NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 490/2013
ze dne 27. května 2013,
kterým se ukládá prozatímní antidumpingové clo na dovoz bionafty pocházející z Argentiny a Indonésie
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Zahájení řízení
(1)
Dne 29. srpna 2012 informovala Evropská komise (dále jen „Komise“) zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu bionafty pocházející z Argentiny a Indonésie (dále jen „dotčené země“) do Unie.
(2)
Šetření bylo zahájeno na základě podnětu, který podala dne 17. července 2012 organizace European Biodiesel Board (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 60 % celkové výroby bionafty v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o dumpingu uvedeného výrobku a o podstatné újmě z něj vyplývající, což bylo považováno za dostačující pro zahájení šetření.
(3)
Dne 30. ledna 2013 zavedla Komise celní evidenci dovozu téhož výrobku pocházejícího z dotčených zemí podle nařízení Komise (EU) č. 79/2013 ze dne 28. ledna 2013 (3).
(4)
Dne 10. listopadu 2012 informovala Komise zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (4) o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu bionafty pocházející z Argentiny a Indonésie do Unie a zahájila samostatné šetření.
2. Období šetření
(5)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. července 2011 do 30. června 2012 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
3. Strany dotčené šetřením
(6)
Komise oficiálně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce v Argentině a Indonésii, známé dovozce, dodavatele, distributory, uživatele a sdružení, o nichž bylo známo, že se jich šetření týká, jakož i orgány Argentiny a Indonésie o zahájení šetření. V oznámení o zahájení řízení byly všechny strany, jichž se šetření týkalo, vyzvány, aby se obrátily na Komisi a přihlásily se.
(7)
Zúčastněné strany dostaly možnost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení písemně sdělily svá stanoviska a požádaly o slyšení.
(8)
Žadatel, vyvážející výrobci v Argentině a Indonésii, dovozci a orgány Argentiny a Indonésie sdělili svá stanoviska. Všem zúčastněným stranám, které požádaly o slyšení a doložily zvláštní důvody pro takové slyšení, bylo vyhověno.
3.1. Výběr vzorku
(9)
Vzhledem k velkému počtu vyvážejících výrobců v Argentině a Indonésii, dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii podílejících se na šetření a za účelem dokončení šetření v zákonných lhůtách oznámila Komise v oznámení o zahájení řízení, že by mohla omezit řízení na přiměřený počet vyvážejících výrobců v Argentině a Indonésii, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii, jichž se bude řízení týkat, a sice prostřednictvím výběru vzorku v souladu s článkem 17 základního nařízení.
3.2. Výběr vzorku vyvážejících výrobců v Argentině
(10)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a bude-li tomu tak, aby mohla vzorek vybrat, byli všichni vyvážející výrobci v Argentině požádáni, aby se Komisi přihlásili a poskytli informace, jak je uvedeno v oznámení o zahájení řízení.
(11)
Deset vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců poskytlo požadované informace a souhlasilo se svým zařazením do vzorku. Dvě společnosti však uvedly, že v období šetření neuskutečnily žádný vývoz do Unie (nebo vůbec nevyráběly).
(12)
Zbývajících osm (skupin) vyvážejících výrobců představovalo celý objem vyvezený do Unie během období šetření.
(13)
Podle čl. 17 odst. 1 základního nařízení vybrala Komise vzorek tří vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců založený na největším reprezentativním objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie, který mohl být v době, která byla k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Vybraný vzorek představoval 86 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie v období šetření podle údajů od osmi vyvážejících výrobců uvedených výše ve 12. bodě odůvodnění.
(14)
V souladu s čl. 17 odst. 2 základního nařízení byl výběr vzorku konzultován se všemi známými vyvážejícími výrobci, jakož i s argentinským sdružením výrobců a argentinskými orgány a nebyly vzneseny žádné námitky.
3.3. Individuální zjišťování
(15)
Žádná argentinská společnost, která nebyla zařazena do vzorku, nepožádala o individuální zjišťování v souladu s čl. 17 odst. 3 základního nařízení.
3.4. Výběr vzorku vyvážejících výrobců v Indonésii
(16)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a bude-li tomu tak, aby mohla vzorek vybrat, byli všichni vyvážející výrobci v Indonésii požádáni, aby se Komisi přihlásili a poskytli informace, jak je uvedeno v oznámení o zahájení řízení.
(17)
Osm vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců poskytlo požadované informace a souhlasilo se svým zařazením do vzorku. Tři společnosti však uvedly, že v období šetření neuskutečnily žádný vývoz do Unie.
(18)
Zbývajících pět (skupin) vyvážejících výrobců představovalo celý objem vyvezený do Unie během období šetření.
(19)
Podle čl. 17 odst. 1 základního nařízení vybrala Komise vzorek čtyř vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců založený na největším reprezentativním objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie, který mohl být v době, která byla k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Vybraný vzorek představoval 99 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie v období šetření podle údajů od pěti vyvážejících výrobců uvedených výše v 18. bodě odůvodnění.
(20)
V souladu s čl. 17 odst. 2 základního nařízení byli konzultováni všichni známí vyvážející výrobci, jakož i indonéské úřady a nebyly vzneseny žádné námitky.
3.5. Individuální zjišťování
(21)
Žádná indonéská společnost, která nebyla zařazena do vzorku, nepožádala o individuální zjišťování v souladu s čl. 17 odst. 3 základního nařízení.
3.6. Výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení
(22)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a bude-li tomu tak, aby mohla vzorek vybrat, byli všichni dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a poskytli informace, jak je uvedeno v oznámení o zahájení řízení. Žádní dovozci však při tomto šetření nespolupracovali.
3.7. Výběr vzorku výrobců v Unii
(23)
Komise v oznámení o zahájení řízení uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Tento vzorek sestával z osmi výrobců v Unii, o nichž bylo Komisi před zahájením šetření známo, že vyrábějí bionaftu. Komise vybrala vzorek na základě objemu výroby, objemu prodeje a zeměpisné polohy. Výrobci v Unii vybraní do vzorku představovali 27 % výroby v Unii.
(24)
Zúčastněné strany byly v oznámení o zahájení řízení rovněž vyzvány, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily. Po zveřejnění navrhovaného vzorku dvě ze společností, které byly do vzorku zařazeny, od spolupráce odstoupily a byly nahrazeny dvěma jinými společnostmi. Výrobní odvětví Unie také vzneslo připomínku, že vzhledem k vysokému počtu výrobců bionafty z řad malých a středních podniků by alespoň jeden měl být také zařazen do vzorku. Tato žádost byla přijata.
(25)
Vzorek se považuje za reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
3.8. Odpovědi na dotazník
(26)
Dotazníky byly zaslány třem vyvážejícím výrobcům nebo skupinám výrobců v Argentině zařazeným do vzorku, čtyřem vyvážejícím výrobcům nebo skupinám výrobců v Indonésii zařazeným do vzorku a osmi výrobcům v Unii zařazeným do vzorku.
(27)
Odpovědi na dotazník byly obdrženy od sedmi vyvážejících výrobců nebo skupin výrobců v Argentině a Indonésii zařazených do vzorku, od osmi výrobců v Unii zařazených do vzorku a od tří uživatelů.
3.9. Inspekce na místě
(28)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné k předběžnému stanovení dumpingu, výsledné újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto společností:
(a)
Výrobci sídlící v Unii
-
Bio-Oils Huelva S.L., Huelva, Španělsko,
-
Biocom Energia S.L., Valencia, Španělsko,
-
Diester Industrie S.A.S., Paříž, Francie,
-
Elin Biofuels S.A., Kifissia, Řecko,
-
Novaol S.R.L., Milano, Itálie,
-
Perstorp BioProducts A.B., Stenungsund, Švédsko,
-
Preol A.S., Lovosice, Česká republika,
-
VERBIO Vereinigte BioEnergie A.G., Leipzig, Německo.
(b)
Vyvážející výrobci v Argentině
-
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires („LDC“),
-
skupina společností ve spojení „Renova“:
-
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires („Molinos“),
-
Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I., Bahia Blanca („Oleaginosa“),
-
Renova S.A., Bahia Blanca („Renova“),
-
Vicentin S.A.I.C., Avellaneda („Vicentin“),
-
skupina společností ve spojení „T6“:
-
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario („AGD“),
-
Bunge Argentina S.A., Buenos Aires („Bunge“),
-
T6 Industrial S.A., Puerto General San Martín, Santa Fe („T6“).
(c)
Obchodníci mimo EU ve spojení s vyvážejícími výrobci v Argentině
-
Molinos Overseas, Montevideo, Uruguay („Molinos Overseas“),
-
Louis Dreyfus Commodities Suisse, Ženeva, Švýcarsko („LDC Suisse“).
(d)
Vyvážející výrobci v Indonésii
-
PT. Ciliandra Perkasa, Jakarta, Indonésie („CPL“),
-
PT. Musim Mas, Medan, Indonésie („PTMM“),
-
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan, Indonésie („PAA“),
-
skupina společností ve spojení („Wilmar“), PT. Wilmar Bioenergi Indonesia, PT. Wilmar Nabati Indonesia;
-
PT. Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan, Indonésie („WBI“),
-
PT. Wilmar Nabati Indonesia, Medan, Indonésie („WINA“).
(e)
Obchodníci mimo EU ve spojení s vyvážejícími výrobci v Indonésii
-
First Resources Limited, Suntex Tower Three, Singapur („FRL“),
-
IM Biofuel Pte Ltd, Gateway West, Singapur („IMBS“),
-
Inter-continental Oils and Fats Pte Ltd, Gateway West, Singapur („ICOF“),
-
Virgen Oils & Fats Pte Ltd, Marina Bay Financial Centre, Singapur („VOF“),
-
Wilmar Trading Pte Ltd, Neil road, Singapur.
(f)
Dovozci v Unii ve spojení s argentinskými a indonéskými vývozci:
-
Campa Iberia S.A.U., Tarragona, Španělsko („CAMPA“),
-
IM Biofuel Italy S.R.L., Milano, Itálie („IMBI“),
-
Louis Dreyfus Commodities España S.A., Madrid, Španělsko („LDC Spain“),
-
Losur Overseas S.A., Madrid, Španělsko („Losur“),
-
Wilmar Europe Trading B.V., Barendrecht, Nizozemsko („WET BV“) (5).
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(29)
Dotčeným výrobkem jsou monoalkylestery mastných kyselin a /nebo parafínovaný plynový olej ze syntézy a /nebo hydrotermální úpravy, nefosilního původu, buď v čisté formě, nebo obsažené ve směsi, pocházející z Argentiny a Indonésie, v současnosti kódů KN ex 1516 20 98, ex 1518 00 91, ex 1518 00 95, ex 1518 00 99, ex 2710 19 43, ex 2710 19 46, ex 2710 19 47, 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97, 3826 00 10 a ex 3826 00 90 (dále jen „dotčený výrobek“, běžně označovaný jako „bionafta“).
(30)
Z šetření vyplynulo, že bionafta vyráběná v Argentině je výlučně „methylester ze sójového oleje“ (dále jen „SME“) získaný ze sójového oleje a že bionafta vyráběná v Indonésii je výlučně „methylester z palmového oleje“ (dále jen „PME“) získaný z palmového oleje, ale bionafta vyráběná v Unii je převážně „methylester z řepkového oleje“ (dále jen „RME“), ale také z jiných surovin, včetně odpadních olejů i panenských olejů.
(31)
SME, PME i RME patří do kategorie methylesterů mastných kyselin. Pojem „ester“ odkazuje na transesterifikaci rostlinných olejů, konkrétně míšení oleje s alkoholem, čímž vzniká bionafta a jako vedlejší produkt glycerin. Pojem „methyl“ odkazuje na methanol, nejběžněji používaný alkohol v daném procesu.
(32)
Bionaftu SME a PME lze používat v čisté formě, ale obecně se mísí, buď mezi sebou navzájem, nebo s RME před tím, než se použijí v Evropské unii. Důvodem pro míšení SME s PME je to, že SME v čisté formě nesplňuje evropskou normu EN 14214, pokud jde o jodové a cetanové číslo. Důvodem pro míšení PME (a SME) s RME je to, že PME a SME mají vyšší filtrovatelnost při nízkých teplotách (CFPP) než RME, a nejsou proto vhodné pro použití v čisté formě během zimních měsíců ve studených regionech Evropské unie.
(33)
Směsi bionafty a minerální nafty se v zásadě používají v odvětví dopravy jako pohonná hmota pro naftové motory v silničních vozidlech, např. osobních a nákladních automobilech a autobusech a rovněž ve vlacích. Bionaftu v čisté formě nebo její směsi s minerální naftou lze také používat jako palivo pro domácí, obchodní nebo průmyslové kotle a jako palivo pro generátory na výrobu elektřiny.
2. Obdobný výrobek
(34)
Z šetření vyplynulo, že dotčený výrobek, tedy výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu Argentiny a Indonésie, a výrobek vyráběný a prodávaný v Unii výrobním odvětvím Unie mají podobné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a použití. Předběžně se tedy považují za obdobný výrobek ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
3. Žádost o vyloučení výrobku
(35)
Jeden indonéský výrobce požádal, aby byly z oblasti působnosti tohoto řízení vyloučeny frakcionované methylestery. Frakční destilace rozloží methylestery mastných kyselin na složky s odlišnými chemickými vlastnostmi pro jiná konečná použití. Tvrdil, že frakcionované methylestery, které společnost vyráběla a vyvážela do EU, nejsou bionafta a nepoužívají se pro paliva, ale pro jiné průmyslové aplikace. Rovněž tvrdil, že surovinou použitou pro tyto frakcionované methylestery byl kokosový olej nebo olej z palmových jader, a nikoli surový palmový olej obvykle používaný k výrobě bionafty v Indonésii.
(36)
Frakcionované methylestery spadají do popisu dotčeného výrobku, jelikož jsou stále methylestery mastných kyselin a jsou vyrobeny ze surovin, které se používají pro výrobu bionafty. Ačkoli samy o sobě nesplňují evropskou normu (EN 14214), mohou být smíšeny s jinou bionaftou, aby se vytvořila směs, která tuto normu splňuje. To je totéž jako v případě bionafty z palmového methylesteru, která bez smíšení sama o sobě nesplňuje evropskou normu. Tato námitka se proto zamítá.
(37)
Avšak jeden evropský dovozce methylesteru mastných kyselin z oleje z palmových jader z Indonésie požádal o osvobození pro koncového uživatele pro svůj dovoz, který nebyl určen pro použití jako palivo, ale ke zpracování na nenasycený mastný alkohol.
(38)
Osvobození pro koncového uživatele je režim, který spravují celní správy jednotlivých států, přičemž clo zaplacené z dovozu je předmětem osvobození na základě potvrzeného konečného použití dovezených surovin. Tento režim je stanoven v prováděcích předpisech k celnímu kodexu Společenství (6).
(39)
Touto žádostí se bude Komise zabývat v konečné fázi šetření poté, co obdrží připomínky od zúčastněných stran k tomu, zda by této konkrétní žádosti mělo být vyhověno v případě dovozu methylesteru mastných kyselin z oleje z palmových jader pro použití jiné než jako palivo. Tyto připomínky by se měly týkat otázky, zda by toto osvobození mohlo být využíváno k obcházení případného konečného cla, pokud bude uloženo, a účinků na dovoz bionafty pro použití jiné než jako palivo ze zemí, pro které již byla opatření zavedena.
C. DUMPING
1. Argentina
1.1. Běžná hodnota
(40)
Komise nejprve u každého vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku zjišťovala, zda celkový objem domácího prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům v Argentině byl reprezentativní, tj. zda celkový objem tohoto prodeje představoval alespoň 5 % jeho celkového objemu prodeje na vývoz dotčeného výrobku do Unie během období šetření v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Komise zjistila, že pro každou společnost nebo skupinu společností zařazenou do vzorku představoval celkový objem tohoto prodeje alespoň 5 % celkového objemu prodeje na vývoz do Unie během období šetření.
(41)
Komise následně určila pro každou společnost nebo skupinu společností zařazenou do vzorku ty druhy výrobku prodávané na domácím trhu, které byly shodné nebo srovnatelné s druhy prodávanými na vývoz do Unie.
(42)
U každého druhu výrobku prodávaného každou společností nebo skupinou společností zařazenou do vzorku na domácím trhu, který byl uznán za shodný nebo srovnatelný s druhem výrobku prodávaným na vývoz do Unie, bylo zkoumáno, zda byl prodej na domácím trhu dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Prodej určitého druhu výrobku na domácím trhu byl považován za dostatečně reprezentativní tehdy, když celkový objem prodeje tohoto druhu výrobku na domácím trhu nezávislým odběratelům během období šetření představoval nejméně 5 % celkového objemu prodeje srovnatelného druhu výrobku na vývoz do Unie.
(43)
Komise následně posoudila pro každou společnost nebo skupinu společností zařazenou do vzorku, zda se prodej obdobného výrobku na domácím trhu uskutečnil v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Toto posouzení proběhlo na základě stanovení podílu ziskového prodeje každého druhu výrobku nezávislým odběratelům na domácím trhu během období šetření.
(44)
Z šetření vyplynulo, že argentinský trh je silně regulován státem. Míšení fosilní nafty a bionafty je v Argentině povinné (v podílu 7 % bionafty během období šetření). Celkové množství bionafty potřebné ke splnění tohoto požadavku na míšení je prostřednictvím přidělování kvót rozvrženo mezi vybraný počet argentinských výrobců bionafty. Ropné společnosti jsou povinny odebírat bionaftu od těch argentinských společností vyrábějících bionaftu, které splňují požadavky povinného míšení. Cena je stanovená státem a je zveřejněna argentinským ministerstvem energetiky. Během období šetření byla tato státem stanovená referenční cena vypočtena podle složitého vzorce, který zohledňoval výrobní náklady (suroviny, dopravu a jiné náklady) a zajišťoval dosažení určitého zisku. Parametry použité při určení referenční ceny byly stanoveny na základě odhadovaných nákladů nejméně schopného výrobce se sídlem v nejvzdálenější oblasti země a vedly k významné ziskovosti argentinských výrobců.
(45)
Za těchto okolností nebyl prodej na domácím trhu považován za prodej uskutečněný v běžném obchodním styku a běžná hodnota obdobného výrobku musela být předběžně určena v souladu s čl. 2 odst. 3 a 6 základního nařízení tak, že se k vlastním výrobním nákladům společnosti během období šetření přičetly vzniklé prodejní, správní a režijní náklady a přiměřené ziskové rozpětí. Žadatelé tvrdili, že systém rozdílné vývozní daně v Argentině snižuje ceny sójových bobů a sójového oleje, a proto zkresluje náklady výrobců bionafty. Komise nemá v této fázi dostatek informací na to, aby mohla dospět co nejvhodnějším způsobem k rozhodnutí o řešení tohoto tvrzení. Otázka, zda náklady přiměřeně odrážejí náklady spojené s výrobou dotčeného výrobku, bude proto dále zkoumána v konečné fázi a rovněž během probíhajícího antisubvenčního šetření.
(46)
S ohledem na převažující tržní podmínky, jak je popsáno výše ve 44. bodě odůvodnění, dospěla Komise k názoru, že zisk nebylo možné založit na skutečných údajích o společnostech zařazených do vzorku. Proto byl zisk použitý při výpočtu běžné hodnoty stanoven podle čl. 2 odst. 6 písm. c) základního nařízení na základě přiměřeného zisku, kterého by mohlo dosáhnout mladé a inovativní výrobní odvětví tohoto typu náročné na kapitál za běžných podmínek hospodářské soutěže na svobodném a otevřeném trhu, tj. 15 % na základě obratu.
1.2. Vývozní cena
(47)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku vyváželi do Unie buď přímo nezávislým odběratelům, nebo prostřednictvím společností ve spojení.
(48)
Byl-li dotčený výrobek vyvážen přímo nezávislým odběratelům v Unii, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení na základě cen skutečně zaplacených nebo splatných za dotčený výrobek.
(49)
Pokud prodej na vývoz do Unie probíhal prostřednictvím obchodních společností ve spojení se sídlem v Unii, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě ceny, za kterou byl dovezený výrobek poprvé znovu prodán nezávislým odběratelům v Unii. V takových případech byly provedeny úpravy o veškeré náklady vzniklé mezi dovozem a novým prodejem a o zisk. Pro účely tohoto výpočtu se považovala za přiměřenou úroveň zisku ve výši 5 % na základě obratu.
1.3. Srovnání
(50)
Běžná hodnota a vývozní cena vyvážejících výrobců zařazených do vzorku byly srovnány na základě ceny ze závodu.
(51)
Za účelem zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen.
(52)
Na tomto základě byly provedeny úpravy o náklady na dopravu, námořní dopravu a pojištění, náklady na manipulaci, nakládku a vedlejší náklady, vývozní cla a provize ve všech případech, které prokazatelně ovlivňují srovnatelnost cen.
(53)
Pokud se prodej na vývoz do Unie uskutečnil prostřednictvím obchodních společností ve spojení se sídlem mimo Unii, zkoumala Komise, zda by tito obchodníci ve spojení měli být považováni za vývozní oddělení vyvážejícího výrobce nebo za obchodní zástupce pracující za provizi, či nikoli.
(54)
Jedna obchodní společnost byla v úzkém spojení s vyvážejícím výrobcem, který ji plně kontroloval, neměla žádnou vyjednávací pravomoc ani vliv na ceny nebo dodací podmínky a obchodovala výlučně s výrobky vyráběnými tímto vyvážejícím výrobcem v Argentině. Proto se považuje za vývozní oddělení vyvážejícího výrobce a nebyla provedena žádná úprava o provize. U jedné obchodní společnosti se sídlem mimo EU bylo zjištěno, že má volnější vazby na vyvážejícího výrobce v Argentině, nebyla pod jeho kontrolou a obchodovala s řadou jiných výrobků vyrobených jinými výrobci. V tomto případě se mělo za to, že tato obchodní společnost plní funkce podobné funkcím obchodníka pracujícího za provizi. V důsledku toho byly vývozní ceny upraveny v souladu s čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení, aby se zohlednily teoretické přirážky obchodníka.
(55)
Skutečný rozdíl mezi prodejními cenami účtovanými vyvážejícím výrobcem v Argentině obchodníkovi ve spojení a prodejními cenami účtovanými obchodníky ve spojení prvnímu nezávislému odběrateli v EU nebyl pro výpočet této úpravy použit. Úprava byla vypočtena na základě prodejních, správních a režijních nákladů obchodníka ve spojení a přiměřeného zisku. Skutečný zisk společnosti se nepovažoval v důsledku povahy tohoto vztahu za spolehlivý.
1.4. Dumpingové rozpětí
(56)
U vyvážejících výrobců zařazených do vzorku byla vážená průměrná běžná hodnota každého typu obdobného výrobku srovnána s váženou průměrnou vývozní cenou, jak je stanoveno v čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení.
(57)
Vážené průměrné dumpingové rozpětí spolupracujících vyvážejících výrobců nezařazených do vzorku bylo vypočítáno podle ustanovení čl. 9 odst. 6 základního nařízení. Toto rozpětí bylo stanoveno na základě rozpětí stanovených pro tři vyvážející výrobce zařazené do vzorku.
(58)
Pokud jde o všechny ostatní vyvážející výrobce v Argentině, dumpingové rozpětí bylo stanoveno v souladu s článkem 18 základního nařízení na základě dostupných údajů. Za tímto účelem byla nejprve stanovena úroveň spolupráce srovnáním objemu vývozu do Unie podle údajů od spolupracujících vyvážejících výrobců s odpovídajícími statistickými údaji Eurostatu o dovozu. Vzhledem k tomu, že úroveň spolupráce byla velmi vysoká, a sice 100 % celkového vývozu do Unie během období šetření, bylo zbytkové dumpingové rozpětí platné pro všechny ostatní vyvážející výrobce v Argentině stanoveno na úrovni, která odpovídá úrovni zjištěné pro spolupracujícího vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku s nejvyšším dumpingovým rozpětím.
(59)
Takto stanovená prozatímní dumpingová rozpětí, vyjádřená jako procento ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením, jsou tato:
Dumpingové rozpětí
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
Louis Dreyfus Commodities S.A.
7,2 %
Skupina „Renova“ (Molinos Río de la Plata S.A., Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A. and Vicentin S.A.I.C.)
6,8 %
Skupina „T6“ (Aceitera General Deheza S.A., Bunge Argentina S.A.)
10,6 %
Ostatní spolupracující společnosti
7,9 %
Všechny ostatní společnosti
10,6 %
2. Indonésie
2.1. Běžná hodnota
(60)
Komise nejprve u každého vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku zjišťovala, zda celkový objem domácího prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům v Indonésii byl reprezentativní, tj. zda celkový objem tohoto prodeje představoval alespoň 5 % jeho celkového objemu prodeje na vývoz dotčeného výrobku do Unie během období šetření v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Komise zjistila, že s výjimkou dvou vyvážejících výrobců prodej na domácím trhu reprezentativní nebyl.
(61)
U vyvážejících výrobců s obecnou reprezentativností Komise následně určila ty druhy výrobků prodávané na domácím trhu, které byly shodné nebo srovnatelné s druhy prodávanými na vývoz do Unie.
(62)
U těchto shodných nebo srovnatelných druhů výrobků bylo zkoumáno, zda byl prodej na domácím trhu dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Prodej určitého druhu výrobku na domácím trhu byl uznán za dostatečně reprezentativní, jestliže celkový objem prodeje takového druhu výrobku vyvážejícími výrobci nezávislým odběratelům na domácím trhu během období šetření představoval nejméně 5 % celkového objemu prodeje srovnatelného typu výrobku vyváženého do Unie. U vyvážejících výrobců s obecnou reprezentativností nebyl zjištěn žádný reprezentativní prodej nebo vůbec žádný prodej na domácím trhu, pokud jde o vyvážený druh výrobku.
(63)
Proto byla u všech vyvážejících výrobců běžná hodnota obdobného výrobku předběžně určena v souladu s čl. 2 odst. 3 a 6 základního nařízení tak, že se k vlastním výrobním nákladům společnosti během období šetření přičetly vzniklé prodejní, správní a režijní náklady a přiměřené ziskové rozpětí. Žadatelé tvrdili, že systém rozdílné vývozní daně v Indonésii snižuje cenu palmového oleje, a proto zkresluje náklady výrobců bionafty. Komise nemá v této fázi dostatek informací na to, aby mohla dospět co nejvhodnějším způsobem k rozhodnutí o řešení tohoto tvrzení. Otázka, zda náklady přiměřeně odrážejí náklady spojené s výrobou dotčeného výrobku, bude tedy dále zkoumána v konečné fázi a rovněž během probíhajícího antisubvenčního šetření.
(64)
Z šetření vyplynulo, že indonéský domácí trh s bionaftou je silně regulován státem. Ropná a plynárenská společnost Pertamina, která je plně ve vlastnictví státu, je zdaleka největší společností působící na domácím trhu (více než 90 % domácích nákupů bionafty od výrobců zařazených do vzorku). Pertamina je z pověření státu povinna mísit biopaliva s fosilními palivy, aby je mohla prodávat na svých čerpacích stanicích. Každý měsíc indonéské ministerstvo obchodu úředně stanoví tzv. „cenu HPE (neboli cenu podle vývozní kontroly)“, což je referenční cena použitá k výpočtu měsíční úrovně vývozních cel. Pertamina nakupuje bionaftu na úrovni ceny HPE stanovené indonéskou vládou.
(65)
Za těchto podmínek nemohl být zisk založen na skutečných údajích od společností zařazených do vzorku, protože prodej na domácím trhu se nepovažuje za uskutečněný v běžném obchodním styku. Proto byl zisk použitý při výpočtu běžné hodnoty stanoven podle čl. 2 odst. 6 písm. c) základního nařízení na základě přiměřeného zisku, kterého by mohlo dosáhnout mladé a inovativní výrobní odvětví tohoto typu náročné na kapitál za běžných podmínek hospodářské soutěže na svobodném a otevřeném trhu, tj. 15 % na základě obratu.
2.2. Vývozní cena
(66)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku vyváželi do Unie buď přímo nezávislým odběratelům, nebo prostřednictvím společností ve spojení.
(67)
Byl-li dotčený výrobek vyvážen přímo nezávislým odběratelům v Unii, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení na základě cen skutečně zaplacených nebo splatných za dotčený výrobek.
(68)
Pokud prodej na vývoz do Unie probíhal prostřednictvím obchodních společností ve spojení se sídlem v Unii, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě ceny, za kterou byl dovezený výrobek poprvé znovu prodán nezávislým odběratelům v Unii. V takových případech byly provedeny úpravy o veškeré náklady vzniklé mezi dovozem a novým prodejem a za přiměřený byl považován zisk ve výši 5 % na základě obratu.
(69)
Prémie účtované zákazníkům v jednom členském státě, kteří se po nákupu bionafty snažili využít regulačního rámce pro bionaftu obnášejícího „dvojnásobné započtení“ (7), se nepovažovaly za součást vývozní ceny. Tyto prémie nejsou vázány na dotčený výrobek jako takový, ale spíše na poskytnutí dokumentů dovozcem ve spojení s cílem získat osvědčení od vlády, které umožňuje zákazníkovi dovozce ve spojení splnit nezbytné podmínky pro přimíšení pouze poloviny množství bionafty (jelikož tuto bionaftu lze započítat „dvojnásobně“).
2.3. Srovnání
(70)
Běžná hodnota a vývozní cena vyvážejících výrobců zařazených do vzorku byly srovnány na základě ceny ze závodu.
(71)
Za účelem zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen.
(72)
Na tomto základě byly provedeny úpravy o náklady na dopravu, námořní dopravu a pojištění, náklady na manipulaci, nakládku a vedlejší náklady, náklady na úvěry, vývozní cla, poplatky za dohled, bankovní poplatky a provize ve všech případech, které prokazatelně ovlivňují srovnatelnost cen.
(73)
Pokud se prodej na vývoz do Unie uskutečnil prostřednictvím obchodních společností ve spojení se sídlem mimo Unii, zkoumala Komise, zda by tito obchodníci ve spojení měli být považováni za vývozní oddělení vyvážejícího výrobce nebo za obchodní zástupce pracující za provizi, či nikoli.
(74)
U jedné společnosti nebo skupiny společností bylo zjištěno, že uzavřela smlouvu s jednou obchodní společností ve spojení mimo jiné za účelem obchodu s bionaftou za provizi. V tomto případě se dospělo k závěru, že tento obchodník ve spojení by se měl považovat za obchodního zástupce pracujícího za provizi, a proto byly vývozní ceny upraveny v souladu s čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení, aby se zohlednily přirážky obchodníka.
(75)
V případě jednoho vyvážejícího výrobce byl dotčený výrobek (PME) před prodejem prvnímu nezávislému odběrateli smíšen s RME. Proto byla v souladu s čl. 2 odst. 10 písm. a) provedena úprava o rozdíly ve fyzických vlastnostech dotčeného výrobku.
2.4. Dumpingové rozpětí
(76)
U vyvážejících výrobců zařazených do vzorku byla vážená průměrná běžná hodnota každého typu obdobného výrobku srovnána s váženou průměrnou vývozní cenou, jak je stanoveno v čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení.
(77)
Vážené průměrné dumpingové rozpětí spolupracujících vyvážejících výrobců nezařazených do vzorku bylo vypočítáno podle ustanovení čl. 9 odst. 6 základního nařízení. Toto rozpětí bylo stanoveno na základě rozpětí stanovených pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku, přičemž nebylo zohledněno rozpětí vyvážejícího výrobce s nulovým dumpingovým rozpětím.
(78)
Pokud jde o všechny ostatní vyvážející výrobce v Indonésii, dumpingové rozpětí bylo stanoveno v souladu s článkem 18 základního nařízení na základě dostupných údajů. Za tímto účelem byla nejprve stanovena úroveň spolupráce srovnáním objemu vývozu do Unie podle údajů od spolupracujících vyvážejících výrobců s odpovídajícími statistickými údaji Eurostatu o dovozu. Vzhledem k tomu, že úroveň spolupráce byla velmi vysoká, a sice 99 % celkového vývozu do Unie během období šetření, bylo zbytkové dumpingové rozpětí platné pro všechny ostatní vyvážející výrobce v Indonésii stanoveno na úrovni, která odpovídá úrovni zjištěné pro spolupracujícího vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku s nejvyšším dumpingovým rozpětím.
(79)
Takto stanovená prozatímní dumpingová rozpětí, vyjádřená jako procento ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením, jsou tato:
Dumpingové rozpětí
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
PT. Ciliandra Perkasa
0,0 %
PT. Musim Mas
2,8 %
PT. Pelita Agung Agrindustri
5,3 %
PT. Wilmar Bioenergi Indonesia
9,6 %
PT. Wilmar Nabati Indonesia
9,6 %
Ostatní spolupracující společnosti
6,5 %
Všechny ostatní společnosti
9,6 %
D. ÚJMA
1. Definice výrobního odvětví Unie a výroba v Unii
(80)
Obdobný výrobek vyrábí 254 výrobců v Unii. Představují výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení a dále se na ně bude odkazovat jako na „výrobní odvětví Unie“.
(81)
Tvrdilo se, že značný počet velkých výrobců v Unii je ve spojení s vývozci v Argentině a /nebo že dovážejí bionaftu z Argentiny, a měli by proto být vyloučeni z definice výrobního odvětví Unie.
(82)
Po provedení šetření byly z definice výrobního odvětví Unie vyloučeny tři společnosti, a to z důvodu jejich závislosti na dovozu z dotčených zemí, přičemž dovoz dosáhl 63 %, 85 % a 71 % jejich vlastní výroby během období šetření. Další dvě společnosti byly vyloučeny, jelikož během období šetření bionaftu nevyráběly. V níže uvedených oddílech nebyly použity žádné údaje od těchto společností. Byl učiněn předběžný závěr, že neexistují žádné důvody pro vyloučení jakýchkoli dalších výrobců v Unii z definice výrobního odvětví Unie.
(83)
Pro stanovení celkové výroby v Unii během období šetření byly použity všechny dostupné informace týkající se výrobního odvětví Unie, včetně informací obsažených v podnětu a údajů shromážděných od výrobců v Unii před zahájením šetření a po jeho zahájení. Na základě těchto informací bylo zjištěno, že celková výroba v Unii činila během období šetření asi 9 052 871 tun. Jak bylo uvedeno výše, osm výrobců v Unii bylo zařazeno do vzorku a představovali 27 % celkové výroby obdobného výrobku v Unii.
2. Spotřeba v Unii
Tabulka č. 1
Spotřeba v Unii
2009
2010
2011
OŠ
Tuny
11 165 831
11 538 511
11 159 706
11 728 400
Index 2009 = 100
100
103
100
105
Zdroj:
Eurostat, údaje od výrobního odvětví Unie.
(84)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě objemu celkové výroby v Unii všech výrobců v Unii na trhu Unie, s odečtením jejich vývozu a přičtením dovozu z Argentiny a Indonésie a dovozu z jiných třetích zemí.
(85)
Objem dovozu z Argentiny a Indonésie byl získán z údajů Eurostatu vztahujících se k jednotlivým kódům KN, pod něž byl výrobek zařazen.
(86)
Na základě výše uvedených skutečností se spotřeba bionafty v Unii zvýšila mezi rokem 2009 a koncem období šetření o 5 %.
3. Souhrnné posouzení účinků dovozu z dotčených zemí
(87)
Jak je stanoveno v čl. 3 odst. 4 základního nařízení, účinek dovozu ze dvou zemí může být posuzován souhrnně pouze tehdy, pokud jsou splněny dvě podmínky.
(88)
První podmínkou je, že dumpingové rozpětí ve vztahu k dovozu z obou zemí není nepatrné a objem dovozu není zanedbatelný. Dumpingové rozpětí stanovené ve vztahu k dovozu z Argentiny a Indonésie bylo nad minimální hranicí definovanou v čl. 9 odst. 3 základního nařízení a objem dovozu z každé dotčené země nebyl zanedbatelný ve smyslu čl. 5 odst. 7 základního nařízení, jelikož jeho podíl na trhu činil v období šetření 10,8 %, resp. 8,5 %.
(89)
Druhou podmínkou je, že existuje hospodářská soutěž mezi dováženými výrobky navzájem a hospodářská soutěž s obdobným výrobkem Unie. Dovoz bionafty z Argentiny a Indonésie mísí s minerální naftou tytéž obchodní společnosti a je prodáván odběratelům v celé Unii v přímé hospodářské soutěži s bionaftou vyráběnou výrobním odvětvím Unie.
(90)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti byl učiněn předběžný závěr, že všechna kritéria stanovená v čl. 3 odst. 4 základního nařízení jsou splněna a že dovoz z Argentiny a Indonésie by měl být pro účely analýzy újmy posuzován souhrnně.
4. Objem dovozu z dotčených zemí a jeho podíl na trhu
Tabulka č. 2
2009
2010
2011
OŠ
Dovoz z Argentiny
Tuny
853 589
1 179 285
1 422 142
1 263 230
Index 2009 = 100
100
138
167
148
Podíl na trhu
7,6 %
10,2 %
12,7 %
10,8 %
Index 2009 = 100
100
135
167
141
Dovoz z Indonésie
Tuny
157 915
495 169
1 087 518
995 663
Index 2009 = 100
100
314
689
631
Podíl na trhu
1,4 %
4,3 %
9,7 %
8,5 %
Index 2009 = 100
100
303
689
600
Celkový podíl na trhu
9,1 %
14,5 %
22,5 %
19,3 %
Index 2009 = 100
100
160
248
213
Zdroj:
Eurostat.
(91)
Objem dovozu z Argentiny a Indonésie se od roku 2009 do období šetření značně zvýšil a dovoz z Indonésie vzrůstá rychleji než dovoz z Argentiny. Podíl na trhu se v průběhu téhož období zvýšil z 9,1 % na 19,3 %.
5. Ceny dovozu z dotčených zemí a cenové podbízení
5.1. Vývoj cen
Tabulka č. 3
Dovozní cena (EUR/tunu)
2009
2010
2011
OŠ
Argentina
629
730
964
967
Index 2009 = 100
100
116
153
154
Indonésie
597
725
864
863
Index 2009 = 100
100
121
145
145
Celkem
624
728
920
921
Index 2009 = 100
100
117
147
148
Zdroj:
Eurostat.
(92)
I když se dovozní ceny během posuzovaného období zvýšily, zejména mezi roky 2010 a 2011, ceny bionafty z Argentiny i Indonésie zůstaly v průběhu posuzovaného období nižší než ceny výrobního odvětví Unie.
5.2. Cenové podbízení
(93)
S cílem určit cenové podbízení během období šetření byly vážené průměrné prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upraveny na úroveň cen ze závodu, srovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami dovozu argentinských a indonéských dovozců zařazených do vzorku pro prvního nezávislého odběratele na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF s příslušnou úpravou o celní poplatky a náklady po dovozu.
(94)
Srovnání mezi SME z Argentiny a PME z Indonésie s výrobkem vyráběným a prodávaným na trhu Unie vycházelo z filtrovatelnosti při nízkých teplotách (CFPP), což je teplota, při níž se bionafta mění zpět na tuk a již nemůže být použita jako palivo.
(95)
CFPP veškerého prodeje z Argentiny do EU byla 0 °C. Tento prodej byl tedy srovnán s prodejem výrobců bionafty s CFPP s hodnotou 0 v Unii.
(96)
CFPP veškerého prodeje z Indonésie do EU byla 13 °C. Vzhledem k velmi nízkému objemu prodeje výrobců v Unii, pokud jde o tuto CFPP (protože PME z Indonésie je před prodejem prvnímu nezávislému odběrateli téměř vždy smíšen s jinou bionaftou z jiných zdrojů), nepovažovalo se přímé srovnání za přiměřené. Vývozní cena PME z Indonésie u CFPP s hodnotou 13 byla proto upravena směrem nahoru na cenu CFPP s hodnotou 0 pomocí rozdílu v ceně na trhu Unie mezi prodejem PME s CFPP s hodnotou 13 vyráběného výrobním odvětvím Unie a průměrnou cenou bionafty s CFPP s hodnotou 0.
(97)
Rozdíl mezi cenami z Argentiny a Indonésie a cenami Unie, vyjádřený jako procentní podíl vážené průměrné ceny výrobního odvětví Unie ze závodu, tj. rozpětí cenového podbízení, byl na základě výše popsané metodiky v rozpětí od 2,5 % do 9,1 %.
6. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(98)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení zahrnovalo posouzení účinků dumpingového dovozu na výrobní odvětví Unie zhodnocení všech ekonomických ukazatelů stanovených pro výrobní odvětví Unie během analyzovaného období.
(99)
Jak bylo uvedeno výše, ověřené údaje od vzorku výrobců v Unii byly použity za účelem posouzení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(100)
Pro účely analýzy újmy Komise rozlišovala mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Komise analyzovala makroekonomické ukazatele za posuzované období na základě údajů poskytnutých výrobním odvětvím Unie, které se vztahovaly na všechny výrobce v Unii. Mikroekonomické ukazatele analyzovala Komise na základě ověřených údajů shromážděných od výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(101)
Na základě informací, které se týkají všech výrobců bionafty v Unii, byly posouzeny tyto makroekonomické ukazatele: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, rozsah dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu.
(102)
Na základě informací, které se týkají výrobců bionafty v Unii zařazených do vzorku, byly posouzeny tyto mikroekonomické ukazatele: průměrné jednotkové ceny, jednotkové výrobní náklady, mzdové náklady, zásoby, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál.
7. Makroekonomické ukazatele
7.1. Výrobní kapacita, výroba a využití kapacity
Tabulka č. 4
2009
2010
2011
OŠ
Výrobní kapacita (v tunách)
20 359 000
21 304 000
21 517 000
22 227 500
Index 2009 = 100
100
105
106
109
Objem výroby (v tunách)
8 745 693
9 367 183
8 536 884
9 052 871
Index 2009 = 100
100
107
98
104
Využití kapacity
43 %
44 %
40 %
41 %
Index 2009 = 100
100
102
92
95
Zdroj:
údaje poskytnuté výrobním odvětvím Unie.
(103)
Výroba výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období zvyšovala v souladu se spotřebou. Kapacita zůstala poměrně stabilní, zejména mezi rokem 2010 a obdobím šetření, a proto bylo využití kapacity v průběhu tohoto období nízké. Výrobní odvětví Unie nebylo schopné používat dříve instalované kapacity nebo v jakémkoli rozsahu během daného období využít zvýšení kapacity, ke kterému došlo v důsledku očekávaného účinku uložení opatření proti USA nebo očekávaných systémů kvót a zvýšených požadavků některých členských států.
7.2. Objem prodeje a podíl na trhu
Tabulka č. 5
2009
2010
2011
OŠ
Objem prodeje (v tunách)
9 454 786
9 607 731
8 488 073
9 294 137
Index 2009 = 100
100
102
90
98
Podíl na trhu
84,7 %
83,3 %
76,1 %
79,2 %
Index 2009 = 100
100
98
90
94
Zdroj:
údaje poskytnuté výrobním odvětvím Unie.
(104)
Objem prodeje společnostem v Unii, které nejsou ve spojení, zůstal v posuzovaném období spíše stabilní. Vzhledem k tomu, že spotřeba během tohoto období mírně vzrostla, stabilní objem prodeje vedl ke snížení podílu na trhu (pokles o 5,5 procentních bodů) a tento podíl převzal dovoz z dotčených zemí.
7.3. Růst
(105)
Růst výrobního odvětví Unie se odráží v objemových ukazatelích, jako je výroba a prodej, ale zejména podíl na trhu. I přes vzrůst spotřeby během analyzovaného období nerostl podíl výrobců v Unii na trhu v souladu se spotřebou. Podíl výrobního odvětví Unie na trhu se v tomto období snižoval, jelikož objem dovozu vzrůstal. Během téhož období se dovozu z Indonésie a Argentiny podařilo získat více než 10 procentních bodů podílu na trhu. Skutečnost, že výrobní odvětví Unie nemohlo mít plný prospěch z růstu trhu, měla celkový negativní dopad na jeho hospodářskou situaci.
7.4. Zaměstnanost a produktivita
Tabulka č. 6
2009
2010
2011
OŠ
Zaměstnanost - ekvivalent plného úvazku (FTE)
1 858
2 055
2 061
2 079
Index 2009 = 100
100
111
111
112
Produktivita (tuny/FTE)
4 707
4 558
4 142
4 354
Index 2009 = 100
100
97
88
93
Zdroj:
údaje poskytnuté výrobním odvětvím Unie.
(106)
Vzhledem k tomu, že odvětví bionafty je odvětvím se značnými nároky na kapitál a nevyžaduje velký počet pracovníků ve výrobním procesu, a vzhledem k výši subdodávek v oblasti skutečné výroby bionafty není počet osob zaměstnaných ve výrobě velký. Jelikož se objem výroby během daného období mírně zvýšil, vzrostla i zaměstnanost.
(107)
Jelikož zaměstnanost vzrostla, avšak rychleji než výroba, produktivita se mezi rokem 2009 a koncem období šetření snížila o 7 procentních bodů.
7.5. Rozsah skutečného dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(108)
Výrobnímu odvětví Unie byla působena újma v důsledku dumpingového dovozu ze Spojených států amerických do roku 2009, kdy začíná období šetření pro účely tohoto řízení. Platná cla na dovoz ze Spojených států amerických byla uzpůsobena tak, aby byly zajištěny rovné podmínky, za nichž by výrobní odvětví Unie mohlo soutěžit s tímto dovozem a vyrovnat se se způsobenou újmou.
(109)
K tomu však zjevně nedošlo. Výrobní odvětví Unie je nyní méně ziskové než v roce 2009 a ztratilo svůj podíl na trhu, dokonce i ve srovnání s rokem 2009, ve prospěch dovozu z Argentiny a Indonésie, který představuje cenové podbízení vůči cenám Unie. Využití kapacity je nižší, dokonce i přes nárůst spotřeby v Unii. K překonání účinků dřívějšího dumpingu jednoznačně nedošlo.
(110)
Dumpingová rozpětí pro vyvážející výrobce v Argentině a Indonésii jsou uvedena výše v oddíle o dumpingu. U jednoho vyvážejícího výrobce v Indonésii, který představoval jen malý podíl dovozu z Indonésie, nebyl dumping zjištěn. Avšak u ostatních vyvážejících výrobců v Indonésii a u všech vyvážejících výrobců v Argentině bylo zjištěno, že se dopouštějí dumpingu bionafty na trhu Unie. Navíc vzhledem k objemu a cenám dumpingového dovozu z těchto dvou dotčených zemí nelze dopad skutečného dumpingového rozpětí považovat za zanedbatelný.
8. Mikroekonomické ukazatele
8.1. Průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady a náklady na mzdy
Tabulka č. 7
2009
2010
2011
OŠ
Jednotková cena v EUR za tunu
797
845
1 096
1 097
Index 2009 = 100
100
106
137
138
Jednotkové náklady v EUR za tunu
760
839
1 089
1 116
Index 2009 = 100
100
110
143
147
Náklady na mzdy EUR/FTE
57 391
63 490
62 141
61 004
Index 2009 = 100
100
111
108
106
Zdroj:
odpovědi výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazník.
(111)
Ačkoliv v posuzovaném období bylo výrobní odvětví Unie schopné zvýšit svou prodejní cenu, v důsledku špatné sklizně řepky v roce 2011 vzrostly výrobní náklady v takové míře, že je nebylo možné vyrovnat zvýšením prodejní ceny. Pro výrobní odvětví Unie bylo neekonomické dovážet alternativní suroviny z Argentiny a Indonésie v důsledku daňových režimů zavedených v těchto zemích, a proto bylo nuceno dovážet hotovou bionaftu, aby omezilo své náklady, a tím snížilo celkové ztráty.
(112)
Zároveň vzrostly u společností zařazených do vzorku během posuzovaného období náklady na mzdy, což znovu donutilo společnosti hledat způsob, jak snížit celkové náklady.
8.2. Zásoby
Tabulka č. 8
2009
2010
2011
OŠ
Zásoby (v tunách)
74 473
87 283
90 249
103 058
Index 2009 = 100
100
117
121
138
Zdroj:
odpovědi výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazník.
(113)
Během analyzovaného období se zásoby bionafty zvýšily přibližně o 40 %. Toto zvyšování stavu zásob probíhalo během celého analyzovaného období. Jelikož však bionafta nemůže být skladována déle než šest měsíců (průměrná doba skladování je pouze asi tři měsíce), údaje týkající se zásob mají pro posouzení hospodářské situace výrobního odvětví Unie jen omezenou hodnotu.
8.3. Ziskovost, investice, návratnost investic, peněžní tok a schopnost opatřit si kapitál
Tabulka č. 9
2009
2010
2011
OŠ
Ziskovost
3,5 %
-0,3 %
-0,2 %
-2,5 %
Investice (v tis. EUR)
188 491
156 927
149 113
141 578
Index 2009 = 100
100
83
79
75
Návratnost investic
19 %
-2 %
-2 %
-24 %
Peněžní tok (v tis. EUR)
244 001
-48 649
21 241
23 984
Index 2009 = 100
100
-20
9
10
Zdroj:
odpovědi výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazník.
(114)
Ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku byla stanovena pomocí vyjádření čistého zisku z prodeje obdobného výrobku na trhu Unie před zdaněním jako procento obratu z tohoto prodeje. Během analyzovaného období se ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku významně snížila, a sice z 3,5 % na - 2,5 %.
(115)
Míra investic do výroby bionafty uskutečněných výrobci v Unii zařazenými do vzorku v daném období poklesla a prokazuje, že výrobci zařazení do vzorku byli sice stále ještě schopni investovat do výroby bionafty, ale výše prostředků dostupných pro tyto investice se snížila, podobně jako podíl výrobců v Unii na trhu.
(116)
Návratnost investic výrobců v Unii zařazených do vzorku, která vyjadřuje jejich hospodářský výsledek před zdaněním jako procento průměrné počáteční a konečné čisté účetní hodnoty prostředků použitých při výrobě bionafty, odpovídala negativnímu vývoji ziskovosti. Zhoršení návratnosti investic je jasnou známkou zhoršení hospodářské situace výrobního odvětví Unie během sledovaného období.
(117)
Peněžní tok, což je schopnost výrobního odvětví samofinancovat své činnosti, vykázal během analyzovaného období výrazný pokles, což svědčí o tom, že společnosti zařazené do vzorku měly potíže konkurovat dumpingovému dovozu z Argentiny a Indonésie.
9. Závěr ohledně újmy
(118)
Z analýzy ověřených údajů jasně vyplývá, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení. Při rostoucí spotřebě ztratilo svůj podíl na trhu a ziskovost, zatímco dovoz podíl na trhu získal a představoval cenové podbízení vůči cenám výrobců v Unii.
(119)
Ostatní ukazatele rovněž vykazují klesající nebo stabilní trend, a to i po uložení opatření vůči USA a rozšíření cla na dovoz z Kanady, kterým se opatření obcházela.
(120)
Výrobci v Unii byli sice schopni přenést většinu zvýšených výrobních nákladů od roku 2010 do roku 2011 (+33 procentních bodů), ale pouze snížením ziskovosti až na hranici rentability. Nemohli však přenést další zvýšení nákladů od roku 2011 do období šetření v důsledku zvýšení cen surovin, což představuje téměř 80 % úplných nákladů na výrobu bionafty. Toto zvýšení nákladů nemohlo být zcela přeneseno na odběratele na trhu Unie, což vedlo ke ztrátám v období šetření.
E. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
1. Úvod
(121)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení bylo zkoumáno, zda dumpingový dovoz pocházející z dotčených zemí způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu v takové míře, že ji lze označit za podstatnou.
(122)
Byly zkoumány i jiné známé činitele než dumpingový dovoz, které mohly ve stejné době způsobit újmu výrobnímu odvětví Unie, aby se zajistilo, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude přičítána dumpingovému dovozu.
2. Účinek dumpingového dovozu
(123)
Bylo zjištěno, že během období šetření jen malá část dovozu (mezi 2 % a 6 %) z Indonésie do EU nebyla dumpingová. U zbývajícího množství dovozu z Indonésie a veškerého dovozu z Argentiny byl zjištěn dumping. Odstranění uvedeného malého množství nedumpingového dovozu z celkového deklarovaného dovozu z Indonésie nemá vliv na trend dovozu podrobně popsaný výše.
(124)
Z šetření vyplynulo, že levný dumpingový dovoz z dotčených zemí během posuzovaného období značně vzrostl, pokud jde o objem (více než dvojnásobně). To vedlo k podstatnému zvýšení jeho podílu na trhu o 10 procentních bodů, z 9,1 % v roce 2009 na 18,8 % na konci období šetření.
(125)
Zároveň přišlo výrobní odvětví Unie během posuzovaného období, i přes zvýšení spotřeby, o 5,5 procentních bodů svého podílu na trhu.
(126)
Průměrné ceny u dumpingového dovozu se mezi rokem 2009 a obdobím šetření zvýšily o 48 %, ale přesto byly podstatně nižší než ceny výrobního odvětví Unie v tomtéž období. Dumpingový dovoz představoval cenové podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie, přičemž průměrné rozpětí cenového pobízení činilo během období šetření 4 % pro Indonésii a 8 % pro Argentinu.
(127)
Tlak způsobený nárůstem levného dumpingového dovozu na trhu Unie neumožnil výrobnímu odvětví Unie stanovit prodejní ceny odpovídající podmínkám na trhu a zvýšení nákladů. Společnosti zařazené do vzorku byly schopny přenést na své odběratele pouze 38% zvýšení cen, ale jejich celkové náklady se v témže období zvýšily o 47 %.
(128)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že levný dumpingový dovoz z dotčených zemí, který během období šetření představoval cenové podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie a jehož objem rovněž značně vzrostl, měl rozhodující vliv na podstatnou újmu, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo.
3. Účinek jiných činitelů
3.1. Dovoz z jiných třetích zemí
Tabulka č. 10
Jiné třetí země
2009
2010
2011
OŠ
Dovoz celkem (v tunách)
699 541
256 327
161 973
175 370
Index 2009 = 100
100
37
23
25
Podíl na trhu
6,3 %
2,2 %
1,5 %
1,5 %
Index 2009 = 100
100
35
23
24
Zdroj:
Eurostat.
(129)
Dovoz ze třetích zemí, zejména z USA, Norska a Jižní Korey, se od roku 2009 do konce období šetření podstatně snížil. Tento pokles byl způsoben uložením opatření na dovoz z USA v roce 2009 a v návaznosti na šetření obcházení opatření proti dovozu zasílanému z Kanady v roce 2010. Vzhledem k poklesu podílu dovozů z jiných třetích zemí na trhu v době, kdy došlo ke zhoršení finanční situace výrobního odvětví Unie, mohl mít dovoz z jiných třetích zemí pouze zanedbatelný podíl na újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Nelze tedy dospět k závěru, že narušuje příčinnou souvislost mezi újmou a účinkem dumpingového dovozu.
3.2. Nedumpingový dovoz z dotčených zemí
(130)
Byl zjištěn nedumpingový dovoz z dotčených zemí, ale pouze v druhé polovině roku 2011. Vzhledem ke krátké době, ve které se tento dovoz uskutečňoval, a k jeho omezenému množství mohl mít jen zanedbatelný podíl na újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie a není schopen narušit příčinnou souvislost mezi újmou a účinkem dumpingového dovozu.
3.3. Jiní výrobci v Unii
(131)
S ohledem na malý objem výroby výrobců v Unii vyloučených z definice výrobního odvětví Unie a s ohledem na malý objem jejich dovozu celkově nebyli tito výrobci považováni za příčinu újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
3.4. Dovoz výrobního odvětví Unie
(132)
CARBIO, sdružení argentinských výrobců bionafty, tvrdilo, že újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byla způsobena dovozem z Argentiny a Indonésie ze strany výrobců v Unii. Označilo tento dovoz za újmu, kterou si výrobci v Unii způsobili sami, a prohlásili, že by neměl být brán v úvahu jako příčina újmy způsobené chováním argentinských výrobců.
(133)
Z údajů, které poskytlo výrobní odvětví Unie, jasně vyplývá, že během posuzovaného období dováželi množství bionafty z Argentiny a Indonésie až do výše 60 % veškerého dovozu uskutečněného v období šetření z těchto zemí. Uvedlo však, že tento dovoz prováděli v sebeobraně. Krátkodobý prospěch z dumpingových cen tohoto dovozu napomohl výrobcům v Unii v tom, aby mohli ve střednědobém horizontu pokračovat ve své obchodní činnosti.
(134)
Dovoz bionafty za dumpingové ceny uskutečňovaný výrobním odvětvím Unie značně vzrostl v roce 2011 a v období šetření, kdy se nejvíce projevil vliv rozdílné vývozní daně z bionafty a z jejích surovin, jelikož právě v té době se dovoz surovin (sójového a palmového oleje) stal nerentabilním ve srovnání s dovozem hotového výrobku. Systém rozdílných vývozních daní v obou zemích ukládá vyšší daň z vývozu surovin, než je daň z hotového výrobku. Otázka, zda lze tuto rozdílnou vývozní daň považovat za subvenci ve smyslu článku 2 základního antisubvenčního nařízení, bude zkoumána během probíhajícího antisubvenčního šetření.
(135)
Například v některých měsících období šetření byla dovozní cena sójového oleje z Argentiny vyšší než dovozní cena SME, čímž se nákup sójového oleje stal ekonomicky nevýhodný. Za této situace byl nákup SME jedinou ekonomicky ospravedlnitelnou možností.
(136)
V každém případě, kdyby tento objem bionafty nedovezlo výrobní odvětví Unie, dovezly by jej obchodní společnosti v Unii, jejich cena by byla nižší než cena výrobního odvětví Unie a prodávaly by tuto bionaftu na trhu Unie, jelikož ji již z těchto zemí dovážejí za účelem prodeje naftovým rafineriím, které konkurují výrobnímu odvětví Unie. Příčinná souvislost není tímto dovozem narušena, a tento argument se tedy předběžně zamítá.
3.5. Kapacita výrobního odvětví Unie
(137)
Sdružení CARBIO dále tvrdí, že k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie došlo v důsledku nadbytečné kapacity způsobené nadměrným rozšířením. Jelikož využití kapacity v roce 2008 činilo 50 %, tvrdí, že výrobní odvětví se dále rozšiřovalo bez odpovídajícího nárůstu poptávky.
(138)
Skutečností je, že během posuzovaného období zůstalo využití kapacity v celé Unii na nízké úrovni, přičemž nejnižší úroveň během období šetření činila 40 %. Některé společnosti proto nevyužívaly kapacitu, kterou instalovaly.
(139)
Využití kapacity však bylo nízké již na počátku posuzovaného období a zůstalo nízké po celé toto období a bylo stabilní i u společností zařazených do vzorku.
(140)
Společnosti zařazené do vzorku byly na začátku posuzovaného období ziskové a na jeho konci ztrátové, se stabilním využitím kapacity. Je oprávněné z toho vyvozovat, že celé výrobní odvětví se také stalo méně ziskovým, zatímco jeho využití kapacity zůstalo stabilní. Toto tedy nelze považovat za hlavní příčinu újmy, jelikož se zdá, že zde neexistuje žádná příčinná souvislost. Tento argument se tedy předběžně zamítá.
3.6. Nedostatečný přístup k surovinám a vertikální integrace
(141)
CARBIO rovněž tvrdí, že výrobnímu odvětví Unie je působena újma z důvodu špatné efektivity, zejména proto, že není vertikálně integrováno a nenachází se v blízkosti zdrojů surovin.
(142)
Uvedené argumenty se předběžně zamítají. Některé společnosti zařazené do vzorku se nacházejí v přístavech, kde mají snadný přístup k surovinám, které přivážejí lodě, a ostatní společnosti zařazené do vzorku umístily své závody na výrobu bionafty na stejném místě jako své závody vyrábějící rostlinný olej. Mnoho výrobců bionafty v jižní Evropě sídlí záměrně v přístavech, aby měli přístup k surovinám dováženým z Argentiny a Indonésie, nebo na týchž místech jako jejich odběratelé (rafinérie fosilní ropy). Vzhledem k tomu, že účinek rozdílné vývozní daně způsobil, že suroviny byly dražší než hotový výrobek, bylo výrobní odvětví Unie zjevně poškozeno tím, že nebylo ekonomicky možné vyrábět PME a SME v EU.
3.7. Jiné regulační činitele
(143)
CARBIO rovněž odkázalo na některé regulační činitele, které údajně způsobily újmu výrobnímu odvětví Unie, z nichž některé jsou návrhy a do dnešního dne nebyly uvedeny v platnost. Klade však důraz na systém „dvojnásobného započtení“, který je popsán níže.
(144)
Směrnice o obnovitelných zdrojích energie ukládá členským státům vyžadovat, aby byl s minerální naftou před jejím prodejem uživatelům smíšen určitý podíl bionafty. Některé členské státy využily ustanovení v uvedené směrnici, které umožňuje tento podíl snížit o polovinu, pokud použitá bionafta byla vyrobena z odpadních olejů nebo použitých živočišných tuků. Například, pokud dotčený členský stát vyžaduje, aby bylo smícháno 7 % bionafty s 93 % minerální nafty, oněch 7 % se snižuje na 3,5 %, pokud se jedná o bionaftu vyrobenou z odpadních olejů.
(145)
CARBIO tvrdí, že pravidla dvojnásobného započtení způsobila v období šetření pokles prodeje tzv. bionafty „první generace“ o 1 milion tun a že to je příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie. Toto tvrzení se zamítá, jelikož vzorek výrobců v Unii obsahuje některé společnosti, které vyrábějí bionaftu s dvojnásobným započtením a jejich finanční situace není výrazně odlišná od finanční situace společností zařazených do vzorku, které vyrábějí bionaftu z panenských rostlinných olejů. U těchto společností se během ověřování jejich údajů ukázalo, že cena jejich bionafty byla ovlivněna nízkou cenou dumpingového dovozu z Argentiny a Indonésie, jelikož jsou v nepřímé soutěži s PME a SME z dotčených zemí.
(146)
Byl rovněž vznesen argument, že výrobnímu odvětví Unie je působena újma tím, že neinvestuje více do biopaliv druhé generace, jako je využívání odpadních olejů. Tento argument byl předběžně zamítnut, protože v Unii není k dispozici tolik odpadních olejů, aby se výrazně zvýšil objem zpracování ve srovnání se současnou situací.
3.8. Omezení v členských státech
(147)
CARBIO rovněž tvrdilo, že újma, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, nemohla být způsobena dovozem z dotčených zemí z důvodu systémů kvót a daňových režimů v různých členských státech, které omezují přístup na tyto trhy. Rovněž tvrdí, že některé trhy v EU jsou kvůli klimatickým podmínkám pro SME a PME uzavřeny.
(148)
Pravdou je, že filtrovatelnost při nízkých teplotách (CFPP) u PME (při teplotě + 13 °C) znamená, že PME nelze používat v celé Unii, aniž by bylo smícháno s jinými bionaftami za účelem snížení CFPP. CFPP u SME při 0 °C však umožňuje jeho širší použití, zejména během letních měsíců.
(149)
Argument, že právě regulační systém v některých členských státech působí újmu výrobnímu odvětví Unie, byl důkladně posuzován během celého šetření.
(150)
V některých členských státech jsou zavedeny systémy kvót, které přidělují společnostem v daném členském státě nebo v jiných členských státech v rámci celé Unie určité výrobní kvóty. Avšak většina zemí poskytovala výhody pomocí daňového systému a tyto výhody se postupně omezují nebo ruší.
(151)
Například Francie má také zvýhodnění v podobě osvobození od daně ve výši 90 EUR za tunu bionafty vyrobené na základě kvót. Avšak vzhledem k nízkým cenám dumpingového dovozu je často levnější bionaftu dovážet než ji nakupovat od výrobního odvětví Unie, a to i včetně daňového zvýhodnění. Důkazem je skutečnost, že argentinský dovoz je na francouzském trhu zcela zjevně přítomen.
(152)
V některých členských státech dovoz z Argentiny a Indonésie přítomen není, a to buď v důsledku klimatických podmínek, nebo kvůli systémům kvót. Nicméně ve větší části Unie dovoz z Argentiny a Indonésie na trhu přítomen je, a to buď kvůli neexistenci systému kvót, nebo kvůli tomu, že cena je nižší než jakékoli daňové zvýhodnění, které členský stát může poskytnout.
(153)
Vzhledem k tomu, že PME a SME po smíchání s RME vyrobeným v Unii nebo jinou bionaftou mohou být prodávány v celé Unii a že dovoz se vyskytuje ve velkém množství a za dumpingové ceny i v členských státech, kde existují systémy daňového zvýhodnění, se toto tvrzení předběžně zamítá, jelikož stávající systémy kvót a daňové režimy nejsou schopné narušit příčinnou souvislost mezi újmou a účinkem dumpingového dovozu.
4. Závěr týkající se příčinné souvislosti
(154)
Výše uvedená analýza prokázala, že došlo k výraznému nárůstu objemu a podílu levného dumpingového dovozu pocházejícího z dotčených zemí na trhu. Zároveň bylo zjištěno, že ceny u tohoto dovozu představovaly během období šetření cenové podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie.
(155)
Z údajů vyplývá, že jak narůstá objem levného dovozu z dotčených zemí, významně se zhoršuje hospodářská situace výrobního odvětví Unie.
(156)
Výše uvedená analýza náležitě odlišila a oddělila účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie od účinků dumpingového dovozu působících újmu. Na základě této analýzy byl předběžně vyvozen závěr, že dumpingový dovoz z dotčených zemí způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
(157)
V souladu s čl. 3 odst. 7 základního nařízení byly posouzeny jiné známé činitele než dumpingový dovoz a nebyly zjištěny žádné důkazy o tom, že by narušily příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
F. ZÁJEM UNIE
(158)
V souladu s článkem 21 základního nařízení Komise zkoumala, zda navzdory závěru o dumpingu působícím újmu neexistují přesvědčivé důvody pro závěr, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijmout opatření. Zjištění zájmu Unie bylo založeno na posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců, dodavatelů surovin a uživatelů.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(159)
Jak bylo uvedeno výše, výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu, která byla způsobena dumpingovým dovozem pocházejícím z dotčených zemí. Neuložení opatření by s největší pravděpodobností vedlo k pokračování negativního vývoje finanční situace výrobního odvětví Unie. Situace výrobního odvětví Unie byla zvláště ovlivněna poklesem ziskovosti z +3 % v roce 2009 na -2,5 % na konci období šetření. Jakýkoli další pokles výkonnosti by nakonec vedl k omezení výroby a dalšímu rušení výrobních podniků, což by ohrozilo zaměstnanost a investice v Unii.
(160)
Uložení opatření by obnovilo spravedlivou hospodářskou soutěž na trhu. Klesající trend ziskovosti výrobního odvětví Unie je výsledkem obtížné soutěže s levným dumpingovým dovozem pocházejícím z dotčených zemí a rovněž výsledkem skutečnosti, že kvůli režimu vývozních daní v obou zemích se snižuje cena dovozu SME a PME na trhu Unie a současně se zvyšuje cena surovin. Uložení antidumpingových opatření by tedy výrobnímu odvětví Unie umožnilo zvýšit ziskovost na úrovně považované za nezbytné pro toto odvětví náročné na kapitál.
(161)
Opatření by měla výrobnímu odvětví Unie poskytnout příležitost překonat účinky dumpingu působícího újmu, který byl zjištěn v rámci tohoto šetření.
2. Zájem dovozců/obchodníků v Unii, kteří nejsou ve spojení
(162)
Dovozci/obchodníci v Unii, kteří nejsou ve spojení, byli vyzváni, aby se Komisi přihlásili. Avšak žádný dovozce při šetření spolupracoval.
(163)
Jelikož nebyly k dispozici žádné údaje od dovozců nebo obchodníků, kteří nejsou ve spojení, neexistovaly žádné důkazy o tom, že by uložení opatření bylo prokazatelně v rozporu se zájmy těchto stran.
3. Zájem uživatelů a odběratelů
(164)
Všem známým společnostem uživatelů působícím v oblasti výroby a distribuce minerální nafty a uskutečňujícím rovněž povinné míšení minerální nafty s bionaftou byly při zahájení řízení zaslány dotazníky.
(165)
Tři uživatelé bionafty odpověděli na dotazník pro uživatele, ale uvedli, že bionafta představuje jen velmi malou část jejich obchodních činností. Uvedli, že by byli z právního hlediska povinni nakupovat bionaftu, a pokud by se v důsledku cla cena bionafty zvýšila, přenesli by tedy toto zvýšení ceny automaticky na své odběratele, k čemuž došlo již v minulosti.
(166)
Vzhledem k omezenému množství dostupných informací by uložení opatření mělo mít jen velmi omezený dopad na konečné odběratele, jelikož procentní podíl bionafty, který je míšen s minerální naftou, kterou nakupují na čerpacích stanicích, je malý. Nebyly zjištěny žádné důkazy o tom, že by uložení opatření bylo prokazatelně v rozporu se zájmy uživatelů nebo odběratelů.
4. Zájem dodavatelů surovin
(167)
Jedno sdružení dodavatelů surovin, FEDIOL (federace zastupující evropské odvětví rostlinných olejů a proteinové moučky v Evropě), odpovědělo na dotazník zaslaný dodavatelům surovin. Uvedlo, že v důsledku dovozu z dotčených zemí se snížila poptávka po řepkovém oleji v celé Unii, a sice o více než 1 milion tun v letech 2009 až 2011.
(168)
Domnívá se, že uložení opatření bude mít pozitivní účinek na dodavatelské odvětví v EU, jelikož se zvýší využití kapacity. Případný nárůst poptávky po řepkovém oleji by se potom projevil v odvětví krmných směsí - ty se totiž získávají ze zbytků z výroby řepkového oleje - a v odvětví zemědělství v EU, které je producentem řepky.
(169)
Ze získaných důkazů tedy vyplývá, že uložení opatření by bylo v zájmu dodavatelů surovin v Unii.
5. Závěr ohledně zájmu Unie
(170)
Uložení opatření na dovoz bionafty pocházející z Argentiny a Indonésie by bylo jednoznačně v zájmu výrobního odvětví Unie. Tato opatření by výrobnímu odvětví Unie umožnila dosáhnout růstu a začít se vyrovnávat s újmou způsobenou dumpingovým dovozem. Kdyby však žádná opatření uložena nebyla, hospodářská situace výrobního odvětví Unie by se nadále zhoršovala a další hospodářské subjekty by byly nuceny ukončit svou obchodní činnost. Ačkoli nebylo možné učinit jasný závěr, pokud jde o uživatele a dovozce, uložení opatření by mělo být v zájmu dodavatelů surovin.
(171)
Neexistují žádné přesvědčivé důvody, z nichž by vyplývalo, že uložení prozatímních antidumpingových opatření na dovoz bionafty pocházející z Argentiny a Indonésie by bylo zjevně v rozporu se zájmem Unie.
G. PROZATÍMNÍ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(172)
Vzhledem k dosaženým závěrům ohledně dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie by měla být uložena prozatímní antidumpingová opatření, aby se předešlo vzniku další újmy, kterou výrobnímu odvětví Unie způsobuje dumpingový dovoz.
1. Úroveň pro odstranění újmy
(173)
Pro účely stanovení úrovně těchto opatření bylo přihlédnuto k zjištěným dumpingovým rozpětím a k výši cla potřebného pro odstranění újmy působené výrobcům v Unii, aniž by byla překročena.
(174)
Při výpočtu výše cla potřebného pro odstranění účinků dumpingu působícího újmu se mělo za to, že případná opatření by měla umožnit výrobnímu odvětví Unie pokrýt své výrobní náklady a vytvořit zisk před zdaněním, kterého lze přiměřeně dosáhnout za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. za situace, kdy nedochází k dumpingovému dovozu.
(175)
Za tímto účelem lze za přiměřenou úroveň považovat ziskové rozpětí ve výši 15 % z obratu, kterého by mohlo výrobní odvětví Unie pravděpodobně dosáhnout, kdyby neexistoval dumping působící újmu, a to na základě zjištění předchozího šetření týkajícího se dovozu ze Spojených států amerických, kdy se toto rozpětí považovalo za přiměřené pro zaručení produktivních investic v tomto odvětví v dlouhodobém horizontu.
(176)
Na tomto základě byla pro výrobní odvětví Unie vypočítána cena obdobného výrobku, která nepůsobí újmu. Cena, která nepůsobí újmu, byla získána úpravou prodejních cen výrobců v Unii zařazených do vzorku o skutečné zisky/ztráty dosažené během období šetření a připočtením uvedeného ziskového rozpětí.
(177)
Nezbytné zvýšení ceny pak bylo určeno na základě srovnání vážené průměrné dovozní ceny vyvážejících výrobců v dotčených zemích zařazených do vzorku, jež byla stanovena pro účely výpočtů v souvislosti s cenovým podbízením, s cenou obdobného výrobku prodávaného výrobci v Unii zařazenými do vzorku na trhu Unie v období šetření, která nepůsobí újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento celkové hodnoty CIF dovozu.
2. Prozatímní opatření
(178)
V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení by měla být uložena prozatímní antidumpingová cla na dovoz bionafty pocházející z Argentiny a Indonésie podle pravidla nižšího cla, tj. nižší z uvedených dvou vypočtených rozpětí, buď dumpingu, nebo újmy.
(179)
Sazby antidumpingového cla byly stanoveny srovnáním rozpětí pro odstranění újmy a dumpingového rozpětí. V důsledku toho jsou prozatímní sazby antidumpingového cla vyjádřené jako cena CIF s dodáním na hranice Unie před proclením tyto:
Země
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
Prozatímní rozpětí újmy
Sazba prozatímního antidumpingového cla
Argentina
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario
10,6 %
27,8 %
10,6 %
Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
10,6 %
27,8 %
10,6 %
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
7,2 %
30,9 %
7,2 %
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires
6,8 %
31,8 %
6,8 %
Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca
6,8 %
31,8 %
6,8 %
Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
6,8 %
31,8 %
6,8 %
Ostatní spolupracující společnosti
7,9 %
31 %
7,9 %
Všechny ostatní společnosti
10,6 %
31,8 %
10,6 %
Indonésie
PT. Ciliandra Perkasa
0,0 %
0,0 %
PT. Musim Mas
2,8 %
23,3 %
2,8 %
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan
5,3 %
27,1 %
5,3 %
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan
9,6 %
26,4 %
9,6 %
PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
9,6 %
26,4 %
9,6 %
Ostatní spolupracující společnosti
6,5 %
25,3 %
6,5 %
Všechny ostatní společnosti
9,6 %
27,1 %
9,6 %
(180)
Jelikož se však antidumpingové clo použije jak na směsi, které obsahují bionaftu (v poměru k jejich obsahu bionafty podle hmotnosti), tak na čistou bionaftu, bude pro správné uplatňování cla celními orgány členských států přesnější a přiměřenější vyjádřit clo jako pevnou částku v EUR/t netto a použít ji na dovezenou čistou bionaftu nebo na podíl bionafty ve směsi.
(181)
Individuální sazby antidumpingového cla stanovené pro jednotlivé společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během tohoto šetření. Tyto celní sazby (na rozdíl od celostátního cla použitelného na „všechny ostatní společnosti“) jsou proto použitelné výlučně na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z dotčených zemí a vyráběného uvedenými společnostmi, tedy konkrétními uvedenými právnickými osobami. Na dovážený dotčený výrobek vyrobený jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení s konkrétně uvedenými společnostmi, se tyto sazby nevztahují a tento výrobek podléhá celní sazbě použitelné na „všechny ostatní společnosti“.
(182)
Veškeré žádosti o uplatňování těchto sazeb antidumpingového cla pro jednotlivé společnosti (např. po změně názvu subjektu nebo po založení nových výrobních nebo prodejních subjektů) by měly být neprodleně zaslány Komisi (8) se všemi náležitými údaji, zejména s údaji o jakýchkoli změnách činnosti společnosti, které se týkají výroby, domácího prodeje a prodeje na vývoz a které souvisejí např. s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů. Bude-li to vhodné, bude nařízení odpovídajícím způsobem změněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(183)
Komise zavedla celní evidenci dovozu dotčeného výrobku pocházejícího z dotčených zemí podle nařízení Komise (EU) č. 79/2013 ze dne 28. ledna 2013. Tato evidence byla zavedena s ohledem na možné uplatnění antidumpingových opatření se zpětnou působností podle čl. 10 odst. 4 základního nařízení. V této fázi řízení nelze učinit žádné rozhodnutí o možném uplatnění antidumpingových opatření se zpětnou působností.
H. ZÁVĚREČNÉ USTANOVENÍ
(184)
V zájmu řádné správy mohou zúčastněné strany, jež se samy přihlásily ve lhůtě uvedené v oznámení o zahájení řízení, písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení ve lhůtě jednoho měsíce od vyhlášení tohoto nařízení. Zjištění týkající se uložení cel, k nimž se dospělo pro účely tohoto nařízení, jsou prozatímní a pro účely jakýchkoli konečných opatření mohou být znovu přehodnocena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní antidumpingové clo na dovoz monoalkylesterů mastných kyselin a/nebo parafínovaného plynového oleje ze syntézy a/nebo hydrotermální úpravy, nefosilního původu, buď v čisté formě nebo obsažených ve směsi, v současnosti kódů KN ex 1516 20 98 (kódy TARIC 1516209821, 1516209829 a 1516209830), ex 1518 00 91 (kódy TARIC 1518009121, 1518009129 a 1518009130), ex 1518 00 95 (kód TARIC 1518009510), ex 1518 00 99 (kódy TARIC 1518009921, 1518009929 a 1518009930), ex 2710 19 43 (kódy TARIC 2710194321, 2710194329 a 2710194330), ex 2710 19 46 (kódy TARIC 2710194621, 2710194629 a 2710194630), ex 2710 19 47 (kódy TARIC 2710194721, 2710194729 a 2710194730), 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97 (kódy TARIC 3824909701, 3824909703 a 3824909704), 3826 00 10 a ex 3826 00 90 (kódy TARIC 3826009011, 3826009019 a 3826009030), pocházející z Argentiny a Indonésie.
2. Sazby prozatímního antidumpingového cla použitelné na výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi činí:
Země
Společnost
Sazba prozatímního cla
(EUR/t netto)
Doplňkový kód TARIC
Argentina
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario; Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
104,92
B782
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
69,16
B783
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires; Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca; Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
65,24
B784
Ostatní spolupracující společnosti:
Cargill S.A.C.I., Buenos Aires; Unitec Bio S.A., Buenos Aires; Viluco S.A., Tucuman
75,97
B785
Všechny ostatní společnosti
104,92
B999
Indonésie
PT Ciliandra Perkasa, Jakarta
0
B786
PT Musim Mas, Medan
24,99
B787
PT Pelita Agung Agrindustri, Medan
45,65
B788
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan; PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
83,84
B789
Ostatní spolupracující společnosti:
PT Cermerlang Energi Perkasa, Jakarta
57,14
B790
Všechny ostatní společnosti
83,84
B999
3. Antidumpingové clo pro směsi se použije úměrně celkovému hmotnostnímu obsahu monoalkylesterů mastných kyselin a parafínovaného plynového oleje ze syntézy a/nebo hydrotermální úpravy nefosilního původu (tj. obsahu bionafty) ve směsi.
4. V případech, kdy došlo k poškození zboží před vstupem do volného oběhu, a skutečně zaplacená nebo splatná cena je proto poměrně rozdělena za účelem stanovení celní hodnoty podle článku 145 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (9), musí být výše antidumpingového cla vypočtená na základě výše popsaných částek snížena o procentuální podíl odpovídající poměrnému rozdělení skutečně zaplacené nebo splatné ceny.
5. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu v Evropské unii je podmíněno složením jistoty odpovídající výši prozatímního cla.
6. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
1. Aniž je dotčen článek 20 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009, mohou zúčastněné strany požádat o poskytnutí informací o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo toto nařízení přijato, předložit písemně svá stanoviska a požádat o ústní slyšení před Komisí ve lhůtě jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
2. V souladu s čl. 21 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 se mohou zúčastněné strany vyjádřit k uplatnění tohoto nařízení ve lhůtě jednoho měsíce ode dne jeho vstupu v platnost.
Článek 3
1. Celní orgány se vyzývají, aby ukončily celní evidenci dovozu zavedenou v souladu s článkem 1 nařízení Komise (EU) č. 79/2013.
2. Shromážděné údaje o výrobcích, které byly uvolněny ke spotřebě nejdříve 90 dní před dnem vstupu tohoto nařízení v platnost, se uchovají až do vstupu případných konečných opatření v platnost nebo do ukončení tohoto řízení.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 tohoto nařízení se použije po dobu šesti měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 27. května 2013.
A BIZOTTSÁG 490/2013/EU RENDELETE
(2013. május 27.)
az Argentínából és Indonéziából származó biodízel behozatalára vonatkozó ideiglenes dömpingellenes vám kivetéséről
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendeletre (1) (a továbbiakban: alaprendelet) és különösen annak 7. cikkére,
a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően,
mivel:
A. AZ ELJÁRÁS
1. Az eljárás megindítása
(1)
Az Európai Bizottság (a továbbiakban: Bizottság) 2012. augusztus 29-énaz Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett értesítésben (2) (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló értesítés) bejelentette az Argentínából és Indonéziából (a továbbiakban: érintett országok) származó biodízel Európai Unióba történő behozatalára vonatkozó dömpingellenes eljárás megindítását.
(2)
A dömpingellenes vizsgálat azt követően indult, hogy 2012. július 17-én az Európai Biodízel Tanács (a továbbiakban: panaszos) panaszt nyújtott be az Unió teljes biodízel-termelésének több mint 60 %-át képviselő gyártók nevében. Az említett termék dömpingjére és az abból eredő súlyos kárra a panaszban felhozott meggyőző bizonyítékok elegendőnek minősültek a vizsgálat megindításához.
(3)
A Bizottság 2013. január 30-án a 2013. január 28-i 79/2013/EU bizottsági rendelettel (3) nyilvántartásba vételt vezetett be az említett termék érintett országokból származó behozatalára.
(4)
A Bizottság 2012. november 10-énaz Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett értesítés (4) útján szubvencióellenes eljárás megindítását is bejelentette az Argentínából és Indonéziából származó biodízel Unióba történő behozatalára vonatkozóan, és külön vizsgálatot indított.
2. Vizsgálati időszak
(5)
A dömpingre és a kárra vonatkozó vizsgálat a 2011. július 1. és 2012. június 30. közötti időszakra (a továbbiakban: vizsgálati időszak) terjedt ki. A kár felmérése szempontjából releváns tendenciák vizsgálata a 2009. január 1. és a vizsgálati időszak vége közötti időszakot foglalta magában (a továbbiakban: figyelembe vett időszak).
3. A vizsgálatban érintett felek
(6)
A Bizottság hivatalosan értesítette a panaszost, más ismert uniós gyártókat, az ismert argentin és indonéz exportáló gyártókat, az ismert érintett importőröket, beszállítókat, forgalmazókat, felhasználókat és szövetségeket, valamint az argentin és indonéz hatóságokat a vizsgálat megindításáról. Az eljárás megindításáról szóló értesítésben felkérték a vizsgálatban érintett összes felet, hogy jelentkezzen a Bizottságnál.
(7)
A Bizottság az érdekelt feleknek lehetőséget biztosított arra, hogy álláspontjukat írásban ismertessék és meghallgatást kérjenek az eljárás megindításáról szóló értesítésben megállapított határidőn belül.
(8)
A panaszoson kívül argentin és indonéz exportáló gyártók, importőrök és az argentin, illetve indonéz hatóságok ismertették álláspontjukat. A Bizottság minden olyan érdekelt fél számára lehetővé tette a meghallgatást, amely azt kérelmezte, és ismertette azokat a különleges okokat, amelyek meghallgatását indokolták.
3.1. Mintavétel
(9)
Tekintettel a vizsgálatban érintett, Argentínában és Indonéziában működő exportáló gyártók, valamint független uniós importőrök és uniós gyártók nagy számára, továbbá a vizsgálatnak a jogszabályban elrendelt határidőn belül való lezárása érdekében, a Bizottság az eljárás megindításáról szóló értesítésben bejelentette, hogy az alaprendelet 17. cikkének megfelelően a vizsgálatba bevont argentin és indonéz exportáló gyártók, valamint a független importőrök és az uniós gyártók számát egy minta kiválasztásával ésszerű mértékűre korlátozhatja (erre a folyamatra a továbbiakban „mintavételként” is történik hivatkozás).
3.2. Mintavétel az argentin exportáló gyártók körében
(10)
Valamennyi argentin exportáló gyártó felkérést kapott, hogy jelentkezzen a Bizottságnál, és az eljárás megindításáról szóló értesítésben foglaltaknak megfelelően adjon tájékoztatást annak érdekében, hogy a Bizottság el tudja dönteni, hogy szükséges-e a mintavétel, és ha igen, akkor ki tudja választani a mintát.
(11)
Tíz exportáló gyártó/gyártói csoport bocsátotta rendelkezésre a kért információkat és járult hozzá ahhoz, hogy szerepeljen a mintában. Közülük két vállalat jelezte, hogy a vizsgálati időszakban nem exportált az Unióba (vagy egyáltalán nem gyártotta a szóban forgó terméket).
(12)
A vizsgálati időszakban a fennmaradó nyolc exportáló gyártó/gyártói csoport képviselte az Unióba irányuló export teljes volumenét.
(13)
Az alaprendelet 17. cikkének (1) bekezdésével összhangban a Bizottság a három exportáló gyártóból/gyártói csoportból álló mintát az érintett termék Unióba irányuló exportjának azon legnagyobb reprezentatív volumene alapján választotta ki, amelyet a rendelkezésre álló időn belül megfelelő alapossággal meg lehetett vizsgálni. A kiválasztott minta a (12) preambulumbekezdésben említett nyolc exportáló gyártó beszámolója szerint a vizsgálati időszakban az érintett termék Unióba irányuló exportja teljes volumenének 86 %-át képviselte.
(14)
Az alaprendelet 17. cikkének (2) bekezdése értelmében a Bizottság valamennyi ismert exportáló gyártóval, az argentin gyártók szövetségével, valamint az argentin hatóságokkal konzultált a minta kiválasztásával kapcsolatban; kifogást egyikük sem emelt.
3.3. Egyedi vizsgálat
(15)
A mintában nem szereplő argentin vállalatok közül egyik sem kérelmezett az alaprendelet 17. cikkének (3) bekezdése szerinti egyedi vizsgálatot.
3.4. Mintavétel az indonéz exportáló gyártók körében
(16)
Valamennyi indonéz exportáló gyártó felkérést kapott, hogy jelentkezzen a Bizottságnál és az eljárás megindításáról szóló értesítésben foglaltaknak megfelelően adjon tájékoztatást annak érdekében, hogy a Bizottság el tudja dönteni, hogy szükséges-e a mintavétel, és ha igen, akkor ki tudja választani a mintát.
(17)
Nyolc exportáló gyártó vagy gyártói csoport bocsátotta rendelkezésre a kért információkat és járult hozzá ahhoz, hogy szerepeljen a mintában. Közülük három vállalat jelezte, hogy a vizsgálati időszakban nem exportált az Unióba.
(18)
A vizsgálati időszakban a fennmaradó öt exportáló gyártó/gyártói csoport képviselte az Unióba irányuló export teljes volumenét.
(19)
Az alaprendelet 17. cikkének (1) bekezdésével összhangban a Bizottság a négy exportáló gyártóból/gyártói csoportból álló mintát az érintett termék Unióba irányuló exportjának azon legnagyobb reprezentatív volumene alapján választotta ki, amelyet a rendelkezésre álló időn belül megfelelő alapossággal meg lehetett vizsgálni. A kiválasztott minta a (17) preambulumbekezdésben említett öt exportáló gyártó beszámolója szerint a vizsgálati időszakban az érintett termék Unióba irányuló exportja teljes volumenének 99 %-át képviselte.
(20)
Az alaprendelet 17. cikkének (2) bekezdése értelmében a Bizottság valamennyi ismert exportáló gyártóval, valamint az indonéz hatóságokkal konzultált a minta kiválasztásával kapcsolatban; kifogást egyikük sem emelt.
3.5. Egyedi vizsgálat
(21)
A mintában nem szereplő indonéz vállalatok közül egyik sem kérelmezett az alaprendelet 17. cikkének (3) bekezdése szerinti egyedi vizsgálatot.
3.6. Mintavétel a független importőrök körében
(22)
A Bizottság - annak érdekében, hogy eldönthesse, szükséges-e a mintavétel, és ha igen, kiválaszthassa a mintát - felkért valamennyi független importőrt, hogy jelentkezzen, és bocsássa rendelkezésre az eljárás megindításáról szóló értesítésben foglaltaknak megfelelő információkat. Egyetlen független importőr sem működött együtt a vizsgálatban.
3.7. Mintavétel az uniós gyártók körében
(23)
Az eljárás megindításáról szóló értesítésben a Bizottság bejelentette, hogy ideiglenesen kiválasztott egy uniós gyártókból álló mintát. Ezt a mintát nyolc uniós gyártó alkotta, amelyekről a Bizottság a vizsgálat megindítása előtt tudta, hogy biodízelt gyártanak. A Bizottság a mintát a termelés és az értékesítés volumene, valamint a földrajzi elhelyezkedés alapján választotta ki. A mintába kiválasztott uniós gyártók az uniós gyártás 27 %-át képviselték.
(24)
Az eljárás megindításáról szóló értesítésben az érdekelt feleket is felhívták, hogy ismertessék az ideiglenes mintával kapcsolatos álláspontjukat. A javasolt minta közzétételét követően a kiválasztandó vállalatok közül kettő visszavonta együttműködési szándékát, helyükre két másik vállalat került. Az uniós gazdasági ágazat azt az észrevételt tette, hogy tekintettel a biodízelt gyártó kkv-k nagy számára, legalább egyiküknek szerepelnie kellene a mintában. A kérelmet a Bizottság elfogadta.
(25)
A minta az uniós gazdasági ágazat szempontjából kellően reprezentatívnak minősül.
3.8. Kitöltött kérdőívek
(26)
A Bizottság kérdőíveket küldött a mintában szereplő három argentin exportáló gyártónak/gyártói csoportnak, a mintában szereplő négy indonéz exportáló gyártónak/gyártói csoportnak, valamint a mintában szereplő nyolc uniós gyártónak.
(27)
A kérdőíveket a mintában szereplő hét argentin, illetve indonéz exportáló gyártó/gyártói csoport, a mintában szereplő nyolc uniós gyártó, valamint három felhasználó töltötte ki.
3.9. Ellenőrző látogatások
(28)
A Bizottság összegyűjtötte és ellenőrizte a dömping, az abból következő kár és az uniós érdek ideiglenes megállapításához szükséges valamennyi információt. A következő vállalatok telephelyén került sor ellenőrző látogatásra:
(a)
Az Unióban működő gyártók
-
Bio-Oils Huelva S.L., Huelva, Spanyolország
-
Biocom Energia S.L., Valencia, Spanyolország
-
Diester Industrie S.A.S., Párizs, Franciaország
-
Elin Biofuels S.A., Kifissia, Görögország
-
Novaol S.R.L., Milánó, Olaszország
-
Perstorp BioProducts A.B., Stenungsund, Svédország
-
Preol A.S., Lovosice, Cseh Köztársaság
-
VERBIO Vereinigte BioEnergie A.G., Lipcse, Németország
(b)
Exportáló gyártók Argentínában
-
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires („LDC”);
-
„Renova” kapcsolódó vállalatcsoport:
-
Molinos Rio de la Plata S.A., Buenos Aires („Molinos”);
-
Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I., Bahia Blanca („Oleaginosa”);
-
Renova S.A., Bahia Blanca („Renova”);
-
Vicentin S.A.I.C., Avellaneda („Vicentin”);
-
„T6” kapcsolódó vállalatcsoport:
-
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario („AGD”);
-
Bunge Argentina S.A., Buenos Aires („Bunge”);
-
T6 Industrial S.A., Puerto General San Martín, Santa Fe („T6”).
(c)
Argentin exportáló gyártókhoz kapcsolódó, Unión kívüli kereskedők
-
Molinos Overseas, Montevideo, Uruguay („Molinos Overseas”);
-
Louis Dreyfus Commodities Suisse, Genf, Svájc („LDC Suisse”);
(d)
Indonéz exportáló gyártók
-
PT. Ciliandra Perkasa, Jakarta, Indonézia („CPL”)
-
PT. Musim Mas, Medan, Indonézia („PTMM”)
-
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan, Indonézia („PAA”)
-
„Wilmar” kapcsolódó vállalatcsoport, PT. Wilmar Bioenergi, Indonézia, PT. Wilmar Nabati, Indonézia;
-
PT. Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan, Indonézia („WBI”)
-
PT. Wilmar Nabati Indonesia, Medan, Indonézia („WINA”)
(e)
Indonéz exportáló gyártókhoz kapcsolódó, Unión kívüli kereskedők
-
First Resources Limited, Suntex Tower Three, Szingapúr („FRL”)
-
IM Biofuel Pte Ltd, Gateway West, Szingapúr („IMBS”)
-
Inter-continental Oils and Fats Pte Ltd, Gateway West, Szingapúr („ICOF”)
-
Virgen Oils & Fats Pte Ltd, Marina Bay Financial Centre, Szingapúr („VOF”)
-
Wilmar Trading Pte Ltd, Neil road, Szingapúr
(f)
Argentin és indonéz exportőrökhöz kapcsolódó uniós importőrök
-
Campa Iberia S.A.U., Tarragona, Spanyolország („CAMPA”)
-
IM Biofuel Italy S.R.L., Milánó, Olaszország („IMBI”)
-
Louis Dreyfus Commodities España S.A., Madrid, Spanyolország („LDC Spain”);
-
Losur Overseas S.A., Madrid, Spanyolország („Losur”);
-
Wilmar Europe Trading B.V., Barendrecht, Hollandia („WET BV”) (5)
B. AZ ÉRINTETT TERMÉK ÉS A HASONLÓ TERMÉK
1. Érintett termék
(29)
Az érintett termék Argentínából és Indonéziából származó, jelenleg az ex 1516 20 98, ex 1518 00 91, ex 1518 00 95, ex 1518 00 99, ex 2710 19 43, ex 2710 19 46, ex 2710 19 47, 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97, 3826 00 10 és ex 3826 00 90 KN-kód alá besorolt, szintézissel és/vagy hidrogénezéssel előállított, nem fosszilis eredetű, zsírsav-monoalkil-észterek és/vagy paraffingázolaj akár tisztán, akár keverék formájában (a továbbiakban: érintett termék, amelyre gyakran „biodízelként” hivatkoznak).
(30)
A vizsgálat eredményei szerint az Argentínában előállított biodízel kizárólag szójaolajból származó „szójaolaj-metil-észter” (a továbbiakban: SME), az Indonéziában előállított biodízel pedig kizárólag pálmaolajból származó „pálmaolaj-metil-észter” (a továbbiakban: PME), ugyanakkor az Unióban az egyéb takarmánynövényekből, hulladékolajból, valamint szűz olajokból előállított biodízel mellett főként a „repcemagolaj-metil-észter” (a továbbiakban: RME) jellemző.
(31)
Az SME, a PME és az RME a zsírsav-metil-észterek (a továbbiakban: FAME) kategóriájába tartozik. Az „észter” kifejezés a növényi olajok átészterezésére, azaz az olaj alkohollal való keverésére utal, melynek következtében biodízel, és melléktermékként glicerin keletkezik. A „metil” kifejezés metanolra, a szóban forgó folyamatban leggyakrabban használt alkoholra utal.
(32)
Az SME és a PME biodízel tisztán is alkalmasak felhasználásra, mégis rendszerint egymással vagy RME-vel elegyítik őket az Európai Unióban történő felhasználásukat megelőzően. Az SME PME-vel történő elegyítését az indokolja, hogy a tiszta SME jódtartalmát és cetánszámát tekintve nem felel meg az EN 14214 európai szabványnak. A PME (és az SME) RME-vel történő elegyítését az indokolja, hogy a PME és az SME hidegszűrhetőségi határhőmérséklete magasabb, mint az RME-é, ezért a téli hónapokban tisztán nem alkalmasak az Európai Unió hideg régióiban történő felhasználásra.
(33)
A biodízel- és ásványi dízel keverékeket elsősorban a közlekedési ágazatban használják közúti gépjárművek, például személygépkocsik, kamionok, buszok, illetve vonatok dízelmotorjainak üzemanyagaként. A tiszta vagy ásványi dízellel kevert biodízel alkalmazható háztartási, kereskedelmi vagy ipari kazánok fűtésére vagy áramfejlesztők üzemanyagaként is.
2. Hasonló termék
(34)
A vizsgálat szerint az érintett termék és az Argentínában és Indonéziában gyártott és az ottani belföldi piacon értékesített termék, valamint az uniós gazdasági ágazat által gyártott és az uniós piacon értékesített termék azonos fizikai, kémiai és műszaki alaptulajdonságokkal rendelkezik, továbbá a felhasználásuk is megegyezik. Ezért ezek az alaprendelet 1. cikkének (4) bekezdése szerint ideiglenesen hasonlónak tekintendők.
3. Termékek kizárására irányuló kérelem
(35)
Az egyik indonéz gyártó kérelmezte, hogy a szakaszosan előállított metil-észtereket zárják ki az eljárásban érintett termékek köréből. A zsírsav-metil-észtereket szakaszos desztilláció révén olyan komponensekre bontják, amelyek eltérő kémiai jellemzőkkel bírnak, valamint a felhasználásuk is különbözik. A kérelem szerint a vállalat által gyártott és az Unióba exportált szakaszosan előállított metil-észterek nem minősülnek biodízelnek, és nem használatosak üzemanyagként: alkalmazásuk egyéb ipari folyamatokhoz kapcsolódik. A vállalat ezenfelül azt állította, hogy az Indonéziában gyártott biodízel esetében rendszerint használt nyers pálmaolajjal ellentétben a szakaszosan előállított metil-észterekhez kókuszolajat vagy pálmamagbélolajat használnak nyersanyagként.
(36)
A szakaszosan előállított metil-észterek az érintett termék termékleírásába tartoznak, mivel zsírsav-metil-észternek minősülnek, és előállításukhoz a biodízelgyártásban használt nyersanyagokat alkalmazzák. A szakaszosan előállított metil-észterek nem felelnek meg az európai szabványnak (EN 14214), ám egyéb biodízelekkel elegyítve az előírásoknak megfelelő keverék jöhet létre. A pálmaolaj-metil-észter e tekintetben hasonló biodízel, mivel elegyítés nélkül nem felel meg az európai szabványnak. Az érvelést ezért a Bizottság elutasítja.
(37)
Az egyik európai importőr, amely pálmamagbélolajból előállított zsírsav-metil-észtert importál Indonéziából, meghatározott célra történő felhasználás miatti vámkedvezményt kérelmezett a nem üzemanyagként hasznosítandó, hanem telítetlen zsíralkohol előállítására szolgáló behozatalaira.
(38)
A meghatározott célra történő felhasználás miatti vámkedvezmény rendszerét a nemzeti vámigazgatási szervek igazgatják: a behozatalkor fizetendő vám alóli mentesség az importált nyersanyag igazolt, végleges felhasználásától függ. A rendszert a Közösségi Vámkódex végrehajtási rendelkezései határozzák meg (6).
(39)
A Bizottság a kérelemmel a vizsgálat végső szakaszában foglalkozik majd, miután az érdekelt felek jelezték észrevételeiket a nem üzemanyagként hasznosítandó, pálmamagbélolajból előállított zsírsav-metil-észter importjával kapcsolatos, szóban forgó kérelem elbírálására vonatkozóan. Az észrevételeknek ki kell térniük arra, hogy a mentesség alkalmas-e az esetlegesen kivetendő végleges vámok kijátszására, valamint arra, hogy milyen hatással bír a nem üzemanyagként hasznosítandó, azon országokból származó biodízelimportra, amelyekre vonatkozóan már intézkedéseket léptettek életbe.
C. DÖMPING
1. Argentína
1.1. Rendes érték
(40)
A rendes érték meghatározásához a Bizottság először megvizsgálta, hogy a mintába kiválasztott egyes exportáló gyártók reprezentatív mennyiségben értékesítették-e hazai piacon a hasonló terméket argentin független vevők részére, azaz az alaprendelet 2. cikke (2) bekezdése értelmében ezen értékesítések teljes volumene a vizsgálati időszakban elérte-e az egyes exportáló gyártók által az Unióban értékesített érintett termék teljes mennyiségének öt százalékát. A Bizottság megállapította, hogy a mintába kiválasztott vállalat/vállalatcsoport mindegyike esetében a szóban forgó értékesítések teljes volumene a vizsgálati időszakban elérte az uniós export teljes értékesítési mennyiségének öt százalékát.
(41)
A Bizottság ezt követően a mintába kiválasztott vállalatok/vállalatcsoportok mindegyike esetében meghatározta azokat a hazai piacon értékesített terméktípusokat, amelyek az Unióba exportált típusokkal megegyeznek vagy azokkal összehasonlíthatók.
(42)
A mintába kiválasztott vállalatok/vállalatcsoportok által hazai piacon értékesített minden olyan terméktípus esetében, amelyet az Unióba irányuló exportra eladott terméktípussal azonosnak vagy összehasonlíthatónak találtak, megvizsgálták, hogy az alaprendelet 2. cikke (2) bekezdésének alkalmazásában a belföldi értékesítések kellően reprezentatívak voltak-e. Egy adott terméktípus belföldi értékesítése akkor minősült kellően reprezentatívnak, ha a vizsgálati időszakban a terméktípus hazai piacon független vevőknek történő értékesítésének volumene az Unióba exportált, összehasonlítható terméktípus teljes értékesítési mennyiségének legalább 5 %-át tette ki.
(43)
Ezt követően a Bizottság az alaprendelet 2. cikkének (4) bekezdése alapján értékelte, hogy a hasonló terméket a mintába kiválasztott vállalatok/vállalatcsoportok hazai piacon a szokásos kereskedelmi forgalom keretén belül értékesítették-e. Ennek során a Bizottság minden terméktípus esetében megvizsgálta, hogy a vizsgálati időszakban mekkora volt a hazai piacon független vevőknek történő nyereséges értékesítés aránya.
(44)
A vizsgálat rámutatott, hogy az argentin piac államilag szigorúan szabályozott. Argentínában előírás az ásványi dízel és a biodízel elegyítése (a vizsgálati időszakban 7 %-os biodízel-tartalommal). Az elegyítéssel kapcsolatos előírás teljesítéséhez szükséges teljes biodízel-mennyiséget kvóták révén felosztják az arra kiválasztott argentin biodízelgyártók között. Az olajtársaságoknak a kötelező elegyítéshez ezektől a biodízelt gyártó argentin vállalatoktól kell beszerezniük a biodízelt. Az árakat államilag állapítják meg, és azokat az argentin Energiaügyi Minisztérium teszi közzé. A vizsgálati időszakban az államilag megállapított referenciaárat egy összetett képlettel számították ki, amely figyelembe vette az előállítási költségeket (nyersanyagok, szállítás és egyéb költségek), és bizonyos mértékű nyereséggel is kalkulált. A referenciaár meghatározásához használt paramétereket az ország legfélreesőbb részén működő, legkevésbé hatékony gyártó becsült költségei alapján állapították meg, ami az argentin gyártók számottevő jövedelmezőségét vonta maga után.
(45)
Az adott körülmények között a Bizottság megítélése szerint a belföldi értékesítést a szokásos kereskedelmi forgalom keretén kívül folytatták, így a hasonló termék rendes értékét ideiglenesen az alaprendelet 2. cikkének (3) és (6) bekezdése alapján kellett kiszámítani oly módon, hogy a vállalat vizsgálati időszak alatt felmerült előállítási költségeihez hozzáadták az értékesítési, általános és adminisztratív költségeket (a továbbiakban: SGA-költségek) és egy ésszerű haszonkulcsot. A panaszosok állítása szerint az Argentínában alkalmazott differenciált exportadórendszer leszorítja a szójabab és a szójababolaj árát, minek következtében a biodízelgyártók költségei torzulnak. A Bizottság jelenleg nem rendelkezik elegendő információval ahhoz, hogy eldöntse, mi az állítás vizsgálatának a legmegfelelőbb módja. Ezért a vizsgálat végső szakaszában, csakúgy mint a párhuzamosan folyó szubvencióellenes vizsgálatban tovább vizsgálják, hogy a költségek kellőképpen tükrözik-e az érintett termék gyártásával összefüggő költségeket.
(46)
A (43) preambulumbekezdésben említett piaci viszonyokat figyelembe véve a Bizottság megítélése szerint a nyereség összegének megállapításához nem lehetett a mintába kiválasztott vállalatok tényleges adatait alapul venni. Ebből adódóan a rendes érték kiszámításához a nyereség összegét az alaprendelet 2. cikke (6) bekezdésének c) pontja értelmében olyan ésszerű nyereség alapján határozták meg, amelynek összege megfelelhet egy hasonlóan új és innovatív, tőkeigényes ágazat szabad és nyílt piacon, hagyományos versenyfeltételek mellett elért nyereségének, ami ez esetben a forgalom 15 %-át jelenti.
1.2. Exportár
(47)
A mintába kiválasztott exportáló gyártók az Unióba vagy közvetlenül a független vevőknek vagy kapcsolódó vállalatokon keresztül exportáltak.
(48)
Amennyiben az érintett terméket közvetlenül független uniós vevőknek exportálták, az exportárat az alaprendelet 2. cikkének (8) bekezdésével összhangban az érintett termék ténylegesen fizetett vagy fizetendő exportára alapján határozták meg.
(49)
Abban az esetben, ha az Unióba irányuló exportértékesítést kapcsolódó vállalatokon keresztül bonyolították, az exportárat az alaprendelet 2. cikkének (9) bekezdésével összhangban az importált termék uniós független vevők részére történő első viszontértékesítetésekor alkalmazott ára alapján állapították meg. Ilyen esetekben a behozatal és a viszonteladás között felmerült minden költségen, valamint a felhalmozódó nyereségen kiigazításokat hajtottak végre. A kiigazítást egy ésszerűnek tekintett, a forgalom 5 %-ának megfelelő nyereség figyelembevételével számították ki.
1.3. Összehasonlítás
(50)
A rendes értéket és a mintába kiválasztott exportáló gyártók exportárait a gyártelepi ár alapján hasonlították össze.
(51)
A rendes érték és az exportár tisztességes összehasonlításának érdekében az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének megfelelően az árakat és azok összehasonlíthatóságát befolyásoló különbségeket megfelelő kiigazítások formájában figyelembe vették.
(52)
Ez alapján az összes esetben kiigazításokat végeztek a fuvarozási, tengeri fuvarozási és biztosítási, kezelési, rakodási és járulékos költségek, exportvámok és jutalékok tekintetében, amennyiben bebizonyosodott, hogy azok befolyásolják az árak összehasonlíthatóságát.
(53)
Abban az esetben, ha az Unióba irányuló exportértékesítést az Unión kívüli székhelyű, kapcsolódó vállalatokon keresztül bonyolították, a Bizottság megvizsgálta, hogy a szóban forgó kapcsolódó kereskedők az exportáló gyártó exportértékesítési részlegének, vagy jutalékos alapon működő ügynökségnek minősülnek-e.
(54)
Az egyik kereskedelmi vállalat szoros kapcsolatban áll az exportáló gyártóval és annak teljes irányítása alá tartozik, és az árképzést, illetve a szállítási feltételeket érintően nem rendelkezik tárgyalóerővel vagy befolyással, mindemellett kizárólag a szóban forgó argentin exportáló gyártó által előállított termékek kereskedelmével foglalkozik. Ebből adódóan az exportáló gyártó exportértékesítési részlegének minősült, és a jutalék tekintetében nem került sor kiigazításra. Az egyik, Unión kívüli székhelyű kereskedelmi vállalatról bebizonyosodott, hogy az argentin exportáló gyártóhoz lazábban kapcsolódik, nem áll annak irányítása alatt, és más gyártók számos egyéb termékének kereskedelmével is foglalkozik. A szóban forgó kereskedelmi vállalat jutalékos alapon működő kereskedőhöz hasonló tevékenységeket végző vállalatnak minősült. Következésképpen az exportértékesítési árakat az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének i) pontja értelmében a kereskedőnek juttatott képzett árrés figyelembevétele végett kiigazították.
(55)
Az argentin exportáló gyártó által a kapcsolódó kereskedőnek felszámított értékesítési árak és a kapcsolódó kereskedő által az uniós független vevőknek felszámított értékesítési árak közötti tényleges különbséget nem használták fel a kiigazítás mértékének kiszámításához. A kiigazítás mértékét a kapcsolódó kereskedő SGA-költségei, valamint a nyereség ésszerű összege alapján számították ki. A vállalat tényleges nyeresége a kapcsolódás természetéből adódóan nem minősült megbízható adatnak.
1.4. Dömpingkülönbözet
(56)
A mintába kiválasztott exportáló gyártók esetében a hasonló termék minden egyes típusára vonatkozó rendes érték súlyozott átlagát - az alaprendelet 2. cikke (11) és (12) bekezdésében előírtaknak megfelelően - összehasonlították az exportár súlyozott átlagával.
(57)
A mintában nem szereplő együttműködő exportáló gyártók dömpingkülönbözetének súlyozott átlagát az alaprendelet 9. cikkének (6) bekezdésével összhangban számították ki. Ezt a dömpingkülönbözetet a mintába kiválasztott három exportáló gyártó vonatkozásában megállapított különbözet alapján számították ki.
(58)
Az összes többi argentin exportáló gyártó esetében a dömpingkülönbözetet az alaprendelet 18. cikkének megfelelően a rendelkezésre álló tények alapján határozták meg. Ennek érdekében először az együttműködés szintjét határozták meg oly módon, hogy az Unióba irányuló export együttműködő exportáló gyártók által bejelentett volumenét összehasonlították az Eurostat importstatisztikáiban szereplő, erre vonatkozó adatokkal. Mivel az együttműködés mértéke a vizsgálati időszakban az Unióba irányuló teljes export 100 %-át képviselően igen magas volt, az összes többi argentin exportáló gyártóra alkalmazandó dömpingkülönbözetet a mintába kiválasztott, azon együttműködő exportáló gyártó szintjén határozták meg, amelynél a legmagasabb dömpingkülönbözetet állapították meg.
(59)
Az így megállapított ideiglenes dömpingkülönbözetek - a vámfizetés nélküli uniós határparitáson számított CIF-ár százalékában kifejezve - a következők:
Dömpingkülönbözet
Vállalat
Ideiglenes dömpingkülönbözet
Louis Dreyfus Commodities S.A.
7,2 %
„Renova” csoport (Molinos Rio de la Plata S.A., Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A. és Vicentin S.A.I.C.)
6,8 %
„T6” csoport (Aceitera General Deheza S.A., Bunge Argentina S.A.)
10,6 %
Egyéb együttműködő vállalatok
7,9 %
Összes többi vállalat
10,6 %
2. Indonézia
2.1. Rendes érték
(60)
A rendes érték meghatározásához a Bizottság először megvizsgálta, hogy a mintába kiválasztott egyes exportáló gyártók reprezentatív mennyiségben értékesítették-e hazai piacon a hasonló terméket indonéz független vevők részére, azaz az alaprendelet 2. cikke (2) bekezdése értelmében ezen értékesítések teljes volumene a vizsgálati időszakban elérte-e az egyes exportáló gyártók által az Unióban értékesített érintett termék teljes mennyiségének öt százalékát. A Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy két exportáló gyártó esetében a belföldi értékesítés nem minősült reprezentatívnak.
(61)
A globálisan reprezentatív értékesítések jellemezte exportáló gyártók esetében a Bizottság következő lépésként meghatározta azokat a hazai piacon értékesített terméktípusokat, amelyek az Unióba exportált típusokkal megegyeznek vagy azokkal összehasonlíthatók.
(62)
A megegyező vagy összehasonlítható terméktípusok tekintetében megvizsgálták, hogy az alaprendelet 2. cikke (2) bekezdésének alkalmazásában a belföldi értékesítések kellően reprezentatívak voltak-e. Egy adott terméktípus belföldi értékesítése akkor minősült kellően reprezentatívnak, ha a vizsgálati időszakban a terméktípus hazai piacon független vevőknek történő értékesítésének volumene az Unióba exportált, összehasonlítható terméktípus teljes értékesítési mennyiségének legalább 5 %-át tette ki. A globálisan reprezentatív értékesítések jellemezte exportáló gyártók esetében megállapították, hogy az exportált terméktípus belföldi értékesítése nem volt reprezentatív, vagy egyáltalán nem zajlott ilyen értékesítés.
(63)
Ezért a hasonló termék rendes értékét ideiglenesen az alaprendelet 2. cikkének (3) és (6) bekezdése alapján az összes exportáló gyártó tekintetében oly módon számították ki, hogy a vállalat vizsgálati időszak alatt felmerült előállítási költségeihez hozzáadták az értékesítési, általános és adminisztratív költségeket (a továbbiakban: SGA-költségek) és egy ésszerű haszonkulcsot. A panaszosok állítása szerint az Indonéziában alkalmazott differenciált exportadórendszer leszorítja a pálmaolaj árát, minek következtében a biodízelgyártók költségei torzulnak. A Bizottság jelenleg nem rendelkezik elegendő információval ahhoz, hogy eldöntse, mi az állítás vizsgálatának a legmegfelelőbb módja.. Ezért a vizsgálat végső szakaszában, csakúgy mint a párhuzamosan folyó szubvencióellenes vizsgálatban, tovább vizsgálják, hogy a költségek kellőképpen tükrözik-e az érintett termék gyártásával összefüggő költségeket.
(64)
A vizsgálat rámutatott, hogy az indonéz biodízelpiac államilag szigorúan szabályozott. A 100 %-os állami tulajdonban lévő Pertamina olaj- és gázipari vállalat a hazai piac messze legjelentősebb aktív vállalata (a mintába kiválasztott gyártóktól szerzi be a hazai gyártású biodízel 90 %-át). A Pertamina államilag kijelölt feladata, hogy a benzinkútjain árusított bioüzemanyagot fosszilis tüzelőanyaggal elegyítse. Az indonéz Kereskedelmi Minisztérium havonta központilag határozza meg az export-ellenőrzési árat, amely viszonyítási árként szolgál az exportadók adott havi mértékének kiszámításához. A Pertamina az indonéz kormány által megállapított export-ellenőrzési áron szerzi be a biodízelt.
(65)
Az adott körülmények között a nyereség összegét nem lehetett a mintába kiválasztott vállalatok tényleges adataira alapozni, mivel a Bizottság megítélése szerint a belföldi értékesítés a szokásos kereskedelmi forgalom keretén kívül folyik. Ebből adódóan a rendes érték kiszámításához a nyereség összegét az alaprendelet 2. cikke (6) bekezdésének c) pontja értelmében olyan ésszerű nyereség alapján határozták meg, amelynek összege megfelelhet egy hasonlóan új és innovatív, tőkeigényes ágazat szabad és nyílt piacon, hagyományos versenyfeltételek mellett elért nyereségének, ami ez esetben a forgalom 15 %-át jelenti.
2.2. Exportár
(66)
A mintába kiválasztott exportáló gyártók az Unióba vagy közvetlenül független vevőknek vagy kapcsolódó vállalatokon keresztül exportáltak.
(67)
Amennyiben az érintett terméket közvetlenül független uniós vevőknek exportálták, az exportárat az alaprendelet 2. cikkének (8) bekezdésével összhangban az érintett termék ténylegesen fizetett vagy fizetendő exportára alapján határozták meg.
(68)
Abban az esetben, ha az Unióba irányuló exportértékesítést kapcsolódó vállalatokon keresztül bonyolították, az exportárat az alaprendelet 2. cikkének (9) bekezdésével összhangban az importált termék uniós független vevők részére történő első viszontértékesítetésekor alkalmazott ára alapján állapították meg. Ilyen esetekben a behozatal és a viszonteladás között felmerült minden költségen kiigazításokat hajtottak végre, egy ésszerűnek tekintett, a forgalom 5 %-ának megfelelő nyereség figyelembevételével.
(69)
A egyik tagállamban egy biodízelvásárlási ügyletet követően a biodízel „kétszeres beszámítására” vonatkozó hatályos szabályozási keret (7) kínálta előnyöket kiaknázni szándékozó ügyfelek részére felszámított díjak nem minősültek az exportár részének. A szóban forgó külön díjak nem kapcsolódnak magához a termékhez; sokkal inkább a dokumentumokkal kapcsolatban merülnek fel, amelyeket a kapcsolódó importőrnek be kell nyújtania a kormányzati tanúsítvány megszerzése érdekében, lehetővé téve, hogy a kapcsolódó importőr ügyfelei teljesítsék a fele mennyiségű biodízel elegyítése esetében előírt feltételeket (tekintve, hogy a biodízelt kétszeresen beszámítják).
2.3. Összehasonlítás
(70)
A rendes értéket és a mintába kiválasztott exportáló gyártók exportárait a gyártelepi ár alapján hasonlították össze.
(71)
A rendes érték és az exportár tisztességes összehasonlításának érdekében az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének megfelelően az árakat és azok összehasonlíthatóságát befolyásoló különbségeket megfelelő kiigazítások formájában figyelembe vették.
(72)
Ez alapján az összes esetben kiigazításokat végeztek a fuvarozási, tengeri fuvarozási és biztosítási, kezelési, rakodási, járulékos és hitelköltségek, exportvámok, vizsgálati díjak, banki díjak és jutalékok tekintetében, amennyiben bebizonyosodott, hogy azok befolyásolják az árak összehasonlíthatóságát.
(73)
Abban az esetben, ha az Unióba irányuló exportértékesítést az Unión kívüli székhelyű, kapcsolódó vállalatokon keresztül bonyolították, a Bizottság megvizsgálta, hogy a szóban forgó kapcsolódó kereskedők az exportáló gyártó exportértékesítési részlegének, vagy jutalékos alapon működő ügynökségnek minősülnek-e.
(74)
Az egyik vállalat/vállalatcsoport esetében megállapították, hogy egy kapcsolódó kereskedelmi vállalattal többek között jutalékért bonyolított biodízel-kereskedelemre kötött szerződést. Ebben az esetben a Bizottság megítélése szerint a kapcsolódó kereskedő jutalékos alapon működő ügynökségnek minősül, ezért az exportértékesítési árakat az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének i) pontja értelmében a kereskedőnek juttatott képzett árrés figyelembevétele végett kiigazították.
(75)
Az egyik exportáló gyártó az érintett terméket (PME) RME-vel elegyítette, mielőtt az első független vevőnek értékesítette. Ezért az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének a) pontja értelmében az érintett termék fizikai jellemzőiből adódó különbségeinek figyelembevétele végett kiigazításra került sor.
2.4. Dömpingkülönbözet
(76)
A mintába kiválasztott exportáló gyártók esetében a hasonló termék minden egyes típusára vonatkozó rendes érték súlyozott átlagát - az alaprendelet 2. cikke (11) és (12) bekezdésében előírtaknak megfelelően - összehasonlították az exportár súlyozott átlagával.
(77)
A mintában nem szereplő együttműködő exportáló gyártók dömpingkülönbözetének súlyozott átlagát az alaprendelet 9. cikkének (6) bekezdésével összhangban számították ki. Ezt a különbözetet a mintába kiválasztott exportáló gyártók esetében megállapított különbözetek alapján határozták meg, figyelmen kívül hagyva a nulla dömpingkülönbözettel rendelkező exportáló gyártók különbözetét.
(78)
Az összes többi indonéz exportáló gyártó esetében a dömpingkülönbözetet az alaprendelet 18. cikkének megfelelően a rendelkezésre álló tények alapján határozták meg. Ennek érdekében először az együttműködés szintjét határozták meg oly módon, hogy az Unióba irányuló export együttműködő exportáló gyártók által bejelentett volumenét összehasonlították az Eurostat importstatisztikáiban szereplő, erre vonatkozó adatokkal. Mivel az együttműködés mértéke a vizsgálati időszakban az Unióba irányuló teljes export 99 %-át képviselően igen magas volt, az összes többi indonéz exportáló gyártóra alkalmazandó dömpingkülönbözetet a mintába kiválasztott, azon együttműködő exportáló gyártó szintjén határozták meg, amelynél a legmagasabb dömpingkülönbözetet állapították meg.
(79)
Az így megállapított ideiglenes dömpingkülönbözetek - a vámfizetés nélküli uniós határparitáson számított CIF-ár százalékában kifejezve - a következők:
Dömpingkülönbözet
Vállalat
Ideiglenes dömpingkülönbözet
PT. Ciliandra Perkasa
0,0 %
PT. Musim Mas
2,8 %
PT. Pelita Agung Agrindustri
5,3 %
PT. Wilmar Bioenergi Indonesia
9,6 %
PT. Wilmar Nabati Indonesia
9,6 %
Egyéb együttműködő vállalatok
6,5 %
Összes többi vállalat
9,6 %
D. KÁROKOZÁS
1. Az uniós gazdasági ágazat és az uniós gyártás meghatározása
(80)
Az Unióban hasonló terméket 254 gyártó állít elő. Az alaprendelet 4. cikkének (1) bekezdése értelmében ezek a gyártók alkotják az uniós gazdasági ágazatot (a továbbiakban: uniós gazdasági ágazat).
(81)
A Bizottsághoz olyan állítások érkeztek, amelyek szerint a nagy uniós gyártók jelentős hányada argentin exportőrökhöz kapcsolódik és/vagy Argentínából importál biodízelt, ezért őket ki kell zárni a vizsgálatban a gazdasági ágazatot képviselő csoportból.
(82)
Az állítás vizsgálatát követően az érintett országokból származó importtevékenységük miatt három vállalatot kizártak a gazdasági ágazatot képviselő csoportból; esetükben a vizsgálati időszakban az import aránya saját termelésük 63 %-ának, 85 %-ának, illetve 71 %-ának felelt meg. További két vállalatot azért zártak ki, mert a vizsgálati időszakban nem gyártottak biodízelt. Az alábbiakban szereplő információkhoz nem használták fel az említett vállalatoktól származó adatokat. A Bizottság azt az ideiglenes következtetést vonta le, hogy semmi sem indokolta további uniós gyártók kizárását a gazdasági ágazatot képviselő csoportból.
(83)
A Bizottság az uniós gazdasági ágazattal kapcsolatos minden rendelkezésre álló információt - köztük a panaszban szolgáltatott információkat, a vizsgálat megindítása előtt és után az uniós gyártóktól gyűjtött információkat - felhasznált a vizsgálati időszak alatti uniós össztermelés megállapítására. Ezen információk alapján a Bizottság azt állapította meg, hogy az uniós össztermelés körülbelül 9 052 871 tonna volt a vizsgálati időszakban. A fentiekben említettek szerint a mintába az a nyolc uniós gyártó került be, amely a hasonló termék teljes uniós termelésének 27 %-át képviseli.
2. Uniós felhasználás
1. táblázat
Uniós felhasználás
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Tonna
11 165 831
11 538 511
11 159 706
11 728 400
Index 2009 = 100
100
103
100
105
Forrás:
Eurostat és az uniós gazdasági ágazattól származó adatok
(84)
Az uniós felhasználást az összes uniós gyártó által az uniós piacon előállított össztermelés volumene alapján állapították meg, ebből kivonták az exportot, és hozzáadták az Argentínából, Indonéziából és más harmadik országokból származó behozatalt.
(85)
Az Argentínából és Indonéziából származó import volumenét a termék besorolása szerinti különböző KN-kódokra vonatkozó Eurostat-adatok alapján határozták meg.
(86)
A fentiek alapján a biodízel uniós felhasználása 2009 és a vizsgálati időszak vége között 5 %-kal nőtt.
3. Az érintett országokból származó behozatal hatásainak összesített értékelése
(87)
Az alaprendelet 3. cikkének (4) bekezdése szerint két országból érkező termék behozatalának hatásait kizárólag két feltétel együttes teljesülése esetén lehet összesítve értékelni.
(88)
Az egyik feltétel, hogy az egyes országokból érkező behozatalra megállapított dömpingkülönbözet meghaladja a minimum százaléklábat, és egyik ország importmennyisége sem lehet elhanyagolható. Az Argentínából és Indonéziából származó behozatalra az alaprendelet 9. cikkének (3) bekezdésében meghatározott módon megállapított dömpingkülönbözet meghaladta a minimális küszöbértéket, és az ezekből az országokból származó behozatal volumene nem minősült elhanyagolhatónak az alaprendelet 5. cikkének (7) bekezdése értelmében, mivel piaci részesedésük a vizsgálati időszakban elérte a 10,8 %-ot (Argentína), illetve a 8,5 %-ot (Indonézia).
(89)
A második feltétel, hogy az importtermékek között, valamint az importtermékek és a hasonló uniós termék között versenyhelyzet álljon fenn. Az Argentínából és Indonéziából importált biodízelt egyazon kereskedelmi vállalatok elegyítik ásványi dízellel, amely az uniós vevőknek történő értékesítések során közvetlen versenyben áll az uniós gazdasági ágazat által előállított biodízellel.
(90)
A fentiek alapján a Bizottság ideiglenesen úgy ítélte meg, hogy az alaprendelet 3. cikkének (4) bekezdésében foglalt valamennyi feltétel teljesül, és így a kárelemzés céljából az Argentínából és Indonéziából származó behozatal összesítve értékelendő.
4. Az érintett országokból származó behozatal volumene és piaci részesedése
2. táblázat
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Argentínából származó import
Tonna
853 589
1 179 285
1 422 142
1 263 230
Index 2009 = 100
100
138
167
148
Piaci részesedés
7,6 %
10,2 %
12,7 %
10,8 %
Index 2009 = 100
100
135
167
141
Indonéziából származó import
Tonna
157 915
495 169
1 087 518
995 663
Index 2009 = 100
100
314
689
631
Piaci részesedés
1,4 %
4,3 %
9,7 %
8,5 %
Index 2009 = 100
100
303
689
600
Piaci részesedés összesen
9,1 %
14,5 %
22,5 %
19,3 %
Index 2009 = 100
100
160
248
213
Forrás:
Eurostat
(91)
Az Argentínából és Indonéziából származó import volumene 2009 és a vizsgálati időszak között jelentősen nőtt, ezen belül az indonéz import gyorsabb növekedési ütemet mutatott. Ugyanezen időszakban a piaci részesedés 9,1 %-ról 19,3 %-ra nőtt.
5. Az érintett országok importárai és az alákínálás
5.1. Az árak alakulása
3. táblázat
Importár EUR/tonna
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Argentína
629
730
964
967
Index 2009 = 100
100
116
153
154
Indonézia
597
725
864
863
Index 2009 = 100
100
121
145
145
Összesen
624
728
920
921
Index 2009 = 100
100
117
147
148
Forrás:
Eurostat
(92)
Annak ellenére, hogy a figyelembe vett időszakban, és ezen belül különösen 2010 és 2011 között az importárak növekedtek, a figyelembe vett időszakban mind az Argentínából származó, mind az Indonéziából származó biodízel ára az uniós gazdasági ágazat árai alatt maradt.
5.2. Alákínálás
(93)
A vizsgálati időszak alatti alákínálás meghatározása céljából összehasonlították a mintába kiválasztott uniós gyártók által az uniós piacon független vevőknek felszámított, gyártelepi szinten kiigazított értékesítési árak súlyozott átlagát a mintába kiválasztott argentin és indonéz gyártók első független uniós vásárlónak felszámított, CIF-paritás alapján megállapított, a fennálló vámokkal és a behozatal utáni költségekkel megfelelően kiigazított importárainak súlyozott átlagával.
(94)
Az Argentínából származó SME és az Indonéziából származó PME, illetve az uniós piacon előállított és értékesített termék összehasonlítását a hidegszűrhetőségi határhőmérséklet (a továbbiakban CFPP) - az a hőmérséklet, amelyen a biodízel zsírrá alakul és nem használható üzemanyagként - alapján végezték.
(95)
Az Argentínából érkező, Unióban értékesített összes termék CFPP-je 0°C. Ezeket az értékesítéseket ezért az uniós gyártók által előállított, 0°C CFPP-vel rendelkező biodízel értékesítéseivel hasonlították össze.
(96)
Az Indonéziából érkező, Unióban értékesített összes termék CFPP-je 13°C. Figyelembe véve, hogy az uniós gyártók igen csekély mennyiségben értékesítenek ennek megfelelő CFPP-vel rendelkező terméket - az indonéz PME-t rendszerint más forrásokból beszerzett biodízellel elegyítik, mielőtt az első független vevőnek értékesítik - a közvetlen összehasonlítás nem tűnt ésszerűnek. A 13°C CFPP-vel rendelkező, Indonéziából származó PME exportárát ennek megfelelően felfelé igazították ki a 0°C CFPP-nek megfelelő árra oly módon, hogy az uniós gazdasági ágazat által előállított, 13°C CFPP-vel rendelkező PME értékesítési árának és a 0°C CFPP-vel rendelkező biodízel átlagárának uniós piaci különbözetét vették figyelembe.
(97)
A fenti módszer alapján az argentin és indonéz, illetve uniós árak közötti különbség az uniós gazdasági ágazat súlyozott gyártelepi átlagárának százalékos arányában kifejezve 2,5 % és 9,1 % között változik; ez az alákínálás mértéke.
6. Az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzete
(98)
Az alaprendelet 3. cikke (5) bekezdésének megfelelően a dömpingelt behozatal uniós gazdasági ágazatra gyakorolt hatását célzó vizsgálatnak ki kell terjednie az összes olyan közgazdasági mutatószám értékelésére, amelyet az uniós gazdasági ágazat tekintetében az elemzett időszakban megállapítottak.
(99)
A fentiekben említetteknek megfelelően a mintába kiválasztott uniós gyártóktól származó ellenőrzött adatokat használták annak vizsgálatához, hogy az uniós gazdasági ágazatot érte-e kár.
(100)
A kárelemzés során a Bizottság makrogazdasági és mikrogazdasági kármutatók között tett különbséget. A Bizottság az uniós gazdasági ágazat által rendelkezésre bocsátott adatok alapján elemezte a figyelembe vett időszakra és valamennyi uniós gyártóra vonatkozó makrogazdasági mutatókat. A Bizottság a mintába kiválasztott uniós gyártók által rendelkezésre bocsátott adatok alapján elemezte a mikrogazdasági mutatókat.
(101)
A valamennyi uniós biodízelgyártóra vonatkozó információk alapján értékelt makrogazdasági mutatók az alábbiak: termelés, termelési kapacitás, kapacitáskihasználás, az értékesítés volumene, piaci részesedés, növekedés, foglalkoztatás, termelékenység, a dömpingkülönbözet nagysága, és a korábbi dömping hatásának leküzdése.
(102)
A mintába kiválasztott uniós biodízelgyártókra vonatkozó információk alapján értékelt mikrogazdasági mutatók az alábbiak: átlagos egységárak, egységnyi költség, bérköltségek, készletek, jövedelmezőség, pénzforgalom, beruházások, a beruházások megtérülése, tőkebevonási képesség.
7. Makrogazdasági mutatók
7.1. Termelési kapacitás, termelés és kapacitáskihasználás
4. táblázat
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Termelési kapacitás (tonna)
20 359 000
21 304 000
21 517 000
22 227 500
Index 2009 = 100
100
105
106
109
Termelés volumene (tonna)
8 745 693
9 367 183
8 536 884
9 052 871
Index 2009 = 100
100
107
98
104
Kapacitáskihasználás
43 %
44 %
40 %
41 %
Index 2009 = 100
100
102
92
95
Forrás:
Az uniós gazdasági ágazat által rendelkezésre bocsátott adatok
(103)
Az uniós gazdasági ágazat termelése a figyelembe vett időszakban a felhasználással párhuzamosan nőtt. A kapacitás viszonylag stabilnak mutatkozott, különösen 2010 és a vizsgálati időszak között; ezért a kapacitáskihasználás az egész időszakot jellemzően alacsony volt. Az USA-val szemben elrendelt intézkedések hatására - újonnan bevezetendő kvótarendszerekre és tagállami megbízásokra számítva - az uniós gazdasági ágazat korábban berendezkedett a kapacitás fokozására, ám ezt és az elemzett időszak alatt bekövetkezett kapacitásnövekedést nem állt módjában kihasználni.
7.2. Az értékesítések volumene és a piaci részesedés
5. táblázat
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Értékesítési volumen (tonna)
9 454 786
9 607 731
8 488 073
9 294 137
Index 2009 = 100
100
102
90
98
Piaci részesedés
84,7 %
83,3 %
76,1 %
79,2 %
Index 2009 = 100
100
98
90
94
Forrás:
Az uniós gazdasági ágazat által rendelkezésre bocsátott adatok
(104)
A független uniós vevőkkel bonyolított értékesítések volumene az elemzett időszak során meglehetősen stabil volt. Tekintve, hogy az elemzett időszakban a felhasználás enyhén nőtt, a stabil értékesítési volumen egyúttal alacsonyabb piaci részesedést jelent; az 5,5 százalékpontos csökkenés hátterében az érintett országokból származó import áll.
7.3. Növekedés
(105)
Az uniós gazdasági ágazat növekedését a volumenmutatók - vagyis a termelés, az értékesítés, főként pedig a piaci részesedés - is tükrözik. Az elemzett időszak alatt a felhasználás növekedett, az uniós gyártók piaci részesedése azonban nem emelkedett hasonló ütemben. Az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése az elemzett időszakban az importvolumen növekedésével egyidejűleg csökkent. Ugyanebben az időszakban az Indonéziából és Argentínából származó behozatal piaci részesedése több mint 10 százalékponttal nőtt. Az, hogy az uniós gazdasági ágazat nem tudta teljes mértékben kiaknázni a piaci növekedést, összességében kedvezőtlenül érintette gazdasági helyzetét.
7.4. Foglalkoztatás és termelékenység
6. táblázat
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Foglalkoztatás - teljes munkaidős egyenértékben (FTE)
1 858
2 055
2 061
2 079
Index 2009 = 100
100
111
111
112
Termelékenység (tonna/FTE)
4 707
4 558
4 142
4 354
Index 2009 = 100
100
97
88
93
Forrás:
Az uniós gazdasági ágazat által rendelkezésre bocsátott adatok
(106)
A biodízel-ágazat tőkeigényes, ugyanakkor a termelési folyamat nem igényel nagy munkaerőt, és a tényleges biodízelgyártást jellemzően alvállalkozók végzik, így a gyártás során foglalkoztatottak száma nem magas. Annak köszönhetően, hogy az elemzett időszakban a gyártás volumene emelkedett, a foglalkoztatás is nőtt.
(107)
Mivel a foglalkoztatás nagyobb mértékben nőtt, mint a gyártás, a termelékenység 2009 és a vizsgálati időszak vége között 7 százalékponttal csökkent.
7.5. A tényleges dömpingkülönbözet és a korábbi dömping hatásának leküzdése
(108)
Az uniós gazdasági ágazatnak 2009-ig - a jelen eljárás vizsgálati időszakának kezdetéig - károkat okozott az Amerikai Egyesült Államokból származó dömpingelt import. Az Amerikai Egyesült Államokból származó importra alkalmazandó hatályos vámokat úgy alakították ki, hogy az uniós gazdasági ágazat egyenlő versenyfeltételek mellett tisztességes versenyben álljon az említett importtal, valamint le tudja küzdeni az okozott kár hatását.
(109)
Erre azonban nyilvánvalóan nem került sor. Az uniós gazdasági ágazat jelenleg kevésbé nyereséges, mint 2009-ben, és az uniós árak alá kínáló argentin és indonéz importtal szemben 2009 óta veszít piaci részesedéséből. Az uniós felhasználás növekedése ellenére a kapacitáskihasználás alacsony. Egyértelmű, hogy a korábbi dömping káros hatása még mindig érezhető.
(110)
Az argentin és indonéz exportáló gyártók dömpingkülönbözetét a fenti, dömpingről szóló rész mutatja be. Az indonéz import alacsony hányadát képviselő egyik indonéz exportáló gyártó esetében megállapították, hogy nem folytat dömpinget. A többi indonéz exportáló gyártó, valamint az összes argentin exportáló gyártó esetében azonban megállapítást nyert, hogy biodízelt dömpingelnek az uniós piacra. Ezenfelül, tekintettel az érintett országokból érkező dömpingelt behozatal volumenére és áraira, a tényleges dömpingkülönbözet hatása nem tekinthető elhanyagolhatónak.
8. Mikrogazdasági mutatók
8.1. Átlagos egységárak, egységnyi költség és bérköltségek
7. táblázat
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Egységár EUR/tonna
797
845
1 096
1 097
Index 2009 = 100
100
106
137
138
Egységnyi költség EUR/tonna
760
839
1 089
1 116
Index 2009 = 100
100
110
143
147
Bérköltségek EUR/FTE
57 391
63 490
62 141
61 004
Index 2009 = 100
100
111
108
106
Forrás:
a mintába kiválasztott uniós gyártók által kitöltött kérdőívek
(111)
Annak ellenére, hogy a figyelembe vett időszakban az uniós gazdasági ágazat emelhette értékesítési árait, a 2011-es gyenge repcemagtermés miatt a gyártási költségek olyan mértékben emelkedtek, hogy azokat nem fedezte az értékesítési ár emelkedése. Az Argentínában és Indonéziában alkalmazott adórendszerből adódóan az uniós gazdasági ágazat számára gazdaságilag előnytelennek bizonyult az alternatív alapanyagok e két országból történő behozatala, ezért alacsony költségei megtartása és az általános veszteség mérséklése érdekében kész biodízelt kellett importálnia.
(112)
Ezzel egyidejűleg a mintába kiválasztott vállalatok bérköltségei a figyelembe vett időszakban emelkedtek, ami szintén arra késztette azokat, hogy megtalálják a költségterhek csökkentésének módját.
8.2. Készletek
8. táblázat
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Készletek (tonna)
74 473
87 283
90 249
103 058
Index 2009 = 100
100
117
121
138
Forrás:
a mintába kiválasztott uniós gyártók által kitöltött kérdőívek
(113)
Az elemzett időszakban a biodízelkészletek körülbelül 40 %-kal nőttek. Ez a készletnövekedés a teljes elemzett időszakra jellemző volt. Ugyanakkor, mivel a biodízel nem tárolható 6 hónapnál tovább (az átlagos raktározási idő körülbelül három hónap), a készletekre vonatkozó adatok csak korlátozott mértékben hasznosak az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzetének értékelése szempontjából.
8.3. Nyereségesség, beruházások, a beruházások megtérülése, pénzforgalom, és tőkebevonási képesség
9. táblázat
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Nyereségesség
3,5 %
-0,3 %
-0,2 %
-2,5 %
Beruházások ezer EUR-ban
188 491
156 927
149 113
141 578
Index 2009 = 100
100
83
79
75
A beruházások megtérülése
19 %
-2 %
-2 %
-24 %
Pénzforgalom ezer EUR-ban
244 001
-48 649
21 241
23 984
Index 2009 = 100
100
-20
9
10
Forrás:
a mintába kiválasztott uniós gyártók által kitöltött kérdőívek
(114)
A mintába kiválasztott uniós gyártók nyereségességét a hasonló termék uniós piacon történő értékesítéséből származó, adózás előtti nettó nyereségnek az említett értékesítések forgalmi százalékában állapították meg. Az elemzett időszakban a mintába kiválasztott uniós gyártók nyereségessége jelentősen, 3,5 %-ról - 2,5 %-ra csökkent.
(115)
A mintába kiválasztott uniós gyártók biodízelgyártás terén eszközölt beruházásai az elemzett időszakban csökkentek, ami alátámasztja, hogy jóllehet a mintában szereplő gyártóknak módjában állt beruházni a biodízelgyártásba, az erre fordítható források összege az uniós gyártók piaci részesedésével párhuzamosan csökkent.
(116)
A mintában szereplő uniós gyártók beruházásainak megtérülése, ami az adózás előtti eredményüket a biodízelgyártásban felhasznált eszközök átlagos nyitó és záró nettó könyv szerinti értékének százalékos arányában fejezi ki, veszteségre utaló tendenciát követett. A mérsékelten megtérülő beruházások egyértelműen jelzik az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzetének romlását a vizsgálati időszakban.
(117)
A pénzforgalom, amely az ágazat önfinanszírozó képességére utal, az elemzett időszakban jelentős visszaesést mutatott, jól szemléltetve a mintában szereplő vállalatok nehézségeit az Argentínából és Indonéziából származó dömpingelt importtal szembeni versenyben.
9. A kárra vonatkozó következtetés
(118)
Az ellenőrzött adatok elemzése egyértelműen alátámasztja, hogy az uniós gazdasági ágazatot az alaprendelet 3. cikke (5) bekezdésének értelmében jelentős kár érte. A növekvő felhasználás jellemezte időszakban a piaci részesedése és a nyereségessége csökkent, miközben az import piaci részesedése az uniós gyártók árai alá kínálva nőtt.
(119)
Egyéb mutatók is csökkenő, illetve stagnáló tendenciát jeleznek még az Amerikai Egyesült Államokból származó importtal szemben hozott intézkedések és a Kanadából származó, az intézkedések kijátszására törekvő importra alkalmazandó vámok kiterjesztése ellenére is.
(120)
Az uniós gyártók 2010 és 2011 között a megnövekedett előállítási költségek többségét át tudták hárítani (+33 százalékpont), ám ez a nyereségességet a megtérülési küszöbig csökkentette. 2011 és a vizsgálati időszak között azonban nem tudták áthárítani a biodízelgyártás teljes költségének közel 80 %-át kitevő alapanyag árának emelkedéséből adódó további költségnövekedést. Ezeket a költségemelkedéseket az uniós piacon nem lehetett teljes mértékben a fogyasztókra áthárítani, ami a vizsgálati időszakban veszteséget okozott.
E. OKOZATI ÖSSZEFÜGGÉS
1. Bevezetés
(121)
A Bizottság az alaprendelet 3. cikke (6) és (7) bekezdésének megfelelően megvizsgálta, hogy az érintett országokból származó dömpingelt behozatal olyan mértékű kárt okozott-e az uniós gazdasági ágazatnak, amelynek alapján azt jelentősnek lehet minősíteni.
(122)
A dömpingelt behozatalon kívül megvizsgáltak más ismert tényezőket is, amelyek ugyancsak károsíthatták az uniós gazdasági ágazatot, annak elkerülése érdekében, hogy a szóban forgó egyéb tényezők által okozott károkat a dömpingelt behozatalnak tulajdonítsák.
2. A dömpingelt import hatása
(123)
A vizsgálati időszakra vonatkozóan az Indonéziából az Unióba irányuló import csekély arányban (2-6%) nem minősült dömpingeltnek. Az Indonéziából származó import fennmaradó része, és a teljes Argentínából származó import esetében dömpinget állapítottak meg. Amennyiben az Indonéziából származó teljes bejelentett importba nem számítjuk bele a csekély arányú nem dömpingelt behozatalt, a fentiekben megállapított importtendenciák továbbra is érvényesek.
(124)
A vizsgálat rámutatott arra, hogy az érintett országokból származó olcsó dömpingelt behozatal volumene a figyelembe vett időszakban jelentősen (több mint kétszeresére) növekedett. Ezáltal piaci részesedésük 2009 és a vizsgálati időszak vége között jelentősen, 9,1 %-ról 18,8 %-ra emelkedett.
(125)
Ezzel egyidejűleg a fokozott felhasználás ellenére az uniós gazdasági ágazat a figyelembe vett időszakban 5,5 százalékpontnyi piaci részesedést veszített.
(126)
A dömpingelt behozatal átlagárai 2009 és a vizsgálati időszak között 48 %-kal emelkedtek, de még így is lényegesen alacsonyabbak voltak, mint az uniós gazdasági ágazat által ugyanabban az időszakban alkalmazott árak. A dömpingelt import az uniós gazdasági ágazat árai alá kínált; Indonézia esetében 4 %-os, Argentína esetében 8 %-os átlagos alákínálási különbözetet állapítottak meg a vizsgálati időszakra vonatkozóan.
(127)
Az olcsó, dömpingelt import növekedése által az uniós piacra gyakorolt nyomás következtében az uniós gazdasági ágazat nem volt képes az értékesítési árait a piaci feltételekkel és a költségnövekedéssel összhangban meghatározni. A mintába kiválasztott vállalatok azonban csak 38 %-os, korlátozott mértékű áremelkedést tudtak a fogyasztókra áthárítani, jóllehet ugyanebben az időszakban az összköltségük 47 %-kal növekedett.
(128)
A fentiek alapján a Bizottság azt az ideiglenes következtetést vonja le, hogy az érintett országokból származó, alacsony áron értékesített dömpingelt behozatal, amely a vizsgálati időszakban jelentősen alákínált az uniós gazdasági ágazat árainak, és amely ugyanakkor a volumen tekintetében jelentős mértékben nőtt, meghatározó szerepet játszott az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kár előidézésében.
3. Egyéb tényezők hatása
3.1. Más országokból származó behozatal
10. táblázat
Más harmadik országok
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Teljes import (tonna)
699 541
256 327
161 973
175 370
Index 2009 = 100
100
37
23
25
Piaci részesedés
6,3 %
2,2 %
1,5 %
1,5 %
Index 2009 = 100
100
35
23
24
Forrás:
Eurostat
(129)
A harmadik országokból - elsősorban az USA-ból, Norvégiából és Dél-Koreából - származó behozatal 2009 és a vizsgálati időszak vége között jelentősen csökkent. A csökkenő tendencia az Egyesült Államokból származó importtal szemben 2009-ben bevezetett intézkedéseknek tudható be, amelyeket 2010-ben kijátszást vizsgáló eljárás követett a Kanadából feladott importokkal szemben. Tekintettel arra, hogy a harmadik országokból származó import piaci részesedése azzal párhuzamosan csökkent, hogy az uniós gazdasági ágazat pénzügyi helyzete romlott, az egyéb harmadik országokból származó behozatal csak elhanyagolható mértékben járulhatott hozzá az uniós gazdasági ágazatot ért kárhoz. Ebből adódóan nem vonható le az a következtetés, miszerint a szóban forgó tényező befolyásolja a kár és a dömpingelt behozatal hatása közötti okozati összefüggést.
3.2. Az érintett országokból származó nem dömpingelt behozatal
(130)
Az érintett országokból származó nem dömpingelt behozatalt azonosítottak, ám ez csak 2011 második felében fordult elő. Figyelembe véve, hogy ilyen jellegű importot csak rövid ideig és korlátozott mennyiségben bonyolítottak, az csak elhanyagolható mértékben járulhatott hozzá az uniós gazdasági ágazatot ért kárhoz, így nem befolyásolja a kár és a dömpingelt behozatal hatása közötti okozati összefüggést.
3.3. Egyéb uniós gyártók
(131)
Tekintettel arra, hogy a vizsgálatban az uniós gazdasági ágazatot képviselő csoportból alacsony gyártási volument képviselő uniós gyártókat zártak ki, amelyek összességében kis mennyiségben bonyolítanak importot, a szóban forgó gyártókat nem tekintették az uniós gazdasági ágazatot ért kár előidézőinek.
3.4. Az uniós gazdasági ágazat által folytatott importtevékenység
(132)
Az argentin biodízelgyártók szövetsége, a CARBIO azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért kárt az uniós gyártók Argentínából és Indonéziából beszerzett importja idézte elő. A szóban forgó behozatalt az ágazat önmagának okozott kárnak minősíti, és érvelése szerint nem tekinthető az argentin gyártók magatartásán alapuló károkozó tényezőnek.
(133)
Az uniós gazdasági ágazat által rendelkezésre bocsátott adatok egyértelműen rámutatnak, hogy a figyelembe vett időszakban az Argentínából és Indonéziából származó import mennyisége a vizsgálati időszakot jellemző, e két országból származó teljes importmennyiség 60 %-át tette ki. Egyúttal úgy nyilatkoztak, hogy a behozatalra a saját érdekükben került sor. Az említett import dömpingelt árai jelentette rövid távú előnyök révén az uniós gyártók középtávon fenntarthatták üzleti tevékenységüket.
(134)
Az uniós gazdasági ágazat 2011-ben, valamint a vizsgálati időszakban jelentősen növelte a dömpingelt árú biodízel behozatalát; ez egybeesett azzal időszakkal, amikor egyrészt a biodízelre és alapanyagaira alkalmazott differenciált exportvám leginkább éreztette hatását, másrészt a nyersanyag (szójababolaj és pálmaolaj) behozatala a késztermék behozatalával összevetve gazdaságilag veszteségesnek bizonyult. Mindkét ország differenciált exportadó-rendszere magasabb adót vet ki a nyersanyagok exportjára, mint a késztermékekére. A párhuzamosan folyó szubvencióellenes vizsgálat elemzi, hogy a differenciált exportadórendszer a szubvencióellenes alaprendelet 2. cikke értelmében támogatásnak minősül-e.
(135)
A vizsgálati időszakon belül néhány hónapig például az Argentínából származó szójababolaj importára meghaladta az SME importárát, minek következtében a szójababolaj-vásárlás gazdaságilag előnytelen volt. Az adott körülmények között kizárólag az SME-vásárlás minősült gazdaságilag előnyös alternatívának.
(136)
Mindazonáltal ha az uniós gazdasági ágazat nem importált volna ilyen mennyiségű biodízelt, a behozatalt az uniós kereskedelmi vállalatok az uniós gazdasági ágazat árai alá kínálva bonyolították volna és értékesítették volna az uniós piacon, mivel azok hasonlóképpen az uniós gazdasági ágazattal versenyezve importálnak biodízelt az érintett országokból dízelfinomítóknak történő értékesítésre. A szóban forgó behozatal nem befolyásolja az okozati összefüggést, ezért az érvelést a Bizottság ideiglenesen visszautasítja.
3.5. Az uniós gazdasági ágazat kapacitása
(137)
A CARBIO azt állítja továbbá, hogy az uniós gazdasági ágazat kárát a túlzott terjeszkedésből adódó túlkínálat okozza. Állításuk szerint a 2008-ban jellemző 50 %-os kapacitáskihasználást követően az ágazat tovább terjeszkedett annak ellenére, hogy azt nem kísérte a kereslet hasonló mértékű növekedése.
(138)
A figyelembe vett időszakban az egész Unióban alacsony volt a kapacitáskihasználás, a legalacsonyabb, 40 %-os szint a vizsgálati időszakban jelentkezett. Ebből következik, hogy egyes vállalatok nem használták ki a rendelkezésükre álló kapacitást.
(139)
Ugyanakkor a kapacitáskihasználás már a figyelembe vett időszak kezdetekor is alacsony volt, és a teljes elemzett időszakban alacsony szintet mutatott; hasonlóképpen a mintában szereplő vállalatok esetében is stabil szinten maradt.
(140)
A mintába kiválasztott vállalatok változatlan kapacitáskihasználás mellett a figyelembe vett időszak kezdetekor nyereségesek, ám annak végén veszteségesek voltak. Ésszerű arra következtetni tehát, hogy változatlan kapacitáskihasználás mellett a teljes ágazat nyeresége csökkent. Ezért e tényező nem tekinthető jelentős károkozónak, mivel okozati összefüggés látszólag nem áll fenn. Ezt az érvelést ezért a Bizottság ideiglenesen elutasította.
3.6. Nyersanyaghiány és vertikális integráció
(141)
A CARBIO állítása szerint az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kár a hatékonyság hiányának tudható be, elsősorban amiatt, hogy hiányzik a vertikális integráció, a nyersanyagok pedig távolról szerezhetők be.
(142)
Ezeket az érveket a Bizottság ideiglenesen elutasítja. A mintába kiválasztott vállalatok némelyikének székhelye egyszerű hozzáférést tesz lehetővé a hajón szállított nyersanyagokhoz, mások egyazon a telepen alakították ki biodízelüzemüket és növényi olajat előállító üzemüket. Sok dél-európai biodízelgyártó kikötői telephellyel rendelkezik, kifejezetten az Argentínából és Indonéziából importált nyersanyagokhoz való hozzáférés érdekében, vagy ugyanott működik, ahol az ügyfeleik (fosszilis olajfinomítók). Figyelembe véve, hogy a differenciált exportvám következtében a nyersanyagok ára meghaladta a késztermékét, az uniós gazdasági ágazat egyértelmű kárt szenvedett azáltal, hogy a PME és az SME uniós előállítása gazdasági szempontból lehetetlenné vált.
3.7. Egyéb szabályozási tényezők
(143)
A CARBIO több olyan szabályozási tényezőre hivatkozott, amelyek állításuk szerint kárt okoztak az uniós gazdasági ágazatnak; ezek némelyike javaslat, amely még nem lépett hatályba. Ugyanakkor előtérbe helyezik a kétszeres beszámításon alapuló rendszert, amelynek leírása az alábbiakban található.
(144)
A megújulóenergia-irányelv előírja, hogy a tagállamok a felhasználóknak történő értékesítés előtt a biodízelt maghatározott arányban elegyítsék ásványi dízellel. Néhány tagállam élt azzal a megújulóenergia-irányelvbe foglalt rendelkezéssel, hogy az említett arány megfelezhető, amennyiben a felhasznált biodízel hulladékolajból vagy használt állati eredetű zsírból készül. Például ha egy adott tagállam előírásai szerint 7 %-nyi biodízel 93 %-nyi ásványi dízellel elegyítendő, a szóban forgó 7 %-os arány hulladékolajból előállított biodízel alkalmazásakor 3,5 %-ra csökken.
(145)
A CARBIO állítása szerint a kétszeres beszámításra vonatkozó szabályok okozták az úgynevezett „első generációs” biodízel értékesítésében bekövetkezett 1 millió tonnányi visszaesést, és az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kár emiatt következett be. Az állítást a Bizottság visszautasítja, mivel az uniós gyártók mintájában olyan vállalatok is megtalálhatók, amelyek kétszeresen beszámított biodízelt gyártanak, ugyanakkor pénzügyi helyzetük nem tér el lényegesen a mintában szereplő, szűz növényolajakból biodízelt előállító vállalatokétól. Adataik ellenőrzésekor ezek a vállalatok rámutattak, hogy esetükben a biodízel árára hatással volt az Argentínából és Indonéziából származó dömpingelt import alacsony ára, mivel közvetett versenyben állnak az érintett országokból érkező PME-vel és SME-vel.
(146)
Az érvek között az is szerepelt, hogy az uniós gazdasági ágazat kárát a második generációs bioüzemanyagokba történő - többek között a hulladékolajak felhasználására irányuló - beruházások fokozásának elmaradása okozza. Ezt az érvet a Bizottság ideiglenesen visszautasítja, mivel az Unióban nem áll kellő mennyiségben rendelkezésre hulladékolaj ahhoz, hogy jelentősen növeljék a feldolgozási mennyiséget.
3.8. Tagállami korlátozások
(147)
A CARBIO állítása értelmében az uniós gazdasági ágazat kárát a több tagállamban hatályos, piacra lépést korlátozó kvóta- és adórendszerből adódóan nem okozhatta az érintett országokból származó import. Továbbá állításuk szerint egyes uniós piacok az időjárási viszonyok miatt zártak az SME-vel és a PME-vel szemben.
(148)
Helyénvaló meglátás, hogy a PME 13°C-os hidegszűrhetőségi határhőmérséklete (CFPP) azt vonja maga után, hogy a PME-t nem lehet a teljes Unióban felhasználni anélkül, hogy a CFPP csökkentése érdekében azt egyéb biodízelekkel elegyítenék. Az SME 0°C-os CFPP-értéke azonban lehetővé teszi a szélesebb körű felhasználást, különösen a nyári hónapokban.
(149)
A vizsgálat során részletesen elemezték azt az érvelést, miszerint egyes tagállamok szabályozási rendszerei idézik elő az uniós gazdasági ágazat kárát.
(150)
Egyes tagállamokban kvótarendszer van érvényben, amely meghatározott termelési kvótát ad az adott tagállam vállalatainak, illetve egyéb uniós vállalatoknak. Mindeddig a legtöbb országban az adórendszer révén előnyöket biztosítottak, ám ezek mérséklése vagy visszavonása folyamatban van.
(151)
Franciaország például tonnánként 90 EUR adókedvezményt biztosít a kvótában előállított biodízelre. Tekintettel ugyanakkor a dömpingelt behozatal alacsony árára, még az adókedvezmény ellenére is gyakran olcsóbb a biodízelt importálni, mint az uniós gazdasági ágazattól vásárolni Mindezt az is alátámasztja, hogy az argentin import határozottan jelen van a francia piacon.
(152)
Némely tagállamban az éghajlati viszonyok vagy a kvótarendszer miatt nincs jelen az Argentínából és Indonéziából származó import. Ugyanakkor az Unió túlnyomó részén piacra lépett az Argentínából és Indonéziából származó import, vagy azért, mert nincs érvényben kvótarendszer, vagy azért, mert ára a tagállam által adott esetben biztosított adókedvezmény ellenére is alacsony.
(153)
Abból adódóan, hogy az Unióban előállított RME-vel vagy egyéb biodízellel elegyített PME és SME a teljes Unióban értékesíthető, továbbá a dömpingelt árú import nagy mennyiségben jelen van még azokban a tagállamokban is, amelyek adókedvezmény-rendszert léptettek életbe, az érvelést a Bizottság ideiglenesen visszautasítja, mivel a hatályos kvóta- és adórendszerek nem befolyásolják a kár és a dömpingelt behozatal hatása közötti okozati összefüggést.
4. Az okozati összefüggésre vonatkozó következtetés
(154)
A fenti elemzés rámutatott, hogy az érintett országokból származó alacsony árú, dömpingelt behozatal volumene és piaci részesedése jelentősen megnőtt. Ugyanakkor megállapítást nyert, hogy ez a behozatal a vizsgálati időszakban alákínált az uniós gazdasági ágazatban alkalmazott árnak.
(155)
Az adatok azt mutatják, hogy az érintett országokból származó olcsó import volumenének növekedésével párhuzamosan az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzete jelentősen romlott.
(156)
A fenti elemzés kellőképpen megkülönböztette és szétválasztotta az uniós gazdasági ágazat helyzetét befolyásoló összes ismert tényező hatásait és a dömpingelt behozatal káros hatásait. Az elemzés alapján a Bizottság ideiglenesen azt a következtetést vonta le, hogy az érintett országokból származó dömpingelt behozatal az alaprendelet 3. cikkének (6) bekezdése értelmében jelentős kárt okozott az uniós gazdasági ágazatnak.
(157)
A dömpingelt importtól eltérő ismert tényezőket az alaprendelet 3. cikkének (7) bekezdése alapján értékelték, és semmi sem támasztja alá, hogy az említett tényezők befolyásolják a kár és a dömpingelt behozatal hatása közötti okozati összefüggést.
F. AZ UNIÓS ÉRDEK
(158)
Az alaprendelet 21. cikkével összhangban a Bizottság megvizsgálta, hogy a kárt okozó dömping meglétét alátámasztó megállapítás ellenére fennállnak-e olyan kényszerítő okok, amelyekből arra lehet következtetni, hogy ebben az adott esetben az intézkedések elfogadása nem szolgálja az Unió érdekét. Az uniós érdek meghatározása az összes érintett érdek megítélésén alapult, beleértve az uniós gazdasági ágazat, az importőrök, a nyersanyag-beszállítók és a felhasználók érdekeit is.
1. Az uniós gazdasági ágazat érdeke
(159)
A fentiekben említetteknek megfelelően az uniós gazdasági ágazat jelentős kárt szenvedett el, amit az érintett országokból származó dömpingelt behozatal okozott. Az intézkedések meghozatalának mellőzése esetén valószínűleg folytatódna az uniós gazdasági ágazat pénzügyi helyzetének kedvezőtlen alakulása. Az uniós gazdasági ágazat helyzetét 2009 és a vizsgálati időszak között elsősorban a nyereségesség +3 %-ról - 2,5 %-ra történő csökkenése jellemezte. A teljesítmény további visszaesése végeredményben a termelés mérsékléséhez és még több telephely bezárásához vezetne, ami veszélyeztetné a foglalkoztatottságot és a beruházásokat az Unióban.
(160)
Intézkedések bevezetése esetén helyreállna a tisztességes piaci verseny. Az uniós gazdasági ágazat nyereségességének kedvezőtlen alakulása egyrészt abból ered, hogy az ágazat nehezen veszi fel a versenyt az érintett országokból származó olcsó dömpingelt behozatallal, másrészt abból, hogy a két ország exportadórendszere az uniós piacon csökkenti az SME és a PME importárát, és növeli a nyersanyagárakat. A dömpingellenes intézkedések alkalmazása várhatóan olyan helyzetbe hozná az uniós gazdasági ágazatot, hogy annak nyereségessége a tőkeigényes ágazat számára szükséges szintnek megfelelően alakulna.
(161)
Az intézkedések révén az uniós gazdasági ágazatnak minden bizonnyal lehetősége lesz arra, hogy a vizsgálat során feltárt, kárt okozót dömpinget ellensúlyozza.
2. A független uniós importőrök/kereskedők érdekei
(162)
A független uniós importőröket/kereskedőket felkérték, hogy jelentkezzenek a Bizottságnál. A vizsgálat során nem működött együtt egyetlen importőr sem.
(163)
A független uniós importőrök/kereskedők által rendelkezésre bocsátott adatok hiányában semmi sem bizonyította, hogy az intézkedések bevezetése egyértelműen sértené e felek érdekeit.
3. A felhasználók és a fogyasztók érdeke
(164)
A Bizottság az ásványi dízel előállításában és forgalmazásában érdekelt, valamint az ásványi dízel biodízellel történő keverésére kötelezett összes ismert felhasználó vállalatnak kérdőíveket küldött az eljárás megindításakor.
(165)
A kérdőívet három biodízel-felhasználó töltötte ki, amelyben azt állították, hogy a biodízel az üzleti tevékenységük csekély részét teszi ki. Kijelentették, hogy amennyiben törvényileg kötelezően biodízelt kellene vásárolniuk és a korábbiakhoz hasonlóan a biodízel árára vámot vetnének ki, azt automatikusan ügyfeleikre terhelnék át.
(166)
Tekintettel arra, hogy korlátozott mértékben áll rendelkezésre információ, az intézkedések várhatóan roppant korlátozott mértékben érintik a végső felhasználókat, mivel a kutaknál általuk megvásárolt ásványi dízelhez csekély arányban elegyítenek biodízelt. Semmi sem támasztotta alá, hogy az intézkedések bevezetése egyértelműen sértené a felhasználók vagy a fogyasztók érdekeit.
4. A nyersanyag-beszállítók érdeke
(167)
A nyersanyag-beszállítók egyik szövetsége, a FEDIOL (az európai növényi olaj és fehérjekészítmény ágazat európai képviseleti szövetsége) kitöltötte a nyersanyag-beszállítóknak küldött kérdőívet. Állítása értelmében az érintett országokból származó import az egész Unióban csökkentette a repcemagolaj iránti keresletet; a kereslet-visszaesés 2009 és 2011 között meghaladta az 1 millió tonnát.
(168)
A FEDIOL szerint az intézkedések bevezetése kedvező hatást gyakorol az uniós beszállító-ágazatra, mivel növekszik a kapacitáskihasználás. A repcemagolaj iránti kereslet növekedése a takarmánykeverék-ágazatban is éreztetné hatását - ez a repcemagolaj előállításakor és a repcemagtermelő uniós mezőgazdasági ágazat tevékenységéből keletkező maradékanyag.
(169)
A rendelkezésre bocsátott adatok ezért alátámasztják, hogy az intézkedések elrendelése az uniós nyersanyag-beszállítók érdekében áll.
5. Az uniós érdekkel kapcsolatos következtetés
(170)
Az Argentínából és Indonéziából származó biodízel behozatalával kapcsolatos intézkedések meghozatala egyértelműen az Unió érdekeit szolgálná. Lehetővé tenné az uniós gazdasági ágazat számára a növekedést és a dömpingelt behozatal okozta kár ellensúlyozását. Amennyiben azonban nem kerül sor intézkedésre, az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzete tovább romlana, és további gazdasági szereplők hagynának fel tevékenységükkel. Jóllehet a felhasználók és az importőrök tekintetében nem lehetett egyértelmű következtetést levonni, az intézkedések bevezetése nagy valószínűséggel a nyersanyag-beszállítók érdekeit szolgálná.
(171)
Nincsenek olyan kényszerítő okok, amelyek arra utalnak, hogy az Argentínából és Indonéziából származó biodízel behozatalára bevezetendő ideiglenes dömpingellenes vámok az Unió érdekével ellentétesek lennének.
G. IDEIGLENES DÖMPINGELLENES INTÉZKEDÉSEK
(172)
A dömpinggel, a dömpingből származó kárral, az okozati összefüggéssel és az uniós érdekkel kapcsolatban levont következtetéseket figyelembe véve ideiglenes intézkedéseket kell bevezetni annak megakadályozása érdekében, hogy a dömpingelt behozatal további kárt okozzon az uniós gazdasági ágazatnak.
1. A kár megszüntetéséhez szükséges szint
(173)
A Bizottság az említett intézkedések mértékének meghatározásához a megállapított dömpingkülönbözeteket és az uniós gyártókat ért kár megszüntetéséhez szükséges vám összegét vette figyelembe, anélkül hogy azokat túllépnék.
(174)
A káros dömping hatásainak ellensúlyozásához szükséges vám mértékének kiszámításakor úgy ítélték meg, hogy az intézkedéseknek lehetővé kell tenniük, hogy az uniós gazdasági ágazat fedezze gyártási költségeit, és olyan adózás előtti nyereséget érjen el, amely rendes versenyfeltételek mellett, azaz a dömpingelt import hiányában ésszerűen elérhető lenne.
(175)
Ebben a tekintetben a Bizottság úgy vélte, hogy a forgalom 15 %-ával megegyező haszonkulcs olyan megfelelő szint, amelyet az uniós gazdasági ágazat a kárt okozó dömping hiányában várhatott volna az előző, Amerikai Egyesült Államokból származó importtal kapcsolatos vizsgálat megállapításai alapján; akkor is ezt a szintet tekintették méltányosnak az ágazat hosszú távú termelési beruházásainak biztosítása tekintetében.
(176)
Ennek alapján az uniós gazdasági ágazat tekintetében kiszámították a hasonló termék kárt nem okozó árát. A kárt nem okozó ár kiszámításához a mintába kiválasztott uniós gyártók értékesítési árait kiigazították a vizsgálati időszak tényleges nyereségével és veszteségével, és hozzáadták a fent említett haszonkulcsot.
(177)
Ezt követően a mintába kiválasztott exportáló gyártóknak az alákínálás kiszámításához megállapított importára súlyozott átlagát és a mintába kiválasztott uniós gyártók által a vizsgálati időszakban az uniós piacon értékesített hasonló termék kárt nem okozó árát összehasonlítva határozták meg a szükséges áremelést. Az ebből az összehasonlításból származó különbözetet ezután a teljes CIF-importérték százalékában fejezték ki.
2. Ideiglenes intézkedések
(178)
Az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdésével összhangban az Argentínából és Indonéziából származó biodízel behozatalára a dömping- és a kárkülönbözet szintje közül az alacsonyabbat figyelembe véve - a kisebb vámtétel szabályával összhangban - ideiglenes dömpingellenes vámok bevezetését kell elrendelni.
(179)
A dömpingellenes vámok megállapításához összehasonlították a kár megszüntetéséhez szükséges szinteket és a dömpingkülönbözeteket. Ennek alapján az ideiglenes vámok a vámfizetés előtti, uniós határparitáson számított CIF-ár százalékában kifejezve a következők:
Ország
Vállalat
Ideiglenes dömpingkülönbözet
Ideiglenes kárkülönbözet
Ideiglenes dömpingellenes vám
Argentína
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario
10,6 %
27,8 %
10,6 %
Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
10,6 %
27,8 %
10,6 %
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
7,2 %
30,9 %
7,2 %
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires
6,8 %
31,8 %
6,8 %
Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca
6,8 %
31,8 %
6,8 %
Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
6,8 %
31,8 %
6,8 %
Egyéb együttműködő vállalatok
7,9 %
31 %
7,9 %
Összes többi vállalat
10,6 %
31,8 %
10,6 %
Indonézia
PT. Ciliandra Perkasa, Jakarta
0,0 %
0,0 %
PT. Musim Mas, Medan
2,8 %
23,3 %
2,8 %
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan
5,3 %
27,1 %
5,3 %
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan
9,6 %
26,4 %
9,6 %
PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
9,6 %
26,4 %
9,6 %
Egyéb együttműködő vállalatok
6,5 %
25,3 %
6,5 %
Összes többi vállalat
9,6 %
27,1 %
9,6 %
(180)
Mivel a dömpingellenes vám a tiszta biodízelre és azokra a keverékekre is alkalmazandó, amelyek biodízelt tartalmaznak (a biodízel-tartalom súlyával arányosan), annak érdekében, hogy a tagállamok vámhatóságai a vámot megfelelően szedjék be, pontosabb és helyénvalóbb a vámot EUR/tonna nettó tömeg szerinti rögzített értékben kifejezni és az importált tiszta biodízelre, valamint a keverékek biodízel-tartalmára alkalmazni.
(181)
Az e rendeletben meghatározott, egyes vállalatokra alkalmazandó egyedi dömpingellenes vámokat a jelenlegi vizsgálat eredményei alapján állapították meg. Így ezek az értékek a vizsgálat során a vállalatokkal kapcsolatban feltárt helyzetet tükrözik. Ezen vámok (ellentétben az „összes többi vállalatra” alkalmazandó országos vámokkal) ennélfogva kizárólag az érintett országokból származó érintett termékek behozatalára alkalmazandók, amelyeket az említett vállalatok és az említett konkrét jogi személyek állítottak elő. A rendelet rendelkező részében külön nem említett vállalatok - ideértve a külön említett vállalatokhoz kapcsolódó vállalatokat is - által gyártott érintett termékek importjára nem ezeket a vámokat, hanem az „összes többi vállalatra” vonatkozó vámot kell alkalmazni.
(182)
A vállalatspecifikus egyedi dömpingellenes vámok alkalmazására irányuló bármely kérelmet (például a jogalany nevében bekövetkezett változást követően, illetve új gyártási vagy értékesítési egységek létrehozását követően benyújtott kérelmeket) haladéktalanul a Bizottsághoz kell intézni (8), mellékelve minden releváns információt, különös tekintettel a vállalatnak a gyártáshoz, belföldi és exportértékesítésekhez kapcsolódó olyan tevékenységeiben bekövetkezett változásokra, amelyek például névváltozással vagy a gyártási és értékesítési egységekben bekövetkezett változással függenek össze. Adott esetben a rendeletet ennek megfelelően módosítják az egyedi vámtételekben részesülő vállalatok listájának aktualizálásával.
(183)
A Bizottság a 2013. január 28-i 79/2013/EU bizottsági rendelettel nyilvántartásba vételt vezetett be az érintett termék érintett országokból származó behozatalára. Mindezt a dömpingellenes intézkedéseknek az alaprendelet 10. cikkének (4) bekezdése szerinti lehetséges visszamenőleges alkalmazása indokolta. Az eljárás jelenlegi szakaszában a Bizottság nem hoz döntést a dömpingellenes intézkedések lehetséges visszamenőleges alkalmazásáról.
H. ZÁRÓ RENDELKEZÉS
(184)
A felelősségteljes ügyvitel érdekében az eljárás megindításáról szóló értesítésben megadott határidőn belül jelentkező érdekelt felek lehetőséget kapnak arra, hogy e rendelet kihirdetésétől számított egy hónapon belül írásban ismertessék álláspontjukat, illetve meghallgatást kérjenek. A vámok kivetése tekintetében az e rendelet alkalmazásában tett megállapítások ideiglenesek, és lehetséges, hogy ezeket a végleges intézkedések céljából ismételten megvizsgálják,
ELFOGADTA EZT AZ RENDELETET:
1. cikk
(1) Az Argentínából és Indonéziából származó, jelenleg az ex 1516 20 98 (TARIC-kódok: 1516209821, 1516209829 és 1516209830), ex 1518 00 91 (TARIC-kódok: 1518009121, 1518009129 és 1518009130), ex 1518 00 95 (TARIC-kód: 1518009510), ex 1518 00 99 (TARIC-kódok: 1518009921, 1518009929 és 1518009930), ex 2710 19 43 (TARIC-kódok: 2710194321, 2710194329 és 2710194330), ex 2710 19 46 (TARIC-kódok: 2710194621, 2710194629 és2710194630), ex 2710 19 47 (TARIC-kódok: 2710194721, 2710194729 és 2710194730), 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97 (TARIC-kódok: 3824909701, 3824909703 és 3824909704), 3826 00 10 és ex 3826 00 90 (TARIC-kódok: 3826009011, 3826009019 és 3826009030) KN-kód alá besorolt, szintézissel és/vagy hidrogénezéssel előállított, nem fosszilis eredetű, zsírsav-monoalkil-észterek és/vagy paraffingázolaj - akár tisztán, akár keverék formájában történő- behozatalára ideiglenes dömpingellenes vámot vetnek ki.
(2) Az (1) bekezdésben ismertetett és az alább felsorolt vállalatok által előállított termékek esetében alkalmazandó ideiglenes dömpingellenes vámok a következők:
Ország
Vállalat
Ideiglenes vám
EUR/tonna, nettó
TARIC-kiegészítő kód
Argentína
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario; Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
104,92
B782
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
69,16
B783
Molinos Rio de la Plata S.A., Buenos Aires; Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca; Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
65,24
B784
Egyéb együttműködő vállalatok:
Cargill S.A.C.I., Buenos Aires; Unitec Bio S.A., Buenos Aires; Viluco S.A., Tucuman
75,97
B785
Összes többi vállalat
104,92
B999
Indonézia
PT Ciliandra Perkasa, Jakarta
0
B786
PT Musim Mas, Medan
24,99
B787
PT Pelita Agung Agrindustri, Medan
45,65
B788
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan; PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
83,84
B789
Egyéb együttműködő vállalatok:
PT Cermerlang Energi Perkasa, Jakarta
57,14
B790
Összes többi vállalat
83,84
B999
(3) A keverékekre vonatkozó dömpingellenes vámot a keverékben megtalálható, szintézissel és/vagy hidrogénezéssel előállított, nem fosszilis eredetű, zsírsav-monoalkil-észterek és paraffingázolaj (vagyis a biodízel-tartalom) tömegszázalékos arányában kell alkalmazni.
(4) Azokban az esetekben, amikor az áruk szabad forgalomba bocsátásuk előtt megsérülnek, és így a vámérték megállapításához a ténylegesen kifizetett vagy kifizetendő árat a 2454/93/EGK rendelet (9) 145. cikke szerint kiigazítják, a dömpingellenes vámnak a fent meghatározott mennyiségek alapján kiszámított összegét a ténylegesen kifizetett vagy kifizetendő ár kiigazításához használt százalékkal csökkentik.
(5) Az (1) bekezdésben említett termék Európai Unión belüli szabad forgalomba bocsátásának feltétele az ideiglenes vám összegével megegyező vámbiztosíték nyújtása.
(6) Eltérő rendelkezés hiányában a vámokra vonatkozó hatályos rendelkezéseket kell alkalmazni.
2. cikk
(1) Az 1225/2009/EK tanácsi rendelet 20. cikkének sérelme nélkül az érdekelt felek az e rendelet hatálybalépésétől számított egy hónapon belül kérhetik azoknak a lényeges tényeknek és szempontoknak a közlését, amelyek alapján ezt a rendeletet elfogadták, írásban ismertethetik álláspontjukat, és szóbeli meghallgatást kérhetnek a Bizottságtól.
(2) Az 1225/2009/EK tanácsi rendelet 21. cikkének (4) bekezdése alapján az érintett felek e rendelet hatálybalépésének időpontjától számított egy hónapon belül észrevételeket tehetnek e rendelet alkalmazására vonatkozóan.
3. cikk
(1) A vámhatóságok kötelesek megszüntetni a behozatalnak a 79/2013/EU bizottsági rendelet 1. cikkével összhangban meghatározott nyilvántartásba vételét.
(2) Az olyan termékek tekintetében gyűjtött adatokat, amelyeket fogyasztás céljából léptettek be legfeljebb 90 nappal e rendelet hatálybalépését megelőzően, meg kell őrizni a lehetséges végleges intézkedések hatálybalépéséig vagy ezen eljárás végéig.
4. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetését követő napon lép hatályba.
E rendelet 1. cikkét hat hónapig kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2013. május 27-én.