SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2013/38/EU,
ze dne 12. srpna 2013,
kterou se mění směrnice 2009/16/ES o státní přístavní inspekci
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 100 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 23. února 2006 přijala Mezinárodní organizace práce (ILO) Úmluvu o práci na moři (dále jen „úmluva MLC 2006“), jejímž cílem je vytvořit jediný ucelený nástroj zahrnující pokud možno všechny aktuální normy obsažené ve stávajících mezinárodních úmluvách a doporučeních týkajících se práce na moři a rovněž základní zásady obsažené v dalších mezinárodních úmluvách o práci.
(2)
Rozhodnutí Rady 2007/431/ES (3) zmocňuje členské státy, aby v zájmu Evropského společenství úmluvu MLC 2006 ratifikovaly. Proto by členské státy měly úmluvu ratifikovat co nejdříve.
(3)
Členské státy by při provádění státních přístavních inspekcí v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/16/ES ze dne 23. dubna 2009 o státní přístavní inspekci (4) v souvislosti se záležitostmi, na které se vztahují úmluvy, jež členské státy dosud neratifikovaly a jež stanoví, že každá loď nacházející se v přístavu jiného smluvního státu či strany podléhá kontrole řádně zmocněných úředníků, měly vyvinout veškeré úsilí, aby dodržely postupy a zvyklosti podle těchto úmluv, a měly by tak upustit od podávání zpráv týkajících se státní přístavní inspekce Mezinárodní námořní organizaci (IMO) nebo ILO. Členské státy, které v době jejich vstupu v platnost neratifikovaly některou z mezinárodních úmluv, na něž se vztahuje směrnice 2009/16/ES, by měly vyvinout veškeré úsilí, aby na palubác0h svých lodí zavedly podobné podmínky v souladu s požadavky dané úmluvy.
(4)
V zájmu zajištění harmonizovaného přístupu k účinnému prosazování mezinárodních norem ze strany členských států při provádění kontrol státu vlajky i státních přístavních inspekcí a s cílem zabránit nesouladu mezi mezinárodním právem a právem Unie by členské státy měly usilovat o to, aby příslušné úmluvy ratifikovaly k datu, kterým vstupují v platnost, a to alespoň ty jejich části, které spadají do pravomoci Unie.
(5)
Úmluva MLC 2006 stanoví normy pro práci na moři pro všechny námořníky bez ohledu na jejich státní příslušnost a vlajku lodě, na níž slouží.
(6)
Je vhodnější, aby se pro účely směrnice 2009/16/ES pojmy „námořník“ a „posádka“ nevymezovaly, nýbrž aby byly v každém jednotlivém případě chápány v souladu s tím, jak jsou vymezeny nebo chápány v příslušných mezinárodních úmluvách. Zejména by ve všech záležitostech, které se týkají prosazování úmluvy MLC 2006, měl být pojem „posádka“ chápán ve smyslu pojmu „námořník“ vymezeného v úmluvě MLC 2006.
(7)
Ve všech záležitostech, na které se vztahuje tato směrnice a jež se týkají prosazování úmluvy MLC 2006, také pro lodě, na něž se nevztahuje Mezinárodní předpis pro řízení bezpečnosti provozu lodí, by měly být odkazy na „společnost“ ve směrnici 2009/16/ES chápány ve smyslu pojmu „majitel lodě“, jak je vymezen v příslušném ustanovení úmluvy MLC 2006, protože tato definice lépe odpovídá zvláštním potřebám úmluvy MLC 2006.
(8)
Významná část norem úmluvy MLC 2006 je v právu Unie provedena prostřednictvím směrnice Rady 2009/13/ES ze dne 16. února 2009, kterou se provádí dohoda k Úmluvě o práci na moři z roku 2006 uzavřená Svazem provozovatelů námořních plavidel Evropského společenství (ECSA) a Evropskou federací pracovníků v dopravě (ETF) (5), a směrnice Rady 1999/63/ES ze dne 21. června 1999 o dohodě o úpravě pracovní doby námořníků uzavřené mezi Svazem provozovatelů námořních plavidel Evropského společenství (ECSA) a Federací odborů pracovníků v dopravě v Evropské unii (FST) (6). Ty normy úmluvy MLC 2006, které spadají do oblasti působnosti směrnice 2009/13/ES nebo směrnice 1999/63/ES, mají členské státy provést v souladu s uvedenými směrnicemi.
(9)
Je obecnou zásadou, že opatření přijatá za účelem uplatňování této směrnice by za žádných okolností neměla být pro členské státy důvodem ospravedlňujícím snížení obecné úrovně ochrany námořníků na lodích plujících pod vlajkou některého členského státu, která je zajištěna platným sociálním právem Unie.
(10)
Úmluva MLC 2006 obsahuje ustanovení o prosazování, která vymezují povinnosti států plnících povinnosti státní přístavní inspekce. Za účelem ochrany bezpečnosti a prevence narušování hospodářské soutěže by členským státům mělo být dovoleno ověřovat dodržování ustanovení úmluvy MCL 2006 na všech lodích, které vplouvají do jejich přístavů a kotvišť, bez ohledu na to, pod vlajkou jakého státu plují.
(11)
Státní přístavní inspekce je upravena směrnicí 2009/16/ES, která by měla zahrnout úmluvu MLC 2006 mezi úmluvy, jejichž provádění je ověřováno orgány členských států v jejich přístavech.
(12)
Při provádění státních přístavních inspekcí v souladu se směrnicí 2009/16/ES by členské státy měly zohlednit ustanovení úmluvy MLC 2006, podle nichž mají být osvědčení o práci na moři a prohlášení o dodržování pravidel pro práci na moři přijímána jakožto důkazy prima facie o dodržování požadavků úmluvy MLC 2006.
(13)
Právo Unie by mělo také odrážet postupy stanovené v úmluvě MLC 2006, pokud jde o řešení stížností na pevnině týkajících se záležitostí, kterými se tato úmluva zabývá.
(14)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení směrnice 2009/16/ES by měly by být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Komise by měla být oprávněna přijímat prováděcí akty, pokud jde o: metodiku pro posuzování obecných rizikových parametrů týkajících se zejména kritérií státu vlajky a kritérií výkonnosti společnosti; zajištění jednotných podmínek týkajících se rozsahu rozšířené inspekce, včetně rizikových oblastí, na něž se má vztahovat; zajištění jednotného uplatňování postupů pro inspekce a bezpečnostní kontroly lodí; stanovení harmonizovaného elektronického formátu pro podávání zpráv o stížnostech týkajících se úmluvy MLC 2006; stanovení harmonizovaných postupů pro podávání hlášení o zjevných nesrovnalostech od lodivodů, přístavních orgánů nebo subjektů a o následných opatřeních přijatých členskými státy; a stanovení podrobných opatření ohledně zveřejňování informací o společnostech s nízkou nebo velmi nízkou výkonností, kritérií pro shromažďování příslušných údajů a četnosti jejich aktualizace. Jedná se o vysoce odbornou činnost, která by měla být vykonávána v mezích zásad a kritérií stanovených uvedenou směrnicí. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (7).
(15)
Komise by neměla přijmout prováděcí akt týkající se metodiky pro posuzování obecných rizikových parametrů, zejména pokud jde o kritéria státu vlajky a kritéria výkonnosti společnosti, zpráv lodivodů a přístavních orgánů nebo subjektů, včetně harmonizovaných postupů pro podávání hlášení o zjevných nesrovnalostech od lodivodů a přístavních orgánů nebo subjektů a o následných opatřeních přijatých členskými státy, jakož i podrobných opatření ohledně zveřejňování informací o společnostech s nízkou či velmi nízkou výkonností, jestliže výbor uvedený v této směrnici nevydá k návrhu prováděcího aktu předloženému Komisí žádné stanovisko.
(16)
Komise by při stanovování prováděcích pravidel měla konkrétně zohlednit odborné znalosti a zkušenosti získané během uplatňování systému inspekcí v Unii a měla by vycházet z odborných znalostí v rámci Memoranda o porozumění o státní přístavní inspekci, podepsaného v Paříži dne 26. ledna 1982, v platném znění (dále jen „Pařížské memorandum“).
(17)
Prováděcími pravidly, včetně odkazů na instrukce a pokyny Pařížského memoranda, by neměl být ohrožen profesionální úsudek inspektorů nebo příslušného orgánu ani flexibilita podle ustanovení směrnice 2009/16/ES.
(18)
Inspekční databáze uvedená ve směrnici 2009/16/ES by měla být přizpůsobena a rozšiřována v souladu se změnami zavedenými touto směrnicí nebo změnami přijatými v rámci Pařížského memoranda.
(19)
Účelem Pařížského memoranda je vyloučit z provozu lodě nevyhovující normám, a to prostřednictvím harmonizovaného systému státní přístavní inspekce, zahrnujícího koordinované inspekce lodí vplouvajících do přístavů v oblasti Pařížského memoranda, včetně přístavů členských států. Cílem těchto inspekcí je ověřit, zda lodě splňují mezinárodní normy v oblasti ochrany, bezpečnosti a životního prostředí a zda mají námořníci přiměřené životní a pracovní podmínky v souladu s platnými mezinárodními úmluvami. Při provádění inspekcí a odkazování na instrukce a pokyny Pařížského memoranda by měla být vzata v úvahu skutečnost, že cílem vytváření a přijímání těchto instrukcí a pokynů je zajistit důslednost při provádění inspekcí v zájmu usnadnění dosažení co největšího stupně sblížení.
(20)
Inspekce, jejichž účelem je ověřit, zda životní a pracovní podmínky námořníků na lodi, jakož i jejich výcvik a kvalifikace, splňují požadavky úmluvy MLC 2006, vyžadují nezbytnou úroveň odborné přípravy inspektorů. Evropská agentura pro námořní bezpečnost a členské státy by měly rozvíjet tuto odbornou přípravu inspektorů pro účely kontrol dodržování úmluvy MLC 2006.
(21)
Aby měla Komise možnost urychleně aktualizovat příslušné postupy, a tím přispět k dosažení celosvětově rovných podmínek pro námořní dopravu, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o změny přílohy VI směrnice 2009/16/ES obsahující seznam „instrukcí“ přijatých Pařížským memorandem, s cílem udržovat postupy použitelné a vymahatelné na území členských států v souladu s postupy dohodnutými na mezinárodní úrovni a v souladu s příslušnými úmluvami. Je obzvláště důležité, aby Komise během přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(22)
Jelikož cílů této směrnice nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodu rozsahu a dopadů této směrnice lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(23)
Směrnice 2009/16/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(24)
Podle článku VIII úmluvy MLC 2006 má úmluva MLC 2006 vstoupit v platnost 12 měsíců ode dne, kdy jsou zaregistrovány ratifikace nejméně 30 členů ILO s celkovým podílem na světové hrubé prostornosti lodí ve výši 33 procent. Tato podmínka byla splněna dne 20. srpna 2012 a úmluva MLC 2006 vstoupí v platnost dne 20. srpna 2013.
(25)
Tato směrnice by měla vstoupit v platnost ve stejný den jako úmluva MLC 2006,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Změny směrnice 2009/16/ES
Směrnice 2009/16/ES se mění takto:
1)
Článek 2 se mění takto:
a)
bod 1 se mění takto:
i)
písmeno g) se zrušuje,
ii)
doplňují se nová písmena, která znějí:
„i)
Úmluva o práci na moři z roku 2006 (MLC 2006);
j)
Mezinárodní úmluva o omezení používání škodlivých nátěrových systémů proti obrůstání lodí z roku 2001 (AFS 2001);
k)
Mezinárodní úmluva o občanskoprávní odpovědnosti za škody způsobené znečištěním ropnými palivy z roku 2001 (úmluva BUNKERS 2001);“
b)
doplňují se nové body, které znějí:
„23)
„osvědčením o práci na moři“ osvědčení uvedené v pravidle 5.1.3 úmluvy MLC 2006.
24)
„prohlášením o dodržování pravidel pro práci na moři“ prohlášení uvedené v pravidle 5.1.3 úmluvy MLC 2006.“;
c)
doplňuje se nový pododstavec, který zní:
„Všechny odkazy v této směrnici na úmluvy, mezinárodní předpisy a rezoluce, včetně odkazů na osvědčení a další dokumenty, se považují za odkazy na uvedené úmluvy, mezinárodní předpisy a rezoluce v jejich platném znění.“
2)
Článek 3 se mění takto:
a)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Při inspekci lodi plující pod vlajkou státu, který není smluvní stranou úmluvy, členské státy zajistí, aby zacházení s touto lodí a její posádkou nebylo příznivější než zacházení s lodí plující pod vlajkou státu, který je smluvní stranou úmluvy. Tato loď bude podrobena podrobné inspekci v souladu s postupy stanovenými Pařížským memorandem.“;
b)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„5. Opatření přijatá za účelem uplatňování této směrnice nesmí vést ke zhoršení stávající situace v jednotlivých členských státech, pokud jde o obecnou úroveň ochrany námořníků podle sociálního práva Unie v oblastech, na něž se tato směrnice vztahuje. Jestliže příslušný orgán státu přístavu zjistí při provádění těchto opatření jasné porušení práva Unie na palubě lodí plujících pod vlajkou členského státu, neprodleně o této skutečnosti uvědomí v souladu s vnitrostátními právními předpisy a zvyklostmi jakékoliv další příslušné orgány za účelem případného přijetí dalších opatření.“.
3)
V článku 8 se zrušuje odstavec 4.
4)
V článku 10 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Komisi se svěřují prováděcí pravomoci, pokud jde o stanovení metodiky pro posuzování obecných rizikových parametrů týkajících se zejména kritérií státu vlajky a kritérií výkonnosti společnosti. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 31 odst. 3.“
5)
V článku 14 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
„4. Rozsah rozšířené inspekce, včetně rizikových oblastí, na něž se má vztahovat, je uveden v příloze VII. Komise může přijmout podrobná opatření k zajištění jednotných podmínek pro uplatňování přílohy VII. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 31 odst. 3.“
6)
V článku 15 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
„4. Komise může přijmout podrobná opatření k zajištění jednotného uplatňování postupů uvedených v odstavci 1 a bezpečnostních kontrol uvedených v odstavci 2 tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 31 odst. 3.“
(7)
V článku 17 se doplňují nové pododstavce, které znějí:
„Je-li v návaznosti na podrobnou inspekci zjištěno, že životní a pracovní podmínky na lodi nejsou v souladu s požadavky úmluvy MLC 2006, inspektor neprodleně upozorní na nedostatky velitele lodě a sdělí mu lhůtu pro jejich nápravu.
V případě, že inspektor považuje tyto nedostatky za závažné, nebo jestliže tyto nedostatky souvisejí s možnou stížností podle přílohy V části A bodu 19, upozorní na ně inspektor rovněž příslušné organizace námořníků a majitelů lodí v členském státě, v němž je inspekce provedena, přičemž může:
a)
učinit oznámení zástupci státu vlajky;
b)
poskytnout příslušným orgánům nejbližšího nácestného přístavu příslušné informace.
Pokud jde o záležitosti týkající se úmluvy MLC 2006, je členský stát, v němž je inspekce provedena, oprávněn předat kopii zprávy o inspekci, doplněnou o všechny odpovědi obdržené ve stanovené lhůtě od příslušných orgánů státu vlajky, generálnímu řediteli Mezinárodního úřadu práce, aby mohla být přijata vhodná a účelná opatření k zajištění toho, že se takové informace zaznamenají a že na ně budou upozorněny strany, které by mohly mít zájem o využití příslušných opravných prostředků.“
(8)
V článku 18 se čtvrtý pododstavec nahrazuje tímto:
„Totožnost stěžovatele nesmí být vyzrazena veliteli lodě nebo majiteli dané lodě. Inspektor učiní vhodné kroky, aby zajistil důvěrnost stížností podaných námořníky, včetně toho, že zajistí důvěrnost při všech rozhovorech s námořníky.“
9)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 18a
Postupy pro řešení stížností v souvislosti s úmluvou MLC 2006 podaných na pevnině
1. Stížnost námořníka na porušení požadavků úmluvy MLC 2006, včetně porušení práv námořníků, je možné nahlásit inspektorovi v přístavu, do něhož loď námořníka vplula. V takových případech inspektor provede počáteční šetření.
2. Tam, kde je to vhodné, se počáteční šetření se zřetelem k povaze stížnosti zaměří i na to, zda byly dodrženy postupy pro projednání stížnosti na lodi podle pravidla 5.1.5 úmluvy MLC 2006. Inspektor může rovněž provést podrobnou inspekci v souladu s článkem 13 této směrnice.
3. Tam, kde je to vhodné, usiluje inspektor o to, aby byla stížnost vyřešena na palubě lodi.
4. Jestliže šetření nebo inspekce odhalí nesrovnalosti, které spadají do oblasti působnosti článku 19, použije se uvedený článek.
5. Pokud se nepoužije odstavec 4 a stížnost námořníka týkající se záležitostí upravených úmluvou MLC 2006 nebyla vyřešena na palubě lodi, oznámí to inspektor neprodleně státu vlajky a usiluje o to, aby ve stanovené lhůtě obdržel informace a plán nápravných opatření, který má předložit stát vlajky. Zpráva o jakékoli provedené inspekci se elektronickými prostředky předá do inspekční databáze uvedené v článku 24.
6. Nebyla-li stížnost vyřešena v návaznosti na opatření provedená podle odstavce 5, předá stát přístavu kopii zprávy inspektora generálnímu řediteli Mezinárodního úřadu práce. Zpráva musí být doplněna o jakoukoli odpověď, kterou obdržel ve stanovené lhůtě od příslušného orgánu státu vlajky. Obdobně se informují příslušné organizace námořníků a majitelů lodí ve státu přístavu. Mimoto stát přístavu pravidelně předává generálnímu řediteli Mezinárodního úřadu práce statistiky a informace týkající se stížností, které byly vyřešeny.
Tyto statistiky a informace se předávají za účelem zajištění toho, aby bylo možné na základě vhodných a účelných opatření vést záznamy o těchto informacích a aby na tyto záznamy mohly být upozorněny strany, včetně organizací námořníků a majitelů lodí, které by mohly mít zájem o využití příslušných opravných prostředků.
7. Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto článku se Komisi svěřují prováděcí pravomoci, pokud jde o zřízení harmonizovaného elektronického formátu a postupu pro podávání zpráv o následných opatřeních přijatých členskými státy. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 31 odst. 3.
8. Tímto článkem není dotčen článek 18. Čl. 18 čtvrtý pododstavec se rovněž vztahuje na stížnosti týkající se záležitostí upravených úmluvou MLC 2006.“
10)
Článek 19 se mění takto:
a)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„2a. V případě, že životní a pracovní podmínky na lodi představují zjevné riziko pro bezpečnost, zdraví či ochranu námořníků, nebo v případě nedostatků, které představují závažné či opakované porušení požadavků úmluvy MLC 2006, včetně porušení práv námořníků, zajistí příslušný orgán státu přístavu, kde je prováděna inspekce lodi, zadržení lodi nebo zastavení činnosti, během níž se nedostatky objevily.
Příkaz k zadržení lodi nebo zastavení činnosti nelze odvolat, dokud nedojde k odstranění těchto nedostatků, nebo dokud příslušný orgán nepřijme plán opatření pro odstranění těchto nedostatků a není přesvědčen, že tento plán bude urychleně proveden. Předtím, než bude plán činností přijat, může inspektor konzultovat stát vlajky.“;
b)
odstavec 6 se nahrazuje tímto:
„6. Dojde-li k zadržení, uvědomí příslušný orgán neprodleně správní orgány státu vlajky, nebo není-li to možné, konzula nebo v případě jeho nepřítomnosti nejbližšího diplomatického zástupce státu písemně o všech okolnostech, za kterých byl zásah považován za nezbytný, včetně zprávy o inspekci. Dále jsou podle okolností informováni rovněž určení lodní inspektoři nebo uznané organizace příslušné pro vydávání lodních klasifikačních osvědčení nebo zákonných osvědčení podle úmluv. Je-li kromě toho lodi zabráněno v plavbě z důvodu vážného nebo opakovaného porušení požadavků úmluvy MLC 2006, včetně porušení práv námořníků, nebo proto, že životní a pracovní podmínky na lodi představují zjevné riziko pro bezpečnost, zdraví nebo ochranu námořníků, informuje o tom příslušný orgán neprodleně stát vlajky a vyzve jeho zástupce, aby se pokud možno dostavil, přičemž požádá stát vlajky, aby poskytl odpověď ve stanovené lhůtě. Příslušný orgán rovněž neprodleně informuje příslušné organizace námořníků a majitelů lodí ve státě přístavu, ve kterém byla inspekce provedena.“
11)
V článku 23 se odstavec 5 nahrazuje tímto:
„5. Komisi se svěřují prováděcí pravomoci, aby přijala opatření k provádění tohoto článku, včetně harmonizovaných postupů pro podávání hlášení o zjevných nesrovnalostech od lodivodů, přístavních orgánů nebo subjektů a o následných opatřeních přijatých členskými státy. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 31 odst. 3.“
12)
V článku 27 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Komisi se svěřují prováděcí pravomoci ke stanovení podrobných opatření ohledně zveřejňování informací uvedených v prvním pododstavci, kritérií pro shromažďování příslušných údajů a četnosti aktualizace. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 31 odst. 3.“
13)
Vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 30a
Akty v přenesené pravomoci
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci podle článku 30b, pokud jde o změny přílohy VI, za účelem doplnění na seznam uvedený v uvedené příloze dalších instrukcí týkajících se státní přístavní inspekce, které byly přijaty organizací Pařížského memoranda.
Článek 30b
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je Komisi svěřena za podmínek stanovených tímto článkem.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 30a je svěřena Komisi na dobu pěti let ode dne 20. srpna 2013. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 30a kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 30a vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.“
14)
Článek 31 se nahrazuje tímto:
„Článek 31
Výbor
1. Komisi je nápomocen Výbor pro námořní bezpečnost a zabránění znečištění z lodí (COSS) zřízený článkem 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2099/2002 (8). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Pokud výbor nevydá žádné stanovisko k návrhu prováděcího aktu, který má být přijat podle čl. 10 odst. 3, čl. 23 odst. 5 a čl. 27 druhého pododstavce, Komise navrhovaný prováděcí akt nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.
15)
Článek 32 se zrušuje.
16)
Článek 33 se nahrazuje tímto:
„Článek 33
Prováděcí pravidla
Při stanovení prováděcích pravidel uvedených v čl. 10 odst. 3, čl. 14 odst. 4, čl. 15 odst. 4, čl. 18a odst. 7, čl. 23 odst. 5 a článku 27 postupem podle čl. 31 odst. 3 věnuje Komise zvláštní pozornost tomu, aby tato pravidla zohlednila odborné znalosti a zkušenosti získané během uplatňování systému inspekcí v Unii a aby vycházela z odborných znalostí v rámci Pařížského memoranda.“
17)
V příloze I části II se bod 2B mění takto:
a)
pátá odrážka se nahrazuje tímto:
„-
lodě, jichž se týká zpráva nebo stížnost, včetně stížnosti na pevnině, podaná velitelem lodě, členem posádky nebo jakoukoliv osobou či organizací s oprávněným zájmem na bezpečném provozu lodě, životních a pracovních podmínkách na lodi nebo zabránění znečištění, pokud dotyčný členský stát nepovažuje zprávu či stížnost za zjevně nepodloženou,“;
b)
doplňuje se nová odrážka, která zní:
„-
„lodě, pro něž byl schválen plán opatření pro odstranění nedostatků uvedený v čl. 19 odst. 2a, ale jeho provádění nebylo zkontrolováno inspektorem.“
18)
Příloha IV se mění takto:
a)
body 14, 15 a 16 se nahrazují tímto:
„14.
Lékařská osvědčení (viz úmluva MLC 2006).
15.
Tabulka rozpisu pracovního režimu na palubě (viz úmluvy MLC 2006 a STCW 78/95).
16.
Záznamy o pracovní době a době odpočinku námořníků (viz úmluva MLC 2006).“;
b)
doplňují se nové body, které znějí:
„45.
Osvědčení o práci na moři.
46.
Prohlášení o dodržování pravidel pro práci na moři, části I a II.
47.
Mezinárodní osvědčení o nátěrovém systému proti obrůstání.
48.
Osvědčení o pojištění nebo jiném finančním zajištění občanskoprávní odpovědnosti za škody způsobené znečištěním ropnými palivy.“
19)
V příloze V části A se doplňují nové body, které znějí:
„16.
Dokumenty požadované podle úmluvy MLC 2006 nejsou předloženy, vedeny nebo jsou vedeny nesprávně nebo předložené dokumenty neobsahují informace požadované podle úmluvy MLC 2006 nebo jsou z jiného důvodu neplatné.
17.
Životní a pracovní podmínky na lodi nesplňují požadavky úmluvy MLC 2006.
18.
Existuje důvodné podezření, že loď změnila vlajku, aby se vyhnula dodržování úmluvy MLC 2006.
19.
Byla podána stížnost, podle níž určité životní a pracovní podmínky na lodi nesplňují požadavky úmluvy MLC 2006.“
20)
V příloze X se bod 3.10 mění takto:
a)
nadpis se nahrazuje tímto:
„Oblasti podle úmluvy MLC 2006“;
b)
doplňují se nové body, které znějí:
„8.
Podmínky na lodi představují zjevné riziko pro bezpečnost, zdraví či ochranu námořníků.
9.
Nesoulad s předpisy představuje závažné či opakované porušení požadavků úmluvy MLC 2006, včetně práv námořníků, týkajících se životních a pracovních podmínek námořníků na lodi, jak jsou stanoveny v osvědčení o práci na moři dotčené lodě a v jejím prohlášení o dodržování pravidel pro práci na moři.“
Článek 2
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 21. listopadu 2014. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů. Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsoby odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 3
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dne 20. srpna 2013, kdy vstupuje v platnost úmluva MLC 2006.
Článek 4
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 12. srpna 2013.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2013/38/EU IRÁNYELVE
(2013. augusztus 12.)
a kikötő szerint illetékes állam általi ellenőrzésről szóló 2009/16/EK irányelv módosításáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 100. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,
rendes jogalkotási eljárás keretében (2),
mivel:
(1)
A Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO) 2006. február 23-án elfogadta a 2006. évi tengerészeti munkaügyi egyezményt (a továbbiakban: az MLC 2006) egy olyan egységes és koherens okmány létrehozásának a szándékával, amely a lehetőségekhez mérten magában foglalja a hatályos nemzetközi tengerészeti munkaügyi egyezmények és ajánlások valamennyi naprakész normáját, valamint az egyéb nemzetközi munkaügyi egyezményekben foglalt alapelveket is.
(2)
A 2007/431/EK tanácsi határozat (3) az Európai Közösségek érdekében felhatalmazta a tagállamokat az MLC 2006 megerősítésére. A tagállamoknak ezért mielőbb meg kell erősíteniük az egyezményt.
(3)
Amikor a tagállamok a kikötő szerint illetékes állam általi ellenőrzésről szóló, 2009. április 23-i 2009/16/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (4) megfelelően a kikötő szerinti állam általi ellenőrzést végeznek olyan egyezmények által érintett területeken, amelyeket még nem erősítettek meg, és amelyek kimondják, hogy arra kellően felhatalmazott tisztviselőknek minden hajót ellenőrizniük kell egy másik szerződő állam vagy fél kikötőjében való tartózkodás során, akkor a tagállamoknak minden tőlük telhetőt meg kell tenniük annak érdekében, hogy betartsák az említett egyezményekben foglalt eljárásokat és gyakorlatokat, és tartózkodniuk kell attól, hogy a kikötő szerinti állam általi ellenőrzéssel kapcsolatos jelentéseket tegyenek Nemzetközi Tengerészeti Szervezet (IMO) és/vagy az ILO számára. Azon tagállamoknak, amelyek nem erősítettek meg valamely, a 2009/16/EK irányelv hatálya alá tartozó nemzetközi egyezményt annak hatálybalépésekor, minden tőlük telhetőt meg kell tenniük annak érdekében, hogy az érintett egyezmény követelményeinek megfelelő, ahhoz hasonló feltételeket teremtsenek hajóikon.
(4)
Annak biztosítása érdekében, hogy harmonizált megközelítés érvényesüljön a nemzetközi előírások tagállamok általi tényleges betartatását illetően olyan esetekben, amikor a tagállamok mind lobogó szerinti állam, mind kikötő szerinti állam általi ellenőrzést végeznek, és hogy elkerülhető legyen a nemzetközi jog és az uniós jog közötti összeütközés, a tagállamoknak törekedniük kell arra, hogy az egyezményeket azok hatálybalépésének időpontjáig megerősítsék, legalább azon részek tekintetében, amelyek uniós hatáskörbe tartoznak.
(5)
Az MLC 2006 tengerészeti munkaügyi normákat állapít meg minden tengerészre vonatkozóan, állampolgárságuktól, illetve azon hajók lobogójától függetlenül, amelyen szolgálatot teljesítenek.
(6)
A 2009/16/EK irányelv alkalmazásában célszerű a „tengerész” és a „személyzet” kifejezések fogalmának meghatározása helyett azokat minden egyes előfordulásuk esetén úgy értelmezni, ahogyan azokat a vonatkozó nemzetközi egyezmények meghatározzák vagy értelmezik. Különösen az MLC 2006 végrehajtásával kapcsolatos kérdésekben a „személyzet” kifejezést az MLC 2006 egyezmény fogalommeghatározása szerinti „tengerészként” kell értelmezni.
(7)
Az ezen irányelv hatálya alá tartozó, az MLC 2006 végrehajtásával kapcsolatos kérdésekben - azon hajók tekintetében is, amelyekre a hajók biztonságos üzemeltetéséről szóló nemzetközi szabályzat nem alkalmazandó - a 2009/16/EK irányelvben szereplő „társaság” kifejezést az MLC 2006 vonatkozó rendelkezésével meghatározott „hajótulajdonosként” kell értelmezni, mivel ez utóbbi fogalommeghatározás jobban megfelel az MLC 2006 sajátos igényeinek.
(8)
Az MLC 2006 egyezményben foglalt előírások jelentős része az Európai Közösség Hajótulajdonosainak Szövetsége (ECSA) és az Európai Közlekedési és Szállítási Dolgozók Szövetsége (ETF) között létrejött, a 2006. évi tengerészeti munkaügyi egyezmény alapján kötött megállapodás végrehajtásáról szóló, 2009. február 16-i 2009/13/EK tanácsi irányelv (5) és az Európai Közösség Hajótulajdonosainak Szövetsége (ECSA) és a Közlekedési Dolgozók Szakszervezeteinek Szövetsége az Európai Unióban (FST) között, a tengerészek munkaidejének szervezésére vonatkozóan kötött megállapodásról szóló, 1999. június 21-i 1999/63/EK tanácsi irányelv (6) révén már az uniós jog részét képezi. Az MLC 2006 egyezménynek a 2009/13/EK irányelv vagy az 1999/63/EK irányelv hatálya alá tartozó előírásait a tagállamoknak az említett két irányelvvel összhangban kell végrehajtaniuk.
(9)
Az általános elv az, hogy az ezen irányelv végrehajtása céljából elfogadott rendelkezések semmilyen körülmények között nem adhatnak alapot a tagállamoknak arra, hogy a lobogójuk alatt közlekedő hajókon dolgozó tengerészekre a hatályos uniós szociális jogszabályok értelmében vonatkozó védelem általános szintjét csökkentsék.
(10)
Az MLC 2006 tartalmaz olyan végrehajtási rendelkezéseket, amelyek meghatározzák a kikötő szerint illetékes állam általi ellenőrzés kötelezettségeit teljesítő államok feladatait. A biztonság garantálása és a verseny torzulásának elkerülése érdekében a tagállamok számára lehetővé kell tenni annak ellenőrzését, hogy a kikötőikbe és kikötői horgonyzóhelyeikre befutó hajókon betartják-e az MLC 2006 rendelkezéseit, függetlenül attól, hogy a hajók mely állam lobogója alatt közlekedik.
(11)
A kikötő szerint illetékes állam általi ellenőrzést a 2009/16/EK irányelv szabályozza, amelyben az MLC 2006 egyezményt indokolt szerepeltetni azon egyezmények között, amelyek végrehajtását a tagállami hatóságoknak ellenőrizniük kell a kikötőikben.
(12)
Amikor a tagállamok a 2009/16/EK irányelv rendelkezéseinek megfelelően a kikötő szerint illetékes állam általi ellenőrzést végeznek, figyelembe kell venniük az MLC 2006 azon rendelkezéseit, amelyek kimondják, hogy el kell fogadni a tengerészeti munkaügyi bizonyítványt és a tengerészeti munkaügyi megfelelőségi nyilatkozatot az MLC 2006 követelményei teljesítésének meggyőző (prima facie) bizonyítékaként.
(13)
Az uniós jogszabályoknak az MLC 2006 egyezményben megállapított azon eljárásokat is tükrözniük kell, amelyek az MLC 2006 hatálya alá tartozó kérdésekben a szárazföldön felmerült panaszok kezelésére vonatkoznak.
(14)
A 2009/16/EK irányelv végrehajtása egységes feltételeinek biztosítása érdekében a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni. A Bizottságnak jogot kell biztosítani végrehajtási aktusok elfogadására: az általános kockázati paraméterek - különösen az azokon belül előírt, a lobogó szerinti állammal kapcsolatos kritériumok és a társaság teljesítményével kapcsolatos kritériumok - alapján végzett értékelés módszertanának bevezetésére; kiterjesztett ellenőrzés hatályára - a kezelendő kockázati területeket is beleértve -egységes alkalmazási feltételek biztosítására; az MLC 2006 egyezménnyel kapcsolatos panaszoknak a jelentésére szolgáló, harmonizált elektronikus formátum alkalmazására; a látható rendellenességeknek a révkalauzok és a kikötőhatóságok vagy kikötői szervek általi bejelentésére, valamint a tagállamok által hozott nyomonkövetési intézkedésekről való jelentéstételre vonatkozó harmonizált eljárások kialakítására; említett információk közzétételi módozatainak, a vonatkozó adatok összegyűjtésére vonatkozó kritériumoknak és az adatfrissítés gyakoriságának megállapítása céljából, az alacsonynak vagy nagyon alacsony teljesítményű társaságokról szóló tájékoztató közzétételének részletes szabályaira, a vonatkozó adatok összesítésére és a naprakésszé tétel gyakoriságára. Ez egy rendkívül technikai jellegű intézkedés, amelyet az említett irányelvben megállapított elvekkel és kritériumokkal összhangban kell végrehajtani. Ezeket a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlameni és tanácsi rendeletnek (7) megfelelően kell gyakorolni.
(15)
Az általános kockázati paraméterek - különösen a lobogó szerinti állammal kapcsolatos kritériumok és a társaság teljesítményével kapcsolatos kritériumok - alapján végzett értékelés módszertanával, a révkalauzok és a kikötőhatóságok vagy kikötői szervek jelentéseivel - ezen belül a látható rendellenességeknek a révkalauzok és a kikötőhatóságok vagy kikötői szervek általi bejelentését, valamint a tagállamok által tett nyomonkövetési intézkedésekről való jelentéstételt szabályozó harmonizált eljárásokkal -, valamint a gyenge vagy nagyon gyenge teljesítményt nyújtó társaságokra vonatkozó információk közzétételének részletes szabályival kapcsolatban a Bizottság nem fogadhat el végrehajtási aktust, ha az ezen irányelvben említett bizottság nem nyilvánít véleményt a végrehajtási aktus Bizottság által előterjesztett tervezetéről.
(16)
A végrehajtási szabályok megállapításakor a Bizottságnak különös figyelmet kell fordítania arra, hogy azok figyelembe vegyék az Unió ellenőrzési rendszerének használata során felhalmozott szakértelmet és tapasztalatokat, és hogy a kikötő szerint illetékes állam általi ellenőrzésekről szóló, 1982. január 26-án Párizsban aláírt memorandum (a továbbiakban: a párizsi memorandum) naprakész változatának szakértelmére épüljenek.
(17)
A végrehajtási szabályok - beleértve a párizsi memorandumban foglalt utasításokra és iránymutatásokra való hivatkozásokat is - nem akadályozhatják az ellenőrök vagy az illetékes hatóság szakmai ítéletalkotását és a 2009/16/EK irányelvben biztosított rugalmasságot.
(18)
A 2009/16/EK irányelvben említett ellenőrzési adatbázist az ezen irányelvben bevezetett módosításokkal, vagy a párizsi memorandum keretében elfogadott változtatásokkal összhangban ki kell igazítani és fejleszteni kell.
(19)
A párizsi memorandum a normáknak nem megfelelő hajók üzemeltetésének leállítását a kikötő szerint illetékes állam általi ellenőrzés harmonizált rendszerének alkalmazásával kívánja elérni, amely rendszer a párizsi memorandum régiójának kikötőibe - ezen belül a tagállami kikötőkbe - befutó hajók koordinált ellenőrzését szolgálja. Ezen ellenőrzés annak vizsgálatára irányul, hogy a hajók megfelelnek-e a biztonságra és a biztonságosságra vonatkozó, illetve környezetvédelmi nemzetközi előírásoknak, valamint hogy - a hatályos nemzetközi egyezményekkel összhangban - megfelelő élet- és munkakörülményeket biztosítanak-e a tengerészek számára. Az ellenőrzések lefolytatásakor és a párizsi memorandumban foglalt utasításokra és iránymutatásokra való hivatkozáskor figyelembe kell venni, hogy ezen utasítások és iránymutatások kidolgozására és elfogadására abból a célból került sor, hogy azok következetességet biztosítsanak és irányt mutassanak az ellenőrzések végzéséhez, a lehető legnagyobb mértékű összhang elősegítése érdekében.
(20)
A tengerészek fedélzeti élet- és munkakörülményeinek, valamint képzésüknek és képzettségüknek az ellenőrzése - vagyis hogy azok megfelelnek-e az MLC 2006 egyezményben foglalt követelményeknek - megköveteli, hogy az ellenőrök megfelelő szintű képzésben részesüljenek. Az Európai Tengerbiztonsági Ügynökségnek és a tagállamoknak elő kell mozdítaniuk, hogy az ellenőrök megfelelő képzésben részesülésének ügyét az MLC 2006 egyezménynek való megfelelés ellenőrzésére vonatkozóan.
(21)
Annak érdekében, hogy a Bizottság gyorsan naprakésszé tehesse a vonatkozó eljárásokat, hozzájárulva ezáltal ahhoz, hogy a hajózásban világszinten egyenlő versenyfeltételek érvényesüljenek, a Bizottságnak felhatalmazást kell kapnia arra, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkének megfelelően jogi aktusokat fogadjon el a 2009/16/EK irányelvnek a párizsi memorandum keretében elfogadott utasítások jegyzékét tartalmazó VI. mellékletét érintő módosításokra vonatkozóan, azzal a céllal, hogy a tagállamok területén alkalmazandó és végrehajtandó eljárások összhangban legyenek a nemzetközi szinten elfogadott eljárásokkal, és megfeleljenek a vonatkozó egyezményeknek. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munka során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten is. A felhatalmazáson alapuló jogi aktus elkészítésekor és szövegezésekor a Bizottságnak gondoskodnia kell a vonatkozó dokumentumoknak az Európai Parlament és a Tanács részére történő egyidejű, időben történő és megfelelő továbbításáról.
(22)
Mivel ezen irányelv céljait a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért az intézkedés léptéke és hatásai miatt azok uniós szinten jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez az irányelv nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket.
(23)
A 2009/16/EK irányelvet ezért ennek megfelelően módosítani kell.
(24)
A VIII. cikk értelmében az MLC 2006 tizenkét hónappal azon nap után lép hatályba, amelyen legalább 30 olyan ILO-tag megerősítő okiratát vették nyilvántartásba, amelyeknek a világ kereskedelmi hajóparkja bruttó űrtartalmából való részesedése összesen legalább 33 százalékot tesz ki. Ez a követelmény 2012. augusztus 20-án teljesült, és az MLC 2006 2013. augusztus 20-án hatályba lép.
(25)
Ennek az irányelvnek az MLC 2006 hatálybalépésének napján kell hatályba lépnie,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
A 2009/16/EK irányelv módosításai
A 2009/16/EK irányelv a következőképpen módosul:
1.
A 2. cikk a következőképpen módosul:
a)
az 1. pont a következőképpen módosul:
i.
a g) alpontot el kell hagyni;
ii.
a szöveg a következő alpontokkal egészül ki:
„i)
a 2006. évi tengerészeti munkaügyi egyezmény (MLC 2006);
j)
a hajókon alkalmazott ártalmas antivegetatív bevonatrendszerek ellenőrzéséről szóló 2001. évi nemzetközi egyezmény (AFS 2001);
k)
a bunkerolaj-szennyezéssel okozott károkkal kapcsolatos polgári jogi felelősségről szóló 2001. évi nemzetközi egyezmény („bunkerolaj-egyezmény, 2001”).”;
b)
A cikk a következő pontokkal egészül ki:
„23.
„Tengerészeti munkaügyi bizonyítvány”: az MLC 2006 5.1.3. szabályában említett bizonyítvány.
24.
„Tengerészeti munkaügyi megfelelőségi nyilatkozat”: az MLC 2006 5.1.3. szabályában említett nyilatkozat.”;
c)
A cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„Az ezen irányelvben az említett egyezményekre, nemzetközi szabályzatokra és határozatokra - és többek között bizonyítványokra és egyéb dokumentumokra - történő valamennyi hivatkozást a szóban forgó egyezmények, nemzetközi szabályzatok és határozatok naprakész változatára való hivatkozásnak kell tekinteni.”
2.
A 3. cikk a következőképpen módosul:
a)
a (3) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(3) Az olyan állam lobogója alatt közlekedő hajó ellenőrzésekor, amely nem részes fél valamely egyezményben, a tagállamok gondoskodnak arról, hogy az ilyen hajóval és személyzetével szemben tanúsított bánásmód ne legyen kedvezőbb, mint az érintett egyezményben részes államok valamelyikének lobogója alatt közlekedő hajóval szemben tanúsított bánásmód. Az ilyen hajót a párizsi memorandumban megállapított eljárásokkal összhangban részletesebb ellenőrzésnek vetik alá.”;
b)
a cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(5) Az ezen irányelv hatályba léptetése céljából elfogadott intézkedések nem okozhatják - az ezen irányelv hatálya alá tartozó területeken - a tengerészekre az uniós szociális jogszabályok értelmében vonatkozó védelem általános szintjének a csökkenését az egyes tagállamokban eredetileg fennálló helyzethez képest. Amennyiben az említett intézkedések végrehajtása során a kikötő szerinti állam illetékes hatóságának a tudomására jut, hogy az uniós jogszabályokat a tagállamok valamelyikének lobogója alatt közlekedő hajó fedélzetén egyértelműen megsértették, akkor a kellő intézkedések megtétele érdekében - a nemzeti jognak és gyakorlatnak megfelelően - haladéktalanul értesít minden más érintett illetékes hatóságot.”
3.
A 8. cikk (4) bekezdését el kell hagyni.
4.
A 10. cikk (3) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(3) A Bizottságot végrehajtási hatáskörrel kell felruházni az általános kockázati paraméterek - különösen a lobogó szerinti állammal kapcsolatos kritériumok és a társaság teljesítményével kapcsolatos kritériumok - alapján végzett értékelés módszertanának bevezetésére. Ezeket a végrehajtási aktusokat a 31. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően kell elfogadni.”
5.
A 14. cikk (4) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(4) A kiterjesztett ellenőrzés hatályát - a kezelendő kockázati területeket is beleértve - a VII. melléklet határozza meg. A Bizottság részletes intézkedéseket fogadhat el a VII. melléklet egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében. Ezeket a végrehajtási aktusokat a 31. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően kell elfogadni.”
6.
A 15. cikk (4) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(4) A Bizottság részletes intézkedéseket fogadhat el az e cikk (1) bekezdésében említett eljárások egységes alkalmazásának és a (2) bekezdésében említett biztonsági ellenőrzések egységes végrehajtásának biztosítása érdekében. Ezeket a végrehajtási aktusokat a 31. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően kell elfogadni.”
7.
A 17. cikk a következő bekezdésekkel egészül ki:
„Ha egy részletesebb ellenőrzés megállapítja, hogy a hajón az élet- és munkakörülmények nem felelnek meg az MLC 2006 előírásainak, az ellenőr haladéktalanul a hajóparancsnok tudomására hozza a hiányosságokat és határidőt állapít meg azok megszüntetésére.
Amennyiben az ellenőr a hiányosságokat jelentősnek ítéli, vagy ha azok az V. melléklet A. részének 19. pontja szerint lehetséges panaszhoz kapcsolódnak, a hiányosságokról az ellenőrzés lefolytatásának helye szerinti tagállam érintett hajótulajdonosi és tengerészeti szervezeteit is tájékoztatja, valamint:
a)
értesítheti a lobogó szerinti állam képviselőjét;
b)
elláthatja a következő érintett kikötő illetékes hatóságait a vonatkozó információkkal.
Az MLC 2006 egyezményt érintő ügyekben az ellenőrzés lefolytatásának helye szerinti tagállamnak jogában áll az ellenőr jelentésének egy példányát a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet főigazgatója részére továbbítani, amely jelentéshez mellékelni kell a lobogó szerinti állam illetékes hatóságaitól az előírt határidőn belül kapott esetleges válaszokat, annak érdekében, hogy a megfelelőnek és célszerűnek ítélt intézkedések biztosításával az ilyen jellegű információkról nyilvántartás készüljön, és azokról tájékoztassák a releváns jogorvoslati eljárásokat esetlegesen igénybe venni kívánó feleket.”;
8.
A 18. cikk negyedik bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„A panaszos kilétét nem szabad az érintett hajó parancsnoka vagy tulajdonosa előtt felfedni. Az ellenőr megteszi a szükséges lépéseket a tengerészek által tett panaszok bizalmas jellegének megőrzése érdekében, többek között azáltal, hogy biztosítja a tengerészekkel folytatott meghallgatások bizalmasságát.”
9.
Az irányelv a következő cikkel egészül ki:
„18a. cikk
Az MLC 2006 hatálya alá tartozó kérdésekben a szárazföldön felmerült panaszok kezelésére szolgáló eljárások
(1) A tengerészek az MLC 2006 előírásainak - ideértve a tengerészek jogait is - állítólagos megsértésével kapcsolatos panaszaikat jelenthetik egy ellenőrnek abban a kikötőben, ahova a tengerész hajója befutott. Ilyen esetekben az ellenőr előzetes vizsgálatot folytat le.
(2) Adott esetben, a panasz jellegétől függően, az előzetes vizsgálat arra is kiterjed, hogy követték-e az MLC 2006 5.1.5 szabályában meghatározott fedélzeti panasztételi eljárásokat. Az ellenőr ezen irányelv 13. cikkének megfelelően részletesebb ellenőrzést is végezhet.
(3) Az ellenőr törekszik arra, hogy elősegítse - adott esetben - a panasz hajón történő orvoslását.
(4) Abban az esetben, ha a vizsgálat, illetve az ellenőrzés a 19. cikk hatálya alá tartozó meg nem felelést fed fel, akkor az említett cikket kell alkalmazni.
(5) Amennyiben a (4) bekezdés nem alkalmazandó, és ha a tengerész által benyújtott, az MLC 2006 hatálya alá tartozó kérdéseket érintő panaszt nem sikerült a hajón orvosolni, az ellenőr haladéktalanul tájékoztatja erről a lobogó szerinti államot, és az előírt határidőn belül útmutatást, valamint korrekciós intézkedési tervnek a lobogó szerinti állam általi benyújtását kéri. Az elvégzett ellenőrzésről készült jelentést elektronikus úton el kell elküldeni a 24. cikkben említett ellenőrzési adatbázisba.
(6) Amennyiben a panaszt az (5) bekezdésnek megfelelően tett intézkedések segítségével nem sikerült orvosolni, a kikötő szerinti állam az ellenőr jelentésének egy példányát továbbítja a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet főigazgatója részére, és mellékeli hozzá a lobogó szerinti állam illetékes hatóságától az előírt határidőn belül kapott esetleges válaszokat. A kikötő szerint illetékes állam megfelelő tengerész- és hajótulajdonosi szervezeteit hasonló módon tájékoztatni kell. Mindezeken felül a kikötő szerint illetékes állam a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet főigazgatója részére rendszeresen benyújtja az orvosolt panaszokról szóló statisztikai adatokat és információkat.
A benyújtás célja, hogy - a megfelelőnek és célszerűnek ítélt intézkedések alapján - az ilyen jellegű információkat nyilvántartásba vegyék, és azokról tájékoztassák a releváns jogorvoslati eljárásokat esetlegesen igénybe venni kívánó feleket, beleértve a tengerész- és hajótulajdonosi szervezeteket is.
(7) E cikk egységes végrehajtási feltételeinek biztosítása érdekében a Bizottságot végrehajtási hatáskörrel kell felruházni a tekintetben, hogy dolgozzon ki harmonizált elektronikus formátumot és eljárást a tagállamok által tett nyomonkövetési intézkedésekre vonatkozó jelentéstétel céljára. Ezeket a végrehajtási aktusokat a 31. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
(8) Ez a cikk a 18. cikk sérelme nélkül alkalmazandó. A 18. cikk negyedik bekezdését az MLC 2006 hatálya alá tartozó kérdéseket érintő panaszokra is alkalmazni kell.”
10.
A 19. cikk a következőképpen módosul:
a)
a cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(2a) Amennyiben a fedélzeti élet- és munkakörülmények egyértelműen veszélyt jelentenek a tengerészek védelmére, egészségére vagy biztonságára, illetve az MLC 2006 előírásainak súlyos vagy ismétlődő megsértését - beleértve a tengerészek jogainak megsértését is - jelentő hiányosságok esetén azon kikötő szerinti államnak az illetékes hatósága, amelyben a hajó ellenőrzését végrehajtják, gondoskodik arról, hogy a hajót visszatartsák vagy azt az üzemmódot, amelynél a hiányosságokat feltárták, leállítsák.
A visszatartást elrendelő határozat vagy az üzemmód leállítása nem vonható vissza mindaddig, amíg a hiányosságokat meg nem szüntették, vagy amíg az illetékes hatóság el nem fogadja a hiányosságok felszámolásával kapcsolatban benyújtott intézkedési tervet, és meg nem győződött arról, hogy annak végrehajtása késedelem nélkül meg fog történni. Az intézkedési terv elfogadását megelőzően az ellenőr konzultálhat a lobogó szerinti állammal.”;
b)
a (6) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(6) Visszatartás esetén az illetékes hatóság írásban - az ellenőrzésről készített jelentés csatolásával - haladéktalanul tájékoztatja a lobogó szerinti állam hatóságát, vagy ha ez nem lehetséges, a konzult, vagy annak hiányában az adott állam legközelebbi diplomáciai képviseletét minden olyan körülményről, amely miatt a visszatartás szükségessé vált. Emellett, adott esetben, értesíti az osztályozási bizonyítványok, illetve az egyezményekkel összhangban kiállított hatósági bizonyítványok kibocsátásáért felelős kinevezett ellenőröket vagy elismert szervezeteket is. Ezenkívül, ha egy hajó nem közlekedhet az MLC 2006 előírásainak - beleértve a tengerészek jogait is - súlyos vagy ismételt megsértése miatt, vagy mert a fedélzeti élet- és munkakörülmények egyértelműen veszélyt jelentenek a tengerészek védelmére, egészségére vagy biztonságára nézve, az illetékes hatóság haladéktalanul értesíti erről a lobogó szerinti államot, valamint felkéri, hogy egy képviselője legyen jelen, amennyiben lehetséges, és arra, hogy a megadott határidőn belül adjon választ. Az illetékes hatóság haladéktalanul tájékoztatja továbbá annak a kikötő szerinti államnak a megfelelő tengerész- és hajótulajdonosi szervezeteit is, amelyben a hajó ellenőrzését végrehajtották.”
11.
A 23. cikk (5) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(5) A Bizottságot végrehajtási hatáskörrel kell felruházni az e cikk végrehajtására irányuló intézkedések elfogadása céljából, beleértve a látható rendellenességeknek a révkalauzok és a kikötőhatóságok vagy kikötői szervek általi bejelentésére, valamint a tagállamok által hozott nyomonkövetési intézkedésekről való jelentéstételre vonatkozó harmonizált eljárások kialakítását is. Ezeket a végrehajtási aktusokat a 31. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően kell elfogadni.”
12.
A 27. cikk második bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„A Bizottságot végrehajtási hatáskörrel kell felruházni az első bekezdésben említett információk közzétételére vonatkozó részletes szabályoknak, a vonatkozó adatok összegyűjtésére vonatkozó kritériumoknak és az adatfrissítés gyakoriságának megállapítása céljából. Ezeket a végrehajtási aktusokat a 31. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően kell elfogadni.”
13.
Az irányelv a következő cikkekkel egészül ki:
„30a. cikk
Felhatalmazáson alapuló jogi aktusok
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 30b. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a VI. melléklet módosításaira vonatkozóan azzal a céllal, hogy a szóban forgó mellékletben szereplő jegyzéket kiegészítse további, a párizsi memorandum igazgatásáért felelős szervezet által elfogadott, a kikötő szerint illetékes állam általi ellenőrzéssel összefüggő utasításokkal.
30b. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1) A Bizottság az e cikkben meghatározott feltételek mellett felhatalmazást kap felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására.
(2) A Bizottság 30a. cikkben említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására vonatkozó felhatalmazása ötéves időtartamra szól, 2013. augusztus 20-tól kezdődő hatállyal. A Bizottság legkésőbb kilenc hónappal az ötéves időtartam vége előtt jelentést készít a felhatalmazásról. Amennyiben az Európai Parlament vagy a Tanács nem ellenzi a meghosszabbítást legkésőbb három hónappal az egyes időtartamok vége előtt, akkor a felhatalmazás hallgatólagosan meghosszabbodik a korábbival megegyező időtartamra.
(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 30a. cikkben említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban meghatározott felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon, vagy a benne megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(4) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti az Európai Parlamentet és a Tanácsot e jogi aktus elfogadásáról.
(5) A 30a. cikk értelmében elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő két hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt ellene kifogást, illetve ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam két hónappal meghosszabbodik.”
14.
A 31. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„31. cikk
A bizottság
(1) A Bizottságot a 2099/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (8) 3. cikkével létrehozott, a tengeri közlekedés biztonságával és a hajókról történő szennyezés megelőzésével foglalkozó bizottság (COSS) segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottság.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
Ha a bizottság nem nyilvánít véleményt a 10. cikk (3) bekezdése, a 23. cikk (5) bekezdése, illetve a 27. cikk második bekezdése szerint elfogadandó végrehajtási aktus tervezetéről, a Bizottság nem fogadhatja el a végrehajtási aktus tervezetét, és a 182/2011/EU rendelet 5. cikke (4) bekezdésének harmadik albekezdését kell alkalmazni.
15.
A 32. cikk hatályát veszti.
16.
A 33. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„33. cikk
Végrehajtási szabályok
A 10. cikk (3) bekezdésében, a 14. cikk (4) bekezdésében, a 15. cikk (4) bekezdésében, a 18a. cikk (7) bekezdésében, a 23. cikk (5) bekezdésében és a 27. cikkben említett végrehajtási szabályok meghatározásakor a Bizottság a 31. cikk (3) bekezdésében említett eljárásokkal összhangban különös figyelmet fordít arra, hogy azok figyelembe vegyék az Unió ellenőrzési rendszerének keretében felhalmozott szakértelmet és tapasztalatokat, és a párizsi memorandum szakértelemére épüljenek.”
17.
Az I. melléklet II. részének 2B. pontja a következőképpen módosul:
a)
az ötödik francia bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„-
Azokat a hajókat, amelyekről bejelentés vagy panasz érkezett - a partról érkezett panaszokat is beleértve - a hajóparancsnok, a személyzet valamely tagja vagy bármely olyan személy vagy szervezet részéről, akinek jogos érdeke fűződik a hajó biztonságos működéséhez, a fedélzeti élet- és munkakörülményekhez, illetve a szennyezés megelőzéséhez, kivéve, ha az érintett tagállam úgy ítéli, hogy a bejelentés vagy a panasz nyilvánvalóan megalapozatlan.”;
b)
a cikk a következő francia bekezdéssel egészül ki:
„-
Azokat a hajókat, amelyek tekintetében a hiányosságok orvoslására vonatkozóan elfogadásra került a 19. cikk (2a) bekezdésében említett terv, de annak végrehajtását ellenőr még nem ellenőrizte.”
18.
A IV. melléklet a következőképpen módosul:
a)
a 14., a 15. és a 16. pont helyébe a következő szöveg lép:
„14.
Orvosi igazolás (lásd: MLC 2006).
15.
A fedélzeti munkabeosztást tartalmazó táblázat (lásd: MLC 2006 és STCW 78/95).
16.
A tengerészek munkaidejére és pihenőidejére vonatkozó nyilvántartások (lásd: MLC 2006).”;
b)
a melléklet a következő pontokkal egészül ki:
„45.
Tengerészeti munkaügyi bizonyítvány
46.
Tengerészeti munkaügyi megfelelőségi nyilatkozat, I. és II. rész.
47.
Az antivegetatív bevonatrendszerre vonatkozó nemzetközi bizonyítvány.
48.
A bunkerolaj-szennyezéssel okozott károkkal kapcsolatos polgári jogi felelősség esetére szóló biztosításról vagy egyéb pénzügyi biztosítékról szóló igazolás.”
19.
Az V. melléklet A. része a következő pontokkal egészül ki:
„16.
Az MLC 2006 egyezményben előírt dokumentumokat nem mutatják be, nem vezetik vagy nem megfelelően vezetik, vagy a bemutatott dokumentumok nem tartalmazzák az MLC 2006 által megkövetelt információkat, illetőleg más okból érvénytelenek.
17.
A hajón uralkodó élet- és munkakörülmények nem felelnek meg az MLC 2006 előírásainak.
18.
Alapos okkal feltételezhető, hogy a hajó az MLC 2006 egyezménynek való megfelelés elkerülése végett lobogót váltott.
19.
Panasztételre került sor azt illetően, hogy a hajón uralkodó élet- és munkakörülmények nem felelnek meg az MLC 2006 előírásainak.”
20.
A X. melléklet 3.10. pontja a következőképpen módosul:
a)
a cím helyébe a következő szöveg lép:
„Az MLC 2006 hatálya alá eső területek”;
b)
a melléklet a következő pontokkal egészül ki:
„8.
a fedélzeti körülmények egyértelműen veszélyeztetik a tengerészek védelmét, egészségét vagy biztonságát;
9.
a meg nem felelés az MLC 2006 egyezményben foglalt, a hajón dolgozó tengerészek élet- és munkakörülményeire, ezen belül a tengerészek jogaira vonatkozó - a hajó tengerészeti munkaügyi bizonyítványában és tengerészeti munkaügyi megfelelőségi nyilatkozatában rögzített - előírások súlyos vagy ismétlődő megsértésének minősül.”
2. cikk
Átültetés a nemzeti jogba
(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2014. november 24-ig megfeleljenek. E rendelkezések szövegéről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot. Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
3. cikk
Hatálybalépés
Ez az irányelv 2013. augusztus 20-án, az MLC 2006 hatálybalépésének napján lép hatályba.
4. cikk
Címzettek
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2013. augusztus 12-én.