NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1144/2014
ze dne 22. října 2014
o informačních a propagačních opatřeních na podporu zemědělských produktů na vnitřním trhu a ve třetích zemích a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 3/2008
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 42 a čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle nařízení Rady (ES) č. 3/2008 (4) může Unie uskutečňovat informační a propagační opatření na vnitřním trhu a na trzích třetích zemí pro některé zemědělské produkty a metody jejich produkce, jakož i potravinářské výrobky vyrobené ze zemědělských produktů.
(2)
Vzhledem k získaným zkušenostem a k možnému vývoji v odvětví zemědělství a na trzích v Unii i mimo ni je třeba režim stanovený nařízením (ES) č. 3/2008 revidovat a učinit jej konzistentnějším a účinnějším. Nařízení (ES) č. 3/2008 by proto mělo být zrušeno a nahrazeno novým nařízením.
(3)
Cílem těchto informačních a propagačních opatření je posílit konkurenceschopnost odvětví zemědělství v Unii a tím zajistit větší spravedlnost v oblasti hospodářské soutěže jak na vnitřním trhu, tak na trzích třetích zemí. Konkrétně by se informační a propagační opatření měla zaměřit na zvýšení povědomí spotřebitelů o kvalitě zemědělských produktů a metodách produkce Unie a na zvýšení informovanosti o režimech jakosti Unie. Kromě toho by měly zvýšit konkurenceschopnost a spotřebu zemědělských produktů Unie, zviditelnit je uvnitř Unie i mimo ni a zvýšit tržní podíl těchto výrobků, se zaměřením zejména na trhy v třetích zemích s největším potenciálem růstu. V případě závažného narušení trhů, ztráty důvěry spotřebitelů nebo jiných specifických problémů by tato opatření měla pomoci obnovit standardní tržní podmínky. Tato informační a propagační opatření by měla vhodně doplnit a posílit opatření prováděná členskými státy. Aby tato opatření dosáhla svých cílů, měla by být informační a propagační opatření i nadále uplatňována uvnitř Unie i mimo ni.
(4)
Opatření by se měla rovněž zaměřit na zdůraznění jedinečnosti produktů z Unie s cílem zlepšit povědomí spotřebitelů o kvalitách těchto produktů ve srovnání s napodobeninami a padělky, což jak v Unii, tak ve třetích zemích výrazně přispěje k tomu, že lidé budou znát symboly, označení a zkratky prokazující, že produkt je zařazen do evropských režimů jakosti stanovených nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 (5).
(5)
Jednou ze silných stránek Unie v oblasti výroby potravin je rozmanitost a specifické vlastnosti jejích výrobků, které mají vazbu na různé zeměpisné oblasti a různé tradiční metody a které se vyznačují jedinečnou příchutí a nabízejí rozmanitost a jedinečnost, kterou spotřebitelé stále více vyhledávají jak v Unii, tak mimo ni.
(6)
Kromě informací o podstatných vlastnostech zemědělských produktů a potravinářských výrobků by způsobilá opatření mohla také vstřícným způsobem sdělovat informace týkající se mimo jiné výživy, chutí, tradice, rozmanitosti a kultury.
(7)
Informační a propagační opatření by neměla být zaměřena na určité obchodní značky nebo na určitý původ. Nicméně za účelem zlepšení kvality a účinnosti předváděcích akcí, ochutnávek a informačních a propagačních materiálů by mělo být možné uvést obchodní značky a původ výrobku za předpokladu, že je dodržena zásada nediskriminace a tato opatření nejsou zaměřena na podporu spotřeby jakéhokoli produktu pouze na základě jeho původu. Kromě toho by tato opatření měla dodržovat obecné zásady práva Unie a neměla by omezovat volný pohyb zemědělských produktů a potravinářských výrobků v rozporu s článkem 34 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouvy o fungování EU“). Měla by být stanovena zvláštní pravidla pro viditelnost obchodních značek a označení původu ve vztahu k hlavnímu sdělení kampaně Unie.
(8)
Z Unie se především vyvážejí finální zemědělské produkty, mezi nimiž jsou zemědělské produkty, jež nejsou uvedeny v příloze I Smlouvy o fungování EU. Informační a propagační opatření je proto třeba rozšířit na některé výrobky nespadající do oblasti působnosti přílohy I Smlouvy o fungování EU. To by mělo být v souladu s ostatními režimy Společné zemědělské politiky (dále jen „SZP“), jako například evropskými režimy jakosti, které jsou již pro tyto produkty zavedeny.
(9)
Informace o vínech produkovaných v Unii a jejich propagace je jedním z nejvýznamnějších programů pomoci vinařství, které byly v rámci SZP stanoveny. Předmětem informačních a propagačních opatření by mělo být pouze víno s chráněným označením původu nebo s chráněným zeměpisným označením a víno s označením moštové odrůdy. V případě jednoduchých programů by daný program měl zahrnovat také jiné zemědělské produkty nebo potravinářské výrobky. Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 508/2014 (6) obdobně stanoví propagaci produktů rybolovu a akvakultury. V důsledku toho je třeba omezit způsobilost produktů rybolovu a akvakultury uvedených v příloze I nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1379/2013 (7) pro informační a propagační opatření v rámci stávajícího režimu výhradně pro případ, kdy jsou produkty rybolovu a akvakultury propagovány zároveň s jinými zemědělskými nebo potravinářskými produkty.
(10)
Produkty, na něž se vztahují režimy jakosti Unie, a režimy jakosti uznané členskými státy by měly být způsobilé pro informační a propagační opatření, neboť tyto režimy poskytují spotřebitelům záruky ohledně jakosti a vlastností produktu nebo použitého výrobního postupu, zajišťují dotčeným produktům přidanou hodnotu a zvyšují jejich možnosti uplatnění na trhu. Pro informační a propagační opatření by měl být rovněž způsobilý ekologický způsob produkce a grafický symbol zvláštních jakostních zemědělských produktů z nejvzdálenějších regionů.
(11)
V období let 2001 až 2011 bylo pouze 30 % rozpočtu určeného na informační a propagační opatření směřováno na trhy třetích zemí, přestože tyto trhy nabízejí nezanedbatelný potenciál růstu. Je třeba stanovit postupy s cílem podnítit realizaci většího počtu informačních a propagačních opatření na podporu zemědělských produktů Unie ve třetích zemích, zejména poskytnutím vyšší finanční podpory.
(12)
Aby byla zaručena účinnost prováděných informačních a propagačních opatření, měla by být tato opatření začleněna do rámce informačních a propagačních programů. Tyto programy doposud předkládaly oborové nebo mezioborové organizace. Pro zvýšení počtu navržených opatření a zlepšení jejich kvality je třeba rozšířit okruh příjemců na organizace producentů a jejich asociace, skupiny a subjekty zemědělsko-potravinářského odvětví, jehož cílem a činností je poskytování informací a propagace zemědělských produktů.
(13)
Informační a propagační opatření, jež Unie spolufinancuje, by měla poukazovat na specifický rozměr Unie. Za tímto účelem a s cílem zamezit rozptýlení prostředků a více zviditelnit Evropu prostřednictvím propagačních a informačních opatření na podporu zemědělských produktů a některých potravinářských výrobků je třeba stanovit pracovní program vymezující strategické priority těchto opatření, pokud jde o obyvatelstvo, produkty, režimy nebo trhy, na něž je třeba se zaměřit, jakož i vlastnosti informačních a propagačních sdělení. Program by měl být vypracován na základě obecných a specifických cílů stanovených na základě tohoto nařízení a měl by zohlednit možnosti, které trhy nabízejí, a nutnost doplnit a posílit opatření přijatá členskými státy a subjekty tohoto odvětví na vnitřním trhu i ve třetích zemích s cílem zajistit jednotnou propagační a informační politiku. Za tímto účelem by měla Komise při navrhování tohoto programu konzultovat s členskými státy a příslušnými zúčastněnými stranami.
(14)
Pracovní program by měl mimo jiné zajistit specifická opatření s cílem reagovat v případě vážného narušení trhu, ztráty důvěry spotřebitelů nebo jiných zvláštních problémů. Navíc by měla Komise zohlednit zejména převažující postavení malých a středních podniků v zemědělsko-potravinářském odvětví. Jedná se o odvětví, která využívají výjimečných opatření stanovených v článcích 219, 220 a 221 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 (8) a v případě opatření zaměřených na třetí země dohody o volném obchodu v rámci společné obchodní politiky Evropské unie. Při navrhování tohoto programu by měla Komise rovněž zohlednit znevýhodnění horských oblastí, ostrovů a nejvzdálenějších regionů Unie.
(15)
S cílem zajistit účinné provádění propagačních a informačních opatření je třeba, aby bylo svěřeno provádějícím subjektům na základě výběrového řízení. Nicméně v řádně odůvodněných případech by měla mít navrhující organizace možnost přímo provádět určité části svého programu.
(16)
Komise by měla mít možnost provádět informační a propagační opatření z vlastního podnětu, včetně návštěv na vysoké úrovni, zejména proto, aby přispěla k otevření nových trhů. Komise by rovněž měla mít možnost vést své vlastní kampaně, aby zajistila rychlou a účinnou reakci v případě vážného narušení trhu nebo ztráty důvěry spotřebitelů. V případě potřeby by Komise měla revidovat své vlastní iniciativy plánující provádění těchto kampaní. Prostředky přidělené na probíhající jednoduché i složené informační a propagační programy by neměly být sníženy, pokud Komise přijme opatření za uvedených okolností.
(17)
Je nezbytné, aby Komise vedle propagačních a informačních opatření rozvíjela a koordinovala služby technické podpory na úrovni Unie, a to s cílem napomáhat subjektům při účasti na spolufinancovaných programech, při realizaci účinných kampaní nebo při rozvoji jejich vývozních aktivit. Tyto služby by měly zejména zahrnovat poskytnutí pokynů, které potenciálním příjemcům napomohou dodržet pravidla a postupy spojené s touto politikou.
(18)
Úsilí o propagaci výrobků z Unie na trzích třetích zemí je často poškozováno konkurencí napodobenin nebo padělků. Služby technické podpory rozvíjené Komisí by měly zahrnovat poradenství pro toto odvětví s cílem ochránit výrobky Unie před napodobeninami nebo padělky.
(19)
Zjednodušení právního prostředí SZP je důležitou prioritou Evropské unie. Tento přístup je rovněž třeba uplatnit v případě tohoto nařízení. Zejména je třeba zrevidovat zásady správy a řízení propagačních a informačních programů s cílem je zjednodušit a umožnit Komisi, aby vypracovala pravidla a postupy, jimiž se bude řídit předkládání, hodnocení a výběr návrhů programů. Komise by však měla zajistit, aby členské státy dostávaly aktuální informace o všech navrhovaných a vybraných programech. Tyto informace by měly zejména zahrnovat počet obdržených návrhů, členské státy a dotčená odvětví a výsledky hodnocení těchto návrhů.
(20)
Spolupráce mezi hospodářskými subjekty různých členských států významně přispívá k zvyšování přidané hodnoty Unie a k většímu zviditelnění rozmanitosti zemědělských produktů Unie. Bez ohledu na prioritu, jež byla dána programům, které společně vypracovaly navrhující organizace z různých členských států, tvořily tyto programy v letech 2001-2011 pouze 16 % rozpočtu určeného na informační a propagační opatření. Proto by měla být přijata nová ustanovení, týkající se zejména řízení složených programů, aby se překonaly stávající obtíže, které vznikly při jejich provádění.
(21)
Měla by být stanovena kritéria pro financování těchto opatření. Aby bylo zajištěno, že zúčastněné navrhující organizace nesou svůj díl odpovědnosti, by mělo být obecným pravidlem, že Unie ponese pouze část nákladů na programy. Avšak určité správní a personální náklady, jež nejsou spojeny s výkonem SZP, tvoří nedílnou součást informačních a propagačních opatření a měly by být způsobilé pro financování z prostředků Unie.
(22)
Každé opatření musí podléhat sledování a hodnocení, aby byla zlepšena jeho kvalita a prokázána jeho účinnost. V této souvislosti je třeba vypracovat seznam ukazatelů a posoudit dopad propagační politiky ve vztahu k jejím strategickým cílům. Komise by měla stanovit rámec sledování a hodnocení této politiky v souladu se společným rámcem pro sledování a hodnocení SZP.
(23)
Za účelem doplnění či provedení změn u jiných než podstatných prvků tohoto nařízení by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU. Toto přenesení pravomoci by mělo zahrnovat doplnění seznamu v příloze I tohoto nařízení, kritéria pro určení způsobilosti navrhujících organizací, podmínky výběrových řízení pro výběr provádějících subjektů, zvláštní podmínky způsobilosti nákladů s ohledem na jednoduché programy, náklady na informační a propagační opatření a administrativní a personální náklady a ustanovení usnadňující přechod od nařízení (ES) č. 3/2008 k tomuto nařízení. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, že budou příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(24)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by Komisi měly být svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o podrobná pravidla pro viditelnost obchodních značek při předváděcích akcích či ochutnávkách produktů a na informačních a propagačních materiálech i pro viditelnost původu produktů na informačních a propagačních materiálech; roční pracovní program, výběr jednoduchých programů, podrobná pravidla, na jejichž základě může být navrhující organizaci povoleno, aby některé části jednoduchého programu prováděla sama; způsoby provádění, sledování a kontroly jednoduchých programů; pravidla pro uzavírání smluv o provádění jednoduchých programů vybraných podle tohoto nařízení; a společný rámec pro hodnocení dopadu programů i systém ukazatelů. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (9).
(25)
Jelikož cílů tohoto nařízení nemůže být vzhledem k existujícímu propojení mezi propagační politikou a jinými nástroji SZP a s ohledem na víceletou záruku finančních prostředků Unie a jejich soustředění na zřetelně vymezené priority dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity podle článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví podmínky pro částečné či úplné financování z rozpočtu Unie informačních a propagačních opatření na podporu zemědělských produktů a některých potravinářských výrobků vyrobených ze zemědělských produktů prováděných na vnitřním trhu nebo v třetích zemích (dále jen „informační a propagační opatření“).
Článek 2
Obecné a konkrétní cíle informačních a propagačních opatření
1. Obecným cílem informačních a propagačních opatření je posílit konkurenceschopnost zemědělského odvětví Unie.
2. Konkrétním cílem informačních a propagačních opatření je:
a)
zvýšit povědomí o kvalitě zemědělských produktů Unie a o vysokých standardech, které se na metody produkce v Unii uplatňují;
b)
zvýšit konkurenceschopnost a spotřebu zemědělských produktů a některých potravinářských výrobků Unie a jejich přitažlivost uvnitř Unie i mimo ni;
c)
zvýšit povědomí o režimech jakosti Unie a jejich uznání;
d)
zvýšit tržní podíl zemědělských produktů a některých potravinářských výrobků Unie a zaměřit se při tom na trhy ve třetích zemích, jež mají největší potenciál růstu;
e)
obnovit standardní tržní podmínky v případě závažného narušení trhu, ztráty důvěry spotřebitelů či jiných specifických problémů.
Článek 3
Popis informačních a propagačních opatření
Informační a propagační opatření se zaměří na:
a)
zdůraznění specifičností způsobů zemědělské produkce v Unii, zejména pokud jde o bezpečnost potravin, vysledovatelnost, jedinečnost, označení, výživovou a zdravotní hodnotu, dobré životní podmínky zvířat, šetrnost k životnímu prostředí a udržitelnost, a vlastnosti zemědělských a potravinářských produktů, zejména pokud jde o kvalitu, chuť, rozmanitost nebo tradice;
b)
zvýšení povědomí o pravosti evropských chráněných označení původu, chráněných zeměpisných označení a zaručených tradičních specialit.
Tato opatření zahrnují opatření ve vztahu k veřejnosti a informační kampaně a mohou mít také podobu účasti na akcích, veletrzích a výstavách vnitrostátního, evropského a mezinárodního významu.
Článek 4
Charakteristiky opatření
1. Informační a propagační opatření nesmí být zaměřena na určité obchodní značky. Nicméně obchodním značkám musí být umožněno, aby byly viditelné při předváděcích akcích či na produktech k ochutnávkám a na informačních a propagačních materiálech, za podmínky, že je dodržována zásada nediskriminace a že se nezmění celková povaha opatření, jež nejsou zaměřena na určité značky. Zásada nediskriminace se uplatní zajištěním stejného zacházení a přístupu pro všechny obchodní značky navrhujících organizací i stejného zacházení s členskými státy. Každá obchodní značka musí být stejně viditelná a být graficky znázorněna v menším formátu než hlavní sdělení kampaně Unie. Několik obchodních značek musí být viditelných, s výjimkou řádně odůvodněných okolností souvisejících se specifickou situací daného členského státu.
2. Informační a propagační opatření nesmí být zaměřena na původ. Cílem těchto opatření není vybízet ke spotřebě produktu pouze na základě jeho původu. Musí být umožněno, aby původ produktu mohl být nicméně viditelný na informačních a propagačních materiálech při dodržení následujících pravidel:
a)
na vnitřním trhu je uvedení původu vždy vedlejší ve vztahu k hlavnímu sdělení kampaně Unie;
b)
ve třetích zemích může být uvedení původu na stejné úrovni jako hlavní sdělení kampaně Unie;
c)
u produktů spadajících do režimů jakosti uvedených v čl. 5 odst. 4 písm. a) může být původ zapsaný v seznamu v označení uváděn bez jakéhokoli omezení.
3. Komise přijme prováděcí akty, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se:
a)
viditelnosti obchodních značek při předváděcích akcích či ochutnávkách produktů a na informačních a propagačních materiálech uvedených v odstavci 1, i jednotných podmínek, za nichž může být viditelná pouze jediná obchodní značka;
b)
viditelnosti původu produktů na informačních a propagačních materiálech uvedených v odstavci 2.
Tyto prováděcí akty jsou přijímány v souladu s přezkumným postupem podle čl. 23 odst. 2.
Článek 5
Způsobilé produkty a schémata
1. Informační a propagační opatření se mohou vztahovat na:
a)
produkty uvedené v seznamu v příloze I Smlouvy o fungování EU, s výjimkou tabáku;
b)
výrobky uvedené v příloze I tohoto nařízení;
c)
lihoviny s chráněným zeměpisným označením podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008 (10).
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 22, kterými s ohledem na vývoj trhu doplní seznam v příloze I tohoto nařízení tím, že do něj přidá potravinářské výrobky.
3. Bez ohledu na odstavec 1:
a)
může být předmětem informačních a propagačních opatření pouze víno s označením původu nebo s chráněným zeměpisným označením a víno s označením moštové odrůdy. V případě jednoduchých programů uvedených v čl. 6 odst. 3 se daný program musí vztahovat také na další produkty uvedené v odst. 1 písm. a) a b);
b)
musí být opatření zaměřená na vnitřní trh v případě lihovin uvedených v odst. 1 písm. c), v případě vína uvedeného v písm. a) tohoto odstavce a v případě piva omezena na informování spotřebitelů o režimech stanovených v odstavci 4 a o zodpovědné konzumaci těchto nápojů;
c)
mohou být produkty rybolovu a akvakultury uvedené v příloze I nařízení (EU) č. 1379/2013 předmětem informačních a propagačních opatření, pouze v případě, že se daný program vztahuje i na jiné produkty uvedené v odstavci 1.
4. Informační a propagační opatření se mohou vztahovat na:
a)
režimy jakosti stanovené v nařízení (EU) č. 1151/2012, v nařízení (ES) č. 110/2008 a v článku 93 nařízení (EU) č. 1308/2013;
b)
ekologický způsob produkce, jak jej vymezuje nařízení Rady (ES) č. 834/2007 (11);
c)
grafický symbol zvláštních jakostních zemědělských produktů z nejvzdálenějších regionů Unie, uvedených v článku 21 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 228/2013 (12);
d)
režimy jakosti uvedené v čl. 16 odst. 1 písm. b) a c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 (13).
KAPITOLA II
PROVÁDĚNÍ INFORMAČNÍCH A PROPAGAČNÍCH OPATŘENÍ
ODDÍL 1
Společná ustanovení
Článek 6
Typy akcí
1. Informační a propagační opatření se provádějí ve formě:
a)
informačních a propagačních programů (dále jen „programy“) a
b)
opatření týkajících se podnětů Komise uvedených v článku 9.
2. Programy se skládají ze souboru souvisejících opatření a provádějí se po dobu nejméně jednoho roku, ne však déle než tři roky.
3. Jednoduché programy, které jsou podrobně popsány v oddílu 2 této kapitoly, mohou být předloženy jednou nebo více navrhujícími organizacemi uvedenými v čl. 7 odst. 1 písm. a), c) nebo d), přičemž všechny tyto organizace jsou z téhož členského státu.
4. Složené programy, které jsou podrobně popsány v oddílu 3 této kapitoly, mohou být předloženy:
a)
alespoň dvěma navrhujícími organizacemi uvedenými v čl. 7 odst. 1 písm. a), c) nebo d) z alespoň dvou členských států nebo
b)
jednou nebo několika unijními organizacemi uvedenými v čl. 7 odst. 1 písm. b).
Článek 7
Navrhující organizace
1. Program mohou navrhovat:
a)
oborové nebo mezioborové organizace usazené v členském státě a reprezentativně zastupující příslušné či příslušná odvětví v tomto členském státě, a především mezioborové organizace uvedené v článku 157 nařízení (EU) č. 1308/2013, a skupiny, jak jsou vymezeny v čl. 3 bodu 2 nařízení (EU) č. 1151/2012, za podmínky, že jsou reprezentativní pro název chráněný podle posledně uvedeného nařízení a je-li tento název předmětem uvedeného programu;
b)
oborové nebo mezioborové organizace Unie, jež reprezentativně zastupují příslušné či příslušná odvětví na úrovni Unie;
c)
organizace producentů či sdružení organizací producentů uvedené v článcích 152 a 156 nařízení (EU) č. 1308/2013, které byly uznány členskými státy;
d)
subjekty zemědělsko-potravinářského odvětví, jejichž cílem a činností je poskytování informací o zemědělských produktech a jejich propagace a jež byly příslušným členským státem pověřeny výkonem jasně definované veřejné služby v této oblasti. Tyto subjekty musí být zákonným způsobem usazeny v příslušném členském státě alespoň dva roky před datem výzvy k předkládání návrhů uvedené v čl. 8 odst. 2.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 22, kterými stanoví konkrétní podmínky, za nichž navrhující organizace, skupina či jiný subjekt podle odstavce 1 může předložit program. Tyto podmínky především zajistí, aby tyto organizace, skupiny a jiné subjekty byly reprezentativní a aby byl program významný svým rozsahem.
Článek 8
Roční pracovní program
1. Komise přijme prováděcí akty, kterými se každý rok stanoví roční pracovní program, ve kterém jsou uvedeny sledované operační cíle, operační priority, očekávané výsledky, způsoby provádění a celková částka plánu financování. Tento roční pracovní program a zejména jeho operační priority musí být v souladu s obecnými i konkrétními cíli stanovenými v článku 2. Program především zajistí specifická dočasná opatření pro reakci v případě závažného narušení trhů, ztráty důvěry spotřebitelů nebo jiných konkrétních problémů uvedených v čl. 2 odst. 2 písm. e). Zahrnuje rovněž hlavní kritéria pro hodnocení, popis opatření, která mají být financována, údaj o částce přidělené na každé opatření, orientační harmonogram provádění a v případě subvencí maximální výši finančního příspěvku Unie. Tyto prováděcí akty uvedené v prvním pododstavci se přijímají přezkumným postupem podle čl. 23 odst. 2.
2. Komise provede pracovní program uvedený v odstavci 1 v případě jednoduchých a složených programů prostřednictvím zveřejnění výzev k předkládání návrhů, v souladu s hlavou VI části I nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (14).
Článek 9
Opatření z podnětu Komise
1. Komise může realizovat informační a propagační opatření, jak jsou popsána v článku 3, včetně kampaní v případě závažného narušení trhu, ztráty důvěry spotřebitelů nebo jiných specifických problémů uvedených v čl. 2 odst. 2 písm. e). Tato opatření mohou mít zejména podobu návštěv na vysoké úrovni, účasti na obchodních veletrzích a výstavách mezinárodního významu, a to prostřednictvím stánků nebo činností zaměřených na zlepšení vnímání produktů Unie.
2. Komise rozvíjí služby technické podpory zejména s cílem:
a)
zlepšit povědomí o různých trzích, včetně prostřednictvím průzkumných obchodních setkání;
b)
zachovat dynamickou odbornou síť v rámci informační a propagační politiky, včetně poskytnutí odvětvového poradenství s ohledem na riziko napodobenin či padělků ve třetích zemích, a
c)
zlepšit znalost unijních pravidel týkajících se vypracovávání a provádění programů.
Článek 10
Zákaz dvojího financování
Informační a propagační opatření financovaná podle tohoto nařízení nesmí být financována jiným způsobem z rozpočtu Unie.
ODDÍL 2
Provádění a řízení jednoduchých programů
Článek 11
Výběr jednoduchých programů
1. Komise hodnotí a vybírá návrhy jednoduchých programů došlých na základě výzvy k předkládání návrhů uvedené v čl. 8 odst. 2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 22, kterými se stanoví zvláštní podmínky způsobilosti pro jednoduché programy.
2. Komise přijme prováděcí akty, kterými rozhodne o vybraných jednoduchých programech, případných změnách, jež je třeba do vybraných programů zanést, a o příslušných rozpočtech. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 23 odst. 2.
Článek 12
Informace o výběru jednoduchých programů
Komise včas poskytuje výboru uvedenému v článku 23, a tím i členským státům, informace o všech navržených nebo vybraných programech.
Aniž je dotčeno nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, poskytne Komise členským státům zejména tyto informace:
a)
počet obdržených návrhů, členské státy, v nichž jsou navrhující organizace usazeny, zapojená odvětví a trh nebo trhy, na něž se návrhy zaměřují;
b)
výsledek vyhodnocení návrhů a jejich stručný popis.
Článek 13
Subjekty pověřené prováděním jednoduchých programů
1. Po patřičně provedeném výběrovém řízení navrhující organizace vybere subjekty, které provedou zvolené jednoduché programy, zejména s cílem zajistit, aby byla opatření prováděna účinně.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 22, kterými se stanoví podmínky pro výběrová řízení na subjekty provádějící jednoduché programy podle prvního pododstavce.
2. Odchylně od odstavce 1 může navrhující organizace provést určité části programu sama, a to na základě podmínek týkajících se zkušeností navrhující organizace při provádění takových opatření, nákladů na tato opatření v poměru k běžným tržním sazbám a podílu celkových nákladů souvisejících s částí programu, jež provede navrhující organizace.
Komise přijme prováděcí akty, kterými se stanoví podrobné podmínky, podle nichž může být navrhující organizace oprávněna k provedení některých částí programu. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 23 odst. 2.
Článek 14
Provádění, sledování a kontrola jednoduchých programů
1. Dotčené členské státy odpovídají za řádné provádění jednoduchých programů vybraných podle článku 11 a souvisejících plateb. Členské státy zajistí, aby informační a propagační materiály vzniklé na základě uvedených programů byly v souladu s právem Unie.
Komise přijme prováděcí akty, kterými se stanoví podrobné podmínky provádění, sledování a kontroly jednoduchých programů a pravidla pro uzavírání smluv o provádění jednoduchých programů vybraných na základě tohoto nařízení. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 23 odst. 2.
2. Členské státy zajistí provádění, sledování a kontrolu jednoduchých programů v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 (15) a v souladu s prováděcími akty podle odstavce 1.
Článek 15
Finanční ustanovení pro jednoduché programy
1. Finanční příspěvek Unie na jednoduché programy na vnitřním trhu nepřesáhne 70 % způsobilých výdajů. Finanční příspěvek Unie na jednoduché programy ve třetích zemích nepřesáhne 80 % způsobilých výdajů. Zbytek výdajů zajišťují výhradně navrhující organizace.
2. Procentní podíly uvedené v odstavci 1 se zvýší až na 85 % v případě závažného narušení trhů, ztráty důvěry spotřebitelů nebo jiných konkrétních problémů uvedených v čl. 2 odst. 2 písm. e).
3. Odchylně od odstavců 1 a 2, procentní podíl uvedený v odstavci 1 činí 75 % a 85 % a procentní podíl uvedený v odstavci 2 činí 90 % pro navrhující organizace usazené v členských státech, které k 1. lednu 2014 nebo po tomto datu získaly finanční podporu v souladu s články 136 a 143 Smlouvy o fungování EU.
První pododstavec se použije pouze na programy, o nichž Komise rozhodla před datem, od kterého příslušný členský stát již uvedenou finanční podporu nepobírá.
4. Studie hodnotící výsledky informačních a propagačních opatření provedených v souladu se společným rámcem uvedeným v článku 25 jsou způsobilé pro financování z prostředků Unie za podmínek, jež jsou obdobné jako podmínky pro dotčený jednoduchý program.
5. Unie plně hradí náklady na odborné poradenství spojené s výběrem programů podle čl. 4 odst. 2 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013.
6. S cílem zajistit řádné provádění jednoduchých programů jsou navrhující organizace povinny poskytnout záruky.
7. Unie financuje informační a propagační opatření prováděná prostřednictvím jednoduchých programů podle čl. 4 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013.
8. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 22, kterými se stanoví zvláštní podmínky, za nichž jsou náklady na informační a propagační opatření a v případě potřeby správní a personální náklady způsobilé pro financování Unií.
ODDÍL 3
Provádění a řízení složených programů a opatření z podnětu komise
Článek 16
Způsoby financování
1. Financování může probíhat jedním nebo více způsoby, jež jsou stanoveny v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, a může spočívat zejména v:
a)
grantech pro složené programy;
b)
zakázkách v případě opatření z podnětu Komise.
2. Unie financuje informační a propagační opatření prováděná prostřednictvím složených programů nebo z podnětu Komise podle čl. 4 odst. 2 písm. a) nařízení (EU) č. 1306/2013.
Článek 17
Hodnocení složených programů
Návrhy složených programů se posuzují a vybírají na základě kritérií uvedených ve výzvě k předkládání návrhů podle čl. 8 odst. 2.
Článek 18
Informace o provádění složených programů
Komise včas poskytuje výboru uvedenému v článku 23, a tím i členským státům, informace o všech navržených nebo vybraných programech.
Článek 19
Finanční ustanovení pro složené programy
1. Finanční příspěvek Unie na složené programy činí 80 % způsobilých výdajů. Zbytek výdajů zajišťují výhradně navrhující organizace.
2. Procentní podíl uvedený v odstavci 1 se zvýší až na 85 % v případě závažného narušení trhů, ztráty důvěry spotřebitelů nebo jiných konkrétních problémů uvedených v čl. 2 odst. 2 písm. e).
3. Odchylně od odstavců 1 a 2, pro navrhující organizace usazené v členských státech, které k 1. lednu 2014 nebo po tomto datu získaly finanční podporu v souladu s články 136 a 143 Smlouvy o fungování EU, činí procentní podíl uvedený v odstavcích 1 a 2 (v tomto pořadí) 85 % a 90 %.
První pododstavec se použije pouze pro programy, o nichž Komise rozhodla přede dnem, od kterého již dotčený členský stát tuto finanční podporu nepobírá.
Článek 20
Zadávání zakázek v případě opatření z podnětu Komise
Každé zadání zakázek provedené Komisí jejím jménem nebo spolu s členskými státy podléhá pravidlům pro zadávání zakázek uvedeným v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (16).
Článek 21
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření k zajištění toho, aby byly při provádění opatření financovaných podle tohoto oddílu finanční zájmy Unie chráněny prostřednictvím prevence podvodů, korupce a jiného protiprávního jednání, účinnými kontrolami, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími správními a finančními sankcemi.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr mají pravomoc provádět na základě kontroly dokumentů i inspekcí na místě audit u všech příjemců grantů, zhotovitelů, dodavatelů nebo poskytovatelů a subdodavatelů, kteří obdrželi finanční prostředky Unie.
3. Evropský úřad pro boj proti podvodům (dále jen „OLAF“) může provádět vyšetřování, včetně kontrol a inspekcí na místě, v souladu s ustanoveními a postupy uvedenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (17) a v nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (18), s cílem zjistit, zda nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie, pokud jde o grantovou dohodu, rozhodnutí o udělení grantu nebo smlouvu týkající se fondů Unie.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1, 2 a 3, musí dohody o spolupráci se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi, smlouvy, grantové dohody a rozhodnutí o udělení grantu uzavřené v rámci provádění tohoto programu podle tohoto nařízení obsahovat ustanovení, která výslovně zmocňují Komisi, Účetní dvůr a úřad OLAF k provádění těchto auditů a šetření v souladu s jejich příslušnými pravomocemi.
KAPITOLA III
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
ODDÍL 1
Přenesení pravomocí a prováděcí ustanovení
Článek 22
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 22 je Komisi svěřena za podmínek stanovených tímto článkem.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 5 odst. 2, čl. 7 odst. 2, čl. 11 odst. 1, čl. 13 odst. 1, čl. 15 odst. 8 a čl. 29 odst. 2 je Komisi svěřena na dobu pěti let od 24. listopadu 2014. Komise vypracuje zprávu o přenesení pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 5 odst. 2, čl. 7 odst. 2, čl. 11 odst. 1, čl. 13 odst. 1, čl. 15 odst. 8 a čl. 29 odst. 2 kdykoliv zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle tohoto nařízení vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 23
Výbor
1. Komisi je nápomocen Výbor pro společnou organizaci zemědělských trhů zřízený článkem 229 nařízení (EU) č. 1308/2013. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
ODDÍL 2
Konzultace, hodnocení a zpráva
Článek 24
Konzultace
V rámci provádění tohoto nařízení může Komise vést konzultace se skupinou pro občanský dialog zabývající se kvalitou a propagací, zřízenou na základě rozhodnutí Komise 2013/767/EU (19).
Článek 25
Společný rámec pro sledování a hodnocení dopadu opatření
V souladu se společným rámcem pro sledování a hodnocení společné zemědělské politiky stanoveným v článku 110 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 přijme Komise prováděcí akty, kterými stanoví společný rámec pro hodnocení dopadu informačních a propagačních programů financovaných na základě tohoto nařízení a systém ukazatelů. Tyto prováděcí akty jsou přijímány v souladu s přezkumným postupem podle čl. 23 odst. 2.
Všechny zúčastněné strany Komisi sdělí všechny nezbytné údaje a informace, aby bylo možné dopad opatření vyhodnotit.
Článek 26
Zpráva
1. Komise do 31. prosince 2018 předloží Evropskému parlamentu a Radě průběžnou zprávu o uplatňování tohoto nařízení. Tato průběžná zpráva zahrne míru využití v jednotlivých členských státech, případně i vhodné návrhy.
2. Komise do 31. prosince 2020 předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování tohoto nařízení případně spolu s vhodnými návrhy.
ODDÍL 3
Státní podpora, zrušení, přechodná ustanovení, vstup v platnost a použitelnost
Článek 27
Státní podpora
Odchylně od čl. 211 odst. 1 nařízení (EU) č. 1308/2013 a článku 3 nařízení Rady (ES) č. 1184/2006 (20), jakož i podle čl. 42 prvního pododstavce Smlouvy o fungování EU, se články 107, 108 a 109 Smlouvy o fungování EU nepoužijí na platby hrazené členskými státy při použití tohoto nařízení a v souladu s jeho ustanoveními ani na finanční příspěvky pocházející z odvodů či povinných příspěvků členských států nebo jiných finančních nástrojů v případě programů, jež mohou využívat podpory Unie a které Komise vybrala v souladu s tímto nařízením.
Článek 28
Zrušení
Nařízení (ES) č. 3/2008 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou uvedenou v příloze II tohoto nařízení.
Článek 29
Přechodná ustanovení
1. Nařízení (ES) č. 3/2008 se použije i nadále pro ta informační a propagační opatření, o jejichž financování Komise rozhodla před 1. prosincem 2015.
2. Komise je v souladu s článkem 22 zmocněna přijmout akty v přenesené pravomoci, aby zajistila přechod od nařízení (ES) č. 3/2008 k tomuto nařízení.
Článek 30
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 1. prosince 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 22. října 2014.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 1144/2014/EU RENDELETE
(2014. október 22.)
a belső piacon és harmadik országokban megvalósított, mezőgazdasági termékekre vonatkozó tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedésekről, és a 3/2008/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 42. cikkére és 43. cikkének (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére (2),
rendes jogalkotási eljárás keretében (3),
mivel:
(1)
A 3/2008/EK tanácsi rendelet (4) értelmében az Unió tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedéseket hajthat végre a belső piacon és harmadik országokban a mezőgazdasági termékekre és termelési módszereikre, valamint egyes, mezőgazdasági termékekből előállított élelmiszerekre vonatkozóan.
(2)
Figyelembe véve egyfelől a felgyülemlett tapasztalatokat, másfelől a mezőgazdasági ágazatban és a piacokon az Unión belül és azon kívül várható fejleményeket, helyénvaló felülvizsgálni, valamint koherensebbé és hatékonyabbá tenni a 3/2008/EK rendelettel létrehozott rendszert. Következésképpen helyénvaló hatályon kívül helyezni és új rendelettel felváltani a 3/2008/EK rendeletet.
(3)
Ezen tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedések célja az, hogy megerősítsék az uniós mezőgazdasági ágazat versenyképességét, és ezáltal hozzájáruljanak a verseny méltányosabbá tételéhez a belső piacon és harmadik országokban egyaránt. Konkrétabban a tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedéseknek arra kell irányulniuk, hogy felhívják a fogyasztók figyelmét az uniós mezőgazdasági termékek és termelési módszerek értékeire, és növeljék az uniós minőségrendszerek ismertségét és elismertségét. Növelniük kell továbbá az uniós mezőgazdasági termékek versenyképességét és fogyasztását, azok ismertségét mind az Unión belül, mind pedig azon kívül, valamint e termékek piaci részesedését, különös tekintettel a legnagyobb növekedési potenciállal rendelkező harmadik országbeli piacokra. Súlyos piaci zavar, a fogyasztói bizalom elvesztése vagy egyéb konkrét problémák esetén ezen intézkedéseknek elő kell segíteniük a rendes piaci viszonyok helyreállítását. E tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedéseknek hasznosan ki kell egészíteniük és támogatniuk kell a tagállamok által alkalmazott intézkedéseket. Annak érdekében, hogy célt érjenek, a tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedéseket továbbra is mind az Unión belül, mind pedig azon kívül végre kell hajtani.
(4)
Az intézkedéseknek az uniós termékek eredetiségének előtérbe helyezésére is irányulniuk kell, hogy ezáltal a fogyasztók megfelelőbb ismeretekkel rendelkezzenek arról, hogy milyen előnyökkel bírnak az eredeti termékek az utánzatokhoz vagy a hamisítványokhoz képest; ezáltal mind az Unióban, mind a harmadik országokban jelentős mértékben növelhető lenne az 1151/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (5) létrehozott európai minőségrendszerekben való részvételt igazoló szimbólumok, jelölések és rövidítések ismertsége.
(5)
Az Unió egyik erőssége az élelmiszer-termelést illetően a termékek sokszínűségében és különböző földrajzi térségekhez, valamint különféle hagyományos módszerekhez kapcsolódó, és különleges ízeket biztosító egyedi jellemzőiben rejlik, amelyek biztosítják azt a változatosságot és eredetiséget, amit a fogyasztók egyre inkább keresnek mind az Unióban, mind pedig azon kívül.
(6)
Az Unió mezőgazdasági termékeinek és élelmiszereinek lényegi tulajdonságaival kapcsolatos információk mellett a támogatható intézkedések a fogyasztók számára hasznos üzenetek - például a tápértékre, ízre, hagyományra, sokszínűségre és kultúrára vonatkozó információk - közlésére is kiterjedhetnek.
(7)
A tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedések nem helyezhetnek előtérbe bizonyos márkákat vagy eredeteket. Ugyanakkor a bemutatók, kóstolók, valamint a tájékoztató és promóciós anyagok minőségének és hatékonyságának javítása érdekében lehetővé kell tenni a kereskedelmi márkának és a termék eredetének megjelölését, feltéve, hogy nem sérül a megkülönböztetés tilalmának elve, és hogy az intézkedések nem arra irányulnak, hogy pusztán a termék eredetére való hivatkozással ösztönözzenek valamely termék fogyasztására. Ezen intézkedéseknek továbbá az uniós jog általános elveit is tiszteletben kell tartaniuk, és nem vezethetnek a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek szabad mozgásának korlátozásához, amely sértené az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 34. cikkét. Külön szabályokat kell meghatározni a márkának és az eredetnek a kampány fő uniós üzenetéhez viszonyított feltüntetésére vonatkozóan.
(8)
Az Unió főként feldolgozott mezőgazdasági termékeket - többek között az EUMSZ I. mellékletében nem szereplő mezőgazdasági termékeket - exportál. Ezért indokolt a tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedéseket az EUMSZ I. mellékletében nem szereplő egyes termékekre is kiterjeszteni. Ez összhangban állna a közös agrárpolitika (a továbbiakban: a KAP) egyéb rendszereivel, például az európai minőségrendszerekkel, amelyek már jelenleg is kiterjednek e termékekre.
(9)
A borokkal kapcsolatos, a KAP részét képező uniós tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedések az egyik legfontosabb elemei a borászati ágazat számára előirányzott támogatási programoknak. A tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedések csak az eredetmegjelöléssel vagy oltalom alatt álló földrajzi árujelzővel rendelkező, illetve a borszőlő fajtájának jelzésével ellátott borokra alkalmazhatóak. Az egyszerű programok esetében az adott programnak valamely másik mezőgazdasági termékre vagy élelmiszerre is ki kell terjednie. Hasonlóképpen, az 508/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (6) a halászati és akvakultúra-termékek promóciójáról rendelkezik. Következésképpen indokolt, hogy az 1379/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (7) I. mellékletében felsorolt halászati és akvakultúra-termékek csak abban az egyetlen esetben képezhessék valamely, e rendszer keretében megvalósuló tájékoztatásnyújtási vagy promóciós intézkedés tárgyát, ha valamely másik mezőgazdasági termékhez vagy élelmiszerhez kapcsolódnak.
(10)
Az uniós minőségrendszerek és a tagállamok által elismert minőségrendszerek hatálya alá tartozó termékekre alkalmazhatók a tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedések, mivel az ilyen rendszerek biztosítékokat adnak a fogyasztóknak a termék vagy az alkalmazott termelési folyamat minősége és jellemzői tekintetében, hozzáadott értéket teremtenek az érintett termékek esetében és növelik azok piaci lehetőségeit. Hasonlóképpen, az ökológiai termelési módszerre, valamint a legkülső régiókra jellemző minőségi mezőgazdasági termékek emblémájára is alkalmazhatók a tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedések.
(11)
A 2001-2011-es időszakban a tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedésekre előirányzott költségvetésen belül csak 30 %-ot tett ki a harmadik országbeli piacokat célzó intézkedésekre fordított összegek aránya, miközben e piacok jelentős növekedési potenciált rejtenek magukban. Ezért szükség van olyan szabályokra, amelyek - különösen nagyobb mértékű pénzügyi támogatás nyújtása révén - ösztönzik az uniós mezőgazdasági termékekre vonatkozóan harmadik országokban végrehajtott tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedések számának növelését.
(12)
A végrehajtott tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedések hatékonyságának biztosítása érdekében azokat tájékoztatási és promóciós programok keretében kell megvalósítani. Ilyen programokat ezidáig szakmai vagy szakmaközi szervezetek nyújtottak be. A javasolt intézkedések számának növelése és minőségük javítása érdekében indokolt a kedvezményezettek körét az agrár-élelmiszer-ipari ágazatban működő olyan termelői szervezetekre és azok szövetségeire, csoportosulásokra és szervekre is kiterjeszteni, amelyek célja és tevékenysége a mezőgazdasági termékekkel kapcsolatos tájékoztatásnyújtásra és azok promóciójára irányul.
(13)
Az Unió által társfinanszírozott tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedéseknek konkrét uniós dimenzióval kell rendelkezniük. Ebből a célból, valamint annak érdekében, hogy ne aprózódjanak szét a finanszírozási eszközök, és hogy ezeken a mezőgazdasági termékekkel és bizonyos élelmiszerekkel kapcsolatos tájékoztatásnyújtásra és azok promóciójára irányuló intézkedéseken keresztül fokozódjon Európa láthatósága, indokolt kidolgozni egy munkaprogramot, amely meghatározza az intézkedések stratégiai prioritásait a megcélzandó közönség, termékek, rendszerek és piacok tekintetében, valamint a közlendő tájékoztató és promóciós üzenetek jellemzőit. A programot az e rendelet alapján meghatározott általános és konkrét célkitűzéseknek megfelelően kell kidolgozni, és a programnak a promóciós és tájékoztatási politika következetességének biztosítása érdekében figyelembe kell vennie a piacok által nyújtott lehetőségeket, továbbá a tagállamok és a piaci szereplők által a belső piacon és a harmadik országok piacain végrehajtott tevékenységek kiegészítésének és támogatásának szükségességét. E célból a program kidolgozásakor a Bizottságnak konzultálnia kell a tagállamokkal és az érdekelt felekkel.
(14)
A munkaprogramnak - többek között - súlyos piaci zavar, a fogyasztói bizalom elvesztése vagy egyéb konkrét problémák esetén alkalmazandó különleges rendelkezéseket kell tartalmaznia. Ezenfelül a Bizottságnak különösen szem előtt kell tartania a kis- és középvállalkozásoknak az 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (8) 219., 220. és 221. cikkében előírt rendkívüli intézkedések előnyeiből részesülő agrár-élelmiszer-ipari ágazatban játszott meghatározó szerepét, valamint - a harmadik országokat célzó intézkedések esetében - az Unió közös kereskedelempolitikájának hatálya alá tartozó szabadkereskedelmi megállapodásokat. A program kidolgozásakor a Bizottságnak figyelembe kell vennie a hegyvidéki területek, a szigetek és az Unió legkülső régióinak hátrányos helyzetét is.
(15)
A tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedések hatékony megvalósításának biztosítása érdekében a szóban forgó intézkedések végrehajtásával versenyeztetési eljárás útján kiválasztott végrehajtó szerveket kell megbízni. Kellően indokolt esetekben ugyanakkor a javaslattevő szervezeteknek lehetőséget kell biztosítani programjuk bizonyos részeinek közvetlen végrehajtására.
(16)
A Bizottságnak lehetőséget kell biztosítani arra, hogy saját kezdeményezésére hajtson végre tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedéseket - többek között magas szintű küldetéseket -, különösen abból a célból, hogy hozzájáruljon új piacok megnyitásához. A Bizottságnak lehetőséget kell biztosítani arra is, hogy saját kampányt folytathasson annak érdekében, hogy súlyos piaci zavar vagy a fogyasztói bizalom elvesztése esetén gyorsan és hatékonyan reagálhasson. Szükség esetén a Bizottságnak felül kell vizsgálnia az ilyen kampányok végrehajtását tervező saját kezdeményezéseit. Amennyiben az említett körülmények esetén a Bizottság intézkedéseket tesz, a folyamatban lévő egyszerű és összetett tájékoztatási és promóciós programok előirányzatai nem csökkenthetők.
(17)
A tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedéseken túlmenően szükség van arra, hogy a Bizottság uniós szintű technikai segítségnyújtási szolgáltatásokat fejlesszen ki és koordináljon, abból a célból, hogy segítséget nyújtson a gazdasági szereplőknek a társfinanszírozott programokban való részvételhez, hatékony kampányok megvalósításához, illetve exporttevékenységeik fejlesztéséhez. E szolgáltatásoknak magukban kell foglalniuk különösen olyan útmutatások rendelkezésre bocsátását, amelyek segítséget nyújtanak a lehetséges kedvezményezettnek az e politikához fűződő szabályok és eljárások betartásához.
(18)
Az uniós termékek harmadik országok piacain való promóciójával kapcsolatos törekvések az utánzatok és a hamisítványok miatt kialakuló versenyhelyzetben időnként zátonyra futnak. A Bizottság által kifejlesztett technikai segítségnyújtási szolgáltatások kiterjednének az ágazatnak nyújtott, az uniós termékek utánzatokkal és hamisítványokkal szembeni megvédésével kapcsolatos tanácsadásra is.
(19)
A KAP szabályozási környezetének egyszerűsítése fontos prioritás az Unió számára. Ezt a megközelítést e rendeletre is alkalmazni kell. Indokolt különösen felülvizsgálni a tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedések adminisztratív irányítására vonatkozó elveket abból a célból, hogy azok egyszerűbbekké váljanak, és hogy lehetővé váljon a Bizottság számára, hogy megállapítsa a programjavaslatok benyújtására, értékelésére és kiválasztására alkalmazandó szabályokat és eljárásokat. Ugyanakkor a Bizottságnak biztosítania kell, hogy a tagállamok időben tájékoztatást kapjanak valamennyi javasolt és kiválasztott programról. A tájékoztatásnak ki kell terjednie különösen a beérkezett javaslatok számára, az érintett tagállamokra és ágazatokra, valamint a javaslatok értékelésének eredményére.
(20)
A különböző tagállamok gazdasági szereplői közötti együttműködés lényeges mértékben hozzájárul az uniós hozzáadott érték növekedéséhez és az uniós mezőgazdasági termékek sokszínűségének fokozottabb láthatóvá tételéhez. Annak ellenére, hogy a különböző tagállamokban működő javaslattevő szervezetek által közösen kidolgozott programok elsőbbséget élveznek, az ilyen programokra fordított összegek a 2001-2011-es időszakban csupán 16 %-át tették ki a tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedésekre előirányzott költségvetésnek. Ebből következően indokolt olyan, különösen az összetett programok irányítását érintő új rendelkezéseket bevezetni, amelyek révén kiküszöbölhetők a megvalósításukat jelenleg akadályozó nehézségek.
(21)
Meg kell határozni a finanszírozásra vonatkozó szabályokat. Annak biztosítása érdekében, hogy az érdekelt javaslattevő szervezetek is osztozzanak a felelősségben, indokolt úgy rendelkezni, hogy főszabály szerint az Unió a programokhoz kapcsolódó költségeknek csupán egy részét fedezze. Azonban bizonyos, a KAP végrehajtásához nem kapcsolódó adminisztratív és személyzettel kapcsolatos költségek a tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedések szerves részét képezik, és esetükben biztosítani kell az uniós finanszírozásra való jogosultságot.
(22)
Minőségének javítása és eredményességének igazolása érdekében minden intézkedést nyomon kell követni és értékelni kell. Ezzel összefüggésben össze kell állítani a vonatkozó mutatók jegyzékét, és értékelni kell a promóciós politika által a stratégiai célkitűzések tekintetében kifejtett hatást. A Bizottságnak létre kell hoznia a szóban forgó politika nyomonkövetési és értékelési keretét, amelynek összhangban kell állnia a KAP közös nyomonkövetési és értékelési keretével.
(23)
E rendelet egyes nem alapvető rendelkezéseinek kiegészítése, illetve módosítása érdekében a Bizottságnak felhatalmazást kell kapnia arra, hogy az EUMSZ 290. cikkének megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el. E felhatalmazásnak - az e rendelet I. mellékletében szereplő lista kiegészítéseként - ki kell terjednie a javaslattevő szervezetek támogathatósági kritériumaira, a végrehajtó szervek kiválasztására irányuló versenyeztetési eljárás feltételeire, az egyszerű programok esetében alkalmazandó konkrét támogathatósági feltételekre, a tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedések költségeire, az adminisztratív és személyzettel kapcsolatos költségekre és a 3/2008/EK rendeletből e rendeletbe való átmenet megkönnyítésére irányuló rendelkezésekre. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munka során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten is. A felhatalmazáson alapuló jogi aktus elkészítésekor és szövegezésekor a Bizottságnak gondoskodnia kell a vonatkozó dokumentumoknak az Európai Parlament és a Tanács részére történő egyidejű, időben történő és megfelelő továbbításáról.
(24)
E rendelet végrehajtása egységes feltételeinek biztosítása érdekében a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni a következőkre vonatkozóan: a kereskedelmi márkáknak termékbemutatók és -kóstolók alkalmával, illetve a tájékoztató és promóciós anyagokon történő feltüntetésére, valamint az eredetnek a tájékoztató és promóciós anyagokon történő feltüntetésére vonatkozó részletes szabályok; az éves munkaprogramok; az egyszerű programok kiválasztása; az arra vonatkozó részletes szabályok, hogy milyen feltételek mellett engedélyezhető a javaslattevő szervezetnek az egyszerű program bizonyos részeinek végrehajtása; az egyszerű programok végrehajtásának, nyomon követésének és ellenőrzésének szabályai; az e rendelet alapján kiválasztott egyszerű programok végrehajtására vonatkozó szerződések megkötésével kapcsolatos szabályok; továbbá a programok által kifejtett hatások értékelésének közös kerete, valamint a kapcsolódó mutatók rendszere. E hatásköröket a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (9) megfelelően kell gyakorolni.
(25)
Mivel - figyelembe véve a promóciós politika és a KAP egyéb eszközei között fennálló kapcsolatokat, valamint az uniós finanszírozás többéves garanciáját és egyértelműen meghatározott prioritásokra történő összpontosítását - e rendelet céljait a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért azok uniós szinten jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez a rendelet nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Tárgy
Ez a rendelet meghatározza azokat a feltételeket, amelyek mellett a belső piacon vagy harmadik országokban végrehajtott, mezőgazdasági termékekre és egyes, mezőgazdasági termékekből előállított élelmiszerekre vonatkozó tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedések (a továbbiakban: tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedések) teljes egészükben vagy részben az Unió költségvetéséből finanszírozhatók.
2. cikk
A tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedések általános és konkrét célkitűzései
(1) A tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedések általános célkitűzése, hogy megerősítsék az uniós mezőgazdasági ágazat versenyképességét.
(2) A tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedések konkrét célkitűzései:
a)
az uniós mezőgazdasági termékek értékei és az uniós termelési módszerekre alkalmazandó magas minőségi követelmények ismertségének növelése;
b)
az uniós mezőgazdasági termékek és bizonyos élelmiszerek versenyképességének és fogyasztásának növelése, illetve azok ismertségének növelése mind az Unión belül, mind pedig azon kívül;
c)
az uniós minőségrendszerek ismertségének és elismertségének növelése;
d)
az uniós mezőgazdasági termékek és bizonyos élelmiszerek piaci részesedésének növelése, külön figyelmet fordítva a legnagyobb növekedési potenciállal rendelkező harmadik országbeli piacokra;
e)
a rendes piaci feltételek visszaállítása súlyos piaci zavar, a fogyasztói bizalom elvesztése vagy egyéb konkrét problémák esetén.
3. cikk
A tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedések leírása
A tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedések célja:
a)
az uniós mezőgazdasági termelési módszerek sajátosságainak kiemelése, különösen az élelmiszerek biztonságosságával, a nyomon követhetőséggel, az eredetiséggel, a címkézéssel, a tápértékkel, valamint az egészséggel, az állatjóléttel, a környezet tiszteletben tartásával, a fenntarthatósággal, valamint a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek sajátosságaival - különösen a minőségükkel, ízükkel, sokszínűségükkel és hagyományaikkal - kapcsolatosan;
b)
az európai oltalom alatt álló eredetmegjelölések, az oltalom alatt álló földrajzi jelzések és a hagyományos különleges termékek eredetiségére vonatkozó figyelemfelhívás.
Az említett intézkedések elsősorban PR-tevékenységekből és tájékoztatási kampányokból állnak, illetve megvalósíthatók nemzeti, európai és nemzetközi jelentőségű rendezvényeken, vásárokon és kiállításokon való részvétel formájában is.
4. cikk
Az intézkedések jellemzői
(1) A tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedések nem helyezhetnek előtérbe bizonyos márkákat. Mindazonáltal bemutatók és kóstolók alkalmával, valamint a tájékoztató és promóciós anyagokon a kereskedelmi márkák feltüntethetők, feltéve, hogy nem sérül a megkülönböztetés tilalmának elve, és az intézkedések általános, nem egy márkát előtérbe helyező jellege nem módosul. A megkülönböztetés tilalmának elve alkalmazandó, biztosítva a javaslattevő szervezetek valamennyi márkájára alkalmazott egyenlő bánásmódot és az azokhoz való egyenlő hozzáférést, valamint a tagállamok közötti egyenlő bánásmódot. Valamennyi márkának egyformán láthatónak kell lennie, és azok grafikai megjelenítésének kisebb formátumot kell használnia, mint a kampány fő uniós üzenetének. Több márkát kell feltüntetni, kivéve kellően indokolt, az érintett tagállamok sajátos helyzetéből fakadó körülmények esetén.
(2) A tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedések nem helyezhetnek előtérbe bizonyos eredeteket. Az ilyen intézkedések nem irányulhatnak arra, hogy pusztán a termék eredetére való hivatkozással ösztönözzenek valamely termék fogyasztására. Mindazonáltal a termékek eredete feltüntethető a tájékoztató és promóciós anyagokon a következő szabályok szerint:
a)
a belső piacon az eredet megjelölése mindig másodlagos kell, hogy legyen a kampány fő uniós üzenetéhez képest;
b)
harmadik országokban az eredet megjelölését ugyanazon a szinten lehet feltüntetni, mint a kampány fő uniós üzenetét;
c)
az 5. cikk (4) bekezdésének a) pontjában említett minőségrendszerek által elismert termékek esetében az elnevezésben nyilvántartott eredet korlátozás nélkül feltüntethető.
(3) A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogad el, amelyekben részletes szabályokat határoz meg az alábbiak tekintetében:
a)
a kereskedelmi márkáknak bemutatók és kóstolók alkalmával, valamint a tájékoztató és promóciós anyagokon történő feltüntetése az (1) bekezdésben említetteknek megfelelően, továbbá azon egységes feltételek, amelyek mellett egy márka önmagában feltüntethető; valamint
b)
a termékek eredetének feltüntetése a tájékoztató és promóciós anyagokon a (2) bekezdésben említetteknek megfelelően.
Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 23. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
5. cikk
Támogatható termékek és rendszerek
(1) A tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedések a következő termékekre terjedhetnek ki:
a)
az EUMSZ I. mellékletében felsorolt termékek, a dohány kivételével;
b)
az e rendelet I. mellékletében felsorolt termékek;
c)
a 110/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (10) alapján oltalom alatt álló földrajzi árujelzővel ellátott szeszes italok.
(2) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy - a piaci fejlemények figyelembevétele érdekében - a 22. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az e rendelet I. mellékletében szereplő lista élelmiszerekkel történő kiegészítésére.
(3) Az (1) bekezdés ellenére:
a)
a tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedések csak az eredetmegjelöléssel vagy oltalom alatt álló földrajzi árujelzővel rendelkező, illetve a borszőlő fajtájának jelzésével ellátott borokra terjedhetnek ki; a 6. cikk (3) bekezdésében említett egyszerű programok esetében az adott programnak az (1) bekezdés a) és b) pontjában említett egyéb termékekre is ki kell terjednie;
b)
az (1) bekezdés c) pontjában említett szeszes italok, az e bekezdés a) pontjában említett borok és a sörök tekintetében a belső piacot célzó intézkedések a fogyasztóknak a (4) bekezdésben említett rendszerekkel és az említett italok felelősségteljes fogyasztásával kapcsolatos tájékoztatására korlátozódnak;
c)
az 1379/2013/EU rendelet I. mellékletében felsorolt halászati és akvakultúra-termékekre csak akkor alkalmazhatók tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedések, ha az adott program az (1) bekezdésben említett egyéb termékekre is kiterjed.
(4) A tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedések a következő rendszerekre terjedhetnek ki:
a)
az 1151/2012/EU rendeletben, a 110/2008/EK rendeletben és az 1308/2013/EU rendelet 93. cikkében meghatározott minőségrendszerek;
b)
a 834/2007/EK tanácsi rendeletben (11) meghatározott ökológiai termelési módszer;
c)
az Unió legkülső régióira jellemző minőségi mezőgazdasági termékekre vonatkozó, a 228/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (12) 21. cikke szerinti embléma;
d)
az 1305/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (13) 16. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja szerinti minőségrendszerek.
II. FEJEZET
A TÁJÉKOZTATÁSNYÚJTÁSI ÉS PROMÓCIÓS INTÉZKEDÉSEK VÉGREHAJTÁSA
1. SZAKASZ
Közös rendelkezések
6. cikk
Az intézkedések típusai
(1) A tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedések a következő formákban valósulhatnak meg:
a)
tájékoztatási és promóciós programok (a továbbiakban: programok), valamint
b)
a Bizottságnak a 9. cikkben említett kezdeményezésére meghozott intézkedések.
(2) A programok egymással összefüggő intézkedések együtteséből állnak, és végrehajtásuk időtartama egytől három évig terjedhet.
(3) Az egyszerű programokat - amelyek további részleteit e fejezet 2. szakasza tartalmazza - egy vagy több, a 7. cikk (1) bekezdésének a), c) vagy d) pontjában említett és ugyanazon tagállamból származó javaslattevő szervezet nyújthatja be.
(4) Az összetett programokat, amelyek további részleteit e fejezet 3. szakasza tartalmazza:
a)
legalább kettő, a 7. cikk (1) bekezdésének a), c) vagy d) pontjában említett és legalább két tagállamból származó javaslattevő szervezet, vagy
b)
egy vagy több, a 7. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett uniós szervezet nyújthatja be.
7. cikk
Javaslattevő szervezetek
(1) A következő szervezetek nyújthatnak be programjavaslatot:
a)
egy tagállamban letelepedett és abban a tagállamban az érintett ágazatban vagy ágazatokban reprezentatívnak minősülő szakmai vagy szakmaközi szervezetek és különösen az 1308/2013/EU rendelet 157. cikke szerinti szakmaközi szervezetek és az 1151/2012/EU rendelet 3. cikkének 2. pontjában meghatározott csoportosulások, amennyiben azok reprezentatívnak minősülnek az utóbbi rendelet értelmében oltalmat élvező olyan elnevezés vonatkozásában, amelyre az adott program kiterjed;
b)
uniós szinten az érintett ágazatban vagy ágazatokban reprezentatívnak minősülő uniós szakmai vagy szakmaközi szervezetek;
c)
az 1308/2013/EU rendelet 152. és 156. cikke szerinti, egy tagállam által elismert termelői szervezetek és termelői szervezetekből álló társulások;
d)
az agrár-élelmiszer-ipari ágazatban működő szervek, amelyek célja és tevékenysége az, hogy a mezőgazdasági termékekről tájékoztatást nyújtsanak és promotálják azokat, és amelyeket az érintett tagállam egyértelműen meghatározott, közfeladat ellátására vonatkozó feladattal bízott meg ezen a területen; e szerveknek legalább 2 évvel a 8. cikk (2) bekezdésében említett javaslattételi felhívás időpontja előtt jogszerűen letelepedettnek kell lenniük az adott tagállamban.
(2) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 22. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el azon konkrét feltételek meghatározására, amelyeknek megfelelően az (1) bekezdésben említett valamennyi javaslattevő szervezet, csoportosulás és szerv programot nyújthat be. Ezek a feltételek különösen az említett szervezetek, csoportosulások és szervek reprezentativitását és a program kiterjedt hatókörét biztosítják.
8. cikk
Éves munkaprogram
(1) A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogad el, amelyekben meghatározza minden egyes évre az éves munkaprogramot, megjelölve a megvalósítandó operatív célkitűzéseket, az operatív prioritásokat, a várt eredményeket, a végrehajtás módját és a finanszírozási tervben előirányzott teljes összeget. Az éves munkaprogram és különösen annak operatív prioritásai megfelelnek a 2. cikkben megállapított általános és konkrét célkitűzéseknek. Így különösen a programnak ideiglenes, konkrét szabályokat kell tartalmaznia a súlyos piaci zavar, a fogyasztói bizalom elvesztése vagy a 2. cikk (2) bekezdésének e) pontjában említett egyéb konkrét problémák esetén történő fellépésre vonatkozóan. A munkaprogram tartalmazza továbbá a fő értékelési kritériumokat, a finanszírozandó intézkedések leírását, az egyes intézkedéstípusokhoz rendelt összegek megjelölését, a végrehajtás indikatív ütemtervét, valamint a támogatások vonatkozásában az Unió által nyújtott pénzügyi hozzájárulás maximális arányát. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 23. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(2) Az (1) bekezdésben említett munkaprogram végrehajtása céljából a Bizottság az egyszerű és az összetett programok esetében egyaránt javaslattételi felhívásokat tesz közzé a 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet (14) I. részének VI. címével összhangban.
9. cikk
A Bizottság által kezdeményezett intézkedések
(1) A Bizottság végrehajthat a 3. cikk szerinti tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedéseket, többek között kampányokat súlyos piaci zavar, a fogyasztói bizalom elvesztése vagy a 2. cikk (2) bekezdésének e) pontjában említett egyéb konkrét problémák esetén. Ezek az intézkedések többek között magas szintű küldetések, valamint nemzetközi jelentőségű kereskedelmi vásárokon és kiállításokon való részvétel formájában, standok felállítása révén, illetve olyan műveleteken keresztül valósíthatók meg, amelyek célja az, hogy kedvező képet alakítsanak ki az uniós termékekről.
(2) A Bizottság technikai segítségnyújtási szolgáltatásokat fejleszt ki, különösen az alábbi célokkal:
a)
a különböző piacok megismerésének elősegítése, kereskedelmi feltáró látogatások révén is;
b)
a tájékoztatási és promóciós politika mentén szerveződő dinamikus szakmai hálózat fenntartása, ezen belül az ágazatnak szóló tanácsadás az utánzatok és a hamisítványok jelentette veszélyekről harmadik országokban, valamint
c)
a programok kidolgozásához és megvalósításához kapcsolódó uniós szabályok ismertségének javítása céljából.
10. cikk
A kettős finanszírozás tilalma
Azok a tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedések, amelyek e rendelet alapján finanszírozásban részesülnek, az Unió költségvetéséből semmilyen más finanszírozásban nem részesülhetnek.
2. SZAKASZ
Az egyszerű programok végrehajtása és irányítása
11. cikk
Az egyszerű programok kiválasztása
(1) A Bizottság értékeli és kiválasztja az egyszerű programokra a 8. cikk (2) bekezdésében említett javaslattételi felhívás alapján benyújtott javaslatokat. A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 22. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az egyszerű programok tekintetében a konkrét támogathatósági feltételek meghatározására.
(2) A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogad el, amelyekben meghatározza a kiválasztott egyszerű programokat, az azokon esetlegesen végrehajtandó módosításokat, valamint a kapcsolódó költségvetéseket. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 23. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
12. cikk
Az egyszerű programok kiválasztásáról nyújtandó tájékoztatás
A Bizottság a 23. cikkben említett bizottságnak, és ezáltal a tagállamoknak kellő időben tájékoztatást nyújt az összes javasolt vagy kiválasztott programról.
A 966/2012/EU, Euratom rendelet sérelme nélkül a Bizottság különösen az alábbiakkal kapcsolatban nyújt tájékoztatást:
a)
a beérkezett javaslatok száma, a javaslattevő szervezetek letelepedési helye szerinti tagállamok megjelölése, az érintett ágazatok, valamint a megcélzott piac, illetve piacok;
b)
a javaslatok értékelésének eredménye és azok összefoglaló bemutatása.
13. cikk
Az egyszerű programok végrehajtásával megbízott szervek
(1) A kiválasztott egyszerű programokat végrehajtó szerveket az intézkedések hatékony módon történő végrehajtásának biztosítása céljából a javaslattevő szervezet jelöli ki, megfelelő módon lebonyolított versenyeztetési eljárást követően.
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 22. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az első albekezdésben említett végrehajtó szervek kiválasztására irányuló versenyeztetési eljárás feltételeinek meghatározására.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérve a program bizonyos részeit a javaslattevő szervezet saját maga végrehajthatja olyan feltételektől függően, amelyek ahhoz kapcsolódnak, hogy a javaslattevő szervezet milyen tapasztalatokkal rendelkezik ilyen intézkedések végrehajtásában, a szokásos piaci árakhoz képest mennyibe kerülnek az intézkedések és a javaslattevő szervezet által végrehajtott programrésznek mekkora a részesedése a felszámolt teljes költségekhez viszonyítva.
A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogad el, amelyekben meghatározza azokat a részletes szabályokat, amelyek alapján a javaslattevő szervezet számára engedélyezhető, hogy a program bizonyos részeit saját maga hajtsa végre. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 23. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
14. cikk
Az egyszerű programok végrehajtása, nyomon követése és ellenőrzése
(1) A 11. cikkben foglaltak szerint kiválasztott egyszerű programok megfelelő végrehajtásáért és az azokkal kapcsolatos kifizetések teljesítéséért az érintett tagállamok felelősek. A tagállamok biztosítják, hogy a szóban forgó programok keretében készült tájékoztató és promóciós anyagok megfeleljenek az uniós jognak.
A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogad el, amelyekben meghatározza az e rendelet alapján kiválasztott egyszerű programok végrehajtásának, nyomon követésének és ellenőrzésének részletes szabályait, valamint az ezen programok végrehajtása céljából történő szerződéskötésekre vonatkozó szabályokat. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 23. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(2) A tagállamok az 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (15) és az (1) bekezdés alapján elfogadandó végrehajtási jogi aktusoknak megfelelően gondoskodnak az egyszerű programok végrehajtásáról, valamint nyomon követik és ellenőrzik azokat.
15. cikk
Az egyszerű programokra vonatkozó pénzügyi rendelkezések
(1) Az Unió által a belső piaci egyszerű programokhoz nyújtott pénzügyi hozzájárulás mértéke a támogatható kiadások 70 %-a. Az Unió által a harmadik országbeli egyszerű programokhoz nyújtott pénzügyi hozzájárulás mértéke a támogatható kiadások 80 %-a. A kiadások fennmaradó része kizárólag a javaslattevő szervezeteket terheli.
(2) Az (1) bekezdésben említett százalékos arányok 85 %-ra emelkednek súlyos piaci zavar, a fogyasztói bizalom elvesztése vagy a 2. cikk (2) bekezdésének e) pontjában említett egyéb konkrét problémák esetén.
(3) Az (1) és (2) bekezdéstől eltérve a tagállamokban letelepedett azon javaslattevő szervezetek tekintetében, amelyek 2014. január 1-jén vagy azt követően az EUMSZ 136. és 143. cikkének megfelelően pénzügyi támogatásban részesülnek, az (1) bekezdésben említett százalékos arányok 75 %, illetve 85 %, a (2) bekezdésben említett százalékos arány pedig 90 %.
Az első albekezdés csak azokra a programokra alkalmazandó, amelyek vonatkozásában a Bizottság határozatot hozott azon időpont előtt, amelytől kezdődően az érintett tagállam már nem részesül ilyen pénzügyi támogatásban.
(4) A tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedések eredményeit értékelő, a 25. cikkben említett közös keretnek megfelelően elkészített tanulmányokhoz a szóban forgó egyszerű programra vonatkozókhoz hasonló feltételek mellett nyújtható uniós finanszírozás.
(5) A programok kiválasztásához kapcsolódó szakértői díjakat az 1306/2013/EU rendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja alapján teljes mértékben az Unió finanszírozza.
(6) Az egyszerű programok megfelelő végrehajtásának biztosítása érdekében a javaslattevő szervezeteknek biztosítékot kell nyújtaniuk.
(7) Az egyszerű programok alapján végrehajtott tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedéseket az 1306/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének c) pontja alapján az Unió finanszírozza.
(8) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 22. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el azokra a konkrét feltételekre vonatkozóan, amelyeknek megfelelően a tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedések költségei és - szükség esetén - az adminisztratív és személyzettel kapcsolatos költségek uniós finanszírozásban részesülhetnek.
3. SZAKASZ
Az összetett programok és a bizottság által kezdeményezett intézkedések végrehajtása és irányítása
16. cikk
Finanszírozási formák
(1) A finanszírozás a 966/2012/EU, Euratom rendeletben előírt formák valamelyikében valósulhat meg, és a következőkből állhat:
a)
az összetett programokhoz nyújtott támogatások;
b)
a Bizottság által kezdeményezett intézkedésekhez kapcsolódó beszerzések.
(2) Az összetett programok alapján vagy a Bizottság kezdeményezésére végrehajtott tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedéseket az 1306/2013/EU rendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja alapján az Unió finanszírozza.
17. cikk
Az összetett programok értékelése
Az összetett programokra vonatkozó javaslatok értékelése és kiválasztása a 8. cikk (2) bekezdésében említett javaslattételi felhívásban szereplő kritériumok alapján történik.
18. cikk
Az összetett programok végrehajtásáról nyújtandó tájékoztatás
A Bizottság a 23. cikkben említett bizottságnak, és ezáltal a tagállamoknak kellő időben tájékoztatást nyújt az összes javasolt vagy kiválasztott programról.
19. cikk
Az összetett programokra vonatkozó pénzügyi rendelkezések
(1) Az Unió által az összetett programokhoz nyújtott pénzügyi hozzájárulás mértéke a támogatható kiadások 80 %-a. A kiadások fennmaradó része kizárólag a javaslattevő szervezeteket terheli.
(2) Az (1) bekezdésben említett százalékos arány 85 %-ra emelkedik súlyos piaci zavar, a fogyasztói bizalom elvesztése vagy a 2. cikk (2) bekezdésének e) pontjában említett egyéb konkrét problémák esetén.
(3) Az (1) és (2) bekezdéstől eltérve a tagállamokban letelepedett azon javaslattevő szervezetek tekintetében, amelyek 2014. január 1-jén vagy azt követően az EUMSZ 136. és 143. cikkének megfelelően pénzügyi támogatásban részesülnek, az (1) és (2) bekezdésben említett százalékos arányok 85 %, illetve 90 %.
Az első albekezdés csak azokra a programokra alkalmazandó, amelyek vonatkozásában a Bizottság határozatot hozott azon időpont előtt, amelytől kezdődően az érintett tagállam már nem részesül ilyen pénzügyi támogatásban.
20. cikk
Közbeszerzés a Bizottság által kezdeményezett intézkedések esetében
A Bizottság által saját nevében vagy a tagállamokkal közösen végrehajtott közbeszerzésekre alkalmazni kell a 966/2012/EU, Euratom rendelet és az 1268/2012/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (16) közbeszerzésre vonatkozó szabályait.
21. cikk
Az Unió pénzügyi érdekeinek védelme
(1) A Bizottság megfelelő intézkedésekkel - csalás, korrupció és más jogellenes cselekmények elleni megelőző intézkedések alkalmazásával, hatékony ellenőrzésekkel, szabálytalanság feltárása esetén a jogtalanul kifizetett összegek visszafizettetésével, valamint szükség esetén hatékony, arányos és visszatartó erejű adminisztratív és pénzügyi szankciókkal - biztosítja, hogy az Unió pénzügyi érdekei az e szakasz alapján finanszírozott intézkedések végrehajtása során ne sérüljenek.
(2) A Bizottság vagy képviselői és a Számvevőszék hatáskörrel rendelkeznek arra, hogy dokumentumok alapján és helyszíni ellenőrzés révén ellenőrizzék az uniós finanszírozásban részesülő kedvezményezetteket, vállalkozókat és alvállalkozókat.
(3) Az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) jogosult a 883/2013/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendeletben (17) és a 2185/96/Euratom, EK tanácsi rendeletben (18) meghatározott rendelkezéseknek és eljárásoknak megfelelően ellenőrzéseket, köztük helyszíni ellenőrzéseket és vizsgálatokat végezni annak megállapítása érdekében, hogy valamely, az uniós finanszírozást érintő támogatási megállapodással, támogatási határozattal vagy szerződéssel kapcsolatban csalás, korrupció vagy bármely egyéb jogellenes tevékenység révén sérültek-e az Unió pénzügyi érdekei.
(4) Az (1), a (2) és a (3) bekezdés sérelme nélkül valamely e rendelet szerinti program végrehajtása keretében született, harmadik országokkal és nemzetközi szervezetekkel kötött együttműködési megállapodásokban, szerződésekben, támogatási megállapodásokban és támogatási határozatokban kifejezetten rendelkezni kell arról, hogy a Bizottság, a Számvevőszék és az OLAF saját hatáskörével összhangban elvégezheti az említett ellenőrzéseket és vizsgálatokat.
III. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
1. SZAKASZ
Felhatalmazás és végrehajtási rendelkezések
22. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1) A Bizottság az e cikkben meghatározott feltételek mellett felhatalmazást kap felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására.
(2) A Bizottságnak az 5. cikk (2) bekezdésében, a 7. cikk (2) bekezdésében, a 11. cikk (1) bekezdésében, a 13. cikk (1) bekezdésében, a 15. cikk (8) bekezdésében és a 29. cikk (2) bekezdésében említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására vonatkozó felhatalmazása ötéves időtartamra szól 2014. november 24-től kezdődő hatállyal. A Bizottság legkésőbb kilenc hónappal az ötéves időtartam vége előtt jelentést készít a felhatalmazásról. Amennyiben az Európai Parlament vagy a Tanács nem ellenzi a meghosszabbítást legkésőbb három hónappal az egyes időtartamok vége előtt, akkor a felhatalmazás hallgatólagosan meghosszabbodik a korábbival megegyező időtartamra.
(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja az 5. cikk (2) bekezdésében, a 7. cikk (2) bekezdésében, a 11. cikk (1) bekezdésében, a 13. cikk (1) bekezdésében, a 15. cikk (8) bekezdésében és a 29. cikk (2) bekezdésében említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban megjelölt felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon, vagy a benne megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(4) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti az Európai Parlamentet és a Tanácsot e jogi aktus elfogadásáról.
(5) Az e rendelet értelmében elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő két hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt ellene kifogást, illetve ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam két hónappal meghosszabbodhat.
23. cikk
Bizottság
(1) A Bizottságot az 1308/2013/EU rendelet 229. cikkével létrehozott, a mezőgazdasági piacok közös szervezésével foglalkozó bizottság segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottságnak minősül.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
2. SZAKASZ
Konzultáció, értékelés és jelentéstétel
24. cikk
Konzultáció
A Bizottság e rendelet végrehajtásának keretében konzultálhat a 2013/767/EU bizottsági határozat (19) alapján létrehozott, minőséggel és promócióval foglalkozó civil párbeszédben részt vevő csoporttal.
25. cikk
Az intézkedések hatása értékelésének közös kerete
A közös agrárpolitika nyomon követésének és értékelésének az 1306/2013/EU rendelet 110. cikkében meghatározott közös keretével összhangban a Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogad el, amelyekben meghatározza az e rendelet alapján finanszírozott tájékoztatási és promóciós programok hatásainak értékelésére szolgáló közös keretet, valamint a kapcsolódó mutatók rendszerét. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 23. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
Valamennyi érintett fél közli a Bizottsággal az intézkedések hatásainak értékeléséhez szükséges összes adatot és információt.
26. cikk
Jelentéstétel
(1) A Bizottság 2018. december 31-ig időközi jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak e rendelet alkalmazásáról. Ez az időközi jelentés az intézkedések különböző tagállamok általi alkalmazásának mértékét, valamint szükség esetén a megfelelő javaslatokat is tartalmazza.
(2) A Bizottság 2020. december 31-ig jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak e rendelet alkalmazásáról, szükség esetén megfelelő javaslatokkal.
3. SZAKASZ
Állami támogatás, hatályon kívül helyező és átmeneti rendelkezések, hatálybalépés és alkalmazás
27. cikk
Állami támogatás
Az 1308/2013/EU rendelet 211. cikkének (1) bekezdésétől és az 1184/2006/EK tanácsi rendelet (20) 3. cikkétől eltérve, valamint az EUMSZ 42. cikkének első bekezdése értelmében az EUMSZ 107., 108. és 109. cikke nem alkalmazandó sem a tagállamok által e rendelet alapján és e rendelet rendelkezéseinek megfelelően teljesített kifizetésekre, sem a tagállamok adójellegű bevételeiből, kötelező hozzájárulásaiból vagy más pénzügyi eszközeiből származó pénzügyi hozzájárulásokra az olyan uniós támogatásban részesíthető programok esetében, amelyeket a Bizottság e rendelettel összhangban kiválasztott.
28. cikk
Hatályon kívül helyezés
A 3/2008/EK rendelet hatályát veszti.
A hatályon kívül helyezett rendeletre vonatkozó hivatkozásokat e rendeletre vonatkozó hivatkozásoknak kell tekinteni, és az e rendelet II. mellékletében szereplő megfelelési táblázat szerint kell értelmezni.
29. cikk
Átmeneti rendelkezések
(1) Továbbra is a 3/2008/EK rendeletet kell alkalmazni azon tájékoztatásnyújtási és promóciós intézkedések tekintetében, amelyek finanszírozásáról a Bizottság 2015. december 1-e előtt határozott.
(2) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 22. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a 3/2008/EK rendelet és e rendelet alkalmazása közötti zökkenőmentes átmenet biztosítására.
30. cikk
Hatálybalépés és alkalmazás
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2015. december 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2014. október 22-én.