NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1243/2012
ze dne 19. prosince 2012,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1342/2008, kterým se zavádí dlouhodobý plán pro populace tresky obecné a lov těchto populací
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 3 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (ES) č. 1342/2008 (1) zavádí dlouhodobý plán pro populace tresky obecné v Kattegatu, Severním moři, Skagerraku a východní části Lamanšského průlivu, v oblasti západně od Skotska a v Irském moři a pro lov těchto populací (dále jen „plán pro tresku obecnou“). Cílem tohoto plánu je zajistit udržitelné využívání těchto populací tresky obecné na základě maximálního udržitelného výnosu. Tohoto cíle se má dosáhnout při udržení specifické úrovně úmrtnosti tresky obecné způsobené rybolovem u příslušných věkových skupin.
(2)
Pro dosažení tohoto cíle stanoveného v plánu pro tresku obecnou obsahují články 7, 8, 9 a 12 tohoto plánu zvláštní pravidla, která stanoví podrobnou metodu pro každoroční stanovení celkových přípustných odlovů (TAC) na jedné straně a omezení intenzity rybolovu na straně druhé.
(3)
Vědecké hodnocení účinnosti plánu pro tresku obecnou prováděné Vědeckotechnickým a hospodářským výborem pro rybářství (VTHVR) prokázalo řadu problémů souvisejících s vypracováním a fungováním plánu pro tresku obecnou. Aniž by zpochybnil cíle stanovené v plánu pro tresku obecnou, došel VTHVR k závěru, že uvedených cílů nebude pravděpodobně možné dosáhnout v časovém rámci, který by byl v souladu se závěry světového summitu o udržitelném rozvoji pořádaného v roce 2002 v Johannesburgu, nebudou-li v koncepci plánu pro tresku obecnou odstraněny nedostatky, které souvisejí mimo jiné s uplatňováním článků 9 a 12 uvedeného plánu.
(4)
Článek 9 obsahuje podrobná pravidla pro stanovení celkových přípustných odlovů v případě nedostatku údajů, kdy vzhledem k chybějícím dostatečně přesným a reprezentativním informacím nelze uplatnit pravidla pro stanovení celkových přípustných odlovů uvedená v článcích 7 a 8. Ačkoli k automatickým každoročním snížením celkových přípustných odlovů o 25 % mělo docházet pouze výjimečně, stala se tato snížení v letech 2009 až 2012 pravidlem. Po vstupu plánu pro tresku obecnou v platnost byly v důsledku toho celkové přípustné odlovy pro dotčené oblasti značně sníženy a další automatická snížení by v těchto oblastech vedla ke skutečnému ukončení lovu tresky obecné. Ve vědeckém hodnocení VTHVR se navrhuje, že pro účely dosažení cílů stanovených v plánu pro tresku obecnou by bylo v některých případech vhodnější umožnit více flexibility s cílem zohlednit případ od případu příslušná vědecká stanoviska. V rámci této flexibility je proto vhodné umožnit za určitých podmínek pozastavení ročního snížení celkových přípustných odlovů anebo stanovení alternativních celkových přípustných odlovů, aniž by se tím ohrozily cíle plánu pro tresku obecnou.
(5)
Článek 12 obsahuje podrobná pravidla pro stanovení přípustné intenzity rybolovu. Vzhledem k tomu, že podle čl. 12 odst. 4 se pro přípustnou intenzitu rybolovu používají stejné procentní úpravy v souladu s automatickými ročními sníženími úmrtnosti způsobené rybolovem (podle článků 7 a 8) a v souladu s automatickými ročními sníženími celkových přípustných odlovů (podle článku 9), byla přípustná intenzita rybolovu v období let 2009 až 2012 v oblastech, na které se vztahuje článek 9, omezena o 25 % ročně a v oblastech, na které se vztahuje článek 8, byla výrazně omezena. Od vstupu plánu pro tresku obecnou v platnost byla proto množství přidělená v rámci maximální přípustné intenzity rybolovu značně snížena v případě hlavních zařízení pro lov tresky obecné. Podle vědeckého stanoviska nelze prokázat, že tato automatická roční snížení přípustné intenzity rybolovu vedla k očekávanému snížení úmrtnosti způsobené rybolovem. V praxi tato automatická roční snížení intenzity rovněž odstranila nebo snížila pobídky rybářů k tomu, aby úmrtnost způsobenou rybolovem omezovali jinými prostředky stanovenými v článku 13. Další uplatňování automatických ročních snížení intenzity by nevedlo k dosažení cílů plánu pro tresku obecnou, ale mělo by značný hospodářský a sociální dopad na ty segmenty loďstva, které používají tatáž zařízení, avšak loví zejména jiné druhy než tresku obecnou. Proto je vhodné umožnit pružnější přístup, který by dovoloval pozastavit automatické roční snižování intenzity rybolovu bez ohrožení cílů stanovených v plánu pro tresku obecnou.
(6)
Vzhledem k výše uvedenému je nezbytné články 9 a 12 plánu pro tresku obecnou urychleně změnit, aby bylo možné použít nová pravidla při stanovení rybolovných práv na rok 2013.
(7)
Podle čl. 43 odst. 2 Smlouvy přijmou Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem po konzultaci s Hospodářským a sociálním výborem společnou organizaci trhů v odvětví rybolovu uvedenou v čl. 40 odst. 1 Smlouvy a ostatní ustanovení nezbytná pro sledování cílů společné rybářské politiky. Podle čl. 43 odst. 3 Smlouvy přijme Rada na návrh Komise opatření týkající se stanovení a přidělení rybolovných práv.
(8)
Změny článků 9 a 12 stanoví podrobná konkrétní pravidla pro stanovování rybolovných práv vyjádřených prostřednictvím celkových přípustných odlovů a omezení intenzity rybolovu. Přizpůsobují se tím pravidla uplatňovaná v současnosti pro stanovení rybolovných práv, aniž by došlo ke změně cílů stanovených v plánu pro tresku obecnou. Jedná se tedy o opatření týkající se stanovování a přidělování celkových přípustných odlovů a omezení intenzity rybolovu a nelze je považovat ani za ustanovení, jimiž se zřizuje společná organizace trhů v odvětví rybolovu, ani za další ustanovení nezbytná k dosahování cílů společné rybářské politiky.
(9)
Nařízení (ES) č. 1342/2008 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1342/2008 se mění takto:
1)
Článek 9 se nahrazuje tímto:
„Článek 9
Zvláštní postup pro určení celkových přípustných odlovů
1. Pokud nejsou k dispozici dostatečné informace pro určení celkových přípustných odlovů v souladu s článkem 7, určí se celkové přípustné odlovy pro populace tresky obecné v Kattegatu, v oblasti západně od Skotska a v Irském moři na úrovni dané vědeckými stanovisky. Pokud však úroveň daná vědeckými stanovisky překračuje o více než 20 % úroveň celkových přípustných odlovů předchozího roku, určí se na úroveň, jež je o 20 % vyšší než úroveň celkových přípustných odlovů předchozího roku, nebo pokud je úroveň daná vědeckými stanovisky o více než 20 % nižší než úroveň celkových přípustných odlovů předchozího roku, určí se na úroveň, jež je o 20 % nižší než úroveň celkových přípustných odlovů předchozího roku.
2. Odchylně od odstavce 1 v případě, že vědecké doporučení uvádí, že by neměl být prováděn žádný cílený rybolov a že by
a)
vedlejší úlovky měly být minimalizovány nebo sníženy na nejnižší možnou úroveň nebo
b)
odlovy tresky obecné měly být sníženy na nejnižší možnou úroveň,
může Rada rozhodnout, že v následujícím roce či následujících letech roční úpravu celkových přípustných odlovů neuplatní, pokud se bude stanovený TAC týkat jen vedlejších úlovků.
3. Pokud nejsou k dispozici dostatečné informace pro určení celkových přípustných odlovů v souladu s článkem 8, určí se celkové přípustné odlovy pro populaci tresky obecné v Severním moři, ve Skagerraku a ve východní části Lamanšského průlivu obdobně podle odstavců 1 a 2 tohoto článku, pokud z konzultací s Norskem nevyplyne odlišná úroveň celkových přípustných odlovů.
4. Pokud vědecká stanoviska naznačují, že použití pravidel stanovených v čl. 8 odst. 1 až 4 není k dosažení cílů plánu vhodné, může Rada bez ohledu na zmíněná ustanovení rozhodnout o alternativní úrovni celkových přípustných odlovů.“
2)
Článek 12 se mění takto:
a)
odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. U celkových skupin intenzity, jejichž celkový úlovek vypočtený podle odst. 3 písm. d) se rovná nejméně 20 %, se použijí roční úpravy. Maximální přípustná intenzita rybolovu příslušných skupin se vypočte takto:
a)
pokud se uplatňuje článek 7 nebo 8, použije se pro základní hodnotu stejná procentní úprava, jaká je v uvedených článcích stanovena pro úmrtnost způsobenou rybolovem;
b)
pokud se uplatňuje článek 9, použije se stejná procentní úprava intenzity rybolovu jako v případě úpravy celkového přípustného odlovu v porovnání s předchozím rokem.“;
b)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„6. Odchylně od odstavce 4 může Rada v případě, že maximální přípustná intenzita rybolovu byla snížena během čtyř po sobě jdoucích let, rozhodnout, že v následujícím roce či následujících letech roční úpravu maximální přípustné intenzity rybolovu neuplatní.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2013.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. prosince 2012.
A TANÁCS 1243/2012/EU RENDELETE
(2012. december 19.)
a tőkehalállományokra és az ezen állományok halászatára vonatkozó hosszú távú terv létrehozásáról szóló 1342/2008/EK rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 43. cikke (3) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
mivel:
(1)
Az 1342/2008/EK tanácsi rendelet (1) hosszú távú tervet (a továbbiakban: a tőkehal-gazdálkodási terv) hoz létre a Kattegat, az Északi-tenger, a Skagerrak, a La Manche csatorna keleti része, a Skóciától nyugatra eső részek és az Ír-tenger vizeiben élő tőkehalállományokra, valamint ezen állományok halászatára vonatkozóan. A tőkehal-gazdálkodási terv célja annak biztosítása, hogy az érintett tőkehalállományok kiaknázása a legmagasabb fenntartható hozam alapján, fenntartható módon történjék. Ezt a célt úgy kell elérni, hogy közben ne lépjük túl a tőkehalra vonatkozó, halászat okozta állománypusztulás megfelelő korosztályok vonatkozásában megállapított egyedi szintjét.
(2)
A tőkehal-gazdálkodási terv célkitűzésének elérését segítendő, a terv 7., 8., 9. és 12. cikke konkrét szabályokat tartalmaz, amelyek részletes módszertant írnak elő egyfelől a teljes kifogható mennyiségeknek, másfelől pedig a halászati erőkifejtés korlátozásainak az éves szintű meghatározására vonatkozóan.
(3)
A Halászati Tudományos, Műszaki és Gazdasági Bizottság (HTMGB) elvégezte a tőkehal-gazdálkodási terv eredményeinek tudományos értékelését, amely a terv kialakítása és működése kapcsán számos problémára világított rá. A tőkehal-gazdálkodási terv célkitűzéseinek megkérdőjelezése nélkül a HTMGB arra a megállapításra jutott, hogy nem valószínű, hogy e célkitűzéseket a fenntartható fejlesztésről Johannesburgban tartott 2002-es világ-csúcstalálkozón elfogadott következtetésekkel összhangban álló határidőn belül sikerül majd elérni, hacsak nem kerül sor a tőkehal-gazdálkodási terv kialakítása hibáinak kijavítására, mely hibák egyebek mellett a terv 9. és 12. cikkének alkalmazásához kapcsolódnak.
(4)
A 9. cikk részletes szabályokat tartalmaz a teljes kifogható mennyiségek (TAC) olyan esetekben történő meghatározására vonatkozóan, amikor kellően pontos és reprezentatív adatok hiányában nem alkalmazhatók a TAC meghatározására vonatkozóan a 7. és 8. cikkben megállapított szabályok. Jóllehet az eredeti szándék az volt, hogy a TAC 25 %-os automatikus éves csökkentésére csak rendkívüli körülmények fennállása esetén kerüljön sor, 2009 és 2012 között ez mégis szabállyá vált. Következésképpen a tőkehal-gazdálkodási terv hatálybalépése óta az érintett területek vonatkozásában a TAC jelentősen csökkent, a további automatikus csökkentések pedig a tőkehalhalászat tényleges megszűnéséhez vezetnének az érintett területeken. A HTMGB tudományos értékelése alapján a tőkehal-gazdálkodási terv célkitűzéseinek elérése érdekében egyes esetekben célszerűbb volna eseti alapon nagyobb rugalmasságot biztosítani a tudományos szakvéleménynek. E rugalmasság részeként ezért bizonyos feltételek mellett - és a tőkehal-gazdálkodási terv célkitűzései elérésének veszélyeztetése nélkül - helyénvaló engedélyezni a TAC éves csökkentésének a felfüggesztését, vagy alternatív TAC-szint megállapítását.
(5)
A 12. cikk részletes szabályokat tartalmaz a megengedett halászati erőkifejtés meghatározására vonatkozóan. Tekintettel arra, hogy a 12. cikk (4) bekezdésének megfelelően a halászati erőkifejtésre alkalmazott százalékos kiigazítás megegyezik a halászat okozta állománypusztulási arány (7. és 8. cikk szerinti) automatikus éves csökkentésének és a teljes kifogható mennyiségek (9. cikk szerinti) automatikus éves csökkentésének a mértékével, a megengedett halászati erőkifejtés 2009 és 2012 között évi 25 %-kal csökkent azokon a területeken, amelyekre a 9. cikket alkalmazták, és jelentősen csökkent azokon a területeken, amelyekre a 8. cikket alkalmazták. Következésképpen a tőkehal-gazdálkodási terv hatálybalépése óta a tőkehalhalászatra alkalmas fontosabb eszközöket használó hajók számára megengedett legnagyobb halászati erőkifejtés mértéke jelentősen csökkent. A tudományos szakvélemények szerint nem bizonyítható, hogy a megengedett halászati erőkifejtés ezen automatikus éves csökkentései a halászat okozta állománypusztulás várt csökkenését eredményezték volna. Ezen túlmenően a halászati erőkifejtés ezen automatikus éves csökkentései a gyakorlatban megszüntették vagy leépítették a halászok számára ahhoz biztosított ösztönzőket, hogy a 13. cikkben előirányzott egyéb eszközökkel is csökkentsék a halászat okozta állománypusztulás mértékét. A halászati erőkifejtés automatikus éves csökkentése gyakorlatának folytatása nem eredményezné a tőkehal-gazdálkodási terv célkitűzéseinek megvalósulását, ellenben jelentős gazdasági és társadalmi hatást gyakorolna azokra a flottaszegmensekre, amelyek ilyen halászeszközökkel elsősorban a tőkehaltól eltérő fajokra halásznak. Következésképpen helyénvaló egy olyan rugalmasabb megközelítést biztosítani, amely a tőkehal-gazdálkodási terv célkitűzései elérésének veszélyeztetése nélkül lehetővé tenné a halászati erőkifejtés automatikus éves csökkentésének a felfüggesztését.
(6)
A fentiekre figyelemmel rendkívül fontos minél hamarabb módosítani a tőkehal-gazdálkodási terv 9. és 12. cikkét, így lehetővé téve, hogy az új szabályokat már alkalmazni lehessen a 2013. évi halászati lehetőségek meghatározásakor.
(7)
Az EUMSZ 43. cikkének (2) bekezdése kimondja, hogy a halászati piacoknak a 40. cikk (1) bekezdésében előírt közös szervezését, továbbá a közös halászati politika célkitűzéseinek megvalósításához szükséges egyéb rendelkezéseket a Gazdasági és Szociális Bizottsággal folytatott konzultációt követően rendes jogalkotási eljárás keretében az Európai Parlament és a Tanács állapítja meg. Az EUMSZ 43. cikkének (3) bekezdése pedig úgy rendelkezik, hogy a Tanács a Bizottság javaslata alapján intézkedéseket fogad el a halászati lehetőségek meghatározására és elosztására vonatkozóan.
(8)
A 9. és 12. cikk módosításai részletes egyedi szabályokat állapítanak meg a teljes kifogható mennyiségben és a halászati erőkifejtés korlátozásában kifejezett halászati lehetőségek meghatározása céljából. A szóban forgó módosítások a tőkehal-gazdálkodási terv célkitűzéseinek módosítása nélkül kiigazítják a halászati lehetőségek meghatározására jelenleg alkalmazandó szabályokat. Következésképpen olyan intézkedésekről van szó, amelyek a teljes kifogható mennyiségeknek és a halászati erőkifejtés korlátozásainak a meghatározására és elosztására irányulnak, és amelyek nem tekinthetők sem a halászati piacok közös szervezésének létrehozására irányuló rendelkezéseknek, sem pedig a közös halászati politika célkitűzéseinek megvalósításához szükséges egyéb rendelkezéseknek.
(9)
Ezért az 1342/2008/EK rendeletet ezért ennek megfelelően módosítani kell,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 1342/2008/EK rendelet a következőképpen módosul:
1.
A 9. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„9. cikk
A TAC meghatározására vonatkozó különleges eljárás
(1) Amennyiben a TAC 7. cikk szerinti megállapításához nem áll rendelkezésre elegendő információ, a Kattegatban, a Skóciától nyugatra fekvő területeken és az Ír-tengerben élő tőkehalállományokból kifogható teljes mennyiségeket a tudományos szakvélemények által ajánlott szinten kell megállapítani. Ha azonban a tudományos szakvélemények által ajánlott szint az előző évi teljes kifogható mennyiségnél több mint 20 %-kal magasabb, akkor a teljes kifogható mennyiséget az előző évihez képest 20 %-kal magasabban kell meghatározni, amennyiben pedig a tudományos szakvélemények által ajánlott szint az előző évi teljes kifogható mennyiségnél több mint 20 %-kal alacsonyabb, akkor a teljes kifogható mennyiséget az előző évihez képest 20 %-kal alacsonyabban kell meghatározni.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérve, amennyiben a tudományos szakvélemény azt tartalmazza, hogy nem szabad célzott halászatot engedélyezni, és hogy
a)
a járulékos fogásokat minimálisra vagy a lehető legkisebbre kell csökkenteni; és/vagy
b)
a tőkehal-fogásokat a lehető legkisebbre kell csökkenteni,
a Tanács határozhat úgy, hogy a következő egy vagy több évben a TAC tekintetében nem alkalmaz éves kiigazítást, feltéve, hogy a megállapított TAC csak a járulékos fogásokra vonatkozik.
(3) Amennyiben a TAC 8. cikk szerinti megállapításához nem áll rendelkezésre elegendő információ, az Északi-tengerben, a Skagerrakban és a La Manche csatorna keleti részén élő tőkehalállományból kifogható teljes mennyiségeket e cikk (1) és (2) bekezdésének értelemszerű alkalmazásával kell megállapítani, hacsak a Norvégiával folytatott konzultációk a teljes kifogható mennyiségek más szinten történő megállapításához nem vezetnek.
(4) Amennyiben a tudományos szakvélemény azt támasztja alá, hogy a 8. cikk (1)-(4) bekezdésében megállapított szabályok alkalmazása révén nem teljesíthetők a terv célkitűzései, a Tanács a fent említett rendelkezések ellenére alternatív TAC-szintet állapíthat meg.”.
2.
A 12. cikk a következőképpen módosul:
a)
a (4) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(4) Azon összevont erőkifejtési csoportok esetében, amelyeknél a (3) bekezdés d) pontjának megfelelően kiszámított összesített halfogás értéke 20 % vagy annál több, éves kiigazításokat kell alkalmazni. Az érintett csoportok számára megengedett legnagyobb halászati erőkifejtést a következőképpen kell kiszámítani:
a)
amennyiben a 7. vagy a 8. cikk alkalmazandó, a referenciaértékre ugyanazt a százalékos kiigazítást kell alkalmazni, mint amelyet az említett cikkek a halászat okozta állománypusztulás tekintetében megállapítanak;
b)
amennyiben a 9. cikk alkalmazandó, a halászati erőkifejtés kiigazításához a TAC előző évhez viszonyított kiigazításához használt százalékos arányt kell alkalmazni.”;
b)
a 12. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(6) Amennyiben a megengedett legnagyobb halászati erőkifejtést négy egymást követő évben csökkentették, a Tanács a (4) bekezdéstől eltérve úgy határozhat, hogy a következő egy vagy több évben a megengedett legnagyobb halászati erőkifejtés tekintetében nem alkalmaz éves kiigazítást.”
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2013. január 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2012. december 19-én.