PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1241/2012
ze dne 11. prosince 2012,
kterým se mění prováděcí nařízení (EU) č. 1138/2011 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímního cla z dovozu některých mastných alkoholů a jejich směsí pocházejících z Indie, Indonésie a Malajsie
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 9 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí (dále jen „Komise“) po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V srpnu 2010 Komise prostřednictvím oznámení o zahájení řízení zveřejněným dne 13. srpna 2010 (2) zahájila řízení s ohledem na dovoz některých mastných alkoholů a jejich směsí (dále jen „mastné alkoholy“) pocházejících z Indie, Indonésie a Malajsie (dále jen „dotčené země“).
(2)
V květnu 2011 uložila Komise nařízením (EU) č. 446/2011 (3) (dále jen „prozatímní nařízení“) prozatímní antidumpingové clo na dovoz mastných alkoholů pocházejících z Indie, Indonésie a Malajsie a v listopadu 2011 bylo na stejný dovoz uloženo konečné antidumpingové clo prováděcím nařízením Rady (EU) č. 1138/2011 (4) (dále jen „konečné nařízení“).
(3)
Dne 21. ledna 2012, společnost PT Ecogreen Oleochemicals, indonéský vyvážející výrobce mastných alkoholů, společnost Ecogreen Oleochemicals (Singapur) Pte. Ltd a společnost Ecogreen Oleochemicals GmbH (dále společně označené jako „skupina Ecogreen“) podaly u Tribunálu žalobu (věc T-28/12) na zrušení konečného nařízení, pokud jde o uložení antidumpingového cla ve vztahu ke skupině Ecogreen. Skupina Ecogreen napadla úpravu své vývozní ceny provedené na základě čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení za účelem srovnání této vývozní ceny s běžnou hodnotou.
(4)
Dne 16. února 2012 rozhodl Soudní dvůr ve spojených věcech C-191/09 P a C-200/09 P Rada Evropské unie a Evropská komise v. Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) a Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT). Soudní dvůr zamítl hlavní kasační opravné prostředky a vedlejší kasační opravné prostředky proti rozhodnutí Tribunálu ve věci T-249/06 Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) a Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT) v. Rada Evropské unie. Tribunál zrušil článek 1 nařízení Rady (ES) č. 954/2006 (5), pokud jde o společnost Interpipe NTRP VAT, mimo jiné z důvodu zjevně nesprávného posouzení při provádění úpravy na základě čl. 2 odst. 10 písm. i), a pokud jde o společnost Interpipe Niko Tube ZAT, na základě jiných důvodů.
(5)
Vzhledem k tomu, že faktické okolnosti, pokud jde o úpravu provedenou podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení, zejména kombinace těchto faktorů: objem přímého prodeje do třetích zemí nižší než 8 % (1-5 %) veškerého vývozu; existence společného vlastnictví/kontroly obchodníka a vyvážejícího výrobce; povaha funkcí obchodníka a vyvážejícího výrobce, jsou v případě skupiny Ecogreen podobné jako v případě společnosti Interpipe NTRP VAT, je považováno za vhodné znovu vypočítat dumpingové rozpětí pro skupinu Ecogreen, aniž by byla provedena úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i), a odpovídajícím způsobem změnit konečné nařízení.
A. NOVÉ POSOUZENÍ ZJIŠTĚNÍ NA ZÁKLADĚ ROZSUDKU TRIBUNÁLU
(6)
Na základě zrušení úpravy podle čl. 2 odst. 10 písm. i) činí dumpingové rozpětí stanovené pro skupinu Ecogreen, vyjádřené jako procentní podíl z dovozní ceny CIF na hranice Unie před proclením, méně než 2 %, a proto se v souladu s čl. 9 odst. 3 základního nařízení považuje za zanedbatelné. S ohledem na tyto okolnosti by šetření týkající se skupiny Ecogreen mělo být zastaveno, aniž by byla uložena jakákoli opatření.
(7)
Dumpingové rozpětí pro všechny společnosti v Indonésii jiné než pro vyvážejícího výrobce s individuálním rozpětím, stanovené na základě největšího dumpingového rozpětí spolupracujícího indonéského vyvážejícího výrobce, by mělo být přezkoumáno s přihlédnutím k nově vypočtenému dumpingovému rozpětí pro skupinu Ecogreen.
B. POSKYTNUTÍ INFORMACÍ
(8)
Dotčené zúčastněné strany byly informovány o návrhu týkajícím se přezkumu sazeb antidumpingového cla prostřednictvím dvou dokumentů, prvního ze dne 13. června 2012 a druhého ze dne 25. září 2012. Všem stranám byla také poskytnuta lhůta, ve které mohly po obdržení jednotlivých dokumentů poskytujících příslušné informace vznést námitky v souladu se základním nařízením.
(9)
Vyjádření k dokumentu ze dne 13. června 2012 zaslala společnost P.T. Musim Mas (PTMM), druhý vyvážející výrobce v Indonésii, jakož i jeden výrobce v Unii a jeden vyvážející výrobce v Malajsii. Společnost PTMM rovněž požádala o slyšení před útvary Komise a toto slyšení jí bylo umožněno.
(10)
Společnost PTMM, pro kterou byla rovněž provedena úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i), namítala, že rozsudek Soudního dvora ve spojených věcech C-191/09 P a C-200/09 P by měl vést k novému výpočtu jejího dumpingové rozpětí podobně jako u skupiny Ecogreen, aniž by byla provedena úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i), neboť v případě, že je vytvořena jediná hospodářská entita, která se skládá z vyvážejícího výrobce a obchodníka, není možné provést úpravy podle čl. 2 odst. 10 písm. i). Společnost rovněž tvrdila, že důkazní břemeno týkající se nutnosti provedení úpravy nesou orgány, přičemž v případě společnosti PTMM tuto nutnost neprokázaly. Společnost dále tvrdila, že její okolnosti jsou totožné s okolnostmi v případě skupiny Ecogreen a že případný rozdíl v zacházení by proto znamenal diskriminaci.
(11)
Pokud jde o připomínky vznesené společností PTMM, je třeba poznamenat, že ze soudního rozsudku ve spojených věcech C-191/09 P a C-200/09 P nevyplývá, že je-li vytvořena jediná hospodářská entita, nelze provést úpravu podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení. Jak bylo vysvětleno v konečném nařízení, v komunikaci se společností, jakož i níže, v případě společnosti PTMM je úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i) považována za odůvodněnou.
(12)
Existuje řada rozdílů mezi okolnostmi týkajícími se uvedených dvou indonéských vyvážejících výrobců, zejména kombinace následujících skutečností: úroveň přímého prodeje na vývoz uskutečněného výrobcem; význam činností a funkcí obchodníka týkající se produktů pocházejících ze společností, jež s ním nejsou ve spojení; existence smlouvy mezi obchodníkem a výrobcem, která stanoví, že obchodník za prodej na vývoz obdrží provizi. Vzhledem k rozdílu v okolnostech týkajících se uvedených dvou společností je třeba tvrzení o diskriminaci zamítnout.
(13)
Připomíná se, že společnost PTMM rovněž podala u Tribunálu žalobu (věc T-26/12) na zrušení konečného nařízení, pokud jde o antidumpingové clo ve vztahu ke společnosti PTMM.
(14)
Jeden vyvážející výrobce z Malajsie tvrdil, že rozsudek ve spojených věcech C-191/09 P a C-200/09 P ani skutečnosti, které v něm jsou uvedeny, nehovoří ve prospěch nového výpočtu rozpětí pro skupinu Ecogreen, aniž by byla provedena úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i). Zdůraznil, že podle zjištění Tribunálu ve věci T-249/06 došlo ke zjevně nesprávnému posouzení při použití čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení, pokud jde o úpravu, kterou Rada provedla ve vztahu k vývozní ceně účtované společností Sepco v souvislosti s transakcemi týkajícími se trubek vyrobených společností Interpipe NTRP VAT, ale nikoliv trubek vyrobených společností Interpipe Niko Tube ZAT. Vzhledem k rozdílné situaci v případě společnosti Interpipe NTRP VAT a v případě společnosti Interpipe Niko Tube ZAT nemohly být tudíž faktické okolnosti týkající se skupiny Ecogreen současně podobné okolnostem těchto dvou společností.
(15)
Toto tvrzení se přijímá. Situace skupiny Ecogreen je skutečně podobná situaci společnosti Interpipe NTRP VAT. Toto zjištění opravňuje nutnost uskutečnit příslušné kroky k novému výpočtu dumpingového rozpětí pro skupinu Ecogreen, aniž by byla provedena úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i).
(16)
Vyvážející výrobce v Malajsii dále tvrdil, že situace skupiny Ecogreen, jak je popsána v konečném nařízení, není podobná ani situaci společnosti Interpipe NTRP VAT. Po přehodnocení přesných faktických okolností týkajících se skupiny Ecogreen se však má za to, že jsou dostatečně podobné okolnostem v případě společnosti Interpipe NTRP VAT, neboť stejný druh kontroly, který byl zjištěn Tribunálem v případě společnosti Interpipe NTRP VAT při posuzování, zda je provádění obchodní činnosti ve společnosti pod kontrolou vyvážejícího výrobce nebo zda existuje společná kontrola, byl shledán v případě skupiny Ecogreen, přičemž tato skutečnost spolu s několika dalšími faktory, jak je uvedeno ve 4. bodě odůvodnění, vede k závěru, že úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení neměla být provedena.
(17)
Tentýž vyvážející výrobce v Malajsii vedle svého argumentu týkajícího se podobností mezi situací skupiny Ecogreen a okolnostmi věci T-249/06 tvrdil, že poskytnuté informace zaslané dne 13. června 2012 nebyly dostatečné a že měly být zveřejněny dodatečné informace o podstatných skutečnostech a úvahách, které opravňují nový výpočet pro skupinu Ecogreen. Jeden výrobce v Unii rovněž uvedl, že v obou případech bylo poskytnutí informací, jak je uvedeno v 8. bodě odůvodnění, nedostatečné, a tvrdil, že mu bylo upřeno právo na obhajobu.
(18)
V této souvislosti se připomíná, že některé údaje týkající se jednotlivých společností mají důvěrnou povahu a nemohou být poskytnuty třetím stranám. Povaha faktických okolností v případě skupiny Ecogreen, jež jsou podobné okolnostem v případě společnosti Interpipe NTRP VAT, jak je uvedeno v 5. bodě odůvodnění, byla nicméně dne 13. června 2012 a dne 25. září 2012 zpřístupněna zúčastněným stranám, jimž byla poskytnuta lhůta, ve které mohly po obdržení jednotlivých dokumentů poskytujících příslušné informace vznést námitky v souladu se základním nařízením.
(19)
V odpovědi na druhý dokument zaslaný dne 25. září 2012 strany většinou jen znovu zopakovaly svá tvrzení, která uvedly v odpovědích na první dokument ze dne 13. června 2012.
(20)
Společnost PTMM rozpracovala připomínky na základě svého hlavního argumentu, podle něhož existence jediné hospodářské entity společnosti PTMM a jejího obchodníka vylučuje úpravu podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení, přičemž tvrdila, že orgány posouvají soudní doktrínu jediné hospodářské entity do oblasti funkčního přístupu, kdy by bylo zapotřebí provést analýzu funkcí obchodníka ve spojení.
(21)
Je třeba poznamenat, že tento bod se týká právní otázky, která je předmětem právě projednávaného případu.
(22)
Společnost PTMM dále tvrdila, že argumenty ve 12. bodě odůvodnění nejsou přesvědčivé ani dostačující k rozlišení okolností v případě skupiny Ecogreen a společnosti PTMM.
(23)
V tomto ohledu stačí uvést, že podle ustálené judikatury nepředstavuje rozdílné zacházení se společnostmi, jejichž situace není totožná, diskriminaci (6). V dané souvislosti byl každý jednotlivý případ posuzován na základě svých konkrétních výsledků proti zjištěním rozsudků ve věci T-249/09 a spojených věcech C-191/09 P a C-200/09 P.
(24)
První argument: Úroveň přímého prodeje na vývoz dosažená výrobcem. Společnost PTMM uvedla, že nemá žádné oddělení marketingu a prodeje, a tvrdila, že veškerý prodej uskutečněný přímo výrobcem v Indonésii (a ne obchodníkem ve spojení) byl prováděn pouze za účelem dosažení souladu s právními požadavky. Funkce marketingu a prodeje vykonával obchodník v Singapuru. Z tohoto důvodu společnost PTMM tvrdila, že tento argument není důvodem pro úpravu podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení, ani pro stanovení rozdílu mezi společností PTMM na jedné straně a společností Interpipe NTRP VAT na straně druhé.
(25)
Podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení se provede spravedlivé srovnání mezi vývozní cenou a běžnou hodnotou na stejné obchodní úrovni s náležitým přihlédnutím k rozdílům, které ovlivňují srovnatelnost cen. Nejsou-li takto určená běžná hodnota a vývozní cena srovnatelné na tomto základě, provedou se pokaždé náležité individuální úpravy o rozdíly u činitelů, na které bylo upozorněno a které prokazatelně ovlivňují ceny a srovnatelnost cen.
(26)
Na tomto základě, a jak je vysvětleno ve 38. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, byly úpravy o rozdíly mimo jiné v provizích mezi vývozní prodejní cenou a prodejní cenou na domácím trhu v původním šetření považovány za odůvodněné vzhledem k rozdílným obchodním kanálům mezi vývozem do Evropské unie a prodejem na domácím trhu.
(27)
Argumenty předložené společností PTMM nejsou v rozporu s prvním tvrzením, tj. že úroveň přímého prodeje na vývoz uskutečněného společností PTMM je vyšší než u společnosti Interpipe NTRP VAT a že tato skutečnost odlišuje společnost PTMM od skupiny Ecogreen. Z úrovně přímého prodeje na vývoz lze jen vyvodit, že vývozní prodej společnosti PTMM se neuskutečňuje pouze prostřednictvím obchodníka ve spojení v Singapuru, ale také z Indonésie.
(28)
Druhý argument: Význam činností a funkcí obchodníka týkající se produktů pocházejících ze společností, které nejsou ve spojení. Společnost PTMM tvrdila, že zatímco nepopírá, že činnosti obchodníka ve spojení zahrnovaly řadu různých produktů na bázi palmového oleje, má tento argument za chybný, neboť se zakládá na činnostech mimo oblast působnosti původního šetření.
(29)
Za účelem posouzení, zda funkce obchodníka nejsou činnostmi vnitřního obchodního oddělení, ale jsou srovnatelné s funkcemi obchodního zástupce pracujícího za provizi ve smyslu rozsudku Tribunálu ve věci T-249/06, je třeba posuzovat činnosti obchodníka s ohledem na hospodářskou realitu. Existují podobnosti, pokud jde o funkce obchodníka, co se týče dotčeného produktu a ostatních produktů, s nimiž obchoduje. To potvrzuje skutečnost, že, jak je uvedeno ve 30. a 31. bodě odůvodnění, vztah mezi společností PTMM a obchodníkem ve spojení, včetně jeho funkcí, pokud jde o většinu, ne-li o všechny produkty - včetně dotčeného výrobku - se řídí jedinou smlouvou, aniž jsou rozlišovány jednotlivé výrobky. Je třeba poznamenat, že celkové činnosti obchodníka byly v podstatné míře založeny na dodávkách pocházejících od společností, které nejsou ve spojení. Funkce obchodníka jsou proto obdobné funkcím obchodního zástupce vykonávajícího svou činnost za provizi.
(30)
Třetí argument: Existence smlouvy mezi obchodníkem a výrobcem, která stvrzuje, že obchodník za prodej na vývoz obdrží provizi. Společnost PTMM tvrdila, že tato smlouva byla rámcová dohoda za účelem regulace převodní ceny mezi stranami ve spojení v souladu s použitelnými daňovými pokyny Indonésie/Singapuru a mezinárodně přijatými pokyny pro převodní ceny.
(31)
Skutečnost, že tato dohoda může být rovněž použita pro výpočet obvyklé ceny v souladu s platnými daňovými pokyny, neodporuje zjištění, že na základě uvedené dohody obdržel obchodník provizi ve formě fixní marže pouze za mezinárodní prodej a činnosti spojené s marketingem. Zjištění, že účelem smlouvy bylo řídit vztah mezi společností PTMM a obchodníkem a neměla být omezena jen na převodní ceny nebo daňové otázky, je odůvodněno samotným názvem a podmínkami této smlouvy. Smlouva tedy představuje nepřímý důkaz toho, že funkce obchodníka jsou podobné funkcím obchodního zástupce pracujícího za provizi.
(32)
S ohledem na výše uvedené argumenty dosáhly orgány úrovně důkazů vyžadované ustálenou judikaturou (7): svá zjištění opíraly o přímé nebo alespoň nepřímé důkazy. Co se týče společnosti PTMM a z důvodů vysvětlených výše, je úprava vývozní ceny podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení odůvodněná, a stávající úroveň antidumpingového cla by tudíž měla být zachována.
C. ZÁVĚR
(33)
Na základě výše uvedených skutečností by celní sazby použitelné pro společnost Ecogreen a všechny ostatní společnosti v Indonésii (kromě společnosti P.T. Musim Mas) měly být změněny. Pozměněné sazby se použijí se zpětnou působností ode dne vstupu prováděcího nařízení (EU) č. 1138/2011 v platnost včetně veškerého dovozu, který v období mezi 12. květnem 2011 a 11. listopadem 2011 podléhal prozatímnímu clu. Konečné antidumpingové clo zaplacené nebo zaúčtované podle článku 1 prováděcího nařízení (EU) č. 1138/2011 v původním znění a prozatímní antidumpingová cla vybraná s konečnou platností podle článku 2 téhož nařízení v původním znění přesahující celní sazbu uvedenou v čl. 1 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 1138/2011 ve znění tohoto nařízení by měla být tudíž vrácena nebo prominuta. Žádost o vrácení nebo prominutí by se měla podávat u vnitrostátních celních orgánů v souladu s platnými celními předpisy,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V tabulce v čl. 1 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 1138/2011 se řádek týkající se Indonésie nahrazuje tímto:
Země
Společnost
Konečné antidumpingové clo (EUR/t čisté hmotnosti)
Doplňkový kód TARIC
„Indonésie
P.T. Ecogreen Oleochemicals Batam, Kabil, Batam,
P.T. Musim Mas, Tanjung Mulia, Medan, Sumatera Utara
0,00
45,63
B111
B112
Všechny ostatní společnosti
45,63
B999“
Článek 2
Cla zaplacená nebo zaúčtovaná podle článku 1 prováděcího nařízení (EU) č. 1138/2011 v původním znění a prozatímní cla vybraná s konečnou platností podle článku 2 téhož nařízení v původním znění, které přesahují částku stanovenou v článku 1 tohoto nařízení, se vrátí nebo prominou. Žádost o vrácení nebo prominutí se podává u vnitrostátních celních orgánů v souladu s platnými celními předpisy.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 12. listopadu 2011.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. prosince 2012.
A TANÁCS 1241/2012/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2012. december 11.)
az Indiából, Indonéziából és Malajziából származó egyes zsíralkoholok és keverékeik behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről szóló 1138/2011/EU végrehajtási rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendeletre (1) (a továbbiakban: az alaprendelet) és különösen annak 9. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően az Európai Bizottság (a továbbiakban: a Bizottság) által benyújtott javaslatra,
mivel:
(1)
A Bizottság a 2010 augusztusában, egy 2010. augusztus 13-án (2) közzétett, eljárás megindításáról szóló értesítéssel eljárást indított az Indiából, Indonéziából és Malajziából (a továbbiakban: az érintett országok) származó egyes zsíralkoholok és keverékeik behozatalára vonatkozóan.
(2)
A Bizottság 2011 májusában a 446/2011/EU rendelettel (3) (a továbbiakban: az ideiglenes rendelet) ideiglenes dömpingellenes vámot vetett ki az Indiából, Indonéziából és Malajziából származó egyes zsíralkoholok és keverékeik behozatalára, 2011 novemberében pedig az 1138/2011/EU tanácsi végrehajtási rendelet (4) (a továbbiakban: a végleges rendelet) végleges dömpingellenes vámot vetett ki az említett áruk behozatalára.
(3)
A PT Ecogreen Oleochemicals, az egyes zsíralkoholok és keverékeik egyik indonéz exportáló-gyártója, az Ecogreen Oleochemicals (Singapore) Pte. Ltd. and Ecogreen Oleochemicals GmbH (a továbbiakban együtt: Ecogreen) 2012. január 21-én benyújtott egy kérelmet a Törvényszékhez (T-28/12. sz. ügy), hogy az semmisítse meg a végleges rendeletnek az Ecogreenre vonatkozó dömpingellenes vámot tartalmazó részét. Az Ecogreen azt az exportár-kiigazítást vitatta, amelyre az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének i) pontja alapján került sor az említett exportár és a vállalat rendes értéke közötti összehasonlítás érdekében.
(4)
Az Európai Bíróság 2012. február 16-án ítéletet hozott a C 191/09 P. és C 200/09 P. sz., Európai Unió Tanácsa és Európai Bizottság kontra Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) és Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT) egyesített ügyekben. Az Európai Bíróság elutasította a T-249/06. sz., Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) és Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT) kontra az Európai Unió Tanácsa ügyben a törvényszék ítélete ellen benyújtott fellebbezést és csatlakozó fellebbezést. A törvényszék megsemmisítette a 954/2006/EK tanácsi rendelet (5) 1. cikkét az Interpipe NTRP VAT tekintetében többek között azért, mert nyilvánvaló mérlegelési hiba történt a 2. cikk (10) bekezdésének i) pontja alapján történt kiigazításnál, valamint az Interpipe Niko Tube ZAT tekintetében más okok miatt.
(5)
Az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének i) pontja értelmében tett kiigazítás tekintetében az Ecogreen esetében a ténybeli körülmények hasonlítanak az Interpipe NTRP VAT esetében meglévőkhöz, különösen az alábbi tényezők kombinációjában: a harmadik országokba irányuló közvetlen értékesítés volumene az összes exportértékesítés 8 %-ánál kevesebb (1-5 %); közös a kereskedő és az exportáló gyártó tulajdonosa/ellenőrzése; a kereskedő és az exportáló gyártó funkcióinak jellege; ezért helyénvaló az Ecogreen dömpingkülönbözetét - a 2. cikk (10) bekezdésének i) pontja szerinti kiigazítás nélkül - újraszámítani, és a végleges rendeletet ennek megfelelően módosítani.
A. A MEGÁLLAPÍTÁSOK ÚJRAÉRTÉKELÉSE A TÖRVÉNYSZÉK ÍTÉLETE ALAPJÁN
(6)
A 2. cikk (10) bekezdésének i) pontja szerinti kiigazítás kiküszöbölése alapján az Ecogreenre megállapított - az Unió határán meglévő CIF-importár százalékában kifejezett, vámfizetés nélküli - dömpingkülönbözet 2 % alatti, ezért az alaprendelet 9. cikkének (3) bekezdése szerint csekély mértékűnek (de minimis) tekinthető. Ennek fényében a vizsgálatot az Ecogreen tekintetében intézkedés kiszabása nélkül kell befejezni.
(7)
Az Ecogreen újraszámított dömpingkülönbözetének figyelembevétele érdekében felül kell vizsgálni az összes indonéz vállalat dömpingkülönbözetét, kivéve az egyéni különbözettel rendelkező másik exportáló gyártóét, amelynek különbözete a legmagasabb dömpingkülönbözettel rendelkező együttműködő indonéz exportáló gyártó különbözetén alapul.
B. NYILVÁNOSSÁGRA HOZATAL
(8)
Az érintett érdekelt felek két nyilvánosságra hozatal keretében kaptak tájékoztatást a dömpingellenes vámok felülvizsgálatára irányuló javaslatról: az egyiket 2012. június 13-án, a másikat 2012. szeptember 25-én küldték ki. Minden félnek biztosítottak egy időszakot, amelyen belül - az alaprendelet rendelkezéseivel összhangban - az egyes nyilvánosságra hozatalokat követően ismertethették álláspontjukat.
(9)
A 2012. június 13-án kiküldött nyilvánosságra hozatalra a következőktől érkezett észrevétel: P.T. Musim Mas (PTMM), a második indonéz exportáló gyártó, egy EU-n belüli gyártó és egy maláj exportáló gyártó. A PTMM arra is lehetőséget kért és kapott, hogy a Bizottság szolgálatai meghallgassák.
(10)
A PTMM, amelynél sor került a 2. cikk (10) bekezdés i) pontja szerinti kiigazításra, úgy érvelt, hogy a C-191/09 P. és C-200/09 P. sz. egyesített ügyekben hozott bírósági ítéletnek - az Ecogreennél történtekhez hasonlóan - dömpingkülönbözetének a 2. cikk (10) bekezdés i) pontja szerinti kiigazítás nélküli újraszámítását kellene eredményeznie, hiszen ha az exportáló gyártóból és a kereskedőből gazdasági egység jött létre, akkor a 2. cikk (10) bekezdés i) pontja szerint nem végezhető kiigazítás. A vállalat azt is állította, hogy a kiigazítás szükségességének bizonyítási terhe az intézményekre esik, és azt a PTMM esetében nem bizonyították. Azt is állította továbbá, hogy körülményei azonosak az Ecogreenéival, és ezért bármilyen elbánásbeli különbség diszkriminációt jelentene.
(11)
A PTMM által tett észrevételek tekintetében megjegyzendő, hogy nem következik a C-191/09 P. és C-200/09 P. sz. egyesített ügyekben hozott bírósági ítéletből, hogy amint egy gazdasági egység létrejön, az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének i) pontja szerint nem végezhető kiigazítás. A 2. cikk (10) bekezdés i) pontja szerinti kiigazítás a PTMM esetében indokoltnak minősül, amint az a végleges rendeletben, a vállalattal folytatott kommunikációban és az alábbiakban is ki van fejtve.
(12)
A két indonéz exportáló gyártó körülményei között van néhány különbség, különösen az alábbiak kombinációja: a gyártó közvetlen exportértékesítésének szintje; a kereskedőnek a kapcsolatban nem álló vállalatoktól származó termékekre vonatkozó tevékenységeinek és funkcióinak a jelentősége; a kereskedő és a gyártó közötti szerződés megléte, amely biztosította, hogy a kereskedő jutalékot kapjon az exportértékesítésért. A két vállalat körülményeinek különbsége miatt a diszkriminációra vonatkozó állítást el kellett utasítani.
(13)
Meg kell említeni, hogy a PTMM benyújtott egy keresetet a Törvényszékhez (T-26/12. sz. ügy), hogy az semmisítse meg a végleges rendeletnek a PTMM-re megállapított dömpingellenes vámra vonatkozó részét.
(14)
Az egyik maláj exportáló gyártó érvelése szerint a C-191/09 P. és C-200/09 P. sz. egyesített ügyek ítélete vagy az abban lévő tények nem támasztják alá az Ecogreen dömpingkülönbözetének - a 2. cikk (10) bekezdés i) pontja szerinti kiigazítás nélküli - újraszámítását. Rámutatott, hogy a Törvényszék a T-249/06. sz. ügyben nyilvánvaló mérlegelési hibát talált az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdése i) pontjának alkalmazásánál, mert a Tanács az Interpipe NTRP VAT által gyártott csövekkel kapcsolatos ügyletek összefüggésében kiigazította a Sepco által megadott exportárat, az Interpipe Niko Tube ZAT által gyártottak esetében viszont nem. Az Interpipe NTRP VAT és az Interpipe Niko Tube ZAT helyzete közötti különbségek miatt az Ecogreen ténybeli körülményei nem lehettek egyidejűleg hasonlóak az említett két vállalatéihoz.
(15)
Ezt az érvet el lehetett fogadni. Az Ecogreen helyzete valóban hasonlít az Interpipe NTRP VAT-éhoz. Ez a megállapítás indokolja, hogy meg kell tenni a megfelelő lépéseket az Ecogreen dömpingkülönbözetének - a 2. cikk (10) bekezdés i) pontja szerinti kiigazítás nélküli - újraszámításához.
(16)
A maláj exportáló gyártó továbbá úgy érvelt, hogy az Ecogreen végleges rendeletben leírt helyzete még csak nem is hasonlít az Interpipe NTRP VAT-éhoz. Az Ecogreen pontos ténybeli körülményeinek újbóli mérlegelésekor azonban arra jutottak, hogy ezek jórészt összehasonlíthatók az Interpipe NTRP VAT-éival, mert ilyen ellenőrzés - amint azt a Törvényszék az Interpipe NTRP VAT esetében megállapította, amikor azt vizsgálta, hogy az értékesítési tevékenységet végző vállalatot az exportáló gyártó ellenőrzi vagy közös az ellenőrzés - az Ecogreen esetében is megállapítást nyert; számos más, a (4) preambulumbekezdésben említett, tényezővel együtt ez azt a következtetést eredményezi, hogy az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének i) pontja szerinti kiigazítást nem lett volna szabad elvégezni.
(17)
Ugyanez a maláj exportáló gyártó - az Ecogreen helyzete és a T-249/06. sz. ügy körülményei közötti hasonlóságokkal kapcsolatos érve alternatívájaként - úgy érvelt, hogy a 2012. június 13-án kiküldött nyilvánosságra hozatal nem volt kielégítő, és az Ecogreen esetében történő újraszámítást alátámasztó alapvető tényeket és megfontolásokat külön nyilvánosságra kellett volna hozni. Az egyik uniós gyártó észrevétele szerint a (8) preambulumbekezdésben említett két nyilvánosságra hozatal egyike sem volt kielégítő, és érvei szerint meg volt fosztva a védekezés jogától.
(18)
Ebben a tekintetben emlékeztetni kell rá, hogy a bizonyos konkrét cégekre vonatkozó adatok bizalmas jellegűek, és harmadik félnek nem hozhatók nyilvánosságra. Az Ecogreen - az Interpipe NTRP VAT-éihol hasonló - ténybeli körülményeinek jellege azonban, amint azt az (5) preambulumbekezdés is megemlíti, 2012. június 13-án és 2012. szeptember 25-én nyilvánosságra hozatott az érdekelt felek számára, akiknek az alaprendelet rendelkezéseinek megfelelően mindkét alkalom után biztosítottak időszakot, hogy észrevételeket tehessenek.
(19)
A 2012. szeptember 25-én kiküldött második nyilvánosságra hozatalra adott válaszaikban a felek jórészt megismételték a 2012. június 13-i első nyilvánosságra hozatalra adott válaszaik állításait.
(20)
A PTMM azon fő állítására alapozva alakította ki észrevételeit, mely szerint a PTMM-ből és kereskedőjéből álló gazdasági egység megléte kizárja az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének i) pontja szerinti kiigazítást, az intézmények pedig a Bíróság által megállapított gazdaságiegység-koncepciót egy funkcionális megközelítéssé értelmezik át, ami a kapcsolatban álló kereskedő funkcióinak elemzését igényelné.
(21)
Megjegyzendő, hogy ez a pont egy függőben lévő tárgyát képező jogkérdésben is megjelenik.
(22)
A PTMM továbbá azt is állította, hogy a fenti (12) preambulumbekezdés érvei nem meggyőzőek, és nem tesznek kielégítően különbséget az Ecogreen és a PTMM körülményei között.
(23)
Ebben a tekintetben elegendő megjegyezni, hogy az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a nem azonos helyzetben lévő vállalatok különböző kezelése még nem diszkrimináció (6). Ennek alapján tehát minden egyes eset egyéni érdemei alapján lett elbírálva a T-249/09. sz. ügy és a C-191/09 P. és C-200/09 P. sz. egyesített ügyek ítéleteiben található megállapításoknak megfelelően.
(24)
Első érv: A gyártó közvetlen exportértékesítésének szintje. Állítása szerint a PTMM-nek nincs marketing- és értékesítési részlege, és csupán azért közvetlenül az indonéz gyártó (nem pedig a kapcsolatban álló kereskedő) végezte az értékesítést, hogy a jogszabályi követelmények teljesüljenek. A marketing- és értékesítési funkciókat szingapúri kereskedője látta el. Ebből kifolyólag a PTMM szerint ez az érv nem indokolja sem az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének i) pontja szerinti kiigazítást, sem pedig a PTMM és az Interpipe NTRP VAT közötti különbségtételt.
(25)
Az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdése kiköti, hogy az exportár és a rendes érték között tisztességes összehasonlítást kell végezni, mégpedig ugyanazon a kereskedelmi szinten, és az árak összehasonlíthatóságát befolyásoló különbségek kellő figyelembevételével. Ha az így megállapított rendes érték és az exportár összehasonlítása ezen az alapon nem lehetséges, az árakat és az árak összehasonlíthatóságát állítólag és kimutatottan befolyásoló különbségeket, megfelelő kiigazítások formájában, kérésre minden egyes esetben figyelembe kell venni.
(26)
Ennek alapján - amint azt az ideiglenes rendelet (38) preambulumbekezdése is kifejti - figyelembevétettek többek között az eredeti vizsgálatok során érvényes exportértékesítési árak és belföldi értékesítési árak közötti jutalékkülönbségek kiigazításai is, hiszen az Európai Unióba irányuló exportértékesítés és a belföldi értékesítés csatornái különböznek.
(27)
A PTMM által felhozott érv nem mond ellent az első érvnek, vagyis annak, hogy a PTMM közvetlen exportértékesítésének szintje magasabb, mint az Interpipe NTRP VAT-é, ami megkülönbözteti a PTMM-et az Ecogreentől. A közvetlen exportértékesítés szintjéből valójában csak arra lehet következtetni, hogy a PTMM exportértékesítését nem csupán Szingapúrból végzi a kapcsolatban álló kereskedője, hanem Indonéziából is.
(28)
Második érv: A kereskedőnek a kapcsolatban nem álló vállalatoktól származó termékekre vonatkozó tevékenységeinek és funkcióinak a jelentősége. A PTMM - miközben nem tagadta, hogy kapcsolatban álló kereskedője egy sor különböző pálmaolaj-alapú termékkel foglalkozott - azt állította, hogy ez az érv hibás, hiszen ez az eredeti vizsgálat hatályán kívül eső tevékenységekre alapult.
(29)
Annak eldöntéséhez, hogy - a T-249/06. sz. törvényszéki ítélet értelmében - egy kereskedő funkciói azonosak-e egy belső értékesítési részlegéivel, vagy inkább egy jutalékalapon dolgozó ügynökéhez hasonlíthatók, a kereskedő tevékenységeit a gazdasági realitások tükrében kell értékelni. A kereskedő funkcióit nézve az érintett termék és a többi forgalmazott termék tekintetében vannak hasonlóságok. Ezt megerősíti, hogy az alábbi (30) és (31) preambulumbekezdésben tárgyaltaknak megfelelően a PTMM és kapcsolatban álló kereskedője közötti kapcsolatot (ideértve az utóbbi feladatait is) a legtöbb, ha nem az összes termék (beleértve az érintett terméket is) esetében egyetlen szerződés szabályozza, amely nem tesz különbséget a termékek között. Megjegyzendő, hogy a kereskedő teljes tevékenységének alapját jelentős mértékben kapcsolatban nem álló vállalatoktól származó szállítások adják. A kereskedő funkciói ezért hasonlítanak egy jutalékalapon dolgozó ügynökéihez.
(30)
Harmadik érv: A kereskedő és a gyártó közötti szerződés megléte, amely biztosította, hogy a kereskedő jutalékot kapjon az exportértékesítésért. A PTMM szerint ez a szerződés egy a kapcsolatban álló felek közötti transzferárakat szabályozó keretmegállapodás volt, amely az alkalmazandó indonéz/szingapúri adóirányelvek és a nemzetközileg elfogadott transzferár-képzési irányelvek teljesítésére szolgált.
(31)
Az, hogy ez a megállapodás az alkalmazandó adóirányelvekkel összhangban független felek közötti árak kiszámítására is használható, nem mond ellent annak a megállapításnak, hogy a megállapodás értelmében a kereskedő csak nemzetközi és marketingértékesítési tevékenységeiért kap jutalékot egy rögzített felár formájában. Sőt, maga a megállapodás neve és módozatai igazolják azt a megállapítást, hogy a szerződést a PTMM és a kereskedő közötti kapcsolat szabályozására szánták, és nem korlátozódott csupán transzferárképzési adózási kérdésekre. A szerződés így a körülmények alapján bizonyítja, hogy a kereskedő funkciói hasonlítanak egy jutalékalapon dolgozó ügynökéihez.
(32)
A fent bemutatott érvek alapján az intézmények teljesítették az állandó ítélkezési gyakorlat (7) által megkövetelt bizonyítási küszöböt: az intézmények megállapításaikat közvetlen vagy legalábbis körülményekből következő bizonyítékokra alapozták. A PTMM tekintetében és a fent kifejtett okok miatt az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének i) pontja szerint az exportárakon végzett kiigazítás indokolt, és ezért meg kell tartani a dömpingellenes vám jelenlegi szintjét.
C. KÖVETKEZTETÉS
(33)
A fentiek alapján módosítani kell az Ecogreenre és (a P. T. Musim Mas kivételével) az összes többi indonéz vállalatra alkalmazandó vámtételeket. A módosított vámtételeket visszamenőlegesen, az 1138/2011/EU végrehajtási rendelet hatálybalépésének napjától kezdve kell alkalmazni 2011. május 12. és 2011. november 11. között az ideiglenes vám hatálya alá tartozó összes importszállítmányra. Ennek következtében vissza kell fizetni vagy el kell engedni az 1138/2011/EU végrehajtási rendelet eredeti változatának 1. cikke értelmében befizetett vagy elkönyvelt végleges dömpingellenes vámnak, valamint az ugyanazon rendelet eredeti változatának 2. cikke szerint véglegesen beszedett ideiglenes dömpingellenes vámnak az ezzel a rendelettel módosított 1138/2011/EU végrehajtási rendelet 1. cikkének (2) bekezdésében meghatározott vámtételek fölötti részét. A visszafizetést vagy elengedést az alkalmazandó vámjogszabályoknak megfelelően a nemzeti vámhatóságoknál kell kérelmezni,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 1138/2011/EU végrehajtási rendelet 1. cikke (2) bekezdésében található táblázatban az Indonéziára vonatkozó bejegyzések helyébe a következő szöveg lép:
Ország
Vállalat
Dömpingellenes vám végleges mértéke (EUR/tonna, nettó)
TARIC kiegészítő kód
„Indonézia
P.T. Ecogreen Oleochemicals Batam, Kabil, Batam
P.T. Musim Mas, Tanjung Mulia, Medan, Sumatera Utara
0,00
45,63
B111
B112
Minden más vállalat
45,63
B999”
2. cikk
Vissza kell fizetni vagy el kell engedni az 1138/2011/EU végrehajtási rendelet eredeti változatának 1. cikke értelmében befizetett vagy elkönyvelt végleges dömpingellenes vám összegének, valamint az ugyanazon rendelet eredeti változatának 2. cikke szerint véglegesen beszedett ideiglenes dömpingellenes vám összegéből azt, ami meghaladja az ezen rendelet 1. cikkében megállapított vám összegét. A visszafizetést vagy elengedést az alkalmazandó vámjogszabályoknak megfelelően a nemzeti vámhatóságoknál kell kérelmezni.
3. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ezt a határozatot 2011. november 12-től kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2012. december 11-én.