NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 488/2014
ze dne 12. května 2014,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1881/2006, pokud jde o maximální limity kadmia v potravinách
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 315/93 ze dne 8. února 1993, kterým se stanoví postupy Společenství pro kontrolu kontaminujících látek v potravinách (1), a zejména na čl. 2 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 1881/2006 (2) stanoví maximální limity kadmia v řadě potravin.
(2)
Vědecká komise pro kontaminující látky v potravinovém řetězci (dále jen „komise CONTAM“) při Evropském úřadu pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad EFSA“) přijala dne 30. ledna 2009 stanovisko o kadmiu v potravinách (3). Úřad EFSA v tomto stanovisku uvedl, že tolerovatelný týdenní přívod (dále jen „TWI“) kadmia činí 2,5 μg/kg tělesné hmotnosti. Ve svém „Prohlášení o tolerovatelném týdenním přívodu kadmia“ (4) úřad EFSA zohlednil posouzení rizika, které nedávno provedl Společný výbor odborníků FAO/WHO pro potravinářské přídatné látky (JECFA) (5), a potvrdil, že TWI činí 2,5 μg/kg tělesné hmotnosti.
(3)
Komise CONTAM dospěla ve vědeckém stanovisku o kadmiu v potravinách k závěru, že se průměrná dietární expozice kadmiu v evropských zemích blíží hodnotě TWI 2,5 μg/kg tělesné hmotnosti nebo ji mírně překračuje. U některých podskupin populace může dietární expozice převyšovat hodnotu TWI zhruba dvojnásobně. Komise CONTAM dále dospěla k závěru, že i když není pravděpodobné, že by expozice jednotlivce na této úrovni měla nepříznivé účinky na funkci ledvin, je třeba expozici kadmiu na úrovni populace snížit.
(4)
Podle vědeckého stanoviska o kadmiu v potravinách vypracovaného komisí CONTAM patří mezi skupiny potravin mající hlavní podíl na dietární expozici kadmiu, zejména vzhledem k vysoké spotřebě, obiloviny a výrobky z obilovin, zelenina, ořechy a luštěniny, škrobovitá kořenová zelenina nebo brambory a maso a masné výrobky. Nejvyšší koncentrace kadmia v potravinářských komoditách byla zjištěna v mořských řasách, rybách a produktech rybolovu, v čokoládě a v potravinách pro zvláštní výživu, jakož i v houbách, olejnatých semenech a jedlých drobech.
(5)
V podrobnějším posouzení expozice, které provedl úřad ESFA v rámci své vědecké zprávy „Cadmium dietary exposure in the European population“ (6) s použitím nové komplexní databáze spotřeby potravin, jež zahrnuje aktualizované údaje o spotřebě potravin v různých členských státech a u různých věkových skupin populace, jsou uvedeny podrobnější informace o konkrétních potravinářských komoditách, které se podílejí na expozici u jednotlivých věkových skupin. V případě dospělých se na expozici podílí hlavně škrobovitá kořenová zelenina a hlíznatá zelenina, obilná zrna a výrobky z obilných zrn a zelenina a zeleninové výrobky. V případě dětí a dospívajících má na expozici hlavní podíl škrobovitá kořenová zelenina a hlíznatá zelenina, obilná zrna a výrobky z obilných zrn a cukr a cukrovinky, zatímco u kojenců a batolat je to nejvíce škrobovitá kořenová zelenina a hlíznatá zelenina, obilná zrna a výrobky z obilných zrn, zelenina a výrobky ze zeleniny, mléko a výrobky z mléka a potraviny pro kojence a malé děti. Z podrobnějšího posouzení expozice vyplývá, že celková expozice není výsledkem jen několika hlavních zdrojů, nýbrž se na ní podílí celá řada různých skupin potravin.
(6)
Byly stanoveny maximální limity pro kadmium u celé řady potravin, mimo jiné u obilovin, zeleniny, masa, ryb, produktů rybolovu, drobů a doplňků stravy. Dosud nebyly stanoveny maximální limity v případě některých potravin, které se významně podílejí na expozici určitých skupin populace (čokoládové a kakaové výrobky, potraviny pro kojence a malé děti). Je proto nezbytné stanovit maximální limity kadmia pro tyto potraviny.
(7)
Maximální limity kontaminujících látek jsou jak u komodit, pro něž maximální limity kadmia již existují (jako je zelenina, maso, ryby, produkty rybolovu, droby a doplňky stravy), tak u komodit, pro něž jsou maximální limity stanoveny nově (jako jsou kakaové a čokoládové výrobky), stanovovány podle zásady ALARA („na co nejnižší rozumně dosažitelné úrovni“) s použitím údajů o výskytu a vzorců spotřeby potravin občany Evropské unie.
(8)
Čokoláda a kakaový prášek prodávané konečnému spotřebiteli mohou obsahovat vysoké množství kadmia a jsou významným zdrojem expozice člověka. Často jsou jejich spotřebiteli děti: například v podobě čokolády jako takové nebo slazených kakaových prášků používaných v kakaových nápojích. Při stanovování maximálních limitů kadmia je třeba zohlednit údaje o výskytu pro různé druhy čokolády a kakaového prášku prodávaných konečnému spotřebiteli. Jelikož množství kadmia v kakaových výrobcích souvisí s jejich obsahem kakaa, je vhodné stanovit různé maximální limity kadmia pro výrobky obsahující různé procentní podíly kakaa. Mělo by se tím zajistit, aby maximální limity mohla splnit i čokoláda s vyšším procentním podílem kakaa.
(9)
V některých regionech zemí, které produkují kakao, může být přirozený vysoký obsah kadmia v půdě. Proto je při stanovování maximálních limitů kadmia třeba zohlednit údaje o výskytu pro kakaové a čokoládové výrobky poskytnuté zeměmi, kde je vysoký obsah kadmia v půdě.
(10)
Počáteční a pokračovací kojenecká výživa se významně podílejí na expozici kadmiu u kojenců a malých dětí. Počáteční a pokračovací kojenecká výživa vyrobená z izolátů sójových bílkovin, samotných nebo ve směsi s bílkovinami kravského mléka, může obsahovat větší množství kadmia než mléčné výrobky, jelikož sójové boby přirozeně čerpají kadmium z půdy. Sójová kojenecká výživa je pro kojence trpící nesnášenlivostí laktózy důležitou alternativou, a musí být proto zajištěno dostatečné zásobení trhu. Pro sójové výrobky je tedy vhodné stanovit vyšší maximální limit.
(11)
Obilné příkrmy a ostatní příkrmy určené pro kojence a malé děti jsou významným zdrojem expozice kadmiu u kojenců a malých dětí. Pro obilné příkrmy a ostatní příkrmy určené pro kojence a malé děti by tedy měl být stanoven zvláštní maximální limit kadmia.
(12)
Snížené expozice u velmi ohrožené skupiny spotřebitelů lze dosáhnout stanovením maximálního limitu pro některé kategorie potravin určených pro zvláštní výživu (např. pro zvláštní léčebné účely pro kojence). Vzhledem k absenci údajů, na nichž lze tento maximální limit založit, je však třeba shromáždit údaje o výskytu za účelem případného stanovení tohoto zvláštního maximálního limitu v budoucnosti.
(13)
V případě některých konkrétních druhů zeleniny (kozí brada, pastinák, celer řapíkatý, křen) je splnění současných maximálních limitů obtížné a z údajů o výskytu, které poskytly členské státy, vyplývá, že hodnoty přírodního pozadí jsou vyšší a srovnatelné s limity pro celer bulvový. Protože je spotřeba těchto komodit nízká a má na expozici člověka zanedbatelný vliv, je vhodné zvýšit maximální limity kadmia pro pastinák, kozí bradu, celer řapíkatý a křen na hodnotu platnou pro celer bulvový.
(14)
Některé druhy ryb jsou v současné době vyňaty ze standardního maximálního limitu pro ryby, který činí 0,05 mg/kg. V případě druhu pelamida obecná (Sarda sarda), mořan obecný (Diplodus vulgaris), úhoře říčního (Anguilla anguilla), cípala šedého (Mugil labrosus labrosus), kranasů (Trachurus spp.), ryb druhu Luvarus imperialis, sardinky (Sardinops spp.) a ryb druhu Dicologoglossa cuneata z nových údajů o výskytu vyplývá, že toto vynětí již není nutné a že standardní maximální limit lze splnit dodržováním správných rybolovných postupů. Zvláštní maximální limity již tedy nejsou pro tyto druhy ryb nezbytné.
(15)
V případě tuňáka druhu Auxis, sardelí (Engraulis spp.) a mečouna obecného (Xiphias gladius) z nových údajů o výskytu vyplývá, že dodržováním správných rybolovných postupů lze splnit nižší maximální limit. Maximální limity pro tyto druhy ryb je proto vhodné změnit.
(16)
V případě sardinky obecné (Sardina pilchardus) a hlaváče zaječího (Sicyopterus lagocephalus) z údajů o výskytu vyplývá, že splnění stávajících maximálních limitů je obtížné, neboť hodnoty přírodního pozadí mohou být vyšší. Spotřeba obou těchto druhů ryb je nízká a na expozici člověka má zanedbatelný vliv. Pro tyto dva druhy ryb je proto v zájmu zajištění dostatečného zásobení trhu vhodné stanovit vyšší maximální limity.
(17)
Nařízení (ES) č. 1881/2006 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(18)
Členským státům a provozovatelům potravinářských podniků by měl být dán čas přizpůsobit se novým maximálním limitům stanoveným tímto nařízením pro kakaové výrobky a potraviny pro kojence a malé děti. Datum použitelnosti maximálních limitů kadmia pro tyto komodity by proto mělo být odloženo.
(19)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 1881/2006 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
1. Maximální limity kadmia stanovené v bodech 3.2.19 a 3.2.20 přílohy nařízení (ES) č. 1881/2006 ve znění tohoto nařízení se použijí ode dne 1. ledna 2015. Potraviny, které nesplňují tyto maximální limity a byly uvedeny na trh v souladu s právními předpisy před 1. lednem 2015, smí být po tomto datu nadále prodávány až do data minimální trvanlivosti nebo data spotřeby.
2. Maximální limity kadmia stanovené v bodě 3.2.7 přílohy nařízení (ES) č. 1881/2006 ve znění tohoto nařízení se použijí ode dne 1. ledna 2019. Potraviny, které nesplňují tyto maximální limity a byly uvedeny na trh v souladu s právními předpisy před 1. lednem 2019, smí být po tomto datu nadále prodávány až do data minimální trvanlivosti nebo data spotřeby.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 12. května 2014.
A BIZOTTSÁG 488/2014/EU RENDELETE
(2014. május 12.)
az 1881/2006/EK rendeletnek az élelmiszerekben előforduló kadmium felső határértékei tekintetében történő módosításáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az élelmiszerekben előforduló szennyező anyagok ellenőrzésére vonatkozó közösségi eljárások megállapításáról szóló, 1993. február 8-i 315/93/EGK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 2. cikke (3) bekezdésére,
mivel:
(1)
Az 1881/2006/EK bizottsági rendelet (2) megállapítja különböző élelmiszerek kadmiumtartalmának felső határát.
(2)
Az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóságnak (EFSA) az élelmiszerláncban előforduló szennyező anyagokkal foglalkozó tudományos testülete (CONTAM panel) 2009. január 30-án szakvéleményt fogadott el az élelmiszerekben előforduló kadmium témájában. (3) Ebben a szakvéleményben az EFSA a megengedhető heti kadmiumbevitelt 2,5 μg/testsúlykilogrammban állapította meg. A megengedhető heti kadmiumbevitellel foglalkozó nyilatkozatában (4) az EFSA megerősítette a heti 2,5 μg/testsúlykilogramm értéket, figyelembe véve az élelmiszer-adalékanyagokkal foglalkozó közös FAO/WHO szakértői bizottság (JECFA) által a közelmúltban elvégzett kockázatértékelést (5).
(3)
Az élelmiszerekben előforduló kadmiumra vonatkozó szakvéleményében a CONTAM panel megállapította, hogy az európai országok lakosságának átlagos kadmiumterhelése megközelíti vagy kismértékben meg is haladja az említett heti 2,5 μg/testsúlykilogramm értéket. A lakosság egyes csoportjai esetében a terhelés elérheti a megengedhető heti bevitel kétszeresét. A panel azt is megállapította, hogy noha az ilyen szintű terhelésnek kitett egyéneknél még elenyésző a vesekárosodás kockázata, a lakosság szintjén jelentkező kadmiumterhelést kívánatos csökkenteni.
(4)
A CONTAM panel élelmiszerekben előforduló kadmiumra vonatkozó szakvéleménye szerint az étrendi kadmiumbevitel nagy részéért a nagy mennyiségben fogyasztott élelmiszerek: a gabonák és gabonaipari termékek, a zöldségek, az olajos magvak és a hüvelyesek, a keményítőtartalmú gyökerek vagy a burgonya, illetve a hús és a húsipari termékek felelősek. A legmagasabb kadmiumkoncentrációk a tengeri moszatban, a halban és a tenger gyümölcseiben, a csokoládéban és a különleges táplálkozási célokra szánt élelmiszerekben, valamint a gombákban, az olajnövényekben és az ehető belsőségekben mérhetők.
(5)
A különböző tagállamok különböző lakossági korosztályainak naprakész ételfogyasztási adatait tartalmazó új, átfogó élelmiszerfogyasztási adatbázis használatával az EFSA elvégzett egy részletesebb expozíciós vizsgálatot azon élelmiszerek azonosítására, amelyek az egyes korosztályok esetében hozzájárulnak az említett expozícióhoz. Erről „Az európai lakosság étrendi kadmiumterhelése” címen készült jelentés. (6) A felnőttek esetében a keményítőtartalmú gyökerek és gumók, a gabonák és a gabonaalapú termékek, a zöldségek és zöldségtermékek jelentik az expozíció fő forrásait. A gyermekek és serdülők esetében a keményítőtartalmú gyökerek és gumók, a gabonák és a gabonaalapú termékek, a cukor és az édességek képezik a legfőbb forrásokat, míg a csecsemők és kisgyermekek számára a keményítőtartalmú gyökerek és gumók, a gabonák és a gabonaalapú termékek, a zöldségek és zöldségtermékek, a tej és a tejtermékek, valamint a csecsemők és kisgyermekek számára készülő ételek. A részletes expozíciós vizsgálat azt mutatja, hogy a teljes terhelés nem csak a néhány főbb forrásból származik, hanem számos különböző ételcsoport kadmiumtartalmából adódik össze.
(6)
Számos élelmiszer kapcsán megállapításra került már a maximális megengedhető kadmiumtartalom, ez a helyzet a gabonák, a zöldségek, a hús, a hal, a tenger gyümölcsei, a belsőségek és az étrend-kiegészítők esetében. Azonban egyes olyan élelmiszerek esetében, amelyek bizonyos csoportokban jelentős kadmiumforrásnak tekinthetők (pl. a csokoládé és a kakaó, a csecsemők és kisgyermekek számára készülő ételek), máig nem került megállapításra a kadmiumtartalom felső határértéke. Ezek esetében tehát szükséges megállapítani a kadmiumtartalom felső határát.
(7)
A szennyező anyagok előfordulására vonatkozó felső határokat mind a kadmiumtartalom tekintetében már szabályozott (zöldségek, hal, hús, tenger gyümölcsei, belsőségek és étrend-kiegészítők), mind az újonnan szabályozandó élelmiszerek (kakaó- és csokoládétermékek) esetében a lehető legalacsonyabb szinten kell megállapítani az ún. „ALARA (as low as reasonably achievable - a lehető legalacsonyabb szinten)” elvnek megfelelően, méghozzá az EU lakosságának élelmiszerfogyasztási szokásait és a megfigyelt előfordulási szinteket figyelembe véve.
(8)
A végső fogyasztók számára értékesített csokoládé és kakaópor nagy mennyiségű kadmiumot tartalmazhat, és az emberi expozíció jelentős forrása. Ezeket a gyerekek gyakran fogyasztják akár csokoládé, akár édesített kakaótartalmú porokból készülő italok formájában. A kadmiumra vonatkozó határértékek megállapításakor figyelembe kell venni a végső fogyasztók számára értékesített különböző típusú csokoládékban és kakaóporokban megfigyelhető szinteket. Mivel ezek kadmiumtartalma a kakaótartalommal hozható összefüggésbe, a különböző kakaótartalmú termékek számára különböző határértékeket kell megállapítani. Ezáltal biztosítható, hogy a magasabb kakaótartalmú csokoládék is megfelelhessenek a határértéknek.
(9)
A kakaótermelő országok egyes részein a talaj kadmiumtartalma eleve magas lehet. Ezért a magas kadmiumtartalmú talajokkal rendelkező kakaótermelő országokból származó kakaó- és csokoládétermékekben megfigyelhető előfordulási szinteket figyelembe kell venni.
(10)
Az anyatejpótló és anyatej-kiegészítő tápszerek jelentős forrásai a csecsemők és kisgyermekek kadmiumterhelésének. A szójafehérje-izolátumokból készült anyatej-helyettesítő és anyatej-kiegészítő tápszerek, akár tartalmaznak tehéntej-fehérjéket, akár nem, magasabb kadmiumszintekkel rendelkeznek, mint a hasonló tejalapú termékek, ugyanis a szójabab természetes körülmények között felveszi a talajban található kadmiumot. A szójaalapú tápszerek azonban fontos alternatívát képviselnek a laktózérzékeny csecsemők táplálásában, ezért fontos biztosítani megfelelő piaci elérhetőségüket. A szójaalapú termékek esetében tehát magasabb határértéket kell előírni.
(11)
A csecsemők és kisgyermek számára mind a feldolgozott gabonákból készülő, mind az egyéb ételkészítmények jelentős kadmiumforrást jelentenek. A feldolgozott gabonákból készülő és az egyéb, kisgyermekeknek szánt ételkészítmények kadmiumtartalmára külön határértéket kell megállapítani.
(12)
A fogyasztók egy igen érzékeny csoportjának expozícióját lehetne csökkenteni a különleges táplálkozási célokra (pl. csecsemők számára speciális gyógyászati célokra) szánt egyes élelmiszer-kategóriák kadmiumtartalmára vonatkozó határértékek előírásával. Azonban a határérték meghatározásához szükséges adatok hiányában egyelőre az előfordulási szinteket célszerű dokumentálni, hogy a jövőben meg lehessen állapítani egy konkrét határértéket.
(13)
Egyes zöldségek esetében (bakszakáll, paszternák, zeller, torma) gondot okoz a jelenleg érvényes határértékek betartása, és a tagállamok által közölt előfordulási adatok alapján a természetes háttér-koncentráció magasabb, a gumós zeller esetében tapasztalthoz hasonló. Mivel e termékeket viszonylag csekély mennyiségben fogyasztják, és az emberi expozícióhoz való hozzájárulásuk elhanyagolható, célszerű az e zöldségek kadmiumtartalmára vonatkozó határértéket a gumós zellerére vonatkozó szintre emelni.
(14)
Egyes halfajok jelenleg kivételt élveznek a halak számára megállapított 0,05 mg/kg általános határérték alól. Az újabb előfordulási adatok alapján ez a kivétel a bonitófélék (Sarda sarda), a kétsávos gyűrűskeszeg (Diplodus vulgaris), az angolna (Anguilla anguilla), a húsosajkú tengeri pér (Mugil labrosus labrosus), a fattyúmakréla (Trachurus species), az ezüstkirály (Luvarus imperialis), a Sardinops nembe tartozó szardínia fajok (Sardinops species) és a karcsú nyelvhal (Dicologoglossa cuneata) esetében már nem indokolt, ugyanis a helyes halászati gyakorlat követésével biztosítható az általános határérték betartása. E fajok esetében tehát nem szükséges külön határértéket alkalmazni.
(15)
A harántsávos tonmakréla (Auxis species), a szardella (Engraulis species) és a kardhal (Xiphias gladius) esetében az újabb előfordulási adatok azt támasztják alá, hogy a helyes halászati gyakorlat követésével megvalósítható a jelenleg előírtnál alacsonyabb határérték betartása. Ezért az e halfajokra vonatkozó határértékeket ki kell igazítani.
(16)
A szardínia (Sardina pilchardus) és a Sicyopterus lagocephalus (nincs magyar neve) esetében megfigyelt előfordulási szintek azt mutatják, hogy a jelenleg érvényes határértékek betartása nehézséget okoz, mivel a természetes háttér-koncentrációk annál magasabbak lehetnek. E két halfajból a fogyasztás csekély, az emberi expozícióhoz elhanyagolható mértékben járul hozzá. Ezért helyénvaló magasabb határértéket előírni az említett két halfaj tekintetében annak érdekében, hogy a piac ellátása biztosított legyen.
(17)
Az 1881/2006/EK rendeletet a fentieknek megfelelően módosítani kell.
(18)
A tagállamok és az élelmiszer-ipari vállalkozók számára elegendő időt kell hagyni a kakaótermékek valamint a csecsemőknek és kisgyermekeknek szánt ételkészítmények tekintetében az e rendeletben megállapított új határértékekhez való alkalmazkodásra. Az ezek kadmiumtartalmára vonatkozó határértékeket egy későbbi időponttól kezdődően kell alkalmazni.
(19)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állategészségügyi Állandó Bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 1881/2006/EK rendelet melléklete e rendelet mellékletének megfelelően módosul.
2. cikk
(1) Az 1881/2006/EK rendelet mellékletének 3.2.19. és 3.2.20. pontjában szereplő, ennek a rendeletnek megfelelően módosított kadmium-határértékek 2015. január 1-jétől alkalmazandók. Azok az élelmiszerek, amelyeket 2015. január 1-jét megelőzően jogszerűen hoztak forgalomba, de az új határértékeknek nem felelnek meg, minőségmegőrzési idejükön vagy fogyaszthatósági idejükön belül továbbra is forgalomba hoztatók.
(2) Az 1881/2006/EK rendelet mellékletének 3.2.7. pontjában szereplő, ennek a rendeletnek megfelelően módosított kadmium-határértékek 2019. január1-jétől alkalmazandók. Azok az élelmiszerek, amelyeket 2019. január 1-jét megelőzően jogszerűen hoztak forgalomba, de az új határértékeknek nem felelnek meg, minőségmegőrzési idejükön vagy fogyaszthatósági idejükön belül továbbra is forgalomba hoztatók.
3. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. május 12-én.