SMĚRNICE RADY 2013/51/EURATOM
ze dne 22. října 2013,
kterou se stanoví požadavky na ochranu zdraví obyvatelstva, pokud jde o radioaktivní látky ve vodě určené k lidské spotřebě
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na články 31 a 32 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise vypracovaný po obdržení stanoviska skupiny osobností jmenovaných Výborem pro vědu a techniku z řad vědeckých odborníků členských států v souladu s článkem 31 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Evropským parlamentem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Polknutí vody představuje jednu z cest pro vniknutí radioaktivních látek do lidského těla. V souladu se směrnicí Rady 96/29/Euratom (2) je zapotřebí udržet příspěvek činností, s nimiž je spojeno riziko vyplývající z ionizujícího záření, k ozáření veškerého obyvatelstva tak nízký, jak lze rozumně dosáhnout.
(2)
S ohledem na význam jakosti vody určené k lidské spotřebě pro zdraví lidí je nezbytné stanovit na úrovni Společenství normy jakosti, které plní funkci ukazatelů a zajišťují monitorování dodržování uvedených norem.
(3)
Směrnice Rady 98/83/ES (3) stanoví indikační ukazatele radioaktivních látek v části C přílohy I a související ustanovení o monitorování v příloze II uvedené směrnice. Tyto ukazatele však spadají do oblasti působnosti základních standardů vymezených v článku 30 Smlouvy o Euratomu.
(4)
Požadavky na monitorování úrovní radioaktivních látek ve vodě určené k lidské spotřebě by proto měly být přijaty ve zvláštním právním předpisu, který zajistí jednotnost, soudržnost a úplnost právních předpisů týkajících se ochrany před radiací podle Smlouvy o Euratomu.
(5)
Vzhledem k tomu, že Společenství má pravomoc přijímat základní bezpečnostní normy k ochraně zdraví pracovníků a obyvatelstva před nebezpečím vyplývajícím z ionizujících záření, ustanovení této směrnice nahrazují ustanovení směrnice 98/83/ES týkající se požadavků na ochranu zdraví obyvatelstva, pokud jde o radioaktivní látky ve vodě určené k lidské spotřebě.
(6)
Jak uznal Soudní dvůr ve své judikatuře, poslání Společenství, zakotvené v čl. 2 písm. b) Smlouvy o Euratomu, vypracovávat jednotné standardy pro ochranu zdraví pracovníků a obyvatelstva, není-li tak v těchto standardech výslovně uvedeno, nebrání členským státům v přijímání přísnějších opatření ochrany. Jelikož tato směrnice stanoví minimální pravidla, členské státy by měly mít možnost přijímat či ponechat v platnosti přísnější opatření v oblasti, kterou upravuje tato směrnice, aniž by tím byl dotčen volný pohyb zboží na vnitřním trhu, jak je vymezen v judikatuře Soudního dvora.
(7)
Hodnoty ukazatelů by neměly být považovány za mezní hodnoty. Pokud monitorování vody určené k lidské spotřebě ukazuje, že hodnota ukazatele nebyla dodržena, měl by dotčený členský stát zvážit, zda to představuje riziko pro lidské zdraví, jež vyžaduje přijetí opatření, a v případě potřeby přijmout nápravná opatření ke zlepšení jakosti vody na úroveň, která je v souladu s požadavky na ochranu lidského zdraví z hlediska radiační ochrany.
(8)
Monitorování vody určené k lidské spotřebě stáčené do lahví nebo kontejnerů určených k prodeji, jiných než přírodních minerálních vod, za účelem ověření, že úrovně radioaktivních látek dodržují hodnoty ukazatelů stanovené v této směrnici, by mělo být prováděno v souladu se zásadami analýzy rizik a kritických kontrolních bodů (HACCP) v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 (4) a aniž by byly dotčeny zásady pro úřední kontroly, které jsou stanoveny v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 (5).
(9)
Obyvatelstvo by mělo být o jakosti vody určené k lidské spotřebě dostatečně a náležitě informováno.
(10)
Je nezbytné vyjmout z oblasti působnosti této směrnice přírodní minerální vody a vody, které jsou léčivými přípravky, jelikož pro uvedené druhy vod byla stanovena zvláštní pravidla ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/54/ES (6) a směrnici Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES (7).
11)
Každý členský stát by měl vytvořit programy monitorování za účelem kontroly toho, zda voda určená k lidské spotřebě splňuje požadavky této směrnice.
(12)
K rozborům jakosti vody určené k lidské spotřebě by měly být používány metody, které zajistí, že získané výsledky budou spolehlivé a srovnatelné.
(13)
S ohledem na velké geografické rozdíly v přirozeném výskytu radonu přijala Komise doporučení 2001/928/Euratom (8), které se zabývá jakostí vody určené k lidské spotřebě, pokud jde o radon a zplodiny radonu s dlouhým poločasem rozpadu. Je vhodné zahrnout tyto radionuklidy do oblasti působnosti této směrnice.
(14)
Aby byla udržena vysoká jakost vody určené k lidské spotřebě vzhledem k jejímu významu pro lidské zdraví, je třeba pravidelně aktualizovat přílohy II a III s ohledem na vědeckotechnický pokrok.
(15)
Ačkoliv je na členských státech, aby si stanovily četnost odběru vzorků a rozborů vody stáčené do lahví nebo kontejnerů určených k prodeji, v případě těch členských států, u nichž se požaduje, aby monitorovaly přítomnost radonu či tritia ve vodě určené k lidské spotřebě nebo aby stanovily indikativní dávku (ID), se doporučuje provádět odběr vzorků a analýzu nejméně jednou ročně,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Předmět
Tato směrnice stanoví požadavky na ochranu zdraví obyvatelstva, pokud jde o radioaktivní látky ve vodě určené k lidské spotřebě. Stanoví hodnoty ukazatelů, četnost a metody pro monitorování radioaktivních látek.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se se rozumí:
1)
„vodou určenou k lidské spotřebě“:
a)
veškerá voda, v původním stavu nebo po úpravě, určená k pití, vaření, přípravě potravin nebo k jiným účelům v domácnosti, bez ohledu na její původ a zda je dodávána z rozvodné sítě, cisterny, v lahvích nebo kontejnerech;
b)
veškerá voda používaná v potravinářských zařízeních k výrobě, zpracování či konzervaci výrobků nebo látek určených k lidské spotřebě nebo k jejich uvádění na trh, pokud se příslušné vnitrostátní orgány neujistí, že jakost této vody nemůže ovlivnit zdravotní nezávadnost potravin v jejich konečné podobě;
2)
„radioaktivní látkou“ jakákoli látka obsahující jeden nebo více radionuklidů, jejichž aktivita nebo koncentrace není z hlediska radiační ochrany zanedbatelná;
3)
„indikativní dávkou“ nebo „ID“ úvazek účinné dávky na jeden rok ingesce ze všech radionuklidů, jejichž přítomnost byla zjištěna v zásobárně vody určené k lidské spotřebě, a to jak přírodního, tak i umělého původu, avšak s výjimkou tritia, draslíku 40, radonu a zplodin radonu s krátkým poločasem rozpadu;
4)
„hodnotou ukazatele“ hodnota radioaktivních látek ve vodě určené k lidské spotřebě, v případě jejíhož překročení členské státy posoudí, zda přítomnost radioaktivních látek ve vodě určené k lidské spotřebě představuje riziko pro lidské zdraví, jež vyžaduje přijetí opatření, a v případě potřeby přijmou nápravná opatření ke zlepšení jakosti vody na úroveň, která je v souladu s požadavky na ochranu lidského zdraví z hlediska radiační ochrany.
Článek 3
Oblast působnosti a výjimky
1. Tato směrnice se použije na vodu určenou k lidské spotřebě.
2. Tato směrnice se nevztahuje na:
a)
přírodní minerální vody uznané jako takové příslušnými vnitrostátními orgány v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/54/ES;
b)
vody, které jsou léčivým přípravkem ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES.
3. Členské státy mohou vyjmout z této směrnice:
a)
vodu určenou výhradně pro takové účely, v souvislosti s nimiž se příslušné orgány ujistí, že jakost této vody neovlivní přímo ani nepřímo zdraví dotčeného obyvatelstva;
b)
vodu určenou k lidské spotřebě ze zdroje pro individuální zásobování s denní kapacitou v průměru nižší než 10 m3 vody nebo zásobující méně než 50 osob, pokud není tato voda dodávána v rámci obchodní nebo veřejné činnosti.
4. Členské státy, které se uchýlí k výjimkám podle odst. 3 písm. b), zajistí, aby:
a)
o tom bylo dotčené obyvatelstvo informováno a rovněž o všech opatřeních, která je možno učinit pro ochranu lidského zdraví před nepříznivými účinky jakéhokoli znečištění vody určené k lidské spotřebě;
b)
pokud z jakosti takové vody zjevně vyplývá možné nebezpečí pro lidské zdraví, byly neprodleně poskytnuty příslušnému obyvatelstvu vhodné pokyny.
Článek 4
Všeobecné povinnosti
Aniž jsou dotčena ustanovení čl. 6 odst. 3 směrnice Rady 96/29/Euratom (9), přijmou členské státy veškerá opatření nezbytná k vytvoření příslušného programu monitorování vody určené k lidské spotřebě, aby zajistily, že v případě nedodržení hodnot ukazatelů stanovených podle této směrnice:
a)
dojde k posouzení toho, zda to představuje riziko pro lidské zdraví, jež vyžaduje přijetí opatření, a
b)
v případě potřeby budou přijata nápravná opatření ke zlepšení jakosti vody na úroveň, která je v souladu s požadavky na ochranu lidského zdraví z hlediska radiační ochrany.
Článek 5
Hodnoty ukazatelů a místa dodržování hodnot
1. Členské státy stanoví hodnoty ukazatelů platné pro monitorování radioaktivních látek ve vodě určené k lidské spotřebě v souladu s přílohou I.
2. Je-li voda určená k lidské spotřebě monitorována v souladu s požadavky přílohy II této směrnice, je místem dodržování hodnot:
a)
u vody dodávané z rozvodné sítě místo, kde vytéká z kohoutků, kde je běžně odebírána;
b)
u vody dodávané z cisterny místo jejího výtoku z cisterny;
c)
u vody stáčené do lahví nebo kontejnerů určených k prodeji místo plnění vody do lahví nebo kontejnerů;
d)
u vody používané k přípravě potravin v potravinářském podniku místo, kde se voda v tomto podniku používá.
3. Definicí míst dodržování hodnot v odst. 2 písm. a) není dotčen výběr místa odběru vzorků, jímž může být jakékoli místo v rámci zásobované oblasti nebo v úpravně vody, pokud mezi místem odběru vzorků a místem dodržování hodnot nedochází k nepříznivým změnám hodnot koncentrace.
Článek 6
Monitorování a analýza
1. Za účelem kontroly, zda hodnoty radioaktivních látek splňují hodnoty ukazatelů stanovené podle čl. 5 odst. 1, přijmou členské státy veškerá opatření potřebná k zajištění toho, aby monitorování radioaktivních látek ve vodě určené k lidské spotřebě probíhalo v souladu se strategiemi a četností monitorování stanovenými v příloze II.
Členské státy zajistí, aby se monitorování provádělo tak, aby bylo zajištěno, že naměřené zaznamenané hodnoty jsou reprezentativní pro jakost vody spotřebovávané během celého roku. U vody stáčené do lahví nebo kontejnerů určených k prodeji tím nesmí být dotčeny zásady HACCP, jak vyžaduje nařízení (ES) č. 852/2004, ani zásady pro úřední kontroly, které jsou stanoveny v nařízení (ES) č. 882/2004.
2. Provádí se monitorování ID, přičemž pracovní charakteristiky rozborů musí být v souladu s požadavky uvedenými v příloze III.
3. Členské státy zajistí, aby každá laboratoř, ve které se provádějí rozbory vzorků, měla systém řízení jakosti rozborů, který podléhá kontrole ze strany nezávislé organizace, která je pro tento účel schválená příslušným orgánem.
Článek 7
Nápravná opatření a informování obyvatelstva
1. Členské státy zajistí okamžité prošetření každého nedodržení hodnoty ukazatele stanovené podle čl. 5 odst. 1 tak, aby se zjistila jeho příčina.
2. Dojde-li k nedodržení hodnoty ukazatele, členský stát posoudí, zda toto nedodržení představuje riziko pro lidské zdraví, jež vyžaduje přijetí opatření.
3. Pokud riziko uvedené v odstavci 2 existuje, členský stát:
a)
přijme nápravné opatření za účelem zajištění souladu s požadavky na ochranu lidského zdraví z hlediska radiační ochrany a
b)
zajistí, aby dotčené obyvatelstvo:
i)
bylo informováno o tomto riziku a o přijatém nápravném opatření a
ii)
bylo dále informováno o všech dodatečných preventivních opatřeních, jež mohou být nezbytná pro ochranu lidského zdraví, pokud jde o radioaktivní látky.
Článek 8
Provedení do vnitrostátního práva
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 28. listopadu 2015. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 9
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 10
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
V Lucemburku dne 22. října 2013.
A TANÁCS 2013/51/EURATOM IRÁNYELVE
(2013. október 22.)
a lakosság egészségének az emberi fogyasztásra szánt vízben található radioaktív anyagokkal szembeni védelmére vonatkozó követelmények meghatározásáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 31. és 32. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottságnak a Tudományos és Műszaki Bizottság által a tagállamok tudományos szakértői közül kijelölt szakértői csoport véleményének megismerését követően kidolgozott javaslatára, az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződés 31. cikkével összhangban,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
az Európai Parlamenttel folytatott konzultációt követően,
mivel:
(1)
A vízfogyasztás az egyik módja annak, hogy az emberi testbe radioaktív anyagok kerüljenek. A 96/29/Euratom tanácsi irányelv (2) szerint az ionizáló sugárzás kockázatával járó tevékenységek következtében a lakosság egészét érő sugárterheléshez való hozzájárulást az ésszerűen elérhető legalacsonyabb szinten kell tartani.
(2)
Az emberi fogyasztásra szánt víz minőségének az emberi egészséggel kapcsolatos jelentősége miatt indokolt közösségi szinten indikátor jellegű minőségi előírásokat meghatározni, és rendelkezni ezen előírások teljesülésének ellenőrzéséről.
(3)
A 98/83/EK tanácsi irányelv (3) I. mellékletének C. része a radioaktív anyagokra vonatkozóan indikátor paramétereket, a II. melléklete pedig ehhez kapcsolódó ellenőrzési rendelkezéseket határoz meg. Az említett paraméterek azonban az Euratom-Szerződés 30. cikkében meghatározott alapvető előírások hatálya alá tartoznak.
(4)
Az emberi fogyasztásra szánt víz radioaktívanyag-szintjének ellenőrzésére vonatkozó követelményeket ezért helyénvaló olyan külön jogszabályban elfogadni, amely biztosítja, hogy a sugárvédelmi jogszabályok az Euratom-Szerződés keretében egységesek, koherensek és teljesek legyenek.
(5)
Mivel a Közösség hatáskörébe tartozik a munkavállalók és a lakosság egészségének az ionizáló sugárzásból származó veszélyekkel szembeni védelmét szolgáló alapvető biztonsági előírások elfogadása, ezen irányelv rendelkezései elsőbbséget élveznek a 98/83/EK irányelvnek a lakosság egészségének az emberi fogyasztásra szánt vízben található radioaktív anyagokkal szembeni védelmére vonatkozó rendelkezéseivel szemben.
(6)
Ahogy azt a Bíróság ítélkezési gyakorlatában elismerte, az Euratom-Szerződés 2. cikkének b) pontjában a Közösségre ruházott, a munkavállalók és a lakosság egészségének védelme érdekében egységes biztonsági előírások megállapítására vonatkozó feladatok nem zárják ki annak lehetőségét, hogy a tagállamok szigorúbb védelmet írjanak elő, kivéve, ha az előírások azt kifejezetten rögzítik. Mivel ez az irányelv minimumszabályokat ír elő, a tagállamok számára biztosítani kell, hogy az irányelv hatálya alá tartozó területen szigorúbb intézkedéseket fogadhassanak el, vagy tarthassanak fenn, az áruk belső piacon való, a Bíróság ítélkezési gyakorlatában meghatározottak szerinti szabad mozgásának sérelme nélkül.
(7)
A parametrikus értékeket nem kell határértéknek tekinteni. Amennyiben valamely parametrikus érték nem teljesül, az érintett tagállamnak azonban meg kell vizsgálnia, hogy az beavatkozást igénylő kockázatot jelent-e az emberi egészségre nézve, és amennyiben szükséges, korrekciós intézkedéseket kell hoznia annak érdekében, hogy a víz minősége olyan mértékben javuljon, hogy megfeleljen az emberi egészség sugárzással szembeni védelmére vonatkozó követelményeknek.
(8)
A emberi fogyasztásra szánt, palackokba vagy tartályokba töltött, értékesítésre szánt víznek - a természetes ásványvizek kivételével - a célból történő ellenőrzését, hogy a radioaktív anyagok szintje megfelel-e az ezen irányelvben megállapított határértékeknek, a 852/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben (4) előírt veszélyelemzés és kritikus szabályozási pontok (HACCP) elveinek megfelelően és 882/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben (5) meghatározott, a hivatalos ellenőrzések alapelveinek sérelme nélkül kell végezni.
(9)
A lakosságot megfelelő és alkalmas módon tájékoztatni kell az emberi fogyasztásra szánt víz minőségéről.
(10)
A természetes ásványvizeket és a gyógyszernek minősülő vizeket ki kell zárni ennek az irányelvnek a hatálya alól, mivel a 2009/54/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (6), valamint a 2001/83/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (7) különös szabályokat állapított meg az ilyen típusú vizekre vonatkozóan.
(11)
Minden egyes tagállamnak programokat kell létrehoznia annak ellenőrzésére, hogy az emberi fogyasztásra szánt víz megfelel-e ezen irányelv előírásainak.
(12)
Az emberi fogyasztásra szánt víz minőségének elemzésére használt módszereknek biztosítaniuk kell a kapott eredmények megbízhatóságát és összehasonlíthatóságát.
(13)
A radon természetes előfordulásában mutatkozó nagy földrajzi különbségeket figyelembe véve a Bizottság elfogadta a 2001/928/Euratom ajánlást (8), amely az ivóvíz minőségével a radon és a radon hosszú felezési idejű bomlástermékei összefüggésében foglalkozik. Ezért indokolt ezekkel a radionuklidokkal ebben az irányelvben foglalkozni.
(14)
A tudományos és műszaki fejlődésnek megfelelően a II. és a III. mellékletet rendszeresen frissíteni szükséges az emberi fogyasztásra szánt víz jó minőségének megőrzése érdekében, tekintve annak az emberi egészségben betöltött szerepét.
(15)
Az emberi fogyasztásra szánt, palackokba vagy tartályokba töltött, értékesítésre szánt víz mintavételezésének és elemzésének gyakoriságát a tagállamok határozzák meg, mindazonáltal a legalább évente egyszeri mintavételt és elemzést ajánlatos elvégezni azon tagállamoknak, amelyek kötelesek az emberi fogyasztásra szánt vizet radon- vagy tríciumszint szempontjából ellenőrizni, vagy indikatív dózist megállapítani,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
Tárgy
Ezen irányelv meghatározza a lakosság egészségének az emberi fogyasztásra szánt vízben található radioaktív anyagokkal szembeni védelmére vonatkozó követelményeket. Ez az irányelv megállapítja továbbá a radioaktív anyagok ellenőrzésének parametrikus értékeit, gyakoriságát és módszereit.
2. cikk
Fogalommeghatározások
Ezen irányelv alkalmazásában:
1. „emberi fogyasztásra szánt víz”:
a)
minden, eredeti állapotában vagy kezelés utáni állapotban levő, ivásra, főzésre, ételkészítésre és egyéb háztartási célokra szánt víz, függetlenül az eredetétől és attól, hogy szolgáltatása elosztóhálózatról, tartálykocsiból vagy palackozott formában vagy tartályokból történik-e;
b)
bármely élelmiszergyártó vállalkozás által, emberi fogyasztásra szánt termékek vagy anyagok gyártásához, feldolgozásához, tartósításához vagy forgalmazásához használt valamennyi víz, hacsak az illetékes nemzeti hatóságok nem győződnek meg arról, hogy a víz minősége nem befolyásolhatja károsan a végtermék formában lévő élelmiszerek egészségességét;
2. „radioaktív anyag”: az az anyag, amelyik egy vagy több olyan radioaktív nuklidot tartalmaz, amelynek aktivitása vagy koncentrációja sugárvédelmi szempontból nem elhanyagolható;
3. „indikatív dózis”: emberi fogyasztásra szánt ivóvíz ellátó rendszerében kimutatott természetes és mesterséges eredetű radionuklidoknak az egy év alatt beépült lekötött effektív dózisa a trícium, a kálium-40, a radon és a radon rövid felezési idejű bomlástermékei kivételével;
4. „parametrikus érték”: az emberi fogyasztásra szánt vízben jelen lévő radioaktív anyagok értéke, amely felett a tagállamoknak vizsgálniuk kell, hogy a radioaktív anyagoknak az emberi fogyasztásra szánt vízben való jelenléte beavatkozást igénylő kockázatot jelent-e az emberi egészségre nézve, és amennyiben szükséges, korrekciós intézkedéseket kell hozniuk annak érdekében, hogy a víz minősége olyan mértékben javuljon, hogy megfeleljen az emberi egészség sugárzással szembeni védelmére vonatkozó követelményeknek.
3. cikk
Hatály és kivételek
(1) Ez az irányelv az emberi fogyasztásra szánt vízre alkalmazandó.
(2) Ez az irányelv nem alkalmazandó:
a)
a 2009/54/EK irányelvvel összhangban az illetékes nemzeti hatóságok által elismert természetes ásványvizekre;
b)
a 2001/83/EK irányelv értelmében gyógyszernek minősülő vizekre.
(3) A tagállamok ezen irányelv hatálya alól kivonhatják az alábbiakat:
a)
a kizárólag olyan célokra szolgáló vizeket, amelyekkel kapcsolatban az illetékes hatóságok meggyőződtek arról, hogy a víz minősége sem közvetve, sem közvetlenül nem gyakorol hatást az érintett lakosság egészségére;
b)
a napi átlagban 10 m3-nél kevesebb vizet szolgáltató vagy 50 személynél kevesebbet kiszolgáló egyedi ellátásból származó, emberi fogyasztásra szánt vizet, kivéve, ha kereskedelmi vagy közszolgáltatáshoz kapcsolódó tevékenység keretében szolgáltatják.
(4) Azok a tagállamok, amelyek alkalmazzák a (3) bekezdés b) pontjában foglalt kivételeket, kötelesek biztosítani, hogy:
a)
az érintett lakosság tájékoztatást kapjon e kivételekről, illetve minden olyan intézkedésről, amelyet az emberi egészség védelmére, az emberi fogyasztásra szánt víz bárminemű szennyezettségéből származó negatív hatások ellen tehetnek;
b)
ha nyilvánvalóvá válik, hogy az ilyen víz minősége potenciális veszélyt jelent az emberi egészségre, akkor az érintett lakosságot haladéktalanul megfelelő tanácsokkal kell ellátni.
4. cikk
Általános kötelezettségek
A 96/29/Euratom (9) irányelv 6. cikke (3) bekezdésének a) pontjában meghatározott rendelkezések sérelme nélkül a tagállamok meghoznak minden szükséges intézkedést annak érdekében, hogy az emberi fogyasztásra szánt víz ellenőrzésére megfelelő programot alakítsanak ki, biztosítandó, hogy amennyiben az ezen irányelv alapján meghatározott parametrikus értékek nem teljesülnek:
a)
sor kerüljön annak vizsgálatára, hogy az beavatkozást igénylő kockázatot jelent-e az emberi egészségre nézve; és
b)
amennyiben szükséges, korrekciós intézkedéseket hozzanak annak érdekében, hogy a víz minősége olyan mértékben javuljon, hogy megfeleljen az emberi egészség sugárzással szembeni védelmére vonatkozó követelményeknek.
5. cikk
Parametrikus értékek és megfelelési pontok
(1) A tagállamok az I. mellékletnek megfelelően az emberi fogyasztásra szánt vízben található radioaktív anyagok ellenőrzésére vonatkozóan parametrikus értékeket állapítanak meg.
(2) Az emberi fogyasztásra szánt víznek az ezen irányelv II. mellékletében foglalt követelmények szerinti ellenőrzésekor az alábbi pontokon kell megfelelnie a parametrikus értékeknek:
a)
elosztóhálózatból szolgáltatott víz esetén azon a ponton, ahol az a rendeltetésszerűen az emberi fogyasztás céljára történő vízkivételre használt csapból kilép;
b)
tartályból szolgáltatott víz esetén azon a ponton, ahol a víz kilép a tartályból;
c)
palackokba vagy tartályokba töltött, értékesítésre szánt víz esetében azon a ponton, ahol a vizet a palackokba vagy tartályokba töltik;
d)
élelmiszer-ipari vállalkozásnál használt víz esetében azon a ponton, ahol a vizet a vállalkozás használja.
(3) A megfelelési pontok (2) bekezdés a) pontja szerinti meghatározása nem érinti a mintavételi hely megválasztását, amely az ellátási területen belül vagy a vízkezelő műnél bármely ponton lehet, feltéve, hogy a mintavételi ponthoz képest a megfelelési ponton a koncentráció értéke nem rosszabb.
6. cikk
Ellenőrzés és elemzés
(1) A tagállamok megtesznek minden szükséges intézkedést annak biztosítására, hogy a II. mellékletben foglalt ellenőrzési stratégiákkal és gyakoriságokkal összhangban sor kerüljön az emberi fogyasztásra szánt vízben található radioaktív anyagok ellenőrzésére, annak vizsgálata érdekében, hogy a radioaktív anyagok értéke megfelel-e az 5. cikk (1) bekezdésében megállapított parametrikus értékeknek.
A tagállamok biztosítják, hogy az ellenőrzés oly módon történjen, hogy a mért értékek az egész év során fogyasztott víz minőségét reprezentatív módon jellemezzék. Az emberi fogyasztásra szánt, palackokba vagy tartályokba töltött, értékesítésre szánt víz esetében ezt a 852/2004/EK rendeletben előírt veszélyelemzés és kritikus szabályozási pontok (HACCP) elveinek, valamint a 882/2004/EK rendeletben meghatározott hatósági ellenőrzések elveinek sérelme nélkül kell lefolytatni.
(2) Az indikatív dózis ellenőrzését a III. mellékletben meghatározott követelmények szerint kell elvégezni, és az analitikai módszerrel szembeni követelményeknek ezeknek kell megfelelniük.
(3) A tagállamoknak gondoskodniuk kell arról, hogy a minták elemzését végző laboratóriumok rendelkezzenek olyan analitikai minőség-ellenőrzési rendszerrel, amelyet egy külső, az illetékes hatóság által erre a célra jóváhagyott szervezet ellenőriz.
7. cikk
Korrekciós intézkedés és a lakosság értesítése
(1) Az 5. cikk (1) bekezdése alapján meghatározott parametrikus értékeknek való meg nem felelés esetén a tagállamok biztosítják az azonnali vizsgálatot az okok feltárása érdekében.
(2) Valamely parametrikus érték be nem tartása esetén a tagállamok megvizsgálják, hogy az beavatkozást igénylő kockázatot jelent-e az emberi egészségre nézve.
(3) A (2) bekezdésben említett kockázat esetén a tagállam:
a)
korrekciós intézkedéseket hoz az emberi egészség sugárzással szembeni védelmére vonatkozó követelményeknek való megfelelés érdekében; és
b)
gondoskodik róla, hogy az érintett lakosság:
i.
értesüljön a kockázatról és a meghozott korrekciós intézkedésről; valamint
ii.
tájékoztatást kapjon azokról a további óvintézkedésekről, amelyek szükségesek lehetnek az emberi egészség radioaktív anyagokkal szemben védelme érdekében.
8. cikk
Átültetés a nemzeti jogba
(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2015. november 28-ig megfeleljenek. E rendelkezések szövegét haladéktalanul közlik a Bizottsággal.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
9. cikk
Hatálybalépés
Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
10. cikk
Címzettek
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Luxembourgban, 2013. október 22-én.