljárások közül melyiket kell követni.
Adott esetben a jóváhagyó hatóság a gyártóval folytatott konzultációt követően dönthet úgy, hogy szükség van egy új EU-típusjóváhagyás megadására.
(2) Az EU-típusjóváhagyás módosítása iránti kérelmet kizárólag ahhoz a jóváhagyó hatósághoz lehet benyújtani, amely az eredeti EU-típusjóváhagyást megadta.
(3) Amennyiben a jóváhagyó hatóság megállapítja, hogy a módosításhoz meg kell ismételni egyes ellenőrzéseket vagy vizsgálatokat, akkor ennek megfelelően tájékoztatja a gyártót.
A 30. cikkben említett eljárások csak akkor követendők, ha a jóváhagyó hatóság az említett ellenőrzések vagy vizsgálatok alapján azt állapítja meg, hogy az EU-típusjóváhagyás követelményei továbbra is teljesülnek.
30. cikk
Az EU típusjóváhagyások felülvizsgálata és kiterjesztése
(1) Az információs csomagban rögzített információk változása esetén, amennyiben nem írják elő az ellenőrzések vagy vizsgálatok megismétlését, a módosítást „felülvizsgálatként” kell megjelölni.
Ilyen esetben a jóváhagyó hatóság szükség szerint kiadja az információs csomag felülvizsgált oldalait, amelyeken egyértelműen feltünteti a változás jellegét és az új kiadás keltét. Úgy kell tekinteni, hogy az információs csomag egységes szerkezetbe foglalt, naprakész változata - a változtatások részletes leírásával kiegészítve - megfelel e követelménynek.
(2) Az információs csomagban rögzített információk megváltozása és az alábbiak bármelyikének bekövetkezése esetén a módosítást „kiterjesztésként” kell megjelölni:
a)
további ellenőrzésekre vagy vizsgálatokra van szükség;
b)
az EU-típusbizonyítványban (kivéve annak mellékleteit) szereplő bármely információ megváltozott;
c)
a jóváhagyott járműtípus, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység vonatkozásában az I. mellékletben felsorolt valamely jogi aktus értelmében új követelmények válnak alkalmazandóvá.
Kiterjesztés esetén a jóváhagyó hatóság egy kiterjesztési számmal ellátott naprakész EU-típusbizonyítványt ad ki, amelynek kiterjesztési száma az eddig kiadott, egymást követő kiterjesztések számánál eggyel nagyobb. A típusbizonyítványban világosan fel kell tüntetni a kiterjesztés okát és az új kiadás keltét.
(3) Módosított oldalak vagy egységes szerkezetbe foglalt, naprakész változat kiadása esetén az információs csomag tartalomjegyzékét, amely mellékletként a típusbizonyítványhoz van csatolva, úgy kell módosítani, hogy abból a legutolsó kiterjesztés vagy felülvizsgálat kelte, illetve a naprakész változat legutolsó egységes szerkezetbe foglalásának kelte kiderüljön.
(4) Nincs szükség módosításra a jármű típusjóváhagyásán, amennyiben a (2) bekezdés c) pontjában említett új követelmények műszaki szempontból lényegtelenek az említett járműtípus tekintetében, vagy más járműkategóriákat érintenek, mint amely kategóriához a járműtípus tartozik.
31. cikk
A módosítások kiadása és a módosításokról szóló értesítés
(1) Kiterjesztés esetén naprakésszé kell tenni az EU-típusbizonyítvány valamennyi vonatkozó rovatát, annak mellékleteit, valamint az információs csomag tartalomjegyzékét. A naprakésszé tett bizonyítványt és annak mellékleteit haladéktalanul ki kell adni a kérelmezőnek.
(2) Felülvizsgálat esetén a jóváhagyó hatóság a felülvizsgált dokumentumokat vagy adott esetben az egységes szerkezetbe foglalt, naprakésszé tett változatot - az információs csomag felülvizsgált tartalomjegyzékét is beleértve - haladéktalanul kiadja a kérelmezőnek.
(3) A jóváhagyó hatóság a 24. cikkben megállapított eljárásoknak megfelelően értesíti a többi tagállam jóváhagyó hatóságait az EU-típusjóváhagyások módosításairól.
VII. FEJEZET
AZ EU-TÍPUSJÓVÁHAGYÁS ÉRVÉNYESSÉGE
32. cikk
Az érvényesség megszűnése
(1) Az EU-típusjóváhagyást határozatlan időre adják ki.
(2) Egy jármű EU-típusjóváhagyásának érvényessége megszűnik a következő esetekben:
a)
a jóváhagyott jármű vonatkozásában új követelmények válnak kötelezővé a járművek forgalmazása, nyilvántartásba vétele vagy forgalomba helyezése tekintetében, és a típusjóváhagyást nem lehet ezeknek megfelelően naprakésszé tenni;
b)
a jóváhagyott jármű gyártását önként és véglegesen beszüntetik;
c)
a jóváhagyás érvényessége a 35. cikk (6) bekezdése szerint korlátozás következtében lejár;
d)
a jóváhagyást a 28. cikk (5) bekezdésével, a 44. cikk (1) bekezdésével vagy a 47. cikk (4) bekezdésével összhangban visszavonták.
(3) Amennyiben a típuson belül csak egy változatnak vagy csak a változat egy kivitelének az érvényessége szűnik meg, a kérdéses jármű EU-típusjóváhagyásának érvényessége csak az adott változat vagy kivitel vonatkozásában szűnik meg.
(4) Amennyiben egy bizonyos járműtípus gyártását véglegesen beszüntetik, a gyártó értesíti erről az adott jármű EU-típusjóváhagyását megadó jóváhagyó hatóságot.
A járműre az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság az első albekezdésben említett értesítés kézhezvételétől számított egy hónapon belül ennek megfelelően tájékoztatja a többi tagállam jóváhagyó hatóságait.
(5) A (4) bekezdés sérelme nélkül azokban az esetekben, amikor egy jármű EU-típusjóváhagyása érvényességének megszűnése esedékes, a gyártó értesíti az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóságot.
Az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság haladéktalanul közöl valamennyi vonatkozó információt a többi tagállam jóváhagyó hatóságaival, hogy - adott esetben - lehetővé tegye a 39. cikk alkalmazását.
A második albekezdésben említett értesítésnek tartalmaznia kell különösen a legutolsó legyártott jármű gyártási dátumát és azonosító számát.
VIII. FEJEZET
MEGFELELŐSÉGI NYILATKOZAT ÉS JELÖLÉSEK
33. cikk
Megfelelőségi nyilatkozat
(1) A gyártó mint a járműre vonatkozó típusjóváhagyás jogosultja a jóváhagyott járműtípusnak megfelelően gyártott valamennyi teljes, nem teljes vagy befejezett járműhöz papíralapú dokumentum alakjában megfelelőségi nyilatkozatot mellékel.
Az említett nyilatkozatot a járművel együtt térítésmentesen a vevő rendelkezésére kell bocsátani. Átadása nem köthető ahhoz a feltételhez, hogy külön kérjék, vagy kiegészítő információkat nyújtsanak be a gyártónak.
A jármű gyártási dátumát követő tíz éven keresztül a járműgyártó köteles kiadni a megfelelőségi nyilatkozat másodpéldányát a jármű tulajdonosának kérésére a kiadás költségeit meg nem haladó térítés ellenében. A „másodpéldány” szónak világosan láthatónak kell lennie a bizonyítvány másodpéldányainak előlapján.
(2) A gyártó a megfelelőségi nyilatkozathoz a Bizottság által végrehajtási jogi aktusok révén elfogadott mintát használja. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 69. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni. A megfelelőségi nyilatkozatot úgy kell megtervezni, hogy védett legyen a hamisítás ellen. E célból a végrehajtási jogi aktusok meghatározzák, hogy a nyilatkozat papírjaként több biztonsági nyomdai alkalmazással védett papírt kell használni. Az első ilyen végrehajtási jogi aktusokat 2014. december 31-ig kell elfogadni.
(3) A megfelelőségi nyilatkozatot az Unió hivatalos nyelveinek legalább egyikén kell megfogalmazni. A tagállamok kérhetik a megfelelőségi nyilatkozat saját hivatalos nyelvükre vagy nyelveikre történő lefordítását.
(4) A megfelelőségi nyilatkozat kiállítására jogosult (egy vagy több) személy a gyártó szervezetébe kell, hogy tartozzon, és a vezetőség arra való jogszerű felhatalmazásával kell bírnia, hogy a gyártó teljes jogi felelősségét átvállalja egy jármű tervezésének és szerkezetének vagy megfelelőségének vonatkozásában.
(5) A megfelelőségi nyilatkozatot teljes egészében ki kell tölteni, és az e rendeletben vagy az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló aktusokban előírt korlátozásokon kívül nem tartalmazhat korlátozásokat a jármű használata tekintetében.
(6) Nem teljes vagy befejezett jármű esetében a gyártó csak azokat az adatokat tölti ki a megfelelőségi nyilatkozatban, amelyeket a folyamatban lévő jóváhagyási szakasz szerint ki kell egészíteni vagy meg kell változtatni, és adott esetben mellékeli a megelőző szakaszokra vonatkozó valamennyi megfelelőségi nyilatkozatot.
(7) A 35. cikk (2) bekezdésének megfelelően jóváhagyott járművekre vonatkozó megfelelőségi nyilatkozat címében szerepel „A mezőgazdasági vés erdészeti járművek jóváhagyásáról és piacfelügyeletéről szóló, 2013. február 5-i 167/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 26. cikke szerint típusjóváhagyást kapott teljes/befejezett járművekhez (ideiglenes jóváhagyás)” szöveg.
(8) A (2) bekezdésben említett végrehajtási jogi aktusokban megállapított, a 37. cikk szerint jóváhagyott járműtípusokra vonatkozó megfelelőségi nyilatkozat címében szerepel a „Kis sorozatban típusjóváhagyást kapott teljes/befejezett járművekhez” kifejezés, valamint ennek közvetlen közelében a gyártás éve, amelyet az 1-es számjegy és a II. mellékletben szereplő táblázatban feltüntetett határérték közé eső sorszám követ, és amely az egyes gyártási évek tekintetében az említett jármű sorszámát jelöli az adott évben gyártott sorozaton belül.
(9) Az (1) bekezdés sérelme nélkül a gyártó a megfelelőségi nyilatkozatot bármely tagállam nyilvántartási hatóságához elektronikus úton is továbbíthatja.
34. cikk
A járművek jogszabályban előírt táblán történő megfelelő jelölése, valamint az alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek típus-jóváhagyási jele
(1) A járműgyártó a jóváhagyott típusnak megfelelően gyártott valamennyi járművön elhelyezi a (3) bekezdés alapján elfogadott végrehajtási jogi aktus által megkövetelt, megfelelő jelöléssel ellátott jogszabályban előírt táblát.
(2) Az alkotóelem vagy önálló műszaki egység gyártója - függetlenül attól, hogy azok egy rendszer részét képezik-e vagy sem - valamennyi, a jóváhagyott típussal megegyezően gyártott alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet típus-jóváhagyási jellel lát el az e rendelet alapján elfogadott, vonatkozó végrehajtási jogi aktus vagy a vonatkozó ENSZ-EGB-előírás vagy OECD-kódex előírásainak megfelelően.
Amennyiben az ilyen típus-jóváhagyási jel feltüntetése nem kötelező, a gyártó legalább a márkanevét vagy védjegyét, valamint a típusszámot vagy az azonosító számot feltünteti.
(3) A jogszabályban előírt táblának és az EU-típusjóváhagyási jelnek meg kell felelnie a Bizottság által végrehajtási jogi aktusok révén meghatározott mintának. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 69. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni. Az első ilyen, végrehajtási jogi aktusokat 2014. december 31-ig kell elfogadni.
IX. FEJEZET
MENTESSÉGEK AZ ÚJ TECHNOLÓGIÁK VAGY ÚJ KONCEPCIÓK SZÁMÁRA
35. cikk
Mentesség az új technológiák vagy új koncepciók számára
(1) A gyártó kérelmezheti járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek olyan típusának EU-típusjóváhagyását is, amely az I. mellékletben felsorolt egy vagy több jogi aktussal összeegyeztethetetlen új technológiák vagy koncepciók felhasználásával készült.
(2) A jóváhagyó hatóság megadja az (1) bekezdésben említett EU-típusjóváhagyást, amennyiben valamennyi alábbi feltétel teljesül:
a)
a kérelem ismerteti mindazon okokat, amelyek miatt az érintett technológiák vagy koncepciók az I. mellékletben felsorolt egy vagy több jogi aktussal összeegyeztethetetlenné teszik az adott rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet;
b)
a kérelem leírja az új technológia biztonsági és környezeti hatásait, valamint azokat az intézkedéseket, amelyeket annak érdekében hoztak, hogy legalább azon követelményekkel egyenértékű biztonsági és környezetvédelmi feltételek biztosítottak legyenek, amelyek tekintetében a mentességet kérelmezik;
c)
a kérelem bemutatja azokat a vizsgálatokat és azok eredményeit, amelyek bizonyítják, hogy a b) pontban szereplő feltétel teljesül.
(3) Az új technológiák vagy új koncepciók EU-típusjóváhagyás alóli mentességének megadását a Bizottság engedélyezi. Az engedélyt végrehajtási jogi aktus útján kell megadni. E végrehajtási jogi aktust a 69. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(4) A Bizottság jóváhagyásra vonatkozó határozatának meghozataláig a jóváhagyó hatóság már kiállíthatja - de csak ideiglenesen - a kizárólag az érintett tagállam területén érvényes EU-típusjóváhagyást arra a járműtípusra, amelyre mentesség megadását kérelmezték. A jóváhagyó hatóság a (2) bekezdésben említett információkat tartalmazó akta megküldésével haladéktalanul tájékoztatja erről a Bizottságot és a többi tagállamot.
Az ideiglenes jellegnek és a korlátozott területi érvényességnek a típusbizonyítvány és a megfelelőségi nyilatkozat fejlécéből egyértelműen ki kell tűnnie. A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogadhat el annak érdekében, hogy meghatározza a típusbizonyítvány és a megfelelőségi nyilatkozat összehangolt mintáit e bekezdés alkalmazásában. E végrehajtási jogi aktusokat a 69. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(5) Más jóváhagyó hatóságok dönthetnek úgy, hogy írásban elfogadják területükön a (4) bekezdésben említett ideiglenes jóváhagyást.
(6) A Bizottság (3) bekezdésben említett jóváhagyása adott esetben azt is meghatározza, hogy vonatkoznak-e rá korlátozások. A típusjóváhagyás érvényessége minden esetben legalább harminchat hónap.
(7) Amennyiben a Bizottság a jóváhagyás elutasítása mellett dönt, a jóváhagyó hatóság haladéktalanul értesíti a (3) bekezdésében említett ideiglenes típusjóváhagyás jogosultját arról, hogy az ideiglenes jóváhagyás a Bizottság elutasító határozatának keltétől számított hat hónap elteltével visszavonásra kerül.
Mindazonáltal az ideiglenes jóváhagyás érvényességének megszűnése előtt az ideiglenes jóváhagyásnak megfelelően gyártott járművek forgalomba hozatalát, nyilvántartásba vételét vagy forgalomba helyezését minden olyan tagállamban engedélyezni kell, amely az ideiglenes jóváhagyást elfogadta.
36. cikk
A felhatalmazáson alapuló és végrehajtási jogi aktusok későbbi kiigazítása
(1) Amennyiben a Bizottság engedélyezi a 35. cikk szerinti mentesség megadását, haladéktalanul megteszi a szükséges lépéseket az érintett felhatalmazáson alapuló jogi aktusoknak vagy végrehajtási jogi aktusoknak a műszaki fejlődéshez való hozzáigazítása érdekében.
Amennyiben a 35. cikk szerinti mentesség valamely ENSZ-EGB-előírással kapcsolatos, a Bizottság javaslatot tesz az érintett ENSZ-EGB-előírásnak a felülvizsgált 1958-as megállapodás értelmében alkalmazandó eljárás szerinti módosítására.
(2) A vonatkozó jogi aktusok módosítását követően a mentességet jóváhagyó bizottsági határozathoz kapcsolódó korlátozásokat fel kell oldani.
Amennyiben a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok vagy végrehajtási jogi aktusok kiigazításához szükséges lépésekre nem került sor, a Bizottság a jóváhagyást megadó tagállam kérelmére a 69. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében, végrehajtási jogi aktus formájában elfogadott határozattal engedélyezheti a tagállamnak a mentesség érvényességének meghosszabbítását.
X. FEJEZET
KIS SOROZATBAN GYÁRTOTT JÁRMŰVEK
37. cikk
A kis sorozatban gyártott járművek nemzeti típusjóváhagyása
(1) A gyártó a II. mellékletben megállapított éves mennyiségi korlátokon belül kis sorozatban gyártott járműtípusra kérhet nemzeti típusjóváhagyást. E korlátok a jóváhagyott járműtípusnak egy adott évben az egyes tagállamok piacán való forgalmazására, nyilvántartásba vételére és forgalomba helyezésére vonatkoznak.
Kis sorozatban gyártott járműtípus nemzeti típusjóváhagyása tekintetében a jóváhagyó hatóság - amennyiben ésszerű oka van erre - eltekinthet az e rendelet egy vagy több rendelkezésének, és az I. mellékletben felsorolt egy vagy több jogi aktus egy vagy több rendelkezésének alkalmazásától, feltéve, hogy alternatív követelményeket határoz meg.
(2) Az (1) bekezdésben említett alternatív követelményeknek a funkcionális biztonság, a környezetvédelem és a munkavédelem olyan szintjét kell biztosítaniuk, amely a lehető legteljesebb mértékben egyenértékű az I. mellékletben felsorolt vonatkozó jogi aktusokban előírt szinttel.
(3) A járművek e cikk szerinti nemzeti típusjóváhagyása céljából el kell fogadni a II. mellékletben felsorolt jogi aktusokkal összhangban jóváhagyott rendszereket, alkotóelemeket és önálló műszaki egységeket.
(4) Az e cikk szerint típusjóváhagyott járművekre vonatkozó típusbizonyítványt a 25. cikk (2) bekezdése szerinti mintának megfelelően kell kiállítani, de nem szerepelhet rajta az „EU-jármű-típusbizonyítvány” fejléc, és fel kell rajta tüntetni az (1) bekezdése szerint megadott felmentések tárgyát. A típusbizonyítványokat a 24. cikk (4) bekezdésében említett harmonizált rendszer szerint kell számozni.
(5) A kis sorozatban gyártott járművek nemzeti típusjóváhagyásának érvényessége azon tagállam területére korlátozódik, amelynek jóváhagyó hatósága megadta a jóváhagyást.
(6) A gyártó kérésére azonban a típusbizonyítvány és a csatolt dokumentumok másolatát ajánlott levél vagy e-mail útján meg kell küldeni a gyártó által megjelölt tagállamok jóváhagyó hatóságainak.
(7) A (6) bekezdésben említett kérelem kézhezvételét követő három hónapon belül a gyártó által megjelölt tagállamok jóváhagyó hatóságai határozatot hoznak a típusjóváhagyás elfogadásáról. Döntésükről hivatalosan tájékoztatják a kis sorozatban gyártott járművek nemzeti típusjóváhagyását megadó jóváhagyó hatóságot.
(8) A tagállamok jóváhagyó hatóságai elfogadják a nemzeti típusjóváhagyást, kivéve, ha alapos okuk van feltételezni, hogy a jármű jóváhagyásának alapjául szolgáló nemzeti műszaki követelmények nem egyenértékűek a sajátjaikkal.
(9) Olyan kérelmező kérésére, aki egy másik tagállamban kíván kis sorozatban gyártott járművek nemzeti típusjóváhagyásával rendelkező járművet forgalomba hozni vagy nyilvántartásba vetetni, a kis sorozatban gyártott járművek nemzeti típusjóváhagyását megadó jóváhagyó hatóság a másik tagállam nemzeti hatóságának rendelkezésére bocsátja az információs csomagot is tartalmazó típusbizonyítvány másolatát. A (7) és a (8) bekezdést alkalmazni kell.
XI. FEJEZET
FORGALMAZÁS, NYILVÁNTARTÁSBA VÉTEL VAGY FORGALOMBA HELYEZÉS
38. cikk
Járművek forgalmazása, nyilvántartásba vétele vagy forgalomba helyezése
(1) A 41. és a 44. cikkben foglaltak sérelme nélkül, azon járművek, amelyekre kötelező a teljes járműre vonatkozó EU-típusjóváhagyás, vagy amelyekre a gyártó e rendelet értelmében ilyen típusjóváhagyást szerzett, kizárólag akkor forgalmazhatók, vehetők nyilvántartásba vagy helyezhetők forgalomba, ha rendelkeznek a 33. cikknek megfelelően kibocsátott, érvényes megfelelőségi nyilatkozattal.
A nem teljes járművek forgalmazása vagy forgalomba helyezése megengedett, azonban a tagállamok nyilvántartásba vételért felelős hatóságai elutasíthatják az ilyen járművek nyilvántartásba vételének és közúti használatának engedélyezését.
(2) Az (1) bekezdés követelményeit nem kell alkalmazni a fegyveres szolgálatok, a polgári védelem, a tűzoltóság és a közrend fenntartásáért felelős testületek általi használatra szánt járművekre, illetve azokra a járművekre, amelyek a 37. cikk szerint kaptak típusjóváhagyást.
39. cikk
Kifutó sorozatú járművek forgalmazása, nyilvántartásba vétele vagy forgalomba helyezése
(1) A (2) és (4) bekezdésében a kifutó sorozatokra megállapított mennyiségi korlátokra és időbeli korlátozásra is figyelemmel, az olyan járműtípusnak megfelelő járművek, amelyek EU-típusjóváhagyásának érvényessége a 32. cikk szerint megszűnt, forgalmazhatók, nyilvántartásba vehetők és forgalomba helyezhetők.
Az első albekezdés kizárólag olyan, az Unió területén található járművekre vonatkozik, amelyek gyártásuk idején érvényes EU-típusjóváhagyással rendelkeztek, azonban az EU-típusjóváhagyás érvényességének megszűnése előtt nem kerültek forgalmazásra, nyilvántartásba vételre vagy forgalomba helyezésre.
(2) Az (1) bekezdés teljes járművek esetében az EU-típusjóváhagyás érvényességének megszűnése napját követő 24, befejezett járművek esetében pedig 30 hónapon keresztül alkalmazandó.
(3) Az (1) bekezdésben foglaltakkal élni kívánó gyártó kérelmet nyújt be minden olyan tagállam nemzeti hatóságához, amelyben az adott járműveket forgalmazni, nyilvántartásba vetetni vagy forgalomba helyezni kívánja. Az említett kérelem ismerteti mindazon műszaki vagy gazdasági okokat, amelyek miatt a járművek nem tudnak megfelelni az új típus-jóváhagyási követelményeknek.
Az érintett nemzeti hatóság - a kérelem kézhezvételét követő három hónapon belül - határoz arról, hogy engedélyezi-e e járművek nyilvántartásba vételét területén, és ha igen, milyen darabszámban.
(4) A kifutó sorozatú járművek száma nem haladhatja meg az előző két évben nyilvántartásba vett járművek darabszáma 10 %-ának megfelelő mennyiséget, vagy ha az nagyobb, a tagállamonkénti 20 jármű mennyiséget.
(5) Az ezen eljárás szerint forgalomba helyezett járművek megfelelőségi nyilatkozatában külön bejegyzés jelzi a „kifutó sorozatú járműnek” való minősítést.
(6) A tagállamok biztosítják az e cikk szerinti eljárás keretében forgalmazni, nyilvántartásba venni vagy forgalomba helyezni kívánt járművek számának eredményes ellenőrzését.
(7) E cikk csak a 32. cikk (2) bekezdésének a) pontjában említett esetben a gyártásnak a típusjóváhagyás érvényességének megszűnése miatt bekövetkező leállítása esetén alkalmazandó.
40. cikk
Alkotóelemek és önálló műszaki egységek forgalmazása vagy forgalomba helyezése
(1) Alkotóelemek és önálló műszaki egységek csak akkor forgalmazhatók vagy helyezhetők forgalomba, ha megfelelnek az I. mellékletben felsorolt vonatkozó jogi aktusokban megállapított követelményeknek, és a 34. cikk szerinti megfelelő jelöléssel vannak ellátva.
(2) Az (1) bekezdés nem alkalmazandó azon alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek esetében, amelyeket kifejezetten olyan új járművek számára készítettek vagy terveztek, amelyekre ez a rendelet nem vonatkozik.
(3) Az (1) bekezdéstől eltérve, a tagállamok engedélyezhetik olyan alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek forgalmazását vagy forgalomba helyezését, amelyek a 35. cikk alapján mentesültek e rendelet egy vagy több rendelkezése alól, vagy amelyeket a 37. cikk szerinti, az adott alkotóelemeket vagy önálló műszaki egységeket érintő jóváhagyással ellátott járművekbe kívánnak beszerelni.
(4) Az (1) bekezdéstől eltérve, és amennyiben e rendelet vagy az e rendelet alapján elfogadott valamely felhatalmazáson alapuló jogi aktus másképp nem rendelkezik, a tagállamok engedélyezhetik olyan alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek forgalmazását vagy forgalomba helyezését, amelyeket olyan járművekbe kívánnak beszerelni, amelyek tekintetében forgalmazásuk vagy forgalomba helyezésük időpontjában a típusjóváhagyás e rendelet vagy a 2003/37/EK irányelv szerint nem volt követelmény.
XII. FEJEZET
VÉDZÁRADÉKOK
41. cikk
Nemzeti szintű eljárás a súlyos veszélyt jelentő járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek kezelésére
(1) Amennyiben valamely tagállam piacfelügyeleti hatóságai a 765/2008/EK rendelet 20. cikke alapján intézkedést hoztak, illetve ha elégséges okuk van azt feltételezni, hogy egy e rendeletben szabályozott jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység súlyos veszélyt jelent az emberek egészségére vagy biztonságára, illetve a közérdek védelmének más, e rendeletben szabályozott vonatkozásai szempontjából, akkor a típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság elvégzi az érintett jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység értékelését, amely kiterjed az e rendeletben meghatározott összes követelményre. Az érintett gazdasági szereplők teljes mértékben együttműködnek a jóváhagyó és/vagy piacfelügyeleti hatóságokkal.
Amennyiben az értékelés során a típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság megállapítja, hogy a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység nem felel meg az e rendeletben megállapított követelményeknek, haladéktalanul felszólítja az érintett gazdasági szereplőt a megfelelő korrekciós intézkedések megtételére, azért, hogy a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység megfeleljen az említett követelményeknek, vagy hogy a veszély jellegével arányosan ésszerű időn belül kivonják a járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet a forgalomból, vagy visszahívják azt.
Az e bekezdés második albekezdésében említett intézkedésekre a 765/2008/EK rendelet 21. cikke alkalmazandó.
(2) Amennyiben a jóváhagyó hatóságok úgy ítélik meg, hogy a meg nem felelés nem korlátozódik országuk területére, akkor tájékoztatják a Bizottságot és a többi tagállamot az értékelés eredményeiről és azokról az intézkedésekről, amelyek meghozatalára felszólították a gazdasági szereplőt.
(3) A gazdasági szereplő biztosítja, hogy meghoz minden megfelelő korrekciós intézkedést a követelményeknek meg nem felelő összes olyan jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység tekintetében, amelyet az Unióban forgalomba hozott, nyilvántartásba vetetett vagy amelynek forgalomba helyezéséért felelős.
(4) Amennyiben az érintett gazdasági szereplő nem teszi meg a megfelelő korrekciós intézkedéseket az (1) bekezdés második albekezdésében említett határidőn belül, a nemzeti hatóságok meghozzák az összes megfelelő intézkedést a követelményeknek meg nem felelő járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek nemzeti piacukon történő forgalmazásának, nyilvántartásba vételének vagy forgalomba helyezésének megtiltása vagy korlátozása, illetve a piacukról való kivonása vagy visszahívása érdekében.
(5) A nemzeti hatóságok haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot és a többi tagállamot a (4) bekezdésben foglalt intézkedésekről.
A tájékoztatásban megadják az összes rendelkezésre álló adatot, különösen a nem megfelelő jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység azonosításához szükséges adatokat, a származási helyét, a feltételezett nem megfelelés és a felmerülő veszélyek jellegét, a meghozott nemzeti intézkedések jellegét és időtartamát, valamint az érintett gazdasági szereplő által felhozott szempontokat. A jóváhagyó hatóságok jelzik, hogy a megfelelőség hiánya a következők egyike miatt áll-e fenn:
a)
a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység nem teljesíti az e rendeletben meghatározott, az emberek egészségével és biztonságával, a környezetvédelemmel vagy más, a közérdek védelmének egyéb vonatkozásaival kapcsolatos követelményeket;
b)
az I. mellékletben felsorolt vonatkozó jogi aktusok hiányosságokat mutatnak.
(6) A tagállamok egy hónapon belül tájékoztatják a Bizottságot és a többi tagállamot az elfogadott intézkedésekről és azokról a kiegészítő információkról, amelyek a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység megfelelőségének hiányáról a rendelkezésükre állnak, valamint - amennyiben nem értenek egyet a bejelentett nemzeti intézkedéssel - a kifogásaikról.
(7) Amennyiben egy tagállami intézkedéssel szemben az e cikk (6) bekezdésben előírt tájékoztatás kézhezvételétől számított egy hónapon belül egy másik tagállam vagy a Bizottság kifogást emel, a tagállam intézkedését a 42. cikknek megfelelően a Bizottság értékeli.
(8) A tagállamok biztosítják a megfelelő korlátozó intézkedések haladéktalan meghozatalát az érintett járművel, rendszerrel, alkotóelemmel vagy önálló műszaki egységgel kapcsolatban, így például a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység piacukról való kivonását.
42. cikk
Uniós védintézkedési eljárás
(1) Ha a 41. cikk (3) és (4) bekezdésében meghatározott eljárás során kifogást emelnek egy tagállam valamelyik intézkedésével szemben, illetve ha a Bizottság úgy ítéli meg, hogy egy nemzeti intézkedés ellentétes az uniós jogszabályokkal, a Bizottság haladéktalanul értékeli a nemzeti intézkedést, miután konzultált a tagállamokkal és az érintett gazdasági szereplővel vagy szereplőkkel. Az értékelés eredményei alapján a Bizottság a 69. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében határoz arról, hogy a nemzeti intézkedést indokoltnak ítéli-e meg.
A Bizottság közli határozatát valamennyi tagállammal, valamint az érintett gazdasági szereplővel vagy szereplőkkel.
(2) Amennyiben a Bizottság a nemzeti intézkedést indokoltnak ítéli meg, valamennyi tagállam megteszi a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy a nem megfelelő járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet kivonják a piacaikról, és erről tájékoztatják a Bizottságot. Ha a nemzeti intézkedés indokolatlannak bizonyul, az érintett tagállam az (1) bekezdésben említett határozattal összhangban visszavonja vagy átdolgozza az intézkedést.
(3) Amennyiben a nemzeti intézkedés indokoltnak minősül, és az e rendelet vagy az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok vagy végrehajtási jogi aktusok hiányosságainak tulajdonítható, a Bizottság a következő megfelelő intézkedésekre tesz javaslatot:
a)
az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok vagy végrehajtási jogi aktusok esetében a Bizottság javaslatot tesz az érintett jogi aktus szükséges módosítására;
b)
ENSZ-EGB-előírások esetében a Bizottság a felülvizsgált 1958-as megállapodás szerinti eljárás keretében javaslatot tesz a vonatkozó ENSZ-EGB-előírások szükséges módosítástervezetére.
43. cikk
A követelményeknek megfelelő, azonban súlyos veszélyt jelentő járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek
(1) Ha egy tagállam a 41. cikk (1) bekezdése szerinti értékelés elvégzését követően azt állapítja meg, hogy egyes járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek - jóllehet az alkalmazandó követelményeknek megfelelnek, illetve megfelelő jelöléssel vannak ellátva - a biztonságot súlyosan veszélyeztetik, vagy a környezetet vagy a közegészséget súlyosan károsíthatják, akkor e tagállam felszólítja az érintett gazdasági szereplőt a megfelelő intézkedések megtételére annak érdekében, hogy amikor az érintett járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet forgalomba hozzák, nyilvántartásba veszik vagy forgalomba helyezik, többé már ne jelentsen veszélyt, illetve - a veszély mértékének megfelelően - arra, hogy a járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet ésszerű határidőn belül kivonják a forgalomból vagy visszahívják azt. A tagállam mindezen megfelelő intézkedések járműgyártó általi megtételéig megtagadhatja az ilyen járművek nyilvántartásba vételét.
(2) Az (1) bekezdésben említett járművek, rendszerek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek esetében a gazdasági szereplő gondoskodik arról, hogy a korrekciós intézkedést az Unióban forgalomba hozott, nyilvántartásba vett vagy forgalomba helyezett valamennyi jármű, rendszer, alkotóelem és önálló műszaki egység tekintetében meghozzák.
(3) Az (1) bekezdésben említett tagállam egy hónapon belül tájékoztatja a Bizottságot és a többi tagállamot az összes rendelkezésre álló adatról, különösen az érintett jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység azonosításához szükséges adatokról, a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység eredetéről és értékesítési láncáról, a kapcsolódó veszélyek jellegéről, valamint a megtett nemzeti intézkedések jellegéről és időtartamáról.
(4) A Bizottság haladéktalanul konzultál a tagállamokkal, az érintett gazdasági szereplővel vagy szereplőkkel és különösen azzal a jóváhagyó hatósággal, amely a típusjóváhagyást megadta, továbbá értékeli a meghozott nemzeti intézkedéseket. Ezen értékelés alapján a Bizottság határoz arról, hogy az (1) bekezdésben említett nemzeti intézkedéseket indokoltnak ítéli-e meg vagy sem, és szükség esetén megfelelő intézkedésekre tesz javaslatot.
(5) A Bizottság valamennyi tagállamnak címezi határozatát, és haladéktalanul közli azt velük és az érintett gazdasági szereplővel vagy szereplőkkel.
44. cikk
A jóváhagyott típusnak meg nem felelő járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek
(1) Ha azok az új járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek, amelyek megfelelőségi nyilatkozattal vagy jóváhagyási jellel vannak ellátva, nem felelnek meg a jóváhagyott típusnak, akkor az a jóváhagyó hatóság, amely az EU-típusjóváhagyást megadta, megteszi a szükséges intézkedéseket, beleértve a típusjóváhagyás visszavonását is, annak biztosítására, hogy a gyártott járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek megfeleljenek a jóváhagyott típusnak.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában az EU-típusbizonyítványban vagy az információs csomagban szereplő adatoktól való eltérés a jóváhagyott típusnak való megfelelés hiányának minősül.
(3) Ha egy jóváhagyó hatóság bebizonyítja, hogy olyan új járművek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek, amelyek egy másik tagállamban kiadott megfelelőségi nyilatkozattal vagy jóváhagyási jellel vannak ellátva, nem felelnek meg a jóváhagyott típusnak, az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóságtól kérheti annak ellenőrzését, hogy a gyártott járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek továbbra is megfelelnek-e a jóváhagyott típusnak. E kérelem kézhezvételét követően az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság a lehető leghamarabb, de legkésőbb a kérelem keltétől számított három hónapon belül meghozza a szükséges intézkedéseket.
(4) Attól a jóváhagyó hatóságtól, amely megadta az EU-típusjóváhagyást egy rendszerre, alkotóelemre, önálló műszaki egységre vagy nem teljes járműre, a jóváhagyó hatóság az alábbi esetekben kérheti a szükséges intézkedések megtételét annak biztosítására, hogy a gyártott járművek ismét megfeleljenek a jóváhagyott típusnak:
a)
EU-jármű-típusjóváhagyás esetén, amennyiben a jármű megfelelésének hiányát kizárólag valamely rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység megfelelésének hiánya okozza;
b)
többlépcsős típusjóváhagyás esetén, amennyiben a befejezett jármű megfelelésének hiányát kizárólag a nem teljes jármű részét képező rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység, vagy maga a nem teljes jármű megfelelésének a hiánya okozza.
(5) Ilyen kérelem esetén a megkeresett jóváhagyó hatóság - szükség esetén a kérelmet benyújtó jóváhagyó hatósággal együttműködve - a lehető leghamarabb, de legkésőbb a kérelem keltétől számított három hónapon belül meghozza a szükséges intézkedéseket.
(6) Amennyiben megállapítják a megfelelés hiányát, akkor annak a tagállamnak a jóváhagyó hatósága, amelyik az EU-típusjóváhagyást megadta a rendszerre, alkotóelemre, önálló műszaki egységre vagy nem teljes járműre, megteszi az (1) bekezdésben előírt intézkedéseket.
A jóváhagyó hatóságok az EU-típusjóváhagyás visszavonásáról és a visszavonás indokairól egy hónapon belül tájékoztatják egymást.
(7) Ha az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság vitatja a megfelelés hiányát, amelyről értesítést kapott, az érintett tagállamok igyekeznek a vitát rendezni. A Bizottság folyamatosan tájékoztatást kell, hogy kapjon, és szükség esetén megfelelő konzultációkat tart a megállapodás elérése érdekében.
45. cikk
Olyan alkatrészek vagy tartozékok forgalomba hozatala és forgalomba helyezése, amelyek súlyosan veszélyeztethetik az alapvetően fontos rendszerek megfelelő működését
(1) Tilos olyan alkatrészeket és tartozékokat forgalomba hozni, nyilvántartásba venni vagy forgalomba helyezni, amelyek a jármű biztonsága vagy környezeti teljesítménye szempontjából alapvetően fontos rendszerek megfelelő működését súlyosan veszélyeztethetik, kivéve, ha azokat valamely jóváhagyó hatóság a 46. cikk (1), (2) és (4) bekezdésével összhangban engedélyezte.
(2) Az (1) bekezdés egységes alkalmazása érdekében a Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogadhat el az ilyen alkatrészek és tartozékok jegyzékének összeállításáról, az alábbiakról rendelkezésre álló és különösen a tagállamok által közölt információk alapján:
a)
a kérdéses alkatrészekkel vagy tartozékokkal felszerelt járművek biztonságára vagy környezeti teljesítményére vonatkozó veszély súlyossága;
b)
az e cikk szerinti alkatrészekre vagy tartozékokra vonatkozó esetleges engedélyeztetési kötelezettség előírásának lehetséges hatása a fogyasztókra és a cserealkatrész-gyártókra.
Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 69. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(3) Az (1) bekezdést nem kell alkalmazni az eredeti alkatrészekre vagy tartozékokra, valamint az I. mellékletben felsorolt jogi aktusok valamelyikével összhangban típusjóváhagyással ellátott alkatrészekre és tartozékokra, kivéve, ha a jóváhagyás az (1) bekezdésben említettektől eltérő szempontokat érint.
(4) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 71. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el azon követelményekre vonatkozóan, amelyeknek az e cikk (1) bekezdésében említett alkatrészeknek vagy tartozékoknak meg kell felelniük.
(5) Ezek a követelmények az I. mellékletben felsorolt jogi aktusokon alapulhatnak, vagy az alkatrészeknek vagy tartozékoknak az eredeti jármű - vagy adott esetben annak valamely része - környezeti vagy biztonsági teljesítményével való összehasonlításából állhatnak. A követelményeknek mindegyik esetben azt kell biztosítaniuk, hogy az alkatrészek vagy tartozékok ne befolyásolják hátrányosan a jármű biztonsága vagy környezeti teljesítménye szempontjából alapvetően fontos rendszerek működését.
46. cikk
Olyan alkatrészek vagy tartozékok, amelyek súlyosan veszélyeztethetik az alapvetően fontos rendszerek megfelelő működését - a vonatkozó követelmények
(1) A 45. cikk (1) bekezdésének alkalmazásában az alkatrészek vagy tartozékok gyártója - egyúttal a kijelölt műszaki szolgálat által készített vizsgálati jegyzőkönyvet csatolva - kérelmet nyújt be a jóváhagyó hatóságnak, amely tanúsítja, hogy az engedélyeztetni kívánt alkatrészek vagy tartozékok megfelelnek a 45. cikk (4) bekezdésében említett követelményeknek. A gyártó alkatrésztípusonként csak egy kérelmet nyújthat be, egy jóváhagyó hatósághoz.
A engedélyt megadó jóváhagyó hatóság valamely másik tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságának kérésére a kérelem kézhezvételét követő egy hónapon belül biztonságos elektronikus adatcsererendszeren keresztül a mellékletekkel együtt elküldi a kért engedély másolatát. A másolat biztonságos elektronikus fájl formátumban is megküldhető.
(2) A kérelemnek tartalmaznia kell az alkatrészek vagy tartozékok gyártójára vonatkozó adatokat, az alkatrészek vagy tartozékok típusát, azonosítóját és számjelét, valamint azon jármű tekintetében, amelybe az alkatrészeket vagy tartozékokat be kívánják szerelni, a gyártó nevét, a jármű típusát és adott esetben a gyártási évét vagy más, az azonosítását lehetővé tévő információt.
Amennyiben a vizsgálati jegyzőkönyvet és egyéb bizonyítékokat figyelembe véve a jóváhagyó hatóság meggyőződik arról, hogy a kérdéses alkatrészek vagy tartozékok megfelelnek a 45. cikk (4) bekezdésében említett követelményeknek, - az e cikk (4) bekezdésének második albekezdésére figyelemmel - engedélyezi az alkatrészek vagy tartozékok forgalomba hozatalát és forgalomba helyezését.
A jóváhagyó hatóságnak a bizonyítványt haladéktalanul ki kell állítania a gyártó számára.
(3) A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogadhat el annak érdekében, hogy meghatározza az e cikk (2) bekezdésének harmadik albekezdésében említett bizonyítvány mintáját és számozási rendszerét. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 69. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(4) A gyártó haladéktalanul értesíti az engedélyt megadó jóváhagyó hatóságot bármely olyan változásról, amely hatással van azokra a feltételekre, amelyekkel a bizonyítványt kiadták. Az adott jóváhagyó hatóság határoz arról, hogy felül kell-e vizsgálni az engedélyt, vagy új bizonyítványt kell-e kiadni, valamint arról, hogy szükség van-e további vizsgálatokra.
A gyártó felel annak biztosításáért, hogy az alkatrészeket vagy tartozékokat mindenkor azoknak a feltételeknek megfelelően gyártsák az adott időpontban és a továbbiakban is, amelyek szerint az engedélyt megadták.
(5) A jóváhagyó hatóság az engedélyezést megelőzően megbizonyosodik a gyártás megfelelőségének hatékony ellenőrzését biztosító, kielégítő intézkedések és eljárások meglétéről.
Amennyiben a jóváhagyó hatóság azt állapítja meg, hogy az engedély kiadásának feltételei már nem teljesülnek, felkéri a gyártót, hogy tegye meg a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy az alkatrészek és tartozékok ismét megfeleljenek a feltételeknek. Szükség esetén az engedélyt visszavonja.
(6) A tagállamok jóváhagyó hatóságai a (2) bekezdés második albekezdésében említett engedélyekkel kapcsolatos bármely nézeteltérésüket a Bizottság tudomására hozzák. A Bizottság a jóváhagyó hatóságokkal folytatott konzultációt követően a nézeteltérés feloldása érdekében meghozza a megfelelő intézkedéseket, beleértve - amennyiben szükséges - az engedély visszavonásának elrendelését.
(7) Amíg a 45. cikk (2) bekezdésében említett jegyzék elkészül, a tagállamok a jármű biztonsága vagy környezeti teljesítménye szempontjából alapvetően fontos alkatrészek vagy tartozékok megfelelő működését érintő rendszerekkel kapcsolatos nemzeti rendelkezéseket tarthatnak fenn.
47. cikk
Járművek, rendszerek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek visszahívása
(1) Amennyiben egy teljes járműre vonatkozó EU-típusjóváhagyással rendelkező gyártónak a 765/2008/EK rendelet szerint olyan járműveket kell kivonnia a forgalomból, amelyeket forgalomba hoztak, nyilvántartásba vettek vagy amelyek forgalomba helyezéséért a gyártó felelős, mivel egy, a járműbe beszerelt rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység - attól függetlenül, hogy azt e rendelet szerint megfelelően jóváhagyták-e vagy sem - súlyos veszélyt jelent a biztonságra, a közegészségre vagy a környezetvédelemre, vagy mivel egy olyan alkatrész, amelyre a típusjóváhagyásra vonatkozó jogszabályok szerint semmilyen különleges követelmény nem vonatkozik, súlyos veszélyt jelent a biztonságra, a közegészségre vagy a környezetvédelemre, akkor haladéktalanul értesítenie kell a járművet jóváhagyó hatóságot.
(2) Amennyiben egy rendszereket, alkotóelemeket vagy önálló műszaki egységeket előállító, EU-típusjóváhagyással rendelkező gyártónak a 765/2008/EK rendelet szerint olyan rendszereket, alkotóelemeket vagy önálló műszaki egységeket kell kivonnia a forgalomból, amelyeket már forgalomba hoztak, vagy amelyek forgalomba helyezéséért a gyártó felelős, mivel azok - attól függetlenül, hogy azokat e rendelet szerint megfelelően jóváhagyták-e vagy sem - súlyos veszélyt jelentenek a biztonságra, a munkavédelemre, a közegészségre vagy a környezetvédelemre, akkor haladéktalanul értesítenie kell a jóváhagyást megadó hatóságot.
(3) A gyártó megfelelő orvosló intézkedéseket javasol a jóváhagyó hatóságnak az (1) és (2) bekezdésben említett súlyos veszély semlegesítésére. A jóváhagyó hatóság a javasolt orvosló intézkedésekről késedelem nélkül tájékoztatja a többi tagállam jóváhagyó hatóságait.
A jóváhagyó hatóságok saját tagállamaikban biztosítják az orvosló intézkedések hatékony végrehajtását.
(4) Amennyiben az érintett jóváhagyó hatóság úgy ítéli meg, hogy az orvosló intézkedések elégtelenek vagy végrehajtásuk késedelmes, haladéktalanul tájékoztatja az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóságot.
Az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság ezt követően tájékoztatja a gyártót. Amennyiben a gyártó nem javasol és nem hajt végre hatékony korrekciós intézkedéseket, az EU-típusjóváhagyást kiadó jóváhagyó hatóság meghoz valamennyi szükséges védintézkedést, beleértve az EU-típusjóváhagyás visszavonását is. Az EU-típusjóváhagyás visszavonása esetén a jóváhagyó hatóság a visszavonástól számított egy hónapon belül ajánlott levél vagy azzal egyenértékű elektronikus eszköz útján értesíti a gyártót, a többi tagállam jóváhagyó hatóságait, valamint a Bizottságot.
48. cikk
A határozatok közlése és rendelkezésre álló jogorvoslati lehetőségek
(1) Minden olyan határozatot, amelyet e rendelet értelmében hoznak, és minden olyan határozatot, amellyel EU-típusjóváhagyást utasítanak el vagy vonnak vissza vagy nyilvántartásba vételt utasítanak el, vagy amellyel megtiltják vagy korlátozzák a jármű forgalomba hozatalát, nyilvántartásba vételét vagy forgalomba helyezését, vagy amellyel a jármű piaci forgalomból való kivonását írják elő, részletes indokolással kell ellátni.
(2) Az érintett felet értesíteni kell minden ilyen határozatról, és ugyanakkor az érintett tagállamban hatályos jogszabályok szerint számára rendelkezésre álló jogorvoslati lehetőségekről, valamint az e jogorvoslati lehetőségek igénybevételére engedélyezett határidőkről is.
XIII. FEJEZET
NEMZETKÖZI ELŐÍRÁSOK
49. cikk
Az EU-típusjóváhagyáshoz szükséges ENSZ-EGB-előírások
(1) Azok az ENSZ-EGB-előírások vagy azok módosításai, amelyeket az Unió megszavazott vagy amelyekhez az Unió csatlakozott, és amelyeket e rendelet I. melléklete vagy az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok felsorolnak, részét képezik a jármű EU-típusjóváhagyási követelményeinek.
(2) A tagállamok jóváhagyó hatóságai elfogadják az (1) bekezdésben említett ENSZ-EGB-előírásokkal összhangban megadott jóváhagyásokat és adott esetben az ezekhez tartozó jóváhagyási jeleket, az e rendelettel vagy az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokkal összhangban megadott jóváhagyások és/vagy jóváhagyási jelek helyett.
(3) Ha az Unió az EU-jármű-típusjóváhagyás céljából megszavazott egy ENSZ-EGB-előírást vagy annak módosításait, a Bizottság a 71. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogad el annak érdekében, hogy az ENSZ-EGB-előírás vagy annak módosításai kötelező erejűvé váljanak, illetve hogy módosítsa e rendelet I. mellékletét vagy adott esetben az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat.
Ez a felhatalmazáson alapuló jogi aktus meghatározza az ENSZ-EGB-előírás vagy annak módosításai kötelező alkalmazásának időpontját és adott esetben átmeneti rendelkezéseket tartalmaz.
A Bizottság külön, felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogad el, amely feltünteti az ENSZ-EGB-előírások kötelező alkalmazását.
50. cikk
Az OECD-vizsgálati jegyzőkönyvek elismerése az EU-típusjóváhagyás céljából
(1) E rendelet egyéb követelményeinek sérelme nélkül, amennyiben e rendeletben az OECD-kódexekre történik hivatkozás, az EU-típusjóváhagyás az e rendelet vagy az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok alapján kidolgozott vizsgálati jegyzőkönyvek helyett az OECD szabványosított kódexei alapján elkészített teljes vizsgálati jegyzőkönyvön is alapulhat.
(2) Ahhoz, hogy az (1) bekezdésben említett vizsgálati jegyzőkönyv az EU-típusjóváhagyás céljaira használható legyen, azt a mezőgazdasági és erdészeti traktorok hatósági vizsgálatának OECD egységes kódexe felülvizsgálatáról szóló módosított OECD tanácsi határozat 1. függelékével összhangban kell jóváhagyni.
XIV. FEJEZET
MŰSZAKI INFORMÁCIÓ SZOLGÁLTATÁSA
51. cikk
A használóknak szánt információk
(1) A gyártó nem adhat meg olyan, az e rendeletben, vagy az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban vagy végrehajtási jogi aktusokban előírt adatokhoz kapcsolódó műszaki információkat, amelyek eltérnek a jóváhagyó hatóság által jóváhagyott adatoktól.
(2) Amennyiben az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus vagy végrehajtási jogi aktus így rendelkezik, a gyártó a használók rendelkezésére bocsát minden olyan vonatkozó információt és szükséges útmutatást, amely a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység használatához kapcsolódó különleges feltételeket vagy korlátozásokat ír le.
(3) A (2) bekezdésben említett információkat annak a tagállamnak a hivatalos nyelvén vagy nyelvein kell rendelkezésre bocsátani, amelyben a járművet forgalomba hozni, nyilvántartásba venni vagy forgalomba helyezni kívánják. Ezeket az információkat a jóváhagyó hatóság elfogadását követően a használati útmutatóban közzé kell tenni.
52. cikk
Az alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek gyártóinak szánt információ
(1) A járműgyártó az alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek gyártóinak rendelkezésére bocsátja mindazon adatokat - beleértve adott esetben az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban vagy végrehajtási jogi aktusokban említett rajzokat is -, amelyek az alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek EU-típusjóváhagyásához vagy a 45. cikk szerinti engedély megszerzéséhez szükségesek.
A jármű gyártója az alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek gyártóira nézve kötelező érvényű megállapodást köthet, a nyilvánosan nem hozzáférhető - többek között a szellemi tulajdonjogokra vonatkozó - információ bizalmas kezelése érdekében.
(2) Amennyiben az alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek gyártója olyan EU-típusbizonyítvánnyal rendelkezik, amely a 26. cikk (4) bekezdésével összhangban a használatra vagy a beszerelés meghatározott feltételeire vagy mindkettőre vonatkozóan korlátozásokat foglal magában, ezekről minden részletes információt a járműgyártó rendelkezésére bocsát.
Amennyiben az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus így rendelkezik, az alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek gyártója a legyártott alkotóelemekhez vagy önálló műszaki egységekhez a használatra vagy a beszerelés meghatározott feltételeire vagy mindkettőre vonatkozó korlátozásokkal kapcsolatban útmutatót mellékel.
XV. FEJEZET
A JAVÍTÁSI ÉS -KARBANTARTÁSI INFORMÁCIÓK ELÉRHETŐSÉGE
53. cikk
A gyártók kötelezettségei
(1) A gyártók internetes oldalakon keresztül szabványosított formátum használatával, azonnal és gyorsan elérhető módon megkülönböztetésmentes hozzáférést kötelesek biztosítani a hivatalos márkakereskedők, javítók és a független gazdasági szereplők számára a járműjavítási és -karbantartási információkhoz. Ez a kötelezettség nem áll fenn, ha a járművet kis sorozatban gyártottként hagyták jóvá.
A biztonsági és környezetvédelmi célú ellenőrzési rendszerek helyes működése szempontjából kritikus szoftvereket el lehet látni az engedély nélküli műveletekkel szembeni védelemmel. Ugyanakkor az e rendszereknek a javításhoz vagy karbantartáshoz szükséges, illetve a hivatalos márkakereskedők vagy javítók számára hozzáférhető bármilyen jellegű manipulációját a független gazdasági szereplők számára is megkülönböztetésmentesen hozzáférhetővé kell tenni.
(2) Amíg a Bizottság nem fogad el szabványosított formátumot az (1) bekezdés szerinti információszolgáltatás tekintetében, az említett információkat olyan egységes módon kell hozzáférhetővé tenni, hogy azokat a független gazdasági szereplők ésszerű mértékű erőfeszítéssel fel tudják dolgozni.
A gyártók a hivatalos márkakereskedők, a javítók és a független gazdasági szereplők számára megkülönböztetés nélküli hozzáférést biztosítanak a képzési anyagokhoz és a munkaeszközökhöz. Ez a hozzáférés adott esetben kiterjed a szoftverek letöltésére, a diagnosztikai hibakódok kezelésére és a munkaeszközök használatára vonatkozó megfelelő képzésekre is.
(3) Az (1) bekezdés sérelme nélkül, az abban említett információ a következőket foglalja magában:
a)
a traktor típusa és változata;
b)
egyértelmű járműazonosító szám;
c)
a javítási és karbantartási bejegyzéseket tartalmazó szervizkönyvek és a szervizelési ütemtervek;
d)
műszaki kézikönyvek és műszaki szervizközlemények;
e)
alkotóelemekre és hibaazonosításra vonatkozó információk (például a mérések legkisebb és legmagasabb elméleti értékei);
f)
kapcsolási rajzok;
g)
diagnosztikai hibakódok (a gyártóra jellemző kódokat is beleértve);
h)
egy új járműre vagy járműtípusra vonatkozó új vagy frissített szoftver telepítéséhez szükséges valamennyi információ (pl. a szoftverrész számjele);
i)
a védett eszközökre és tartozékokra vonatkozó, valamint azok révén szolgáltatott információk;
j)
az adatrekordokra vonatkozó információk, vizsgálati adatok és műszaki információk (például - amennyiben az alkalmazott technológiára nézve értelmezhető - kétirányú felügyeleti adatok);
k)
szabványos munkaegységek vagy a javítási és karbantartási feladatok időtartama, ha ezeket akár közvetlenül, akár harmadik félen keresztül a gyártó hivatalos márkakereskedői és javítói rendelkezésére bocsátják.
(4) Az adott járműgyártó elosztóhálózatában részes hivatalos márkakereskedőket vagy javítókat e rendelet alkalmazásában független gazdasági szereplőknek kell tekinteni, amennyiben olyan járművek javítását és karbantartását is végzik, amelyek esetében nem tagjai a járműgyártó elosztóhálózatának.
(5) Az információs rendszer karbantartásához szükséges idő kivételével a járműjavítási és -karbantartási információknak mindenkor hozzáférhetőnek kell lenniük.
(6) A fedélzeti diagnosztikai rendszerrel (OBD) kompatibilis cserealkatrészek vagy szervizalkatrészek, diagnosztikai eszközök és vizsgálóberendezések gyártása és karbantartása céljából a gyártók kötelesek megkülönböztetés nélkül minden érdeklődő alkotóelem-, diagnosztikaieszköz- vagy vizsgálóberendezés-gyártó vagy -javító számára megadni a megfelelő OBD-, valamint a járműjavítási és -karbantartási információkat.
(7) Az alternatív tüzelőanyaggal működő járművekben alkalmazott autóipari felszerelések tervezése és gyártása céljából a gyártók kötelesek a megfelelő OBD-, valamint a járműjavítási és -karbantartási információkat megkülönböztetés nélkül, az alternatív tüzelőanyaggal működő járművek autóipari felszerelései minden érdekelt gyártójának, beszerelőjének vagy javítójának rendelkezésére bocsátani.
(8) EU-típusjóváhagyás és a nemzeti típusjóváhagyás kérelmezésekor a gyártónak bizonyítania kell a jóváhagyó hatóságnak az e rendeletnek való megfelelést az e cikkben előírt információk tekintetében.
Abban az esetben, ha ezek az információk nem állnak rendelkezésre, vagy nem felelnek meg az e rendeletben és az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló és végrehajtási jogi aktusokban foglaltaknak az EU-típusjóváhagyás vagy a nemzeti típusjóváhagyás kérelmezésének időpontjában, a gyártónak a jóváhagyás időpontjától számított hat hónapon belül szolgáltatnia kell azokat.
A Bizottság végrehajtási jogi aktust fogadhat el annak érdekében, hogy meghatározza a jármű fedélzeti diagnosztikai információihoz és a járműjavítási és -karbantartási információkhoz való hozzáférésre vonatkozó bizonyítvány mintáját, amellyel a gyártó a jóváhagyó hatóság irányában bizonyítja az irányadó követelményeknek való megfelelést. Ezt a végrehajtási jogi aktust a 69. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(9) Amennyiben a (8) bekezdés második albekezdésében említett időszakon belül a gyártó nem bizonyítja a megfelelést, a jóváhagyó hatóság megteszi a megfelelő intézkedéseket a megfelelés biztosítása érdekében.
(10) A járműjavítási és -karbantartási információk későbbi módosításait és kiegészítéseit a gyártónak ugyanakkor kell hozzáférhetővé tennie internetes oldalain, mint amikor a hivatalos javítók rendelkezésére bocsátja azokat.
(11) Amennyiben a járművek javítási és karbantartási bejegyzéseit a járműgyártó központi adatbázisában vagy annak nevében tárolják, a független javítóknak költségmentesen hozzá kell tudniuk férni az ilyen bejegyzésekhez, illetve információkat kell tudniuk bevinni az általuk elvégzett javításról vagy karbantartásról.
(12) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 71. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el, amelyekben meghatározza a részletes követelményeket a javítási és karbantartási információkhoz való hozzáférés, különösen az arra vonatkozó technikai előírások tekintetében, hogy a javítási és karbantartási információkat milyen módon kell szolgáltatni.
(13) A Bizottság a 12. cikk szerinti, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadása révén kiigazítja az e cikkben rögzített tájékoztatási követelményeket, köztük az információszolgáltatás módjával kapcsolatos technikai előírásokat, az arányosság biztosítása érdekében különösen tekintettel az érintett járműtípus viszonylag alacsony gyártási volumene egyedi esetére, és figyelembe véve a kis sorozatban gyártott járművekre a II. mellékletben meghatározott korlátozásokat. Kellően indokolt esetekben ez a kiigazítás a szabványosított formátumban való információszolgáltatás kötelezettsége alóli felmentést is jelentheti. Az esetleges kiigazításoknak és felmentéseknek minden esetben biztosítaniuk kell az e cikkben szereplő célok elérését.
54. cikk
Több típusjóváhagyás-birtokosra vonatkozó kötelezettségek
A lépésenkénti típusjóváhagyás, a vegyes típusjóváhagyás és a többlépcsős típusjóváhagyás esetén az egyes típusjóváhagyásokért felelős gyártó feladata az is, hogy az adott rendszerrel, alkotóelemmel vagy önálló műszaki egységgel, vagy egy adott szakasszal kapcsolatos javítási adatokról tájékoztatást adjon mind az utolsó gyártónak, mind a független gazdasági szereplőknek.
Az utolsó gyártó felelős azért, hogy a független gazdasági szereplőknek szolgáltassa a teljes járművel kapcsolatos információkat.
55. cikk
A járműjavítási és -karbantartási információk hozzáférési díja
(1) A gyártók az e rendelet hatálya alá tartozó járműjavítási és karbantartási információkhoz való hozzáférésért, munkaeszközökért és képzésekért ésszerű és arányos díjat számíthatnak fel. A díj akkor nem tekinthető ésszerűnek vagy arányosnak, ha az akadályozza a hozzáférést azáltal, hogy nem veszi figyelembe, hogy a független gazdasági szereplő milyen mértékben veszi azt igénybe.
(2) A gyártók a járműjavítási és -karbantartási információkat napi, havi és éves időtartamra kötelesek hozzáférhetővé tenni, és az információk hozzáférési díja a hozzáférhetővé tétel időtartama szerint változik.
56. cikk
A jármű-információkhoz való hozzáférés fóruma
A könnyű személygépjárművek és haszongépjárművek (Euro 5 és Euro 6) kibocsátás tekintetében történő típusjóváhagyásáról és a járműjavítási és -karbantartási információk elérhetőségéről szóló 715/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról és végrehajtásáról szóló, 2008. július 18-i 692/2008/EK bizottsági rendelet (34) 13. cikkének (9) bekezdése által létrehozott jármű-információkhoz való hozzáférés fóruma által folytatott tevékenységek hatálya kiterjed az e rendelet hatálya alá tartozó járművekre.
A jármű fedélzeti diagnosztikai információival, valamint a járműjavítási és -karbantartási információkkal való szándékos vagy nem szándékos visszaélésre vonatkozó bizonyítékok alapján az első bekezdésben említett fórum intézkedéseket javasol a Bizottságnak az ilyen jellegű visszaélések megakadályozására.
XVI. FEJEZET
A MŰSZAKI SZOLGÁLATOK KIJELÖLÉSE ÉS BEJELENTÉSE
57. cikk
A műszaki szolgálatokra vonatkozó követelmények
(1) A kijelölő jóváhagyó hatóságok biztosítják, hogy mielőtt az 59. cikk szerint kijelölnek egy műszaki szolgálatot, ez a műszaki szolgálat teljesítse az e cikk (2)-(9) bekezdésében meghatározott követelményeket.
(2) A jogi személyiséggel bíró műszaki szolgálatot a 60. cikk (1) bekezdésének sérelme nélkül az adott tagállam nemzeti joga szerint kell megalapítani.
(3) A műszaki szolgálat olyan harmadik fél, amely az általa értékelt jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység tervezésében, gyártásában, szállításában vagy karbantartásában nem vett részt.
Az első albekezdés követelményeinek megfelelő szervnek tekinthető az a szerv is, amely az általa értékelt, vizsgált vagy ellenőrzött járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek tervezésében, gyártásában, szállításában, összeszerelésében, használatában vagy karbantartásában részt vevő vállalkozásokat képviselő üzleti szerveződésekhez vagy szakmai szövetségekhez tartozik, feltéve, hogy bizonyítottan független és mentes az érdekütközésektől.
(4) A műszaki szolgálat, ennek felső szintű vezetése és az 59. cikk (1) bekezdése értelmében az e tevékenységi kategóriák elvégzéséért felelős kijelölt személyzet nem lehetnek azoknak a járműveknek, rendszereknek, alkotóelemeknek vagy önálló műszaki egységeknek a tervezői, gyártói, szállítói vagy karbantartói, amelyet értékelnek, és nem képviselhetik az ilyen tevékenységekben részt vevő feleket sem. Ez nem zárja ki az e cikk (3) bekezdésében említett olyan értékelt járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek használatát, amelyek a műszaki szolgálat működéséhez szükségesek, illetve a járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek személyes célra történő használatát.
A műszaki szolgálat gondoskodik arról, hogy leányvállalatai és alvállalkozói tevékenysége ne befolyásolja azon tevékenységi kategóriák bizalmas jellegét, objektivitását és pártatlanságát, amelyeket számára kijelöltek.
(5) A műszaki szolgálat és személyzete azokat a tevékenységi kategóriákat, amelyekre őket kijelölték, az adott területtel kapcsolatos legmagasabb szintű szakmai feddhetetlenséggel és a szükséges műszaki szaktudással végzik, és függetlenek minden - különösen az ilyen tevékenységek eredményeiben érdekelt személyektől vagy személyek csoportjaitól eredő, főként pénzügyi - nyomásgyakorlástól és ösztönzéstől, amely befolyásolhatná döntésüket vagy értékelési tevékenységeik eredményeit.
(6) A műszaki szolgálat képes kell, hogy legyen valamennyi tevékenységi kategória elvégzésére, amelyre az 59. cikk (1) bekezdése értelmében kijelölték, bizonyítva az őt kijelölő jóváhagyó hatóság megelégedésére, hogy rendelkezik a következőkkel:
a)
személyzet, amely megfelelő szakértelemmel, specifikus műszaki ismeretekkel és szakképzéssel, valamint elegendő és megfelelő tapasztalattal rendelkezik a feladatok elvégzéséhez;
b)
az azon tevékenységi kategóriákra vonatkozó eljárások leírása, amelyekre vonatkozóan a kijelölést kéri, biztosítva ezen eljárások átláthatóságát és reprodukálhatóságát;
c)
eljárások, amelyek segítségével azon tevékenységi kategóriák elvégzése során, amelyekre vonatkozóan a kijelölést kéri, megfelelően figyelembe tudja venni az adott jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység technológiai összetettségét és a gyártási folyamat tömegtermelési vagy sorozatgyártási jellegét; valamint
d)
eszközök, amelyek az azon tevékenységi kategóriákhoz kapcsolódó feladatok megfelelő elvégzéséhez szükségesek, amelyekre vonatkozóan a kijelölést kéri, továbbá hozzáfér valamennyi szükséges felszereléshez vagy létesítményhez.
A műszaki szolgálat ezen kívül bizonyítja a kijelölő jóváhagyó hatóságnak, hogy megfelel a 61. cikk alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusban rögzített, azon tevékenységi kategóriákra vonatkozó előírásoknak, amelyekre kijelölték.
(7) A műszaki szolgálat, valamint felső szintű vezetése és az értékelést végző személyzet pártatlanságát biztosítani kell. Az említettek nem vehetnek részt olyan tevékenységben, amely veszélyeztetné azon tevékenységi kategóriákkal kapcsolatos döntéshozói függetlenségüket vagy feddhetetlenségüket, amelyekre kijelölték őket.
(8) A műszaki szolgálat a tevékenységeihez kapcsolódó felelősségbiztosítást köt, kivéve, ha a felelősséget nemzeti jogával összhangban a tagállam vállalja át, vagy ha a tagállam maga felel a megfelelőség értékeléséért.
(9) A műszaki szolgálat személyzetének minden olyan információ tekintetében, amely e rendelet vagy az azt végrehajtó nemzeti jogszabály rendelkezései alapján ellátott feladatai végrehajtása során jutott birtokába, be kell tartania a szakmai titoktartás követelményeit, kivéve a kijelölő jóváhagyó hatósággal szemben, vagy ahol erről uniós vagy nemzeti jogszabály rendelkezik. A tulajdonjogokat védelemben kell részesíteni.
58. cikk
A műszaki szolgálatok leányvállalatai és alvállalkozásai
(1) A műszaki szolgálatok azon tevékenységeik egy részét, amelyekre az 59. cikk (1) bekezdése értelmében kijelölték őket, csak a kijelölő jóváhagyó hatóságuk beleegyezésével adhatják alvállalkozásba vagy végeztethetik el leányvállalattal.
(2) Amennyiben a műszaki szolgálat bizonyos, a kijelölés tárgyát képező tevékenységi kategóriákkal kapcsolatos feladatokat alvállalkozásba ad, vagy leányvállalatot vesz igénybe, biztosítania kell, hogy az alvállalkozó vagy a leányvállalat megfeleljen az 57. cikkben meghatározott követelményeknek, továbbá tájékoztatnia kell ennek megfelelően a kijelölő jóváhagyó hatóságot.
(3) A műszaki szolgálatok teljes felelősséget vállalnak az alvállalkozóik vagy leányvállalataik által elvégzett feladatokért, függetlenül attól, hogy hol van a székhelyük.
(4) A műszaki szolgálatok a kijelölő jóváhagyó hatóság számára elérhetővé teszik az alvállalkozó vagy a leányvállalat képesítésének és az általuk elvégzett feladatoknak az értékelésére vonatkozó megfelelő dokumentumokat.
59. cikk
A műszaki szolgálatok kijelölése
(1) A műszaki szolgálatokat hatáskörüktől függően a következő tevékenységi kategóriák közül egyre vagy többre jelölik ki:
a)
A kategória: azon műszaki szolgálatok, amelyek saját üzemeikben végzik el az e rendeletben és az I. mellékletében felsorolt jogi aktusokban említett vizsgálatokat;
b)
B kategória: azon műszaki szolgálatok, amelyek felügyelik az e rendeletben és a I. mellékletében felsorolt jogi aktusokban említett, a gyártó vagy egy harmadik fél üzemeiben végzett vizsgálatokat;
c)
C kategória: azon műszaki szolgálatok, amelyek a gyártó gyártásmegfelelőséget biztosító eljárásainak kezdeti vizsgálatát és rendszeres nyomon követését végzik;
d)
D kategória: azon műszaki szolgálatok, amelyek a gyártás megfelelőségének felügyelete érdekében vizsgálatokat vagy ellenőrzéseket felügyelnek vagy végeznek.
(2) A jóváhagyó hatóság kijelölhető műszaki szolgálatként az (1) bekezdésben említett tevékenységek közül egy vagy több tekintetében.
(3) A nem a 60. cikk értelmében kijelölt, harmadik országbeli műszaki szolgálatokat be lehet az 63. cikk szerint jelenteni, de csak abban az esetben, ha az Unió és az adott harmadik ország közötti kétoldalú megállapodás rendelkezik a műszaki szolgálatok ilyen elfogadásáról. Ez nem gátolja az 57. cikk (2) bekezdésének megfelelően valamely tagállam nemzeti jogszabálya szerint létrehozott műszaki szolgálatot abban, hogy harmadik országokban leányvállalatokat hozzon létre, feltéve, hogy a leányvállalatokat a kijelölt műszaki szolgálat közvetlenül irányítja és ellenőrzi.
60. cikk
A gyártó akkreditált belső műszaki szolgálatai
(1) A gyártó akkreditált belső műszaki szolgálatait csak az A kategóriájú tevékenységekre lehet kijelölni az olyan műszaki követelmények vonatkozásában, amelyek tekintetében az e rendelet alapján elfogadott valamely felhatalmazáson alapuló jogi aktus engedélyezi a saját vizsgálatot. Az említett műszaki szolgálat különálló, független részét képezi a vállalkozásnak, és nem vehet részt az általa értékelt járművek, rendszerek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek tervezésében, gyártásában, szállításában vagy karbantartásában.
(2) Az akkreditált belső műszaki szolgálatnak a következő követelményeknek kell megfelelnie:
a)
egy tagállam jóváhagyó hatósága általi kijelölésen kívül egy, a 765/2008/EK rendelet 2. cikkének 11. pontja szerinti nemzeti akkreditáló testület is - az e rendelet 61. cikkében említett normáknak és eljárásoknak megfelelően - akkreditálta;
b)
az akkreditált belső műszaki szolgálatnak és személyzetének szervezetileg azonosíthatóknak kell lenniük, és olyan jelentéstételi módszerekkel kell rendelkezniük azon vállalkozáson belül, amelynek részét képezik, amelyek biztosítják pártatlanságukat, és ezt bizonyítaniuk kell a megfelelő nemzeti akkreditáló testületnek;
c)
sem az akkreditált belső műszaki szolgálat, sem személyzete nem vehetnek részt olyan tevékenységben, amely veszélyeztetné azon tevékenységi kategóriákkal kapcsolatos döntéshozói függetlenségüket vagy feddhetetlenségüket, amelyekre kijelölték őket;
d)
az akkreditált belső műszaki szolgálat kizárólag annak a vállalkozásnak nyújthatja szolgáltatásait, amelynek részét képezi.
(3) Az akkreditált belső műszaki szolgálatot a 63. cikk alkalmazásában nem kell bejelenteni a Bizottságnak, azonban a vállalkozásnak, amelynek részét képezi vagy a nemzeti akkreditáló testületnek - a kijelölő jóváhagyó hatóság kérésére - tájékoztatást kell adnia akkreditálásáról a kijelölő jóváhagyó hatóságnak.
61. cikk
Eljárások a műszaki szolgálatok teljesítménynormái és értékelése tekintetében
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 71. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a műszaki szolgálatokra irányadó normákra vonatkozóan, továbbá a műszaki szolgálatok 62. cikk szerinti értékelését szolgáló eljárásra és a 60. cikk szerinti akkreditációjukra vonatkozóan, annak érdekében, hogy az említett szolgálatok valamennyi tagállamban ugyanolyan magas szintű teljesítménynormáknak feleljenek meg.
62. cikk
A műszaki szolgálatok szakértelmének elbírálása
(1) A kijelölő jóváhagyó hatóság értékelő jelentést készít, amely igazolja, hogy a pályázó műszaki szolgálat e rendelet és az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok támasztotta követelményeknek való megfelelésének értékelése megtörtént. Ez a jelentés egy akkreditáló testület által kiállított akkreditációs bizonyítványt is magában foglalhat.
(2) Az (1) bekezdésben említett jelentés alapját képező értékelést a 61. cikk alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusban megállapított rendelkezések szerint kell elvégezni. Az értékelő jelentést legalább háromévenként felül kell vizsgálni.
(3) Az értékelő jelentést kérelemre meg kell küldeni a Bizottságnak. Azokban az esetekben, amikor az értékelés nem a nemzeti akkreditáló testület által kiadott akkreditálási bizonyítványon alapul, amely igazolja, hogy a műszaki szolgálat megfelel e rendelet követelményeinek, a kijelölő jóváhagyó hatóság benyújtja a Bizottságnak azokat az okmányokat, amelyek tanúsítják a műszaki szolgálat szakmai alkalmasságát, valamint azon meghozott intézkedéseket, amelyek biztosítják a műszaki szolgálat kijelölő jóváhagyó hatóság általi rendszeres ellenőrzését és azt, hogy az megfeleljen az e rendeletben és az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban megállapított követelményeknek.
(4) Az a jóváhagyó hatóság, amely műszaki szolgálatként szándékozik kijelölést kapni az 59. cikk (2) bekezdése szerint, a megfelelést dokumentumokkal igazolja egy olyan értékelés révén, amelyet az értékelt tevékenységtől független auditorok végeznek. Ezen auditorok tartozhatnak ugyanahhoz a szervezethez, feltéve, hogy őket az értékelt tevékenységet végző személyzettől elkülönülten irányítják.
(5) Az akkreditált belső műszaki szolgálatnak be kell tartania e cikk vonatkozó előírásait.
63. cikk
Bejelentési eljárások
(1) A tagállamok bejelentik a Bizottságnak az általuk kijelölt valamennyi műszaki szolgálat nevét, címét - beleértve az elektronikus címet -, a felelős személyeket és a tevékenységi kategóriákat, valamint e kijelölések minden későbbi változását. A bejelentésről szóló dokumentumban meg kell jelölni, hogy az I. mellékletben felsoroltak közül mely területek tekintetében jelölték ki a műszaki szolgálatokat.
(2) A műszaki szolgálat az 59. cikk (1) bekezdésében szereplő tevékenységeket csak akkor folytathatja a típusjóváhagyásért felelős kijelölő jóváhagyó hatóság nevében, ha azt e cikk (1) bekezdésével összhangban előzetesen bejelentették a Bizottságnak.
(3) Ugyanazt a műszaki szolgálatot több kijelölő jóváhagyó hatóság is kijelölheti és e kijelölő jóváhagyó hatóságok tagállamai is bejelenthetik, függetlenül az általa az 59. cikk (1) bekezdésével összhangban folytatott tevékenységek kategóriájától vagy kategóriáitól.
(4) A Bizottságnak be kell jelenteni a kijelölés bármely későbbi lényeges változását.
(5) Amennyiben az I. mellékletben felsorolt valamely jogi aktus alkalmazásában egy olyan konkrét szervezetet vagy illetékes szervet szükséges kijelölni, amelynek tevékenysége nem szerepel az 59. cikk (1) bekezdésében említettek között, a bejelentést e cikk rendelkezései szerint kell megtenni.
(6) A Bizottság az e cikk szerint bejelentett műszaki szolgálatok jegyzékét és adatait közzéteszi a honlapján.
64. cikk.
A kijelölés változásai
(1) Amennyiben a kijelölő jóváhagyó hatóság megállapítja, vagy a kijelölő jóváhagyó hatóságot arról tájékoztatják, hogy az általa kijelölt műszaki szolgálat már nem teljesíti az e rendeletben meghatározott követelményeket, vagy elmulasztja teljesíteni kötelezettségeit, akkor a kijelölő jóváhagyó hatóság korlátozza, felfüggeszti vagy adott esetben visszavonja a kijelölést, attól függően, hogy milyen mértékben mulasztották el teljesíteni a követelményeket vagy kötelezettségeket. A tagállam, amely ezt a műszaki szolgálatot bejelentette, ennek megfelelően haladéktalanul értesíti a Bizottságot. A Bizottság ennek megfelelően módosítja a 63. cikk (6) bekezdésében említett, közzétett információkat.
(2) Amennyiben a kijelölést korlátozzák, felfüggesztik vagy visszavonják, illetve, ha a műszaki szolgálat megszüntette tevékenységét, a kijelölő jóváhagyó hatóság megteszi a szükséges lépéseket annak érdekében, hogy az említett műszaki szolgálat dokumentációját vagy egy másik műszaki szolgálat dolgozza fel, vagy pedig kérelemre a kijelölő jóváhagyó hatóság vagy a piacfelügyeleti hatóságok számára elérhetővé tegye.
65. cikk
A műszaki szolgálatok szakmai alkalmasságának vitatása
(1) A Bizottság kivizsgál minden olyan esetet, amelyben számára kétség merül fel a műszaki szolgálat szakmai alkalmasságával vagy azzal kapcsolatban, hogy a műszaki szolgálat folyamatosan teljesíti-e a rá háruló követelményeket és kötelezettségeket, illetve ha erre felhívják a figyelmét.
(2) A kijelölő jóváhagyó hatóság tagállama kérelemre a Bizottság rendelkezésére bocsátja az érintett műszaki szolgálat kijelölésének vagy szakmai alkalmassága fenntartásának alapjául szolgáló összes információt.
(3) A Bizottság biztosítja, hogy a vizsgálata során kapott érzékeny információkat bizalmasan kezeli.
(4) Amennyiben a Bizottság megállapítja, hogy a műszaki szolgálat nem, illetve már nem teljesíti a rá vonatkozó kijelölés követelményeit, akkor erről ennek megfelelően tájékoztatja a kijelölő jóváhagyó hatóság tagállamát annak érdekében, hogy - az adott tagállammal együttműködésben - meghatározzák a szükséges korrekciós intézkedéseket, és felkéri azt a tagállamot a szükséges korrekciós intézkedések megtételére, beleértve szükség esetén a kijelölés visszavonását is.
66. cikk
A műszaki szolgálatok működésével összefüggő kötelezettségek
(1) A műszaki szolgálat azokat a tevékenységi kategóriákat, amelyekre kijelölték, a kijelölő jóváhagyó hatóság nevében végzi az e rendeletben és az I. mellékletben felsorolt jogi aktusokban megállapított értékelési és vizsgálati eljárások szerint.
A műszaki szolgálat az e rendeletben vagy az I. mellékletben felsorolt valamely jogi aktusban meghatározott, jóváhagyáshoz vagy ellenőrzéshez szükséges vizsgálatokat vagy felügyeli, vagy maga végzi el, kivéve, ha az alternatív eljárások engedélyezettek. A műszaki szolgálat nem végezhet olyan vizsgálatokat, értékeléseket vagy ellenőrzéseket, amelyekre jóváhagyó hatóságától nem kapott szabályszerű kijelölést.
(2) A műszaki szolgálat köteles mindenkor:
a)
lehetővé tenni kijelölő jóváhagyó hatósága számára, hogy szükség szerint jelen legyen a műszaki szolgálat megfelelőségértékelése során; valamint
b)
az 57. cikk (9) bekezdése és az 67. cikk sérelme nélkül, kérelemre a kijelölő jóváhagyó hatósága rendelkezésére bocsátani az e rendelet hatálya alá tartozó tevékenységi kategóriáival kapcsolatos információkat.
(3) Amennyiben a műszaki szolgálat megállapítja, hogy a gyártó nem teljesíti az e rendeletben megállapított követelményeket, ezt jelenti a kijelölő jóváhagyó hatóságnak annak érdekében, hogy a kijelölő jóváhagyó hatóság felszólítsa a gyártót a megfelelő korrekciós intézkedések megtételére, valamint arra, hogy ezt követően ne adjon ki típusbizonyítványt, amíg nem tették meg a megfelelő korrekciós intézkedéseket a jóváhagyó hatóság számára elfogadható módon.
(4) Ha a típusbizonyítvány kiadása után a megfelelőség figyelemmel kísérése során a kijelölő jóváhagyó hatóság nevében eljáró műszaki szolgálat megállapítja, hogy egy jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység már nem felel meg e rendeletnek, akkor ezt jelenti a kijelölő jóváhagyó hatóságnak. A jóváhagyó hatóság megteszi a 28. cikkben előírt megfelelő intézkedéseket.
67. cikk
A műszaki szolgálatok tájékoztatási kötelezettségei
(1) A műszaki szolgálat tájékoztatja kijelölő jóváhagyó hatóságát a következőkről:
a)
minden olyan meg nem felelés, amely szükségessé teheti a típusbizonyítvány elutasítását, korlátozását, felfüggesztését vagy visszavonását;
b)
mindazon körülmények, amelyek a kijelölés hatályát vagy feltételeit érinthetik;
c)
a piacfelügyeleti hatóságoktól kapott, a tevékenységére vonatkozó tájékoztatás iránti megkeresések.
(2) A műszaki szolgálat a kijelölő jóváhagyó hatóságának kérésére információt bocsát rendelkezésre a kijelölése keretében végzett tevékenységekről, továbbá minden más végzett tevékenységről is, beleértve a határon átnyúló tevékenységeket és az alvállalkozói tevékenységet is.
XVII. FEJEZET
VÉGREHAJTÁSI JOGI AKTUSOK ÉS FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ JOGI AKTUSOK
68. cikk
Végrehajtási jogi aktusok
E rendelet céljainak elérése, illetve e rendelet végrehajtása egységes feltételeinek megállapítása érdekében a Bizottság a 69. cikk (2) bekezdésében hivatkozott vizsgálóbizottsági eljárás keretében végrehajtási jogi aktusokat fogad el, amelyek meghatározzák az alábbi végrehajtási intézkedéseket:
a)
a 22. cikk szerinti adatközlő lap és adatközlő mappa mintái;
b)
a 24. cikk (4) bekezdése szerinti, az EU-típusbizonyítványok számozására szolgáló rendszer;
c)
az EU-típusbizonyítványok 25. cikk (2) bekezdése szerinti mintája;
d)
az EU-típusbizonyítványokhoz csatolandó, vizsgálati eredmények rögzítésére szolgáló lap 25. cikk (3) bekezdése szerinti mintája;
e)
az alkalmazandó követelmények vagy jogi aktusok jegyzékének a 25. cikk (6) bekezdése szerinti mintája;
f)
a 27. cikk (1) bekezdése szerinti vizsgálati jegyzőkönyv formátumára vonatkozó általános követelmények;
g)
a 33. cikk (2) bekezdése szerinti megfelelőségi nyilatkozat mintája;
h)
a 34. cikk szerinti EU-típusjóváhagyási jel mintája;
i)
a 35. cikk (3) bekezdése szerinti, az új technológiák vagy új koncepciók EU-típusjóváhagyás alóli mentességére vonatkozó engedélyek;
j)
a 35. cikk (4) bekezdésében említett új technológiákra vagy új koncepciókra vonatkozó típusbizonyítvány és megfelelőségi nyilatkozat mintái;
k)
a tagállamok felhatalmazása a típusjóváhagyás 36. cikk (2) bekezdése szerinti meghosszabbítására;
l)
az alkatrészek és tartozékok 45. cikk (2) bekezdése szerinti jegyzéke;
m)
a 46. cikk (3) bekezdésében említett bizonyítvány mintája és számozási rendszere, valamint az abban a cikkben említett eljárással kapcsolatos valamennyi szempont;
n)
a 53. cikk (8) bekezdésében említett, a jóváhagyó hatóságnak benyújtandó, a megfelelés igazolásául szolgáló bizonyítvány mintája.
69. cikk
A bizottsági eljárás
(1) A Bizottságot a „Műszaki Bizottság - Mezőgazdasági járművek” (TC-AV) segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottságnak minősül.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
Ha a bizottság nem nyilvánít véleményt, a Bizottság nem fogadhatja el a végrehajtási jogi aktus tervezetét, és a 182/2011/EU rendelet 5. cikke (4) bekezdésének harmadik albekezdése alkalmazandó.
70. cikk
A mellékletek módosítása
E rendelet egyéb, a mellékletei módosításával kapcsolatos rendelkezéseinek sérelme nélkül, a Bizottság arra is felhatalmazást kap, hogy a 71. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az e rendelet I. mellékletének módosítására vonatkozóan, a jogi aktusokra való hivatkozások beszúrása és a helyesbítések figyelembevétele érdekében.
71. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1) A Bizottság az e cikkben meghatározott feltételek mellett felhatalmazást kap felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására.
(2) A Bizottságnak a 17. cikk (5) bekezdésében, a 18. cikk (4) bekezdésében, a 19. cikk (6) bekezdésében, a 20. cikk (8) bekezdésében, a 27. cikk (6) bekezdésében, a 28. cikk (6) bekezdésében, a 45. cikk (4) bekezdésében, a 49. cikk (3) bekezdésében, a 53. cikk (12) bekezdésében, a 61. cikkben és a 70. cikkben említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására vonatkozó felhatalmazása ötéves időtartamra szóló 2013. március 22-től kezdődő hatállyal.
(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 17. cikk (5) bekezdésében, a 18. cikk (4) bekezdésében, a 19. cikk (6) bekezdésében, a 20. cikk (8) bekezdésében, a 27. cikk (6) bekezdésében, a 28. cikk (6) bekezdésében, a 45. cikk (4) bekezdésében, a 49. cikk (3) bekezdésében, a 53. cikk (12) bekezdésében, a 61. cikkben és a 70. cikkben említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban megjelölt felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon vagy a benne megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(4) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti az Európai Parlamentet és a Tanácsot e jogi aktus elfogadásáról.
(5) A 17. cikk (5) bekezdése, a 18. cikk (4) bekezdése, a 19. cikk (6) bekezdése, a 20. cikk (8) bekezdése, a 27. cikk (6) bekezdése, a 28. cikk (6) bekezdése, a 45. cikk (4) bekezdése, a 49. cikk (3) bekezdése, a 53. cikk (12) bekezdése, a 61. cikk és a 70. cikk értelmében elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő két hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt ellene kifogást, illetve ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam két hónappal meghosszabbodik.
XVIII. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
72. cikk
Szankciók
(1) A tagállamok rendelkeznek az e rendeletnek, illetve az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusoknak vagy végrehajtási jogi aktusoknak a gazdasági szereplők általi megsértése esetén alkalmazandó szankciókról. A tagállamok minden szükséges intézkedést meghoznak a szankciók érvényesítése érdekében. Az előírt szankcióknak hatékonynak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük. A tagállamok e rendelkezésekről 2015. március 23-ig tájékoztatják a Bizottságot, és haladéktalanul közlik a Bizottsággal az e rendelkezéseket érintő összes későbbi módosítást is.
(2) A szankcióval járó jogsértések típusai közé tartoznak a következők:
a)
hamis nyilatkozattétel a jóváhagyási eljárás vagy visszahívást eredményező eljárások során;
b)
a típusjóváhagyás, illetve a használatban lévő járművek megfelelése vizsgálati eredményeinek meghamisítása;
c)
olyan adatok vagy műszaki előírások visszatartása, amelyek visszahíváshoz vagy a típusjóváhagyás megtagadásához, illetve visszavonásához vezethetnek;
d)
hatástalanító berendezés használata;
e)
információhoz való hozzáférés megtagadása;
f)
jóváhagyandó járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek gazdasági szereplők általi, jóváhagyás nélkül való forgalmazása, vagy dokumentumok és jelölések e szándékkal történő meghamisítása.
73. cikk
Átmeneti rendelkezések
(1) E rendelet egyéb rendelkezéseinek sérelme nélkül, ez a rendelet nem érvénytelenít semmilyen, járműre, illetve rendszerre, alkotóelemre vagy önálló műszaki egységre 2016. január 1-je előtt megadott EU-típusjóváhagyást.
(2) A jóváhagyó hatóságok a 2003/37/EK irányelv és a 76. cikk (1) bekezdésében felsorolt irányelvek szerint továbbra is kiterjesztik a jóváhagyásokat az (1) bekezdésben említett járművekre, rendszerekre, alkotóelemekre és önálló műszaki egységekre. Ilyen jellegű jóváhagyások megszerzése által azonban nem szerezhető meg teljes jármű típusjóváhagyása e rendelet szerint.
(3) E rendelettől eltérve, az új rendszereket, alkotóelemeket, önálló műszaki egységeket vagy az olyan járműtípusokat, amelyek a 2003/37/EK irányelvnek megfelelő teljes járművekre vonatkozó típusjóváhagyásban részesültek, 2017. december 31-ig a továbbiakban is lehet nyilvántartásba venni, forgalomba hozni vagy forgalomba helyezni. A fenti dátumig a nyilvántartásba vétel vagy a forgalomba helyezés tagállamának jogszabályai szerint nyilvántartásba lehet venni és forgalomba lehet helyezni az olyan új járműveket is, amelyek típusa nem képezte a 2003/37/EK irányelv szerinti típusjóváhagyás tárgyát.
Ilyen esetben a nemzeti hatóságok nem tilthatják, korlátozhatják vagy akadályozhatják a jóváhagyott típusnak megfelelő járművek nyilvántartásba vételét, forgalomba hozatalát vagy forgalomba helyezését.
74. cikk
Jelentés
(1) A tagállamok 2019. december 31-ig tájékoztatják a Bizottságot az e rendeletben megállapított típus-jóváhagyási eljárások alkalmazásáról.
(2) Az (1) bekezdés szerint megadott információk alapján a Bizottság 2020. december 31-ig jelentést tesz az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak e rendelet alkalmazásáról.
75. cikk
Felülvizsgálat
(1) A Bizottság 2022. december 31-ig jelentést tesz a (3) bekezdésben említett tárgykörökről az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.
(2) A jelentés az érintett felek bevonásával folytatott konzultáción alapul, és figyelembe veszi a létező európai és nemzetközi szabványokat.
(3) A tagállamok 2021. december 31-ig jelentést tesznek a Bizottságnak az alábbiakkal kapcsolatban:
a)
az e rendelet hatálya alá tartozó járművek számára az első nyilvántartásba vételük előtt az adott tagállam nemzeti hatóságai által megadott egyedi jóváhagyások száma évenként 2016. január 1-jétől kezdve;
b)
az ilyen jóváhagyások alapját képező nemzeti kritériumok, amennyiben ezek eltértek az EU-típusjóváhagyásra vonatkozó kötelező követelményektől.
(4) A jelentést adott esetben jogalkotási javaslatok kísérik, és a jelentésnek meg kell vizsgálnia annak lehetőségét, hogy belefoglalják a harmonizált követelményeken alapuló egyedi jóváhagyásokat e rendeletbe.
76. cikk
Hatályon kívül helyezés
(1) E rendelet 73. cikke (2) bekezdésének sérelme nélkül a 2003/37/EK irányelv, valamint a 74/347/EGK, a 76/432/EGK, a 76/763/EGK, a 77/537/EGK, a 78/764/EGK, a 80/720/EGK, a 86/297/EGK, a 86/298/EGK, a 86/415/EGK, a 87/402/EGK, a 2000/25/EK, a 2009/57/EK, a 2009/58/EK, a 2009/59/EK, a 2009/60/EK, a 2009/61/EK, a 2009/63/EK, a 2009/64/EK, a 2009/66/EK, a 2009/68/EK, a 2009/75/EK, a 2009/76/EK és a 2009/144/EK irányelv 2016. január 1-jétől hatályát veszti.
(2) A hatályon kívül helyezett irányelvekre történő hivatkozások erre a rendeletre történő hivatkozásnak tekintendők, és a 2003/37/EK irányelv tekintetében a III. melléklet szerinti megfelelési táblázattal összhangban értelmezendők.
77. cikk
A 2006/42/EK irányelv módosítása
A 2006/42/EK irányelv 1. cikke (2) bekezdése e) pontja első francia bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„-
mezőgazdasági és erdészeti traktorok, az ezekre a járművekre szerelt munkagépek kivételével,”.
78. cikk
Hatálybalépés és alkalmazás
(1) Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
(2) Ez a rendelet 2016. január 1-jétől alkalmazandó.
A nemzeti hatóságok 2013. március 22-től kezdve a gyártó kérelme esetén nem utasíthatják vissza egy új járműtípus EU-típusjóváhagyását vagy nemzeti típusjóváhagyását, illetve nem tilthatják meg egy új jármű nyilvántartásba vételét, forgalomba hozatalát vagy forgalomba helyezését, amennyiben az adott jármű megfelel e rendeletnek, valamint az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusoknak és végrehajtási jogi aktusoknak.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2013. február 5-én.