NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 666/2014
ze dne 12. března 2014,
kterým se stanoví základní požadavky na inventurní systém Unie a zohledňují změny v souvislosti s potenciály globálního oteplování a mezinárodně dohodnutými pokyny k inventurám podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013 ze dne 21. května 2013 o mechanismu monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů a podávání dalších informací na úrovni členských států a Unie vztahujících se ke změně klimatu a o zrušení rozhodnutí č. 280/2004/ES (1), a zejména na čl. 6 odst. 2 a čl. 7 odst. 6 písm. b) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Mechanismus monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů je nutný k tomu, aby bylo možné vyhodnotit skutečný pokrok v plnění závazků Unie a jejích členských států souvisejících s omezením nebo snížením emisí všech skleníkových plynů podle Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (dále též „úmluva UNFCCC“) schválené rozhodnutím Rady 94/69/ES (2), jejího Kjótského protokolu schváleného rozhodnutím Rady 2002/358/ES (3) a souboru právních aktů Unie přijatých v roce 2009 a společně označovaných jako „klimaticko-energetický balíček“.
(2)
Rozhodnutí 19/CMP.1 konference smluvních stran úmluvy UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu stanoví pokyny pro národní systémy, jež by smluvní strany měly použít. Měla by proto být upřesněna pravidla týkající se inventurního systému Unie s cílem dostát závazkům podle uvedeného rozhodnutí a zajistit včasnost, transparentnost, přesnost, jednotnost, srovnatelnost a úplnost zpráv o emisích skleníkových plynů podávaných sekretariátu úmluvy UNFCCC.
(3)
K zabezpečení kvality inventurního systému Unie je nutné stanovit další pravidla týkající se program zajišťování kvality a kontroly kvality inventury skleníkových plynů Unie.
(4)
K zajištění úplnosti inventury Unie v souladu s obecnými zásadami pro vypracování národních inventur skleníkových plynů je nezbytné zajistit metodiky a údaje, které Komise využije, po konzultaci a v úzké spolupráci s dotčeným členským státem, při přípravě odhadu chybějících údajů v národní inventuře členského státu podle čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 525/2013.
(5)
K zajištění včasného a účinného provádění závazků Unie podle Kjótského protokolu úmluvy UNFCCC je nezbytné stanovit lhůty pro spolupráci a koordinaci mezi členskými státy a Unií během každoročního procesu podávání zpráv a přezkumu podle úmluvy UNFCCC.
(6)
Je třeba zohlednit změny hodnot potenciálů globálního oteplování a mezinárodně dohodnutých pokynů k národním inventurám antropogenních emisí ze zdrojů a jejich pohlcení pomocí propadů v souladu s příslušnými rozhodnutími přijatými orgány úmluvy UNFCCC a Kjótského protokolu.
(7)
V zájmu zajištění soudržnosti s prováděním požadavků na sledování a vykazování podle úmluvy UNFCCC a Kjótského protokolu by se toto nařízení mělo použít od 1. ledna 2015,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
1. Inventura skleníkových plynů Unie je součtem emisí skleníkových plynů členských států ze zdrojů a jejich pohlcení pomocí propadů na území Evropské unie podle čl. 52 Smlouvy o Evropské unii a je stanovena na základě inventur skleníkových plynů členských států, jak jsou vykazovány podle článku 7 nařízení (EU) č. 525/2013, za úplné časové řady inventárních let.
2. Toto nařízení stanoví pravidla pro požadavky na inventurní systém Unie, dále konkretizuje pravidla týkající se přípravy a správy inventury skleníkových plynů Unie včetně pravidel pro spolupráci s členskými státy během každoročního procesu podávání zpráv a přezkumu inventur podle Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (dále též „úmluva UNFCCC“).
3. Toto nařízení rovněž stanoví pravidla týkající se hodnot potenciálů globálního oteplování a mezinárodně dohodnutých pokynů k inventurám, které mají být používány členskými státy a Komisí při stanovení a vykazování inventury skleníkových plynů.
Článek 2
Inventura skleníkových plynů Unie
1. Při přípravě a správě inventury skleníkových plynů Unie se Komise snaží zajistit:
a)
úplnost inventury skleníkových plynů Unie použitím postupu stanoveného v čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 525/2013;
b)
že inventura skleníkových plynů Unie poskytne transparentní souhrn emisí skleníkových plynů členských států a jejich pohlcení pomocí propadů a že transparentním způsobem odráží příspěvek členských států co do emisí a pohlcení pomocí propadů k inventuře skleníkových plynů Unie;
c)
že se celkový objem emisí skleníkových plynů Unie a jejich pohlcení pomocí propadů za vykazovaný rok rovná součtu emisí skleníkových plynů členských států a jejich pohlcení pomocí propadů, jež byly za tentýž rok vykázány podle čl. 7 odst. 1 až 5 nařízení (EU) č. 525/2013;
d)
že inventura skleníkových plynů Unie zahrnuje souvislé časové řady emisí a pohlcování pomocí propadů za všechny vykazované roky.
2. Komise a členské státy usilují o zvýšení srovnatelnosti inventur skleníkových plynů členských států.
Článek 3
Program zajišťování kvality a kontroly kvality inventury skleníkových plynů Unie
1. Unijní program zajišťování kvality a kontroly kvality uvedený v čl. 6 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 525/2013 doplní programy zajišťování kvality a kontroly kvality prováděné členskými státy.
2. Členské státy zajistí kvalitu údajů o činnostech, emisních faktorů a dalších ukazatelů používaných v národní inventuře skleníkových plynů, rovněž použitím článků 6 a 7.
3. Členské státy poskytnou Komisi a Evropské agentuře pro životní prostředí všechny příslušné informace ze svých archivů zřízených a spravovaných v souladu s bodem 16 písm. a) přílohy k rozhodnutí 19/CMP.1 konference smluvních stran úmluvy UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu, pokud to bude vyžadováno během přezkumu inventury skleníkových plynů Unie podle úmluvy UNFCCC.
Článek 4
Doplnění chybějících údajů
1. Odhady Komise ohledně chybějících údajů v inventuře skleníkových plynů členského státu, jak je uvedeno v čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 525/2013, jsou založeny na těchto metodikách a údajích:
a)
pokud členský stát předložil v předchozím vykazovaném roce souvislou časovou řadu odhadů pro příslušnou kategorii zdrojů, které dosud nebyly upraveny dle čl. 5 odst. 2 Kjótského protokolu, a pokud platí kterákoliv z těchto podmínek:
i)
daný členský stát předložil přibližnou inventuru skleníkových plynů za rok X - 1 podle čl. 8 odst. 1 nařízení (EU) č. 525/2013, která obsahuje chybějící odhad, pak na základě údajů dané přibližné inventury skleníkových plynů,
ii)
daný členský stát nepředložil přibližnou inventuru skleníkových plynů za rok X - 1 podle čl. 8 odst. 1 nařízení (EU) č. 525/2013, ale odhad přibližných emisí skleníkových plynů za rok X - 1 v souladu s čl. 8 odst. 1 nařízení (EU) č. 525/2013 vypracovala pro členské státy Unie, pak na základě údajů dané přibližné inventury skleníkových plynů Unie,
iii)
použití údajů přibližné inventury skleníkových plynů není možné nebo může vést k velmi nepřesným odhadům, pak u chybějících odhadů v odvětví energetiky na základě údajů získaných v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1099/2008 (4),
iv)
použití údajů přibližné inventury skleníkových plynů není možné nebo může vést k velmi nepřesným odhadům, pak u chybějících odhadů neenergetických odvětví na základě odhadů vycházejících z technických pokynů pro metodiky úprav dle čl. 5 odst. 2 Kjótského protokolu, aniž by se použil konzervativní faktor uvedený v těchto pokynech;
b)
pokud odhad pro příslušnou kategorii zdrojů byl v předchozích letech upraven dle čl. 5 odst. 2 Kjótského protokolu, přičemž dotyčný členský stát nepředložil revidovaný odhad, pak na základě základní metody úpravy použité odborným přezkumným týmem podle technických pokynů pro metodiky úprav dle čl. 5 odst. 2 Kjótského protokolu, aniž by se použil konzervativní faktor uvedený v těchto pokynech;
c)
pokud byl v předchozích letech odhad pro příslušnou kategorii předmětem technických oprav podle čl. 19 odst. 3 písm. c) nařízení (EU) č. 525/2013 a dotyčný členský stát nepředložil revidovaný odhad, pak na základě metody použité technickým odborným přezkumným týmem pro výpočet technické opravy;
d)
pokud nejsou souvislé časové řady vykazovaných odhadů pro příslušnou kategorii zdrojů dostupné a pokud nebyl odhad pro kategorii zdrojů upraven dle čl. 5 odst. 2 Kjótského protokolu, pak na základě technických pokynů pro metodiky úprav, aniž by se použil konzervativní faktor uvedený v těchto pokynech.
2. Komise připraví odhady uvedené v odstavci 1 do 31. března vykazovaného roku v konzultaci s dotčeným členským státem.
3. Dotčený členský stát použije odhady uvedené v odstavci 1 pro svou národní zprávu podanou sekretariátu úmluvy UNFCCC dne 15. dubna s cílem zajistit soudržnost mezi inventurou skleníkových plynů Unie a inventurami skleníkových plynů členských států.
Článek 5
Lhůty pro spolupráci a koordinaci během každoročního procesu podávání zpráv a přezkumu podle úmluvy UNFCCC
1. Jestliže členský stát zamýšlí opětovně předložit svou inventuru sekretariátu úmluvy UNFCCC do 27. května, oznámí nejprve tutéž inventuru Komisi, a to do 8. května. Údaje nahlášené Komisi se nesmí odlišovat od údajů předložených sekretariátu úmluvy UNFCCC.
2. Jestliže členský stát zamýšlí učinit jakékoli jiné opětovné předložení své inventury sekretariátu úmluvy UNFCCC po 27. květnu, jež obsahuje jiné informace, než které byly dříve sděleny Komisi, musí členský stát tuto informaci Komisi oznámit nejpozději do jednoho týdne od jejího opětovného předložení sekretariátu úmluvy UNFCCC.
3. Členský stát sdělí Komisi tyto údaje:
a)
vyjádření odborného přezkumného týmu poukazující na potenciální problém s inventurou skleníkových plynů daného členského státu související s požadavky závazné povahy, jež by mohl vést k úpravě či potenciální otázce týkající se plnění závazků (tzv. „Saturday paper“), a to do jednoho týdne od obdržení informací od sekretariátu úmluvy UNFCCC;
b)
opravy odhadů emisí skleníkových plynů provedené po dohodě mezi členským státem a odborným přezkumným týmem pro dané předložení inventury skleníkových plynů během procesu přezkumu, jak jsou uvedeny v odpovědi na vyjádření uvedené v písm. a), a to do jednoho týdne od jejího předložení sekretariátu úmluvy UNFCCC;
c)
návrh jednotlivé kontrolní zprávy o inventuře, která obsahuje upravené odhady emisí skleníkových plynů nebo otázku týkající se plnění závazků v případě, kdy členský stát nevyřešil problém, na který poukázal odborný přezkumný tým, a to do jednoho týdne od obdržení této zprávy od sekretariátu úmluvy UNFCCC;
d)
odpověď členského státu na návrh jednotlivé kontrolní zprávy o inventuře v případě, kdy navrhovaná úprava není přijata a je doplněna shrnutím, ve kterém členský stát uvádí, zda přijímá nebo odmítá kterékoli navrhované úpravy, a to do jednoho týdne od předložení odpovědi sekretariátu úmluvy UNFCCC;
e)
závěrečnou jednotlivou kontrolní zprávu o inventuře, a to do jednoho týdne od jejího obdržení ze sekretariátu úmluvy UNFCCC;
f)
případnou otázku týkající se plnění závazků, která byla předložena Výboru pro kontrolu plnění závazků dle Kjótského protokolu, oznámení ze strany Výboru pro kontrolu plnění závazků, že se bude otázkou týkající se plnění závazků zabývat, a veškeré předběžné nálezy a rozhodnutí Výboru pro kontrolu plnění závazků a jeho poboček týkajících se členského státu, a to do jednoho týdne od jejich obdržení ze sekretariátu úmluvy UNFCCC.
4. Útvary Komise předloží všem členským státům shrnutí informací uvedených v odstavci 3.
5. Útvary Komise poskytnou členským státům informace uvedené v odstavci 3 po použití uvedeného odstavce obdobně na inventuru skleníkových plynů Unie.
6. Jakékoli opravy podle odst. 3 písm. b), pokud jde o předložení inventury skleníkových plynů Unie, se provedou ve spolupráci s příslušným členským státem.
7. Pokud jsou na inventuru skleníkových plynů členského státu uplatněny úpravy podle mechanismu plnění závazků dle Kjótského protokolu, daný členský stát bude s Komisí koordinovat svou odezvu na postup přezkumu v souvislosti s povinnostmi podle nařízení (EU) č. 525/2013 v těchto lhůtách:
a)
v časovém rámci stanoveném v Kjótském protokolu, mají-li upravené odhady v jediném roku nebo kumulativní úpravy v po sobě jdoucích letech závazného období pro jeden či více členských států za následek úpravy inventury skleníkových plynů Unie v množství vedoucím k nesplnění metodických či vykazovacích požadavků dle čl. 7 odst. 1 Kjótského protokolu pro účely požadavků způsobilosti stanovených v pokynech přijatých podle článku 7 Kjótského protokolu;
b)
do dvou týdnů před předložením:
i)
žádosti o opětné nabytí způsobilosti příslušným orgánům v rámci Kjótského protokolu,
ii)
odpovědi na rozhodnutí zabývat se otázkou týkající se plnění závazků či na předběžné nálezy Výboru pro kontrolu plnění závazků.
8. Během týdne věnovaného přezkumu inventury Unie podle úmluvy UNFCCC poskytnou členské státy co nejdříve odpovědi na dotazy vznesené hodnotiteli UNFCCC týkající se otázek, které spadají do jejich odpovědnosti podle čl. 4 odst. 2 a 3 tohoto nařízení.
Článek 6
Pokyny k inventuře skleníkových plynů
Členské státy a Komise určí inventury skleníkových plynů podle čl. 7 odst. 1 až 5 nařízení (EU) č. 525/2013 v souladu s:
a)
pokyny Mezivládního panelu pro změnu klimatu (IPCC) pro národní inventury skleníkových plynů (2006);
b)
pokyny IPCC ohledně revidovaných doplňkových metod a správné praxe vyplývajících z Kjótského protokolu (2013);
c)
doplňkem z roku 2013 k pokynům IPCC pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006: mokřady pro odvodňování mokřadů a zavodňování uvedené v čl. 7 odst. 1 písm. d) nařízení (EU) č. 525/2013;
d)
pokyny podle úmluvy UNFCCC pro přípravu vnitrostátních sdělení stranami uvedenými v příloze I úmluvy, část 1: Pokyny podle úmluvy UNFCCC pro vykazování ročních inventur podle rozhodnutí 24/CP.19 konference smluvních stran úmluvy UNFCCC;
e)
pokyny pro přípravu informací požadovaných podle čl. 7 Kjótského protokolu přijaté konferencí smluvních stran úmluvy UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu.
Článek 7
Potenciály globálního oteplování
Členské státy a Komise pro účely stanovení a vykazování inventur skleníkových plynů podle čl. 7 odst. 1 až 5 nařízení (EU) č. 525/2013, jakož pro inventuru skleníkových plynů Unie, používají využívají potenciály globálního oteplování uvedené v příloze III rozhodnutí 24/CP.19 konference smluvních stran úmluvy UNFCCC.
Článek 8
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 1. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 12. března 2014.
A BIZOTTSÁG 666/2014/EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2014. március 12.)
az 525/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek megfelelően az uniós nyilvántartási rendszerre vonatkozó érdemi követelmények megállapításáról, valamint a globális felmelegedési potenciálokban és a nemzetközileg elfogadott nyilvántartási iránymutatásokban bekövetkezett változások figyelembevételéről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának nyomon követésére és bejelentésére, valamint az éghajlatváltozással kapcsolatos egyéb információk nemzeti és uniós szintű bejelentésére szolgáló rendszerről, valamint a 280/2004/EK határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. május 21-i 525/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 6. cikke (2) bekezdésére és 7. cikke (6) bekezdésének b) pontjára,
mivel:
(1)
Az ENSZ Éghajlat-változási Keretegyezménye (UNFCCC) - melyet a 94/69/EK tanácsi határozat (2) hagyott jóvá -, a keretegyezményhez tartozó, a 2002/358/EK tanácsi határozattal (3) jóváhagyott Kiotói Jegyzőkönyv, valamint a 2009-ben elfogadott, integrált energiaügyi és éghajlat-változási csomagként említett uniós jogszabálycsomag értelmében fennálló, az üvegházhatást okozó gázok összes kibocsátásának korlátozásával vagy csökkentésével kapcsolatos uniós és tagállami kötelezettségek teljesítésében elért tényleges haladás értékelésének lehetővé tétele érdekében az üvegházhatásúgáz-kibocsátás nyomon követésére és jelentésére vonatkozó mechanizmusra van szükség.
(2)
Az UNFCCC részes feleinek a Kiotói Jegyzőkönyvben részes felek találkozójául szolgáló konferenciáján elfogadott 19/CMP.1. határozat meghatározza a nemzeti rendszerekre vonatkozó iránymutatásokat, amelyeket a feleknek alkalmazniuk kell. Az uniós nyilvántartási rendszerre vonatkozó szabályokat ezért az említett határozat szerinti kötelezettségek teljesítésének lehetővé tétele érdekében meg kell állapítani, biztosítva, hogy az UNFCCC titkárságának történő jelentéstételre a határidő betartásával, átlátható, pontos, egységes, összehasonlítható és hiánytalan módon kerüljön sor.
(3)
Az uniós nyilvántartási rendszer minőségének biztosítása érdekében az üvegházhatású gázok uniós nyilvántartásának minőségbiztosítási és minőség-ellenőrzési programja tekintetében további szabályokat kell megállapítani.
(4)
Az uniós jegyzék teljességének az üvegházhatású gázok nemzeti jegyzékeire vonatkozó iránymutatásokkal összhangban történő biztosítása érdekében meg kell határozni azokat a módszereket és adatokat, amelyeket a Bizottság - az érintett tagállamokkal folytatott konzultáció és szoros együttműködés során - a tagállami jegyzékről hiányzó adatok vonatkozásában az 525/2013/EU rendelet 9. cikke (2) bekezdésének megfelelően készített becslések kapcsán alkalmaz.
(5)
Az UNFCCC Kiotói Jegyzőkönyve értelmében fennálló uniós kötelezettségek időben történő és hatékony végrehajtása érdekében meg kell határozni az éves jelentéstételi folyamat és az UNFCCC által végzett felülvizsgálat során a tagállamok és az Unió között megvalósuló együttműködés és koordináció ütemtervét.
(6)
Figyelembe kell venni a globális felmelegedési potenciál értékeinek változásait, valamint az üvegházhatást okozó gázok emberi eredetű, forrásonkénti kibocsátásainak, továbbá gáznyelőnkénti eltávolításának nemzeti jegyzékeire vonatkozó, nemzetközi szinten elfogadott iránymutatásokat, az UNFCCC és a Kiotói Jegyzőkönyv testületei által elfogadott vonatkozó határozatoknak megfelelően.
(7)
Az UNFCCC és a Kiotói Jegyzőkönyv értelmében fennálló nyomonkövetési és jelentéstételi kötelezettségek végrehajtásával való egységesség biztosítása érdekében e rendelet 2015. január 1-jétől alkalmazandó,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Tárgy
(1) Az üvegházhatású gázok európai uniós nyilvántartása az Európai Uniónak az Európai Unióról szóló szerződés 52. cikke szerinti területére vonatkozó, az üvegházhatást okozó gázok forrásokból kibocsátott, valamint nyelők által eltávolított tagállami mennyiségeinek összege, melyet az 525/2013/EU rendelet 7. cikkének megfelelően, a tárgyévek teljes idősorára vonatkozóan jelentett tagállami üvegházhatásúgáz-jegyzékek alapján határoznak meg.
(2) E rendelet megállapítja az uniós nyilvántartási rendszerre vonatkozó követelményeket, és további szabályokat határoz meg az üvegházhatású gázok uniós nyilvántartásának elkészítése és vezetése vonatkozásában, ideértve a tagállamokkal az éves jelentéstételi folyamat során, valamint az ENSZ Éghajlat-változási Keretegyezménye (UNFCCC) nyilvántartásának felülvizsgálata folyamán megvalósuló együttműködésre vonatkozó szabályokat.
(3) E rendelet ezen túlmenően megállapítja a globális felmelegedési potenciál értékeire, valamint az üvegházhatású gázok nyilvántartásának meghatározása és jelentése során a tagállamok és a Bizottság által alkalmazandó, nemzetközi szinten elfogadott iránymutatásokra vonatkozó szabályokat.
2. cikk
Az üvegházhatású gázok uniós nyilvántartása
(1) Az üvegházhatású gázok uniós nyilvántartásának elkészítése és vezetése során a Bizottság a következőkre törekszik:
a)
annak biztosítása az 525/2013/EU rendelet 9. cikkének (2) bekezdésében foglalt eljárás alkalmazásával, hogy az üvegházhatású gázok uniós nyilvántartása hiánytalan legyen;
b)
annak szavatolása, hogy az üvegházhatású gázok uniós nyilvántartása a tagállami üvegházhatásúgáz-kibocsátások és gáznyelők révén való eltávolítások átlátható összesítését biztosítsa, továbbá hogy átlátható módon tükrözze azt, hogy a tagállami üvegházhatásúgáz-kibocsátások és gáznyelők révén való eltávolítások miként járulnak hozzá az üvegházhatású gázok uniós nyilvántartásához;
c)
annak biztosítása, hogy az adott jelentéstételi év tekintetében az üvegházhatású gázok unióbeli kibocsátásának és gáznyelők révén való eltávolításainak összege egyenlő legyen az 525/2013/EU rendelet 7. cikkének (1)-(5) bekezdése szerint jelentett tagállami üvegházhatásúgáz-kibocsátások és gáznyelők révén való eltávolítások összegével;
d)
annak biztosítása, hogy az üvegházhatású gázok uniós nyilvántartása valamennyi jelentett év tekintetében tartalmazza a kibocsátások és a gáznyelőnkénti eltávolítások következetes idősorait.
(2) A Bizottság és a tagállamok törekednek a tagállami üvegházhatásúgáz-jegyzékek közötti összehasonlíthatóság fokozására.
3. cikk
Az üvegházhatású gázok uniós nyilvántartásának minőségbiztosítási és minőség-ellenőrzési programja
(1) Az 525/2013/EU rendelet 6. cikke (1) bekezdésének a) pontjában említett uniós minőségbiztosítási és minőség-ellenőrzési program kiegészíti a tagállamok által végrehajtott minőségbiztosítási és minőség-ellenőrzési programokat.
(2) A tagállamok - többek között a 6. és a 7. cikk alkalmazása révén - biztosítják a tevékenységi adatok, a kibocsátási tényezők és a nemzeti üvegházhatásúgáz-jegyzékük tekintetében felhasznált más paraméterek minőségét.
(3) A tagállamok - amennyiben az UNFCCC által az üvegházhatású gázok uniós nyilvántartása vonatkozásában végzett felülvizsgálat alatt ez szükségessé válik - a Bizottság és az Európai Környezetvédelmi Ügynökség rendelkezésére bocsátanak minden releváns információt, amelyet az UNFCCC részes feleinek a Kiotói Jegyzőkönyvben részes felek találkozójául szolgáló konferenciáján elfogadott 19/CMP.1. határozat melléklete (16) bekezdése a) pontjának megfelelően létrehozott és kezelt archívumaikban tárolnak.
4. cikk
A hiányzó adatok pótlása
(1) Az 525/2013/EU rendelet 9. cikke (2) bekezdésének megfelelően a Bizottság által végzett, a tagállamok üvegházhatásúgáz-jegyzékeiről hiányzó adatokra vonatkozó becslések a következő módszereken és adatokon alapulnak:
a)
amennyiben az adott tagállam az előző jelentési tárgyévben az érintett forráskategória vonatkozásában a becslések tekintetében következetes idősorokat nyújtott be, melyeket a Kiotói Jegyzőkönyv 5. cikkének (2) bekezdése szerint nem igazítottak ki, továbbá az alábbiak bármelyikének bekövetkezése esetén:
i.
az érintett tagállam az 525/2013/EU rendelet 8. cikkének (1) bekezdése szerint az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásáról megközelítőleges adatokat tartalmazó jegyzéket nyújtott be az X - 1 év vonatkozásában, amely tartalmazza a hiányzó becslést, a becslés alapját a megközelítőleges adatokat tartalmazó jegyzék adatai biztosítják;
ii.
az érintett tagállam nem nyújtott be az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásáról megközelítőleges adatokat tartalmazó jegyzéket az X - 1 év vonatkozásában az 525/2013/EU rendelet 8. cikke (1) bekezdésének megfelelően, viszont az Unió az adott tagállam tekintetében, az 525/2013/EU rendelet 8. cikke (1) bekezdésének megfelelően elvégezte az X - 1 évre nézve az üvegházhatású gázok kibocsátására vonatkozó becslést, a becslés alapja az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásáról megközelítőleges adatokat tartalmazó uniós nyilvántartás;
iii.
az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásáról megközelítőleges adatokat tartalmazó jegyzékből származó adatok használata nem lehetséges, vagy az energiaágazat vonatkozásában hiányzó adatok következtében nagymértékben pontatlan becsléshez vezetne, a becslés alapját az 1099/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (4) megfelelően kapott adatok biztosítják;
iv.
az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásáról megközelítőleges adatokat tartalmazó jegyzékből származó adatok használata nem lehetséges, vagy a nem az energiaágazatok vonatkozásában hiányzó adatok következtében nagymértékben pontatlan számításhoz vezetne, a becslés alapját a Kiotói Jegyzőkönyv 5. cikkének (2) bekezdése értelmében végzett kiigazításokra vonatkozó módszerekről szóló technikai iránymutatások követésével, az érintett iránymutatásban meghatározott konzervatív tényező alkalmazása nélkül végzett számítás biztosítja;
b)
amennyiben az adott forráskategóriára vonatkozó becslést a korábbi években a Kiotói Jegyzőkönyv 5. cikkének (2) bekezdése szerint kiigazították, az érintett tagállam pedig nem nyújtott be felülvizsgált becslést, a becslés alapja a Kiotói Jegyzőkönyv 5. cikkének (2) bekezdése szerinti kiigazításokra vonatkozó módszerekről szóló technikai útmutatóban előírt, a szakértői felülvizsgáló csoport által alkalmazott alapvető kiigazítási módszer (az útmutatóban meghatározott konzervatív tényező alkalmazása nélkül);
c)
amennyiben valamely releváns kategória esetében a becslés tekintetében a korábbi években az 525/2013/EU rendelet 19. cikke (3) bekezdésének c) pontja szerint technikai korrekciót alkalmaztak, és az érintett tagállam nem nyújtott be felülvizsgált becslést, a becslés alapja a technikai szakértői felülvizsgálói csoport által a technikai korrekció kiszámítására alkalmazott módszer;
d)
amennyiben az érintett forráskategóriára vonatkozó jelentett becsült értékek összefüggő idősorozata nem áll rendelkezésre, és amennyiben a forráskategória becsült értékét nem igazították ki a Kiotói Jegyzőkönyv 5. cikkének (2) bekezdése szerint, a becslés alapja a módosítások technikai útmutatója, az ezen útmutatóban meghatározott konzervatív tényező alkalmazása nélkül.
(2) A Bizottság az (1) bekezdésben említett becsléseket az érintett tagállamokkal folytatott konzultáció mellett a jelentés tárgyévének március 31-éig elkészíti.
(3) Az érintett tagállam az üvegházhatású gázok uniós nyilvántartása és az üvegházhatást okozó gázok nemzeti jegyzéke közötti egységesség biztosítása érdekében az UNFCCC számára április 15-ig benyújtandó tagállami adatokhoz az (1) bekezdésben említett becsléseket használja.
5. cikk
Az éves jelentéstételi folyamat, valamint az UNFCCC által végzett felülvizsgálat során megvalósuló együttműködésre és koordinációra vonatkozó ütemtervek
(1) Ha a tagállam május 27-ig ismételten be kívánja nyújtani jegyzékét az UNFCCC titkárságának, ugyanezt a jegyzéket előzetesen, május 8-ig jelentenie kell a Bizottság számára. A Bizottságnak jelentett információknak meg kell egyezniük az UNFCCC titkársága számára továbbított információkkal.
(2) Ha a tagállam május 27-ét követően ismételten be kívánja nyújtani jegyzékét az UNFCCC titkárságának, és a jegyzékben foglalt információk eltérnek a Bizottság számára már jelentett információktól, az érintett tagállam az információkat legkésőbb egy héttel az UNFCCC számára történő ismételt benyújtást követően jelenti a Bizottságnak.
(3) A tagállamok jelentést tesznek a Bizottságnak az alábbi információkról:
a)
szakértői felülvizsgálói csoporttól származó, arra vonatkozó jelzés, hogy az üvegházhatást okozó gázok tagállami jegyzékével kapcsolatban kötelező jellegű kötelezettségekhez kapcsolódó potenciális problémák merülhetnek fel, amelyek kiigazításhoz vezethetnek vagy megkérdőjelezhetik a végrehajtást (az úgynevezett „Saturday paper”, vagyis a felülvizsgálat utolsó napján kibocsátott dokumentum); az UNFCCC titkárságától kapott információk kézhezvételétől számított egy héten belül;
b)
a tagállam és a szakértői felülvizsgálói csoport megegyezésével az üvegházhatású gázok kibocsátásának benyújtott jegyzékében az üvegházhatású gázok kibocsátására vonatkozó becslések javítása a felülvizsgálati folyamat során; az a) pontban említett jelzésre válaszul, az UNFCCC titkárságának történő benyújtást követő egy héten belül;
c)
a jegyzékre vonatkozó egyedi felülvizsgálati jelentéstervezet, amely tartalmazza az üvegházhatásúgáz-kibocsátások kiigazított becsléseit vagy - amennyiben a tagállam nem orvosolta a szakértői felülvizsgáló csoport által jelzett problémát - a végrehajtással kapcsolatos kérdést; az UNFCCC titkársága által küldött jelentés kézhezvételétől számított egy héten belül;
d)
a tagállam válasza a jegyzékre vonatkozó egyedi felülvizsgálati jelentéstervezetre abban az esetben, ha a javasolt kiigazítást nem fogadják el; a választ összefoglaló kíséri, amelyben a tagállam jelzi, hogy elfogadja vagy elutasítja-e a javasolt kiigazításokat; a válasznak az UNFCCC titkárságának történő benyújtásától számított egy héten belül;
e)
a jegyzékre vonatkozó végleges egyedi felülvizsgálati jelentés; az UNFCCC titkársága által küldött dokumentum kézhezvételétől számított egy héten belül;
f)
a Kiotói Jegyzőkönyv Megfelelési Bizottságának benyújtott, a végrehajtással kapcsolatos bármiféle kérdés, továbbá a Megfelelési Bizottság arra vonatkozó bejelentése, hogy megkezdi egy, a végrehajtással kapcsolatos kérdés vizsgálatát, valamint a Megfelelési Bizottságnak és társszervezeteinek a tagállammal kapcsolatos valamennyi előzetes megállapítása és döntése; az UNFCCC titkársága által küldött dokumentum kézhezvételétől számított egy héten belül.
(4) A bizottsági szolgálatok a (3) bekezdésben említett információkról összefoglalót küldenek a tagállamoknak.
(5) A bizottsági szolgálatok a (3) bekezdésben említett információkat értelemszerűen az üvegházhatású gázok uniós nyilvántartása tekintetében is megküldik a tagállamoknak.
(6) A (3) bekezdés b) pontjában említett, az üvegházhatású gázok uniós nyilvántartásában eszközölt bármely javítást az érintett tagállammal együttműködésben kell elvégezni.
(7) Amennyiben a Kiotói Jegyzőkönyv megfelelési mechanizmusa értelmében valamelyik tagállam esetében kiigazítják az üvegházhatást okozó gázok nemzeti jegyzékét, az érintett tagállam a Bizottsággal egyezteti a felülvizsgálati folyamatra adott válaszát az 525/2013/EU rendeletnek megfelelő kötelezettségei vonatkozásában, az alábbi időkereteken belül:
a)
a Kiotói Jegyzőkönyv alapján biztosított időkereten belül, amennyiben egyetlen év kiigazított becsült értékei vagy a kötelezettségvállalási időszak egymás után következő éveinek összeadódó kiigazításai egy vagy több tagállam esetében a mennyiség tekintetében az uniós nyilvántartás olyan mértékű kiigazítását vonnák maguk után, amelynek következményeként a Kiotói Jegyzőkönyv 7. cikkének (1) bekezdése szerinti módszertani és jelentéstételi követelmények a jogosultsági követelmények tekintetében a Kiotói Jegyzőkönyv 7. cikke szerint elfogadott útmutatóban foglaltak szerint nem teljesülnének;
b)
a következő dokumentumok benyújtását megelőző két héten belül:
i.
a Kiotói Jegyzőkönyv szerinti érintett testületekhez küldött, a jogosultság visszaállítására vonatkozó kérelem;
ii.
a végrehajtással kapcsolatos kérdés vizsgálatáról rendelkező határozatra vagy a Megfelelési Bizottság előzetes megállapításaira adott válasz.
(8) Azon a héten, melynek során az UNFCCC által az üvegházhatású gázok uniós nyilvántartása vonatkozásában végzett felülvizsgálatra sor kerül, a tagállamok a lehető leghamarabb választ adnak az UNFCCC által végzett felülvizsgálat nyomán felmerülő, a 4. cikk (2) és (3) bekezdése értelmében az illetékességük alá tartozó problémákkal kapcsolatos kérdésekre.
6. cikk
Az üvegházhatású gázok jegyzékére vonatkozó iránymutatások
A tagállamok és a Bizottság az 525/2013/EU rendelet 7. cikkének (1)-(5) bekezdésében említett, az üvegházhatású gázokra vonatkozó jegyzékeket az alábbiaknak megfelelően határozzák meg:
a)
az Éghajlat-változási Kormányközi Testületnek (IPCC) az üvegházhatású gázok nemzeti jegyzékeire vonatkozó, 2006. évi iránymutatásai;
b)
a Kiotói Jegyzőkönyvből fakadó, kiegészítő módszereket is tartalmazó átdolgozott IPCC-iránymutatások, valamint a bevált módszerekre vonatkozó iránymutatások (2013);
c)
az Éghajlat-változási Kormányközi Testületnek (IPCC) az üvegházhatású gázok nemzeti jegyzékeire vonatkozó 2006. évi iránymutatásaihoz készült, a vizes élőhelyekre vonatkozó 2013. évi kiegészítés a vizes élőhelyeknek az 525/2013/EU rendelet 7. cikke (1) bekezdése d) pontjában említett lecsapolása és elárasztással való helyreállítása tekintetében;
d)
az egyezmény I. mellékletében szereplő, a felek nemzeti közleményeinek elkészítésére vonatkozó UNFCCC-iránymutatások, I. rész: az UNFCCC részes feleinek konferenciáján elfogadott 24/CP.19. határozatban foglalt, az éves jegyzékek jelentésére vonatkozó UNFCCC-iránymutatások;
e)
a Kiotói Jegyzőkönyvnek az UNFCCC részes feleinek a Kiotói Jegyzőkönyvben részes felek találkozójául szolgáló konferenciáján elfogadott 7. cikke értelmében előírt információk összeállítására vonatkozó iránymutatások.
7. cikk
Globális felmelegedési potenciálok
A tagállamok és a Bizottság az üvegházhatást okozó gázoknak az 525/2013/EU rendelet 7. cikkének (1)-(5) bekezdése szerinti jegyzékei, valamint az üvegházhatást okozó gázok uniós nyilvántartása meghatározása és jelentése céljából az UNFCCC részes feleinek konferenciáján elfogadott 24/CP.19. határozat III. mellékletében felsorolt globális felmelegedési potenciálokat használják.
8. cikk
Hatálybalépés és alkalmazás
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
A rendeletet 2015. január 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. március 12-én.