NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 3/2014
ze dne 24. října 2013,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 168/2013, pokud jde o požadavky týkající se funkční bezpečnosti vozidel pro schvalování dvoukolových nebo tříkolových vozidel a čtyřkolek
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 168/2013 ze dne 15. ledna 2013 o schvalování dvoukolových nebo tříkolových vozidel a čtyřkolek a dozoru nad trhem s těmito vozidly (1), a zejména na čl. 18 odst. 3, čl. 20 odst. 2, čl. 22 odst. 5 a čl. 54 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Vnitřní trh zahrnuje prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu. Za tímto účelem platí komplexní systém EU schvalování typu a posílený systém dohledu nad trhem pro vozidla kategorie L a jejich systémy, konstrukční části a samostatné technické celky, definovaný v nařízení (EU) č. 168/2013.
(2)
Pojem „vozidla kategorie L“ zahrnuje širokou řadu typů lehkých vozidel se dvěma, třemi nebo čtyřmi koly, např. motokola, dvoukolové a tříkolové mopedy, dvoukolové a tříkolové motocykly, motocykly s postranním vozíkem a čtyřkolová vozidla (čtyřkolky), jako například silniční čtyřkolky, terénní vozidla a quadrimobily.
(3)
Rozhodnutím Rady 97/836/ES (2) přistoupila Unie k Dohodě Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel (dále jen „revidovaná dohoda z roku 1958“).
(4)
Rozhodnutím 97/836/ES Unie rovněž přistoupila k předpisům Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK OSN) č. 1, 3, 4, 6, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 14, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 23, 25, 26, 28, 31, 34, 37, 38, 39, 43, 44, 46, 48, 58, 66, 73, 77, 79, 80, 87, 89, 90, 91, 93, 97, 98, 99, 100 a 102.
(5)
Unie přistoupila k předpisu EHK OSN č. 110 o schvalování typu zvláštních součástí motorových vozidel, která ve svém pohonném systému používají stlačený zemní plyn (CNG), a vozidel s ohledem na zástavbu zvláštních součástí schváleného typu pro použití stlačeného zemního plynu (CNG) k jejich pohonu. Rozhodnutím Rady 2000/710/ES (3) Unie rovněž přistoupila k předpisu EHK OSN č. 67, který se týká schvalování typu zvláštních zařízení pro motorová vozidla poháněná zkapalněným ropným plynem.
(6)
Výrobci žádají o schválení typu pro vozidla kategorie L, jejich systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky v souladu s nařízením (EU) č. 168/2013. V právních předpisech Unie je většina požadavků na části vozidla převzata z příslušných předpisů EHK OSN. Předpisy EHK OSN se neustále mění v souladu s technickým pokrokem a příslušná nařízení Unie je nutno odpovídajícím způsobem pravidelně aktualizovat. Aby se zabránilo tomuto zdvojování, doporučila (4) pracovní skupina na vysoké úrovni CARS 21 nahrazení několika směrnic Unie začleněním příslušných předpisů EHK OSN do právních předpisů Unie a jejich povinným používáním.
(7)
Možnost použití předpisů EHK OSN na základě právních předpisů Unie, které stanoví začlenění těchto předpisů EHK OSN týkajících se schvalování typu vozidel, je uvedena v nařízení (EU) č. 168/2013. Podle tohoto nařízení je schválení typu v souladu s povinně užitými předpisy EHK OSN považováno za EU schválení typu v souladu s uvedeným nařízením a jeho akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty.
(8)
Povinné používání předpisů EHK OSN umožní zamezit zdvojení nejen, pokud jde o technické požadavky, ale rovněž pokud jde o certifikaci a správní postupy. Schválení typu přímo založené na mezinárodně dohodnutých normách by navíc mohlo zlepšit přístup na trh ve třetích zemích, zejména v těch, které jsou smluvními stranami revidované dohody z roku 1958, čímž by se posílila konkurenceschopnost výrobního odvětví Unie.
(9)
Je vhodné zahrnout předpisy EHK OSN č. 1, 3, 4, 6, 7, 8, 10, 14, 16, 17, 18, 19, 20, 23, 26, 28, 30, 31, 34, 37, 38, 39, 43, 44, 45, 46, 48, 53, 54, 55, 56, 57, 60, 62, 64, 67, 72, 74, 75, 76, 77, 78, 81, 82, 87, 90, 91, 97, 98, 99, 100, 104, 106, 110, 112, 113, 116, 119, 121, 122, 123 a 127 do seznamu předpisů EHK OSN stanovených v příloze I tohoto nařízení, jejichž použití je povinné.
(10)
Článek 22 a přílohy II (B) a VIII nařízení (EU) č. 168/2013 stanoví požadavky na funkční bezpečnost vozidel. Požadavky na sedla a sedadla, řiditelnost, vlastnosti při ostrém zatáčení a schopnost otáčení, zkoušky životnosti systémů, konstrukčních částí a zařízení kritických z hlediska funkční bezpečnosti a požadavky na kompaktnost konstrukce vozidel jsou považovány za rozhodující pro funkční bezpečnost vozidla kategorie L, jakož i požadavky na bezpečnost elektrických zařízení, které byly přidány za účelem přizpůsobení technickému pokroku. Byly přijaty požadavky na tabulku s maximální povolenou rychlostí vozidla a její umístění na vozidle a rovněž na ochranné konstrukce při převrácení s cílem řešit specifické vlastnosti vozidel kategorie L7e-B, která jsou určena pro použití v terénu, ale pohybují se i po veřejných komunikacích se zpevněným povrchem.
(11)
Omezení na čtyřnásobek, pokud jde o poměr energie pomocného pohonu a energie vzniklé vlastním šlapáním u jízdních kol určených ke šlapání, stanovené v příloze XIX, by mělo být předmětem dalšího vědeckého výzkumu a posouzení. S ohledem na dostupné vědecké údaje a statistky o vozidlech uváděných na trh může být „čtyřnásobek“ uvedený výše v budoucím přezkumu tohoto nařízení přehodnocen.
(12)
Toto nařízení by se mělo použít od data použitelnosti nařízení (EU) č. 168/2013,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví podrobné technické požadavky a zkušební postupy týkající se funkční bezpečnosti pro schvalování a dozor nad trhem vozidel kategorie L a systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla v souladu s nařízením (EU) č. 168/2013 a stanoví seznam předpisů EHK OSN a jejich změny.
Článek 2
Definice
Použijí se definice nařízení (EU) č. 168/2013. Vedle toho se rozumí:
1)
„zvukovým výstražným zařízením“ zařízení vysílající zvukový signál, který dává výstrahu v přítomnosti jiného vozidla nebo při manipulaci s vozidlem v nebezpečné dopravní situaci, sestávající z jednoho nebo více výstupů zvuku, které jsou aktivovány jediným zdrojem, nebo z více jednotek, z nichž každá vysílá zvukový signál a které pracují současně jako výsledek činnosti jedné ovládací jednotky;
2)
„typem zvukového výstražného zařízení“ zvuková výstražná zařízení, která se navzájem podstatně neliší zvláště z následujících hledisek: obchodní značka nebo název, pracovní princip, druh zdroje energie (stejnosměrný proud, střídavý proud, stlačený vzduch), vnější tvar pouzdra, tvar a rozměry membrány (membrán), tvar nebo druh výstupu (výstupů) zvuku, jmenovitá zvuková frekvence, jmenovité napájecí napětí a v případě výstražných zařízení napájených přímo vnějším zdrojem stlačeného vzduchu jmenovitý pracovní tlak;
3)
„typem mechanického zvukového výstražného zařízení“ zvuková výstražná zařízení, která se navzájem podstatně neliší zvláště z následujících hledisek: obchodní značka nebo název, pracovní princip, typ činnosti, vnější tvar a rozměry zvonku a vnitřní konstrukce;
4)
„typem vozidla z hlediska zvukového výstražného zařízení“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: počet zvukových výstražných zařízení namontovaných na vozidle, typ (typy) zvukového (zvukových) výstražného (výstražných) zařízení namontovaného (namontovaných) na vozidle, zařízení použité k namontování zvukového (zvukových) výstražného (výstražných) zařízení na vozidlo, umístění a orientace zvukového (zvukových) výstražného (výstražných) zařízení na vozidle, tuhost součástí konstrukce, na nichž je (jsou) zvukové (zvuková) výstražné (výstražná) zařízení namontováno (namontována) a tvar a materiál karosérie tvořící součást vozidla, která může ovlivnit úroveň zvuku vydávaného zvukovým(i) výstražným(i) zařízením(i), a mohou mít stínicí účinek;
5)
„karoserií“ vnější konstrukce motorového vozidla, která se skládá z blatníků, dveří, sloupků, bočních stěn, střechy, podlahy, přední přepážky, zadní přepážky a/nebo jiných vnějších panelů;
6)
„typem vozidla z hlediska brzdění“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: maximální hmotnost, rozložení hmotnosti mezi nápravy, maximální konstrukční rychlost vozidla, rozměry pneumatik a kol a konstrukční vlastnosti brzdového systému a jeho konstrukčních částí;
7)
„typem vozidla z hlediska bezpečnosti elektrických zařízení“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: umístění vodičů proudu a konstrukčních částí celého elektrického systému instalovaného ve vozidle, instalace elektrického hnacího ústrojí a galvanicky připojené vysokonapěťové sběrnice, jakož i druh a typ elektrického hnacího ústrojí a galvanicky připojených vysokonapěťových součástí;
8)
„stavem aktivní možné jízdy“ stav vozidla, kdy použití elektrického snímače polohy pedálu akcelerace, aktivace ekvivalentního ovladače nebo uvolnění brzdového systému způsobí, že elektrické hnací ústrojí začne pohánět vozidlo;
9)
„překážkou“ část zabezpečující ve všech směrech ochranu před přímým dotykem živých částí;
10)
„vodivým připojením“ připojení pomocí konektorů k vnějšímu napájecímu zdroji při nabíjení dobíjecího systému pro uchovávání energie (REESS);
11)
„dobíjecím systémem pro uchovávání energie“ (dále jen „REESS“) systém pro uchovávání elektrické energie, který poskytuje energii pro elektrický pohon;
12)
„propojovacím systémem pro nabíjení REESS“ elektrický obvod používaný pro nabíjení REESS z vnějšího elektrického napájecího zdroje, včetně zásuvky vozidla;
13)
„přímým dotykem“ kontakt osob s živými částmi;
14)
„elektrickou kostrou“ soustava vzájemně elektricky propojených vodivých částí, jejichž potenciál se považuje za vztažný;
15)
„elektrickým obvodem“ soustava propojených živých částí navržená tak, aby v ní za běžných provozních podmínek bylo elektrické napětí;
16)
„systémem konverze elektrické energie“ systém, který vytváří a poskytuje elektrickou energii pro elektrický pohon;
17)
„elektrickým hnacím ústrojím“ elektrický obvod, který zahrnuje trakční motor(y) a zahrnuje REESS, systém konverze elektrické energie, elektronické měniče, příslušný svazek vodičů a konektory a propojovací systém pro nabíjení REESS;
18)
„elektronickým měničem“ zařízení umožňující regulaci a/nebo konverzi elektrické energie pro elektrický pohon;
19)
„krytem“ část zakrývající vnitřní jednotky a zajišťující ochranu před přímým dotykem živých částí ze všech směrů;
20)
„nechráněnou vodivou částí“ vodivá část, které se lze dotýkat za podmínek stupně ochrany IPXXB a ve které může být v případě poruchy izolace elektrické napětí;
21)
„vnějším elektrickým napájecím zdrojem“ elektrický napájecí zdroj střídavého proudu (AC) nebo stejnosměrného proudu (DC) mimo vozidlo;
22)
„vysokonapěťovým“ klasifikace elektrické součásti nebo obvodu, pokud je efektivní hodnota (rms) jejich pracovního napětí 60 V a ≤ 1 500 Vss nebo 30 V a ≤ 1 000 Vst;
23)
„vysokonapěťovou sběrnicí“ elektrický obvod včetně propojovacího systému pro nabíjení REESS využívající vysoké napětí;
24)
„nepřímým dotykem“ kontakt osob s nechráněnými vodivými částmi;
25)
„živými částmi“ jakákoli vodivá část či části, ve které/kterých má být za běžného provozu elektrické napětí;
26)
„zavazadlovým prostorem“ prostor ve vozidle vyhrazený pro zavazadla, který je ohraničen střechou, kapotou motoru, zadní kapotou nebo zadními dveřmi a podlahou a bočními stěnami a také překážkou a krytem pro ochranu hnacího ústrojí před dotykem živých částí a který je oddělen od prostoru pro cestující přední nebo zadní přepážkou;
27)
„palubním systémem sledování izolačního odporu“ zařízení sledující izolační odpor mezi vysokonapěťovými sběrnicemi a elektrickou kostrou;
28)
„trakční baterií otevřeného typu“ kapalinová baterie, která se musí doplňovat vodou a která produkuje vodík, jenž se uvolňuje do atmosféry;
29)
„prostorem pro cestující“ prostor ve vozidle vyhrazený pro cestující, který je ohraničen střechou, podlahou, bočními stěnami, dveřmi, okenními skly, přední přepážkou a zadní přepážkou nebo zadními dveřmi, a také překážkami a kryty pro ochranu hnacího ústrojí před dotykem živých částí;
30)
„stupněm ochrany“ ochrana před dotykem živých částí zkušební sondou, jako je kloubový zkušební prst (IPXXB) nebo přístupová sonda ze zkušebního drátu (IPXXD), již poskytuje překážka/kryt;
31)
„servisním odpojovačem“ zařízení na deaktivaci elektrického obvodu za účelem provádění kontrol a údržby elektrických součástí, jako je REESS, baterie palivových článků atd.;
32)
„pevným izolátorem“ izolační krytí svazku vodičů izolující živé části před přímým dotykem ze všech směrů, kryty izolující živé části konektorů a lak nebo barva nanesená pro účely izolace;
33)
„pracovním napětím“ nejvyšší efektivní hodnota napětí elektrického obvodu (rms), kterou udává výrobce vozidla pro každý jednotlivý a galvanicky oddělený obvod a která se může vyskytnout mezi kterýmikoli vodivými částmi za podmínek obvodu naprázdno nebo za běžných provozních podmínek.
34)
„typem vozidla z hlediska životnosti“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: celkové konstrukční vlastnosti a zařízení pro výrobu a montáž vozidel a konstrukčních částí, jakož i jejich postupy řízení a zabezpečování jakosti;
35)
„typem vozidla z hlediska zařízení pro ochranu proti podjetí zepředu a zezadu“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou tvar a umístění jednotlivých konstrukcí, částí a konstrukčních částí umístěných v přední a zadní části vozidla;
36)
„vyčníváním“ rozměr okraje stanovený v souladu s bodem 2 přílohy 3 předpisu EHK OSN č. 26 (5);
37)
„podlahovou čárou“ čára definovaná v bodě 2.4 předpisu EHK OSN č. 26;
38)
„konstrukcí vozidla“ části vozidla včetně karoserie, konstrukčních součástí, blatníků, opěr, vzpěr, pneumatik, kol, krytů kol a zasklení, skládající se z materiálu s minimální tvrdostí 60 Shore (A);
39)
„typem vozidla z hlediska zasklení, stíračů a ostřikovačů čelního skla a systémů odmrazování a odmlžování“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: tvar, velikost, tloušťka a vlastnosti čelního skla a jeho upevnění, vlastnosti systému stírání a ostřikování čelního skla a vlastnosti systémů odmrazování a odmlžování;
40)
„systémem stírání čelního skla“ systém, který se skládá ze zařízení ke stírání vnější plochy čelního skla a z příslušenství a ovladačů potřebných ke spuštění a zastavení tohoto zařízení;
41)
„stíranou plochou“ plocha (plochy) na čelním skle, která je stírána (které jsou stírány) stírátkem (stírátky) stěrače při činnosti systému stírání za normálních podmínek;
42)
„systémem ostřikování čelního skla“ systém, který se skládá ze zařízení pro uchovávání a přemístění kapaliny a její směrování na vnější povrch čelního skla a z ovladačů potřebných ke spuštění a zastavení tohoto zařízení;
43)
„ovladačem ostřikovače“ zařízení, kterým se systém ostřikování čelního skla ručně aktivuje a deaktivuje;
44)
„čerpadlem ostřikovače“ zařízení k přemístění ostřikovací kapaliny ze zásobníku na vnější povrch čelního skla;
45)
„tryskou“ zařízení sloužící ke směrování kapaliny na čelní sklo;
46)
„zcela naplněným systémem“ systém, který byl po určitou dobu normálně aktivován a u kterého byla kapalina přemístěna čerpadlem a potrubím a vyšla tryskou (tryskami);
47)
„očištěnou plochou“ plocha, která byla dříve znečištěna a na níž po úplném uschnutí nejsou žádné stopy po kapkách a zbývající nečistoty;
48)
„plochou výhledu A“ se rozumí zkušební oblast A, jak je definována v bodě 2.2 přílohy 18 předpisu EHK OSN č. 43 (6);
49)
„hlavním spínačem ovládání vozidla“ se rozumí zařízení, jímž se elektronický systém přístrojové desky vozidla přepíná z režimu, kdy je vypnutý, jako v případě, kdy je vozidlo zaparkované a řidič není přítomen, do běžného provozního režimu;
50)
„typem vozidla z hlediska označení ovladačů, kontrolek a indikátorů“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: počet, umístění a konstrukční vlastnosti ovladačů, kontrolek a indikátorů, přípustné odchylky měřicího mechanismu rychloměru, technická konstanta rychloměru, rozsah zobrazovaných rychlostí, celkový převodový poměr včetně redukčního převodu k rychloměru a označení minimálního a maximálního rozměru pneumatik;
51)
„ovladačem“ každé zařízení nebo součást vozidla přímo ovládaná řidičem, působící změnu stavu nebo funkce vozidla nebo jeho některé části;
52)
„kontrolkou“ optické signalizační zařízení, které indikuje aktivaci zařízení, jeho správnou nebo vadnou funkci nebo stav, případně nefunkčnost;
53)
„indikátorem“ zařízení, které podává informaci o správné funkci nebo stavu systému nebo části systému, jakou je např. stav hladiny nebo teplota určité kapaliny;
54)
„rychloměrem“ zařízení indikující řidiči rychlost vozidla v daném okamžiku;
55)
„počítadlem kilometrů“ zařízení udávající vzdálenost, kterou vozidlo urazí;
56)
„symbolem“ diagram, podle kterého lze identifikovat ovladač, kontrolku nebo indikátor;
57)
„společnou zobrazovací plochou“ specifická plocha, na které se může zobrazit více než jedna kontrolka, indikátor, symbol nebo jiná informace;
58)
„typem vozidla z hlediska montáže osvětlení“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: rozměry a vnější tvar vozidla, jakož i počet, umístění a konstrukční vlastnosti namontovaných zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci;
59)
„zařízením pro osvětlení“ typově schválený světlomet nebo svítilna nebo typově schválená odrazka;
60)
„zařízením pro světelnou signalizaci“ zařízení pro osvětlení, které lze použít pro signalizaci;
61)
„jednotlivým (světelným zařízením)“ světelné zařízení nebo část zařízení, které má jedinou funkci, jednu svítící plochu a jeden nebo více zdrojů světla; může také znamenat jakoukoli sestavu dvou samostatných nebo skupinových světelných zařízení, shodných nebo nikoliv, majících tutéž funkci, pokud jsou montovány tak, že průměty ploch výstupu světla těchto světelných zařízení na danou příčnou rovinu zaujímají nejméně 60 % plochy nejmenšího obdélníku opsaného k průmětům výše zmíněných ploch výstupu světla;
62)
„plochou výstupu světla“ světelného zařízení celý vnější povrch nebo jen část vnějšího povrchu průsvitného materiálu podle dokumentace schválení typu konstrukční části; může zahrnovat činnou plochu nebo z ní zcela sestávat a může rovněž zahrnovat oblast, která je zcela opsána světelným zařízením;
63)
„svíticí plochou“ zařízení pro osvětlení plocha podle definice v bodě 2.7 předpisu EHK OSN č. 53 (7);
64)
„samostatným (světelným zařízením)“ světelné zařízení mající samostatnou svítící plochu, zdroj světla a pouzdro světlometu/svítilny;
65)
„skupinovými (světelnými zařízeními)“ světelná zařízení mající samostatné svítící plochy a zdroje světla, avšak společné pouzdro světlometu/svítilny;
66)
„sdruženými (světelnými zařízeními)“ světelná zařízení mající samostatné svítící plochy, avšak společný zdroj světla a společné pouzdro světlometu/svítilny;
67)
„sloučenými (světelnými zařízeními)“ světelná zařízení mající samostatné zdroje světla nebo jediný zdroj světla působící různými způsoby (např. odlišnosti optické, mechanické nebo elektrické), zcela nebo částečně společné svítící plochy a společné pouzdro světlometu/svítilny;
68)
„světlometem dálkového světla“ zařízení užívané pro osvětlování vozovky na velkou vzdálenost před vozidlem (dálková světla);
69)
„světlometem potkávacího světla“ zařízení užívané pro osvětlení vozovky před vozidlem, aniž by nepatřičně oslňovalo nebo obtěžovalo řidiče přijíždějící z opačného směru nebo jiné uživatele vozovky (tlumené světlo);
70)
„přední obrysovou svítilnou“ zařízení užívané k označení přítomnosti vozidla při pohledu zepředu;
71)
„denní svítilnou“ dopředu zaměřená svítilna používaná k tomu, aby bylo vozidlo pří jízdě ve dne lépe viditelné;
72)
„předním mlhovým světlometem“ zařízení zlepšující osvětlení vozovky za mlhy, sněžení, bouřky nebo v mračnech prachu;
73)
„směrovou svítilnou“ zařízení sloužící k upozornění ostatních uživatelů vozovky, že řidič zamýšlí změnit směr vlevo nebo vpravo;
74)
„výstražným signálem“ současná činnost všech směrových svítilen vozidla upozorňující na zvláštní nebezpečí, které vozidlo dočasně vytváří pro ostatní uživatele vozovky;
75)
„brzdovou svítilnou“ zařízení upozorňující ostatní uživatele vozovky za vozidlem, že jeho řidič uvádí do činnosti provozní brzdu;
76)
„zadní obrysovou svítilnou“ zařízení užívané k označování přítomnosti vozidla při pohledu zezadu;
77)
„zadní mlhovou svítilnou“ zařízení užívané k tomu, aby vozidlo bylo za mlhy, sněžení, bouřky nebo v mračnech prachu snadněji viditelné při pohledu zezadu;
78)
„zpětným světlometem“ zařízení osvětlující vozovku za vozidlem a upozorňující ostatní uživatele vozovky, že vozidlo couvá nebo bude couvat;
79)
„svítilnou zadní registrační tabulky“ zařízení užívané pro osvětlení prostoru určeného pro zadní registrační tabulku, které se skládá z jedné nebo více optických částí;
80)
„odrazkou“ zařízení užívané k označování přítomnosti vozidla odrazem světla ze zdroje světla, který není součástí tohoto vozidla, přičemž pozorovatel je v blízkosti tohoto zdroje světla; za odrazky se nepovažují registrační tabulky se zpětným odrazem ani tabulky s maximální povolenou rychlostí vozidla;
81)
„zadní odrazkou“ odrazka užívaná k označování přítomnosti vozidla při pohledu zezadu;
82)
„boční odrazkou“ odrazka užívaná k označení přítomnosti vozidla při pohledu z boku;
83)
„boční obrysovou svítilnou“ zařízení užívané k označení přítomnosti vozidla při pohledu z boku;
84)
„vztažnou osou“ charakteristická osa zařízení uvedená v dokumentaci pro schválení typu pro vztažný směr (H = 0°, V = 0°) úhlů pole při fotometrických měřeních a při montáži světlometu/svítilny na vozidlo;
85)
„vztažným středem“ průsečík vztažné osy s plochou výstupu světla, vztažný střed stanovuje výrobce světelného zařízení;
86)
„geometrickou viditelností“ úhly, které určují čtvercové pole, v němž musí být plocha výstupu světla zařízení pro osvětlení zcela viditelná, přičemž příslušné úhly (α svislý a β vodorovný) jsou měřeny na vnějším obrysu přivrácené plochy a světlomet/svítilna je pozorován/a z dálky; pokud se však v tomto poli nacházejí překážky, které zčásti zakrývají plochu výstupu světla, lze to akceptovat, pokud se prokáže, že i navzdory těmto překážkám jsou dodrženy fotometrické hodnoty předepsané pro schválení typu světelného zařízení jako konstrukční části;
87)
„podélnou střední rovinou vozidla“ rovina symetrie vozidla, nebo pokud vozidlo není symetrické, svislá podélná rovina protínající středy náprav vozidla;
88)
„kontrolkou činnosti“ světelný, zvukový nebo jakýkoli obdobný signál udávající, že světelné zařízení bylo uvedeno v činnost a zda funguje správně, či nikoli;
89)
„kontrolkou zapojení obvodu“ kontrolka udávající, že zařízení bylo uvedeno v činnost, avšak neudávající, zda toto zařízení funguje správně, či nikoli;
90)
„typem vozidla z hlediska viditelnosti směrem dozadu“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: rozměry a vnější tvar vozidla, jakož i počet, umístění a konstrukční vlastnosti namontovaných zařízení pro nepřímý výhled;
91)
„typem vozidla z hlediska ochranné konstrukce při převrácení“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: konstrukce na vozidle, jejichž hlavním účelem je zmírnit riziko závažného poranění cestujících ve vozidle vyplývající z převrácení vozidla při běžném používání nebo tomuto riziku předejít;
92)
„chráněným prostorem“ prostor zaujímaný figurínou odpovídající 50. percentilu mužské populace, kterou představuje antropomorfní zkušební zařízení Hybrid III v normální poloze při sezení na všech místech k sezení;
93)
„typem vozidla z hlediska kotevních úchytů bezpečnostních pásů a bezpečnostních pásů“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: hlavní koncepční a konstrukční vlastnosti vozidla a kotevních úchytů bezpečnostních pásů a počet, umístění a sestava namontovaných bezpečnostních pásů;
94)
„seřizovacím systémem“ zařízení, jímž se části sedadla mohou nastavit do polohy vyhovující tvaru těla sedící osoby včetně podélného, svislého a/nebo úhlového seřízení;
95)
„přestavovacím systémem“ seřizovací a zajišťovací systém včetně sklopného opěradla namontovaného na sedadla před jinými sedadly, což umožňuje cestujícím nástup a výstup z těchto zadních sedadel, pokud nejsou vedle této zadní řady sedadel žádné dveře;
96)
„sedlem“ místo k sezení, na kterém řidič nebo cestující sedí obkročmo;
97)
„sedadlem“ místo k sezení, které není sedlem a které má opěradlo podepírající záda řidiče nebo spolujezdce;
98)
„opěradlem“ konstrukční prvek za R-bodem místa k sezení ve výšce více než 450 mm, měřeno od svislé roviny procházející R-bodem, o které se mohou zcela opírat záda sedící osoby;
99)
„figurínou odpovídající 50. percentilu mužské populace“ fyzické antropomorfní zkušební zařízení, které má předepsané rozměry a hmotnost nebo virtuální model, které představují tělo průměrného muže;
100)
„skutečnými kotevními úchyty bezpečnostního pásu“ místo na nosné konstrukci vozidla nebo na nosné konstrukci sedadla nebo kterékoliv jiné části vozidla, na něž mají být soupravy bezpečnostních pásů fyzicky namontovány;
101)
„účinnými kotevními úchyty bezpečnostních pásů“ jasně definované místo ve vozidle, které je dostatečně pevné, aby bylo schopno změnit směrování, průběh a směr bezpečnostního pásu, jímž je připoután cestující ve vozidle; jedná se o místo nacházející se nejblíže k té části pásu, který je ve skutečném a přímém kontaktu s uživatelem;
102)
„místem k sezení vpředu“ jedno místo k sezení umístěné v nejpřednější části vozidla, které může být součástí řady několika dalších míst k sezení;
103)
„místem k sezení vzadu“ jedno místo k sezení, které se nachází zcela za linií míst k sezení vpředu a které může být součástí řady několika míst k sezení;
104)
„vztažnou čárou trupu“ čára trupu určená výrobcem vozidla pro každé místo k sezení a stanovená v souladu s přílohou 3 předpisu EHK OSN č. 17 (8);
105)
„úhlem trupu“ úhel v rozmezí mezi svislicí a čárou trupu;
106)
„konstrukční polohou“ poloha, do které lze zařízení, jako je například sedadlo, nastavit tak, aby všechna příslušná nastavení co nejvíce odpovídala určité poloze;
107)
„ISOFIXem“ systém připojení dětských zádržných systémů k vozidlům vybavený dvěma pevnými kotevními úchyty na vozidle, dvěma odpovídajícími pevnými třmeny na dětském zádržném systému a prostředkem omezujícím rotaci dětského zádržného systému kolem příčné osy;
108)
„typem vozidla z hlediska místa k sezení“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: tvar, umístění a počet sedadel nebo sedel;
109)
„figurínou odpovídající 5. percentilu ženské populace“ fyzické antropomorfní zkušební zařízení, které má předepsané rozměry a hmotnost, nebo virtuální model, které představují tělo drobné ženy;
110)
„typem vozidla z hlediska řiditelnosti, vlastností při ostrém zatáčení a schopnosti otáčení“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: konstrukční vlastnosti mechanismu řízení, zařízení zpětného chodu a uzávěrek diferenciálu, pokud je vozidlo těmito zařízeními vybaveno;
111)
„kruhem otáčení vozidla“ kruh, v němž se při jízdě vozidla po kružnici nalézají průměty všech bodů vozidla na rovinu země, s výjimkou zpětných zrcátek;
112)
„neobvyklými vibracemi“ vibrace, které se podstatně liší od normálních a konstantních vibrací a vyznačují se jedním nebo více nechtěnými prudkými zvýšeními amplitudy vibrace, což vede ke zvýšení řídicích sil, které nejsou konstantní a jejichž povaha není předvídatelná;
113)
„typem vozidla z hlediska montáže pneumatik“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou typy pneumatik, minimální a maximální označení rozměrů pneumatiky, rozměry kola a hloubka zálisu, nebo pokud jde o rychlostní kapacitu a únosnost vhodné pro montáž a vlastnosti namontovaných krytů kol;
114)
„hloubkou zálisu kola“ vzdálenost od opěrného čela náboje kola ke střední rovině ráfku;
115)
„náhradním celkem pro dočasné užití“ celek s pneumatikou odlišnou od pneumatik určených pro montáž na vozidle pro běžné jízdní podmínky, která je určena pouze pro dočasné užití za omezených jízdních podmínek;
116)
„maximálním zatížením“ hmotnost, kterou je pneumatika schopna nést, pokud je používána v souvislosti s pokyny k použití stanovenými výrobcem pneumatik, vyjádřená číslem indexu únosnosti;
117)
„indexem únosnosti“ číslo spojované s maximálním zatížením pneumatiky a vztahující se k definici v bodě 2.26 předpisu EHK OSN č. 75 (9) „ v bodě 2.28 předpisu EHK OSN č. 30 (10), v bodě 2.27 předpisu EHK OSN č. 54 (11) a v bodě 2.28 předpisu EHK OSN č. 106 (12);
118)
„symbolem kategorie rychlosti“ symbol definovaný v bodě 2.28 předpisu EHK OSN č. 75, v bodě 2.29 předpisu EHK OSN č. 30, v bodě 2.28 předpisu EHK OSN č. 54 a v bodě 2.29 předpisu EHK OSN č. 106;
119)
„typem vozidla z hlediska tabulky s maximální povolenou rychlostí vozidla a jejího umístění na vozidle“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako je maximální konstrukční rychlost vozidla a materiál, orientace a konstrukční vlastnosti tabulky s maximální povolenou rychlostí vozidla;
120)
„prakticky rovným povrchem“ povrch pevného materiálu s poloměrem zakřivení nejméně 5 000 mm;
121)
„typem vozidla z hlediska vnitřní výbavy a dveří“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: konstrukční vlastnosti vnitřní výbavy vozidla, počet a umístění sedadel a dveří;
122)
„úrovní přístrojové desky“ čára definovaná styčnými body svislých tečen s přístrojovou deskou nebo na úrovni vodorovné roviny shodující se s R-bodem místa k sezení pro řidiče, který je umístěn výše než příslušný styčný bod dané tečny;
123)
„hranami, kterých se lze dotknout“ hrany, kterých se může dotknout povrch zkušebního zařízení a které mohou sestávat z konstrukcí, prvků nebo konstrukčních částí, které se nacházejí kdekoli ve vozidle, včetně, nikoli však výhradně, na podlaze prostoru pro cestující, bočnicích, dveřích, oknech, střeše, střešních sloupcích, střešních žebrech, slunečních clonách, přístrojové desce, volantu, ovládacím orgánu řízení, sedadlech, opěrkách hlavy, bezpečnostních pásech, pákách, klikách, krytech, přihrádkách a světlech;
124)
„dveřmi“ jakákoli konstrukce nebo materiál, které je nutno otevřít, přemístit, složit, rozepnout, odsunout nebo s nimi jakýmkoli jiným způsobem manipulovat, aby mohly osoby vstupovat do vozidla nebo z něho vystupovat;
125)
„středem dveří“ rozměrové umístění ve svislé rovině rovnoběžné se střední podélnou rovinou vozidla, které se shoduje s těžištěm dveří;
126)
„typem vozidla z hlediska maximálního trvalého jmenovitého nebo netto výkonu a/nebo konstrukčního omezení rychlosti vozidla“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: maximální trvalý výkon elektromotoru (elektromotorů) a/nebo motoru, maximální konstrukční rychlost vozidla a konstrukční vlastnosti zařízení a metody používané k účinnému omezení maximální dosažitelné rychlosti a/nebo výkonu vozidla;
127)
„typem vozidla z hlediska integrity konstrukce“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: konstrukční vlastnosti mechanických spojů, jako jsou například svary a závitové přípojky, a rovněž rám, podvozek nebo kostra vozidla a způsob, jakým jsou zajištěny.
KAPITOLA II
POVINNOSTI VÝROBCŮ
Článek 3
Požadavky na instalaci a na prokazování ve vztahu k funkční bezpečnosti
1. Výrobci vybaví vozidla kategorie L systémy, konstrukčními částmi a samostatnými technickými celky ovlivňujícími funkční bezpečnost, které jsou konstruovány, vyráběny a montovány takovým způsobem, aby vozidlo bylo při běžném provozu a údržbě v souladu s předpisy výrobce v souladu s podrobnými technickými požadavky a zkušebními postupy. V souladu s články 6 až 22 musí výrobci prokázat prostřednictvím fyzické prokazovací zkoušky schvalovacímu orgánu, že vozidla kategorie L, která jsou dodávána na trh, zaregistrována nebo uvedena do provozu v Unii, jsou v souladu s požadavky na funkční bezpečnost uvedenými v článcích 18, 20, 22 a 54 nařízení (EU) č. 168/2013 a s podrobnými technickými požadavky a zkušebními postupy stanovenými v tomto nařízení.
2. Výrobci musí prokázat, že náhradní díly a zařízení, které jsou uvedeny na trh nebo do provozu v Unii, byly schváleny v souladu s požadavky nařízení (EU) č. 168/2013, jak je uvedeno v podrobných technických požadavcích a zkušebních postupech uvedených v tomto nařízení. Schválené vozidlo kategorie L vybavené takovým náhradním dílem nebo zařízením musí splňovat stejné požadavky na zkoušky funkční bezpečnosti a mezní hodnoty výkonu jako vozidlo vybavené původním dílem nebo zařízením, které splňuje požadavky životnosti v rozsahu uvedeném v čl. 22 odst. 2 nařízení (EU) č. 168/2013 včetně.
3. Výrobci předloží schvalovacímu orgánu popis přijatých opatření bránících neoprávněným úpravám a modifikacím systému řízení hnacího ústrojí včetně počítačů řídících funkční bezpečnost.
Článek 4
Uplatňování předpisů EHK OSN
1. Na schvalování typu se vztahují předpisy EHK OSN a jejich změny uvedené v příloze I tohoto nařízení.
2. Odkazy na vozidla kategorie L1, L2, L3, L4, L5, L6 a L7 v předpisech EHK OSN se rozumí odkazy na vozidla kategorie L1e, L2e, L3e, L4e, L5e, L6e a L7e (v tomto pořadí) podle tohoto nařízení včetně případných dílčích kategorií.
3. Vozidla s maximální konstrukční rychlostí ≤ 25 km/h musí splňovat všechna příslušná ustanovení předpisů EHK OSN vztahující se na vozidla s maximální konstrukční rychlostí 25 km/h.
Článek 5
Technické specifikace požadavků na funkční bezpečnost vozidel a zkušebních postupů
1. Zkušební postupy týkající se výkonu funkční bezpečnosti musí být provedeny v souladu se zkušebními požadavky stanovenými v tomto nařízení.
2. Zkušební postupy musí být provedeny nebo dosvědčeny schvalovacím orgánem, případně technickou zkušebnou, pokud je schvaluje schvalovací orgán.
3. Metody měření a výsledky zkoušek se oznámí schvalovacímu orgánu ve formátu zkušebního protokolu stanoveném v čl. 72 písm. g) nařízení (EU) č. 168/2013.
Článek 6
Požadavky na zvuková výstražná zařízení
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro zvuková výstražná zařízení uvedené v příloze II části B1 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze II tohoto nařízení.
Článek 7
Požadavky na brzdění, včetně protiblokovacích a kombinovaných brzdných systémů, pokud je jimi vozidlo vybaveno
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro brzdění, včetně protiblokovacích a kombinovaných brzdných systémů, pokud je jimi vozidlo vybaveno, uvedené v příloze II části B2 a v příloze VIII nařízení (EU) č. 168/2013, musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze III tohoto nařízení.
Článek 8
Požadavky na bezpečnost elektrických zařízení
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro bezpečnost elektrických zařízení uvedené v příloze II části B3 nařízení (EU) č.168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze IV tohoto nařízení.
Článek 9
Požadavky na prohlášení výrobce o zkouškách životnosti systémů, konstrukčních částí a zařízení kritických z hlediska funkční bezpečnosti
Prohlášení výrobce o požadavcích týkajících se zkoušek životnosti systémů, částí a zařízení z hlediska funkční bezpečnosti uvedené v příloze II části B4 nařízení (EU) č. 168/2013 musí splňovat požadavky uvedené v příloze V tohoto nařízení.
Článek 10
Požadavky na zařízení pro ochranu proti podjetí zepředu a zezadu
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro zařízení pro ochranu proti podjetí zepředu a zezadu uvedené v příloze II části B5 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze VI tohoto nařízení.
Článek 11
Požadavky na zasklení, stírače a ostřikovače čelního skla a systémy odmrazování a odmlžování
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro zasklení, stírače a ostřikovače čelního skla a systémy odmrazování a odmlžování uvedené v příloze II části B6 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze VII tohoto nařízení.
Článek 12
Požadavky na ovladače ovládané řidičem včetně identifikace ovladačů, kontrolek a ukazatelů
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro ovladače ovládané řidičem včetně identifikace ovladačů, kontrolek a ukazatelů uvedené v příloze II části B7 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze VIII tohoto nařízení.
Článek 13
Požadavky na montáž zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci včetně automatického zapínání osvětlení
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro montáž zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci včetně automatického zapínání osvětlení uvedené v příloze II části B8 a v příloze VIII nařízení (EU) č. 168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze IX tohoto nařízení.
Článek 14
Požadavky na viditelnost směrem dozadu
Zkušební postupy a měření s cílem zkoušet příslušné požadavky na výkon použitelné pro viditelnost směrem dozadu uvedené v příloze II části B9 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze X tohoto nařízení.
Článek 15
Požadavky na ochrannou konstrukci při převrácení
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro ochranné konstrukce při převrácení uvedené v příloze II části B10 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze XI tohoto nařízení.
Článek 16
Požadavky na kotevní úchyty bezpečnostních pásů a bezpečnostní pásy
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro kotevní úchyty bezpečnostních pásů a bezpečnostní pásy uvedené v příloze II části B11 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze XII tohoto nařízení.
Článek 17
Požadavky na místa k sezení (sedla a sedadla)
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro místa k sezení (sedla a sedadla) uvedené v příloze II části B12 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze XIII tohoto nařízení.
Článek 18
Požadavky na řiditelnost, vlastnosti při ostrém zatáčení a schopnost otáčení
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro řiditelnost, vlastnosti při ostrém zatáčení a schopnost otáčení uvedené v příloze II části B13 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze XIV tohoto nařízení.
Článek 19
Požadavky na montáž pneumatik
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro montáž pneumatik uvedené v příloze II části B14 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze XV tohoto nařízení.
Článek 20
Požadavky na tabulku s maximální povolenou rychlostí vozidla a její umístění na vozidle
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro tabulku s maximální povolenou rychlostí vozidla a její umístění na vozidle kategorie L uvedené v příloze II části B15 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze XVI tohoto nařízení.
Článek 21
Požadavky na ochranu cestujících ve vozidle včetně vnitřní výbavy a dveří vozidla
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro ochranu cestujících ve vozidle včetně vnitřní výbavy a dveří vozidla uvedené v příloze II části B16 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze XVII tohoto nařízení.
Článek 22
Požadavky na maximální trvalý jmenovitý nebo netto výkon nebo na konstrukční omezení rychlosti vozidla
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro maximální trvalý jmenovitý nebo netto výkon nebo konstrukční omezení rychlosti vozidel kategorie L uvedené v příloze II části B17 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze XVIII tohoto nařízení.
Článek 23
Požadavky na kompaktnost konstrukce vozidel
Požadavky na kompaktnost konstrukce vozidel uvedené v příloze II části B18 a v příloze VIII nařízení (EU) č. 168/2013 musí být dodržovány v souladu s požadavky stanovenými v příloze XIX tohoto nařízení.
KAPITOLA III
POVINNOSTI ČLENSKÝCH STÁTŮ
Článek 24
Schvalování typu vozidel, systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků
V souladu s článkem 22 nařízení (EU) č. 168/2013 a s účinností od dat stanovených v jeho příloze IV budou vnitrostátní orgány v případě nových vozidel, která nejsou v souladu s nařízením (EU) č. 168/2013 a ustanoveními tohoto nařízení, považovat prohlášení o shodě za neplatná pro účely čl. 43 odst. 1 nařízení (EU) č. 168/2013 a z důvodů týkajících se funkční bezpečnosti zakáží dodávání takových vozidel na trh, jejich registraci nebo uvádění do provozu.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 25
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2016.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 24. října 2013.
A BIZOTTSÁG 3/2014/EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2013. október 24.)
a két- vagy háromkerekű járművek, valamint a négykerekű motorkerékpárok jóváhagyásáról és piacfelügyeletéről szóló 168/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a funkcionális járműbiztonsági követelményekre való tekintettel történő kiegészítéséről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a két- vagy háromkerekű járművek, valamint a négykerekű motorkerékpárok jóváhagyásáról és piacfelügyeletéről szóló, 2013. január 15-i 168/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 18. cikke (3) bekezdésére, 20. cikke (2) bekezdésére, 22. cikke (5) bekezdésére, valamint 54. cikkének (3) bekezdésére,
mivel:
(1)
A belső piac olyan, belső határok nélküli térség, amelyben az áruk, a személyek, a szolgáltatások és a tőke szabadon mozognak. E célból a 168/2013/EU rendelet az L kategóriájú járművek, azok rendszerei, alkotóelemei és önálló műszaki egységei tekintetében átfogó uniós típus-jóváhagyási eljárást és szigorúbb piacfelügyeleti rendszert határozott meg, amelyeket alkalmazni kell.
(2)
Az „L kategóriájú járművek” kifejezés a könnyű két-, három- és négykerekű járművek széles skáláját foglalja magában; ide tartoznak például a motoros kerékpárok, a két- vagy háromkerekű segédmotoros kerékpárok, a két- vagy háromkerekű motorkerékpárok, az oldalkocsis motorkerékpárok, valamint a négykerekű járművek (négykerekű motorkerékpárok), mint például a közúti kvadok, a terepjáró járművek és a mikroautók.
(3)
A 97/836/EK tanácsi határozattal (2) az Unió szerződő felévé vált az Egyesült Nemzetek Európai Gazdasági Bizottsága kerekes gépjárművekre és azokba szerelhető, illetve azokon használható berendezésekre és tartozékokra vonatkozó egységes műszaki előírások elfogadásáról, valamint ezen előírások alapján kibocsátott jóváhagyások kölcsönös elismerésének feltételeiről szóló megállapodásának (a továbbiakban: a felülvizsgált 1958-as megállapodás).
(4)
A 97/836/EK határozattal az Unió egyben csatlakozott az Egyesült Nemzetek Európai Gazdasági Bizottságának (ENSZ-EGB) 1., 3., 4., 6., 7., 8., 10., 11., 12., 13., 14., 16., 17., 18., 19., 20., 21., 23., 25., 26., 28., 31., 34., 37., 38., 39., 43., 44., 46., 48., 58., 66., 73., 77., 79., 80., 87., 89., 90., 91., 93., 97., 98., 99., 100. és 102. sz. előírásához is.
(5)
Az Unió csatlakozott továbbá a nagynyomású földgázzal (CNG) üzemelő meghajtórendszerrel felszerelt járművek különleges alkatrészeinek jóváhagyásáról, valamint a nagynyomású földgázzal (CNG) üzemelő meghajtórendszerrel felszerelt járműveknek a jóváhagyott típusú különleges alkatrészek beszerelése tekintetében történő jóváhagyásáról szóló, 110. sz. ENSZ-EGB-előíráshoz is. A 2000/710/EK tanácsi határozattal (3) az Unió ezenkívül csatlakozott a meghajtórendszerükben PB-gázt használó gépjárművek speciális berendezésének jóváhagyásáról szóló, 67. sz. ENSZ-EGB-előíráshoz is.
(6)
A gyártók az L kategóriájú járművek, valamint azok rendszereinek, alkotóelemeinek és önálló műszaki egységeinek típusjóváhagyását a 168/2013/EU rendeletnek megfelelően kérelmezik. Az uniós jogszabályok egyes jármű-alkatrészekre vonatkozó előírásai többnyire a megfelelő ENSZ-EGB-előírásokból származnak. Az ENSZ-EGB-előírásokat folyamatosan módosítják a műszaki fejlődés figyelembevétele érdekében, következésképpen a megfelelő uniós jogszabályokat is rendszeresen aktualizálni kell. A folyamatok megkettőződésének elkerülése érdekében a CARS 21 magas szintű csoport az uniós irányelvek felváltását ajánlotta (4) a megfelelő ENSZ-EGB-előírások uniós jogba való átvétele és kötelező alkalmazása révén.
(7)
Az ENSZ-EGB-előírások uniós jogszabályok révén történő alkalmazásának lehetőségéről, azaz ezen előírások uniós jogba való átvételének az EU-járműtípusjóváhagyás céljára történő lehetővé tételéről, a 168/2013/EU rendelet rendelkezik. A rendelet és az az alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és végrehajtási aktusok szerint a kötelezően alkalmazandó ENSZ-EGB-előírások alapján megadott típusjóváhagyás EU-típusjóváhagyásnak tekintendő.
(8)
Az ENSZ-EGB-előírások kötelező alkalmazásával nemcsak a műszaki előírások megkettőzése, hanem a tanúsítási és a közigazgatási eljárások megismétlése is elkerülhetővé válik. A közvetlenül a nemzetközileg elfogadott szabványokon alapuló típusjóváhagyás ezenkívül megkönnyíti majd a piacra jutást a harmadik országokban, különösen azokban, amelyek a felülvizsgált 1958. évi megállapodás szerződő felei, azaz fokozza az uniós gazdasági ágazat versenyképességét.
(9)
Indokolt tehát felvenni az ENSZ-EGB 1., 3., 4., 6., 7., 8., 10., 14., 16., 17., 18., 19., 20., 23., 26., 28., 30., 31., 34., 37., 38., 39., 43., 44., 45., 46., 48., 53., 54., 55., 56., 57., 60., 62., 64., 67., 72., 74., 75., 76., 77., 78., 81., 82., 87., 90., 91., 97., 98., 99., 100., 104., 106., 110., 112., 113., 116., 119., 121., 122., 123. és 127. sz. előírását a kötelezően alkalmazandó ENSZ-EGB-előírások listájára, amely e rendelet I. mellékletében található.
(10)
A 168/2013/EU rendelet 22. cikke, valamint II. mellékletének B. része és VIII. melléklete a funkcionális biztonságra vonatkozó követelményeket határoznak meg. A nyergekre és ülésekre, a kormányozhatóságra, a kanyarodási és fordulási tulajdonságokra, a funkcionális biztonság szempontjából lényeges rendszerek, alkatrészek és tartozékok tartósságának vizsgálatára, valamint a jármű szerkezeti integritására vonatkozó követelmények meghatározóak az L kategóriájú járművek funkcionális biztonsága szempontjából, csakúgy mint az elektromos biztonságra vonatkozó előírások, amelyek szintén bekerültek a rendelet szövegébe a műszaki fejlődés figyelembevétele érdekében. A terepjárásra kialakított, de a szilárd burkolatú közutakon is használt L7e-B kategóriájú járművek egyedi tulajdonságainak figyelembevétele érdekében a jármű legnagyobb sebességének korlátozását jelző táblára és annak elhelyezésére, valamint a borulás hatása elleni védőszerkezetre vonatkozóan is követelmények kerültek bevezetésre.
(11)
A pedálmeghajtásúnak tervezett kerékpárok segédmeghajtása és pedállal való meghajtása arányának 4:1-re való korlátozásával kapcsolatban, amelyet a XIX. melléklet állapít meg, még folynak a tudományos kutatások és értékelések. Amint a forgalomba hozott járművekkel kapcsolatban rendelkezésre állnak a tudományos és statisztikai adatok, a fent említett arány felülvizsgálatra kerülhet e rendelet elkövetkező módosításai során.
(12)
E rendelet ugyanattól az időponttól alkalmazandó, mint a 168/2013/EU rendelet,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
TÁRGY ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK
1. cikk
Tárgy
E rendelet a 168/2013/EU rendeletnek megfelelően az L kategóriájú járművek és az azokba szánt rendszerek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek jóváhagyása és piacfelügyelete céljából megállapítja a funkcionális biztonsággal összefüggő részletes műszaki követelményeket és vizsgálati eljárásokat, valamint megadja a vonatkozó ENSZ-EGB-előírások és azok módosításainak listáját.
2. cikk
Fogalommeghatározások
A 168/2013/EU rendelet fogalommeghatározásait alkalmazni kell. Emellett a következő fogalommeghatározások is alkalmazandók:
1. „hangjelző készülék”: olyan készülék, amely veszélyes közúti forgalmi helyzetben egy jármű jelenlétére vagy manőverezésére figyelmeztető hangjelzést ad ki; a készüléknek egy vagy több hangkibocsátó nyílása van, amelyeket ugyanaz az energiaforrás hoz működésbe, vagy több alkotóelemből áll, amelyek ugyanazon kezelőszerv működtetése révén egyszerre adnak ki hangjelzést és egyszerre működnek;
2. „elektromos hangjelző készülék típusa”: olyan hangjelző készülékek csoportja, amelyek nem térnek el lényegesen egymástól, különösen az alábbi jellemzők tekintetében: védjegy vagy márkanév, működési elv, az energiaellátás típusa (egyenáram, váltakozó áram, sűrített levegő), a ház külső formája, a diafragma/diafragmák alakja és méretei, a hangkibocsátó nyílás(ok) alakja vagy típusa, a hangjelzés névleges frekvenciái, névleges tápfeszültség, valamint a közvetlenül kívülről, sűrített levegővel táplált jelzőkészülékek esetében a névleges működési nyomás;
3. „mechanikus hangjelző készülék típusa”: olyan hangjelző készülékek csoportja, amelyek nem különböznek lényegesen egymástól, különösen az alábbi jellemzők tekintetében: védjegy vagy márkanév, működési elv, a működtetés típusa, a csengő külső formája és méretei, valamint a belső szerkezet;
4. „járműtípus a hangjelzés tekintetében”: olyan járművek csoportja, amelyek az alábbi lényeges jellemzők tekintetében nem különböznek egymástól: a járműbe szerelt hangjelző készülékek száma, a járműbe szerelt hangjelző készülék(ek) típusa(i), a hangjelző készülék(ek) járművön való rögzítésének módja, a hangjelző készülék(ek) járművön való elhelyezése és tájolása, a jármű azon szerkezeti részének merevsége, amelyen a hangjelző készülék(ek)et rögzítették, a felépítmény azon részének formája és anyagai, amelyek befolyásolhatják a hangjelző készülék(ek) által kibocsátott jelzés hangerősségét, és akusztikai zavarást okozhatnak;
5. „felépítmény”: a gépjármű külső szerkezete, amely sárvédőkből, ajtókból, oszlopokból, oldalfalakból, tetőből, padlóból, elülső válaszfalból, hátsó válaszfalból és/vagy egyéb külső elemekből áll;
6. „járműtípus a fékezés tekintetében”: olyan járművek csoportja, amelyek az olyan lényeges jellemzők tekintetében nem különböznek egymástól, mint a legnagyobb tömeg, a tömeg tengelyek közötti eloszlása, a jármű legnagyobb tervezési sebessége, a gumiabroncs és a kerék méretei, valamint a fékrendszer és alkotóelemeinek konstrukciós jellemzői;
7. „járműtípus az elektromos biztonság tekintetében”: olyan járművek csoportja, amelyek az olyan lényeges jellemzők tekintetében nem különböznek egymástól, mint a járműbe szerelt teljes elektromos rendszer elektromosan vezető alkatrészeinek és alkotóelemeinek helye, az elektromos erőátviteli rendszer és a galvanikus kapcsolatban lévő nagyfeszültségű sín beépítése, valamint ez utóbbiak alkotóelemeinek jellege és típusa;
8. „menetkész üzemmód”: a jármű azon üzemmódja, amikor az elektromos gyorsító kezelőszerv helyzetét érzékelő szenzor, illetve egy azzal egyenértékű kezelőszerv működtetésének vagy a fékrendszer kioldásának hatására az elektromos erőátviteli rendszer a járművet mozgatja;
9. „elválasztó”: a feszültség alatt álló részek közvetlen érintésétől bármely irányból védő alkatrész;
10. „vezető csatlakozás”: az újratölthető energiatároló rendszer (REESS) töltése során a külső áramforráshoz kapcsolódó csatlakozók révén létrejövő csatlakoztatás;
11. „újratölthető energiatároló rendszer (REESS)”: az elektromos meghajtás céljára elektromos energiát termelő újratölthető energiatároló rendszer;
12. „újratölthető energiatároló rendszer (REESS) töltésére szolgáló csatlakozórendszer”: a REESS külső áramforrásból való feltöltésére használt elektromos áramkör, amelybe a jármű főcsatlakozója is beletartozik;
13. „közvetlen érintkezés”: személyek feszültség alatt álló alkatrészekkel való érintkezése;
14. „testelőváz”: elektromosan összekötött vezető alkatrészekből álló egység, amelynek a potenciálja vonatkoztatási potenciálként szolgál;
15. „elektromos áramkör”: egymással összekötött, feszültség alatt álló alkatrészek egysége, amelyeket úgy terveztek, hogy azokon a szokásos üzemi feltételek között elektromos áram haladjon át;
16. „elektromosenergia-átalakító rendszer”: az elektromos meghajtás céljára elektromos energiát termelő és szolgáltató rendszer;
17. „elektromos erőátviteli rendszer”: a hajtómotor(oka)t is magában foglaló elektromos áramkör, amely magában foglalhatja a REESS-t, az elektromosenergia-átalakító rendszert, az elektronikus áramátalakítókat, a hozzájuk tartozó kábelköteget és csatlakozókat, valamint a REESS töltésére szolgáló csatlakozórendszert;
18. „elektronikus áramátalakító”: elektromos energia szabályozását és/vagy átalakítását az elektromos meghajtás céljára lehetővé tevő készülék;
19. „burkolat”: a közvetlen érintéstől bármely irányból védő, a belső egységeket beburkoló alkatrész;
20. „szabadon álló vezető alkatrész”: az IPXXB védelmi fokozatra vonatkozó előírások betartásával megérinthető vezető alkatrész, amely azonban a szigetelés meghibásodása esetén elektromos feszültség alá kerülhet;
21. „külső áramforrás”: a járművön kívül található, váltó- vagy egyenáramú áramforrás;
22. „nagyfeszültségű”: valamely elektromos alkotóelem vagy áramkör besorolása, amennyiben annak üzemi feszültsége 60 V és ≤ 1 500 V feszültségű egyenáram, vagy 30 V és ≤ 1 000 V feszültségű (effektív) váltakozó áram;
23. „nagyfeszültségű sín”: a nagy feszültségen működő REESS töltésére szolgáló csatlakozórendszert is magában foglaló elektromos áramkör;
24. „közvetett érintés”: személyek érintkezése szabadon álló vezető alkatrésszel;
25. „feszültség alatt álló alkatrész”: vezető alkatrész(ek), amely(ek) rendeltetésszerű használat során elektromos feszültség alá kerül(nek);
26. „csomagtér”: a járműben a csomagok elhelyezésére kialakított tér, amelyet a tető, a motorháztető, a csomagtérfedél vagy a hátsó ajtó, a padló és az oldalfalak, valamint az erőátviteli rendszert a feszültség alatt álló részekkel való közvetlen érintéstől védő elválasztó és burkolat határol, az utastértől pedig az elülső és a hátsó válaszfal választ el;
27. „fedélzeti szigetelésiellenállás-figyelő rendszer”: a nagyfeszültségű sínek és a testelőváz közötti szigetelési ellenállást nyomon követő berendezés;
28. „nyitott típusú hajtóakkumulátor”: vízzel újratöltendő, folyékony elektrolittal töltött akkumulátor, amely a légkörbe juttatott hidrogéngázt fejleszt;
29. „utastér”: a gépjárműben helyet foglalók számára fenntartott tér, amelyet a tető, a padló, az oldalfalak, az ajtók, az ablaküvegek, az elülső és a hátsó válaszfal vagy a hátsó ajtó, valamint az erőátviteli rendszert a feszültség alatt álló részekkel való közvetlen érintéstől védő elválasztók és burkolat határolnak;
30. „védelmi fokozat”: a feszültség alatt álló részek szonda - pl. ízelt ujjutánzat (IPXXB) vagy próbahuzal (IPXXD) - általi érintése során az elválasztó/burkolat által nyújtott védelem;
31. „áramkör-megszakító”: az a berendezés, amely az elektromos áramkör megszakítására szolgál pl. a REESS és az üzemanyagcella-sorok karbantartása vagy ellenőrzése során;
32. „szilárd szigetelő”: a vezetékrendszerek szigetelő bevonata, amely a feszültség alatt álló részeket fedi be és védi a közvetlen érintéstől bármely irányból; továbbá a csatlakozók feszültség alatt álló részeit szigetelő bevonatok, illetve a szigetelésre szolgáló lakkok és festékek;
33. „üzemi feszültség”: a gyártó által minden egyes különálló, egymástól galvanikusan elválasztott áramkörre megadott, az elektromos áramkörben fellépő legnagyobb effektív feszültség, amely nyitott áramkör esetén vagy a szokásos üzemi viszonyok között bármely vezető alkatrészek között felléphet;
34. „járműtípus tartósság tekintetében”: olyan járművek csoportja, amelyek az olyan lényeges szempontok tekintetében nem különböznek egymástól, mint az általános szerkezeti jellemzők, valamint a járművek és alkotóelemeinek gyártásával és összeszerelésével foglalkozó létesítmények és azok minőség-ellenőrzési és -biztosítási eljárásai;
35. „járműtípus az elülső és hátsó védőszerkezetek tekintetében”: olyan járművek csoportja, amelyek az olyan lényeges jellemzők tekintetében nem különböznek egymástól, mint a jármű elején, illetve hátulján található szerkezetek, alkatrészek és alkotóelemek formája és elhelyezkedése;
36. „kiálló rész”: valamely élnek a 26. sz. ENSZ-EGB-előírás (5) 3. mellékletének 2. szakasza szerint meghatározott mérete;
37. „padlóvonal”: a 26. sz. ENSZ-EGB-előírás 2.4. szakaszának meghatározása szerinti vonal;
38. „jármű szerkezete”: a jármű azon részei, ideértve a felépítményt, az alkotóelemeket, a sárvédőket, a tartó- és kapcsolószerkezeteket, a gumiabroncsokat, a kerekeket, a kerékdobokat és az üvegfelületeket, amelyek legalább 60 Shore (A) keménységű anyagból állnak;
39. „járműtípus az üvegezés, a szélvédőtörlők és -mosók, valamint a jég- és páramentesítő rendszerek tekintetében”: olyan járművek csoportja, amelyek az olyan lényeges jellemzők tekintetében nem különböznek egymástól, mint a szélvédő alakja, mérete, vastagsága és tulajdonságai, illetve beszerelésének módja, a szélvédőtörlő és -mosó rendszer tulajdonságai, valamint a jég- és páramentesítő rendszer tulajdonságai;
40. „szélvédőtörlő rendszer”: a szélvédő külső felületének törlésére szolgáló berendezésből, valamint annak elindításához és megállításához szükséges tartozékokból és kezelőszervekből álló rendszer;
41. „törölt terület”: a szélvédő azon területe(i), amelye(ke)t a szélvédőtörlő lapát(ok) töröl(nek), amikor a törlőrendszer rendes körülmények között üzemel;
42. „szélvédőmosó rendszer”: folyadék tárolására, továbbítására és célzottan a szélvédő külső felületére juttatására szolgáló berendezésekből, valamint a berendezés elindításához és megállításához szükséges tartozékokból és kezelőszervekből álló rendszer;
43. „szélvédőmosó kezelőszerve”: az a berendezés, amellyel a szélvédőmosó rendszert be, illetve ki lehet kapcsolni;
44. „szélvédőmosó-szivattyú”: az a berendezés, amely a folyadékot a szélvédőmosó-tartályból a szélvédő külső felületére juttatja;
45. „fúvóka”: az a berendezés, amely a folyadékot a szélvédőre irányítja;
46. „teljesen feltöltött rendszer”: az a rendszer, amelyet rendesen működtettek egy ideig, és amelyben a folyadék áthaladt a szivattyún, a csöveken, majd távozott a fúvóká(ko)n;
47. „megtisztított terület”: az az előzőleg szennyezett terület, amelyen a teljes száradás után nincsenek vízcseppnyomok vagy visszamaradt szennyeződés;
48. „A látómező”: a 43. sz. ENSZ-EGB-előírás (6) 18. mellékletének 2.2. szakaszában meghatározott A vizsgálati terület;
49. „gépjármű főkapcsolója”: az a berendezés, amellyel a gépjármű fedélzeti elektronikai rendszerét kikapcsolt állapotból (amikor a gépjármű parkol, a vezető pedig nincs jelen) rendes üzemmódba kapcsolják;
50. „járműtípus a kezelőszervek, a visszajelző lámpák és a kijelzők jelölése tekintetében”: olyan járművek csoportja, amelyek az olyan lényeges jellemzők tekintetében nem különböznek egymástól, mint a kezelőszervek, a visszajelző lámpák és a kijelzők száma, elhelyezkedése és szerkezeti jellemzői, a sebességmérő mérőmechanizmusának tűréshatárai, a sebességmérő műszerállandója, a kijelzett sebességértékek tartománya, a teljes áttételi viszonyszám, ideértve a sebességmérő előtti bármely fordulatszám-csökkentő hajtást, valamint a gumiabroncs legkisebb és legnagyobb méretjelölése;
51. „kezelőszerv”: a járműnek minden olyan alkatrésze vagy alkotóeleme, amelyet a vezető közvetlenül tud működtetni, és amellyel a jármű vagy az egyes alkatrészek üzemi állapotát, illetve működését megváltoztatja;
52. „visszajelző lámpa”: olyan optikai jelzés, amely azt jelzi, hogy egy berendezés bekapcsolt állapotban van, valamely működés vagy állapot megfelelő vagy hibás, vagy meghibásodás következett be;
53. „kijelző”: olyan berendezés, amely egy rendszer vagy a rendszer részének rendeltetésszerű működéséről vagy állapotáról, például egy folyadék szintjéről vagy hőmérsékletéről tájékoztat;
54. „sebességmérő”: olyan berendezés, amely jelzi a járművezető számára a jármű pillanatnyi sebességét;
55. „kilométeróra”: a jármű által megtett távolságot jelző berendezés;
56. „jel”: egy kezelőszerv, visszajelző lámpa vagy egy kijelző azonosítására szolgáló ábra;
57. „közös felület”: olyan felület, amelyen több visszajelző lámpa, kijelző, jel vagy egyéb információ megjeleníthető;
58. „járműtípus a fényjelző berendezések beépítése tekintetében”: olyan járművek csoportja, amelyek az olyan lényeges jellemzők tekintetében nem különböznek egymástól, mint a jármű méretei és külső formája, valamint a beépített világító- és fényjelző berendezések száma, elhelyezése és szerkezeti jellemzői;
59. „világítóberendezés”: olyan lámpa vagy fényvisszaverő, amely típusjóváhagyást kapott;
60. „fényjelző berendezés”: jelzések kibocsátására használható világítóberendezés;
61. „egyes (világítóberendezés)”: olyan világítóberendezés vagy egy berendezés valamely olyan része, amelynek egy funkciója, egy világító felülete és egy vagy több fényforrása van; jelenthet két ugyanolyan funkciójú, akár azonos, akár nem azonos független lámpából vagy csoportosított lámpából álló lámparendszert is, amelyeket úgy építettek be, hogy látszólagos felületüknek a vonatkoztatási tengely irányába eső vetülete az említett látszólagos felületek vonatkoztatási tengely irányába eső vetületeit körülvevő legkisebb négyszög területének legalább 60 %-át elfoglalja;
62. „fénykibocsátó felület”: a világítóberendezés fényáteresztő külső felületének teljes egésze vagy része, az alkatrész-típusjóváhagyási dokumentációban megadottak szerint; részben vagy teljesen megegyezhet a világító felülettel, és a világítóberendezés által teljesen körülhatárolt területet is magában foglalhatja;
63. „világító felület”: a világítóberendezésnek az 53. sz. ENSZ-EGB-előírás (7) 2.7. szakasza szerint meghatározott felülete;
64. „független (világítóberendezés)”: külön világító felülettel, külön fényforrással és külön lámpatesttel rendelkező világítóberendezés;
65. „csoportosított (világítóberendezések)”: külön világító felülettel és külön fényforrással, de közös lámpatesttel rendelkező berendezések;
66. „egyesített (világítóberendezések)”: külön világító felülettel, de közös fényforrással és közös lámpatesttel rendelkező berendezések;
67. „összeépített (világítóberendezések)”: külön fényforrással vagy egyetlen, de különböző feltételek mellett (például különböző optikai, mechanikus vagy elektromos paraméterekkel) működő fényforrással, közös vagy részben közös világító felülettel és közös lámpatesttel rendelkező berendezések;
68. „távolsági fényszóró”: a jármű előtt nagy távolságban az úttest megvilágítására szolgáló berendezés (távolsági fény);
69. „tompított fényszóró”: olyan berendezés, amely úgy világítja meg az úttestet a jármű előtt, hogy a szembejövő járművek vezetőit és a közlekedés többi résztvevőjét nem vakítja el, illetve látásukat nem zavarja (tompított fény);
70. „első helyzetjelző lámpa”: elölnézetből a jármű jelenlétét jelző berendezés;
71. „nappali menetjelző lámpa”: olyan, menetirányba néző lámpa, amely arra szolgál, hogy a haladó járművet nappal láthatóbbá tegye;
72. „első ködlámpa (ködfényszóró)”: olyan berendezés, amely az úttest megvilágítását javítja köd, hóesés, sűrű eső vagy porfelhők esetén;
73. „irányjelző lámpa”: olyan berendezés, amely jelzi a közlekedés többi résztvevője számára, hogy a jármű vezetője - jobbra vagy balra fordulva - meg akarja változtatni a jármű haladási irányát;
74. „elakadásjelző lámpa”: a jármű minden irányjelző lámpájának egyidejű működtetésével annak jelzése, hogy a jármű a közlekedés többi résztvevője számára pillanatnyilag veszélyt jelent;
75. „féklámpa”: olyan berendezés, amely jelzi a jármű mögött közlekedők számára, hogy a járművezető működteti az üzemi féket;
76. „hátsó helyzetjelző lámpa”: hátulnézetből a jármű jelenlétét jelző berendezés;
77. „hátsó ködlámpa”: olyan berendezés, amely a járművet köd, hóesés, sűrű eső vagy porfelhők esetén hátulról láthatóbbá teszi;
78. „tolatólámpa”: olyan berendezés, amely arra szolgál, hogy a jármű mögött az úttestet megvilágítsa, és jelezze a többi közlekedőnek, hogy a jármű tolat, illetve tolatáshoz készül;
79. „hátsó rendszámtáblát megvilágító lámpa”: a hátsó rendszámtáblának fenntartott hely megvilágítására használt berendezés, amely több optikai összetevőből is állhat;
80. „fényvisszaverő”: olyan berendezés, amely a jármű jelenlétét a járműtől független fényforrás fényének visszaverésével a fényforrás közelében tartózkodó megfigyelő számára jelzi; a fényvisszaverő rendszámtáblák és a jármű legnagyobb sebességének korlátozását jelző táblák nem minősülnek annak;
81. „hátsó fényvisszaverő”: hátulnézetből a jármű jelenlétét jelző fényvisszaverő berendezés;
82. „oldalsó fényvisszaverő”: oldalnézetből a jármű jelenlétét jelző fényvisszaverő berendezés;
83. „oldalsó helyzetjelző lámpa”: oldalnézetből a jármű jelenlétét jelző berendezés;
84. „vonatkoztatási tengely”: a lámpának a típus-jóváhagyási dokumentációban megadott azon jellemző tengelye, amely a fénytani méréseknél a szögtartomány meghatározásához és a lámpa járműbe való beépítéséhez vonatkoztatási irányként (H = 0°, V = 0°) használatos;
85. „vonatkoztatási középpont”: a vonatkoztatási tengely és a fénykibocsátó felület metszéspontja, amelyet a világítóberendezés gyártója határoz meg;
86. „geometriai láthatóság”: az azon négyszögletű mezőt meghatározó szögek, amelyből a világítóberendezés fénykibocsátó felülete - a megfelelő (α függőleges, β vízszintes) szögeket a látszólagos felület külső körvonalánál mérve és a lámpát távolról szemlélve - teljes mértékben látható; a mezőn belül a fénykibocsátó felületet részben eltakaró akadály is elfogadható, amennyiben bebizonyítják, hogy a világítóberendezés mint alkatrész típusjóváhagyásához előírt fotometriai értékeknek való megfelelés ennek ellenére fennáll;
87. „a jármű hosszirányú középsíkja”: a jármű szimmetriasíkja, illetve nem szimmetrikus jármű esetében a jármű tengelyeinek közepén áthaladó, függőleges hosszirányú sík;
88. „működés-visszajelző”: olyan fény-, hang- vagy ezekkel egyenértékű egyéb jelzés, amely jelzi, hogy a világítóberendezést bekapcsolták, illetve, hogy az megfelelően működik-e, vagy sem;
89. „bekapcsolás-visszajelző”: olyan visszajelző lámpa, amely a berendezés bekapcsolt állapotát jelzi, de azt nem, hogy a berendezés megfelelően működik-e;
90. „járműtípus a hátsó kilátás tekintetében”: olyan járművek csoportja, amelyek az olyan lényeges jellemzők tekintetében nem különböznek egymástól, mint a jármű méretei és külső formája, valamint a beépített, közvetett látást biztosító eszközök száma, elhelyezése és szerkezeti jellemzőik;
91. „járműtípus a borulás hatása elleni védőszerkezet tekintetében”: olyan járművek csoportja, amelyek az olyan lényeges jellemzők tekintetében nem különböznek egymástól, mint a járművön rögzített azon szerkezet, amelynek fő rendeltetése, hogy csökkentse vagy kizárja annak a veszélyét, hogy a jármű utasai súlyos sérülést szenvedjenek amiatt, hogy a jármű rendeltetésszerű használata közben felborul;
92. „védett tér”: egy Hybrid III típusú, ember formájú vizsgálati berendezés által megjelenített, 50 %-os percentilisbe tartozó felnőtt férfi méretű próbabábu által szokásos ülő helyzetben elfoglalt tér, minden ülőhelyen;
93. „járműtípus a biztonsági övek rögzítései és a biztonsági övek tekintetében”: olyan járművek csoportja, amelyek az olyan lényeges jellemzők tekintetében nem különböznek egymástól, mint a jármű és a biztonsági övek rögzítéseinek alapvető szerkezete és szerkezeti jellemzői, valamint a beépített biztonsági övek száma, elhelyezkedése és konfigurációja;
94. „beállítórendszer”: az a berendezés, amely lehetővé teszi az ülés részeinek beállítását - hosszirányban, függőlegesen és/vagy szögben - az ülésben helyet foglaló személy alakjának megfelelő ülő helyzet kialakítása céljából;
95. „elmozdítórendszer”: előrehajtható háttámlát is magában foglaló beállító- és reteszelőrendszer, amelyet más ülések előtti ülésekre szerelnek fel abból a célból, hogy megkönnyítse az utasok számára a hátsó ülések megközelítését, illetve elhagyását, amennyiben amellett az üléssor mellett nincs ajtó;
96. „nyereg”: olyan ülőhely, amelyen a járművezető vagy az utas lovagló ülésben foglal helyet;
97. „ülés”: olyan ülőhely, amely nem nyereg, és amelynek háttámlája van a járművezető vagy az utas hátának megtámasztására;
98. „háttámla”: az ülőhely R pontján áthaladó függőleges síkban mérve az R pont mögött több mint 450 mm magasságban elhelyezkedő szerkezeti elem, amelynek az ülésen helyet foglaló személy háta teljes egészében nekidőlhet;
99. „50 %-os percentilisbe tartozó felnőtt férfi méretű próbabábu”: meghatározott méretű és tömegű, ember formájú fizikai vizsgálati berendezés vagy virtuális modell, amely egy átlagos férfi testét képviseli;
100. „biztonsági öv aktuális rögzítése”: a jármű- vagy ülésszerkezeten, illetve a jármű bármely más részén található azon pont, amelyhez a biztonsági öv szerelvényét fizikailag rögzítik;
101. „biztonsági öv tényleges rögzítése”: olyan egyértelműen meghatározott pont a járművön, amely kellően merev ahhoz, hogy megváltoztassa az utas által viselt biztonsági öv vezetését és irányát, és amely magában foglalja azt a pontot is, amely a legközelebb helyezkedik el a heveder azon részéhez, amely ténylegesen és közvetlenül érintkezik az utassal;
102. „első ülőhely”: a járműben legelöl elhelyezkedő külön ülőhely, amely üléssor része is lehet;
103. „hátsó ülőhely”: teljes mértékben az első ülőhely vonala mögött elhelyezkedő külön ülőhely, amely üléssor része is lehet;
104. „a törzs referenciavonala”: a járműgyártó által minden egyes ülőhelyre meghatározott és a 17. sz. ENSZ-EGB-előírás (8) 3. melléklete szerint megállapított törzsvonal;
105. „törzs dőlésszöge”: a függőleges és a törzsvonal által bezárt szög;
106. „tervezési helyzet”: az a helyzet, amelybe egy berendezést, pl. az ülést be lehet állítani oly módon, hogy minden releváns beállítás a lehető legjobban megfeleljen egy meghatározott helyzetnek;
107. „ISOFIX”: a gyermekbiztonsági rendszerek járműhöz való erősítésére szolgáló olyan rendszer, amelynek két, a járműhöz erősített merev rögzítése, a gyermekbiztonsági rendszeren két megfelelő merev csatlakoztatása és olyan eszköze van, amellyel a gyermekbiztonsági rendszer elfordulási szögét korlátozza;
108. „járműtípus az ülőhelyek tekintetében”: olyan járművek csoportja, amelyek az olyan lényeges jellemzők tekintetében nem különböznek egymástól, mint az ülések vagy nyergek formája, helye és száma;
109. „5 %-os percentilisbe tartozó felnőtt nő méretű próbabábu”: meghatározott méretű és tömegű, ember formájú fizikai vizsgálati berendezés vagy virtuális modell, amely egy kistermetű nő testét képviseli;
110. „járműtípus a kormányozhatóság, valamint a kanyarodási és fordulási tulajdonságok tekintetében”: olyan járművek csoportja, amelyek az olyan lényeges jellemzők tekintetében nem különböznek egymástól, mint a kormányberendezés, a hátrameneti berendezés és a differenciálzár, amennyiben vannak ilyen berendezések a járművön;
111. „fordulókör”: az a kör, amelyen belül a jármű összes pontjának, kivéve a visszapillantó tükröket, a talaj síkjára vetített pontja megtalálható, miközben a járművet körben vezetik;
112. „szokatlan rezgés”: a szokásos és állandó rezgéstől nagyban eltérő rezgés, amelyet az amplitúdó egy vagy több nem szándékos hirtelen növekedése jellemez, amelynek következtében nem állandó jelleggel és előre nem látható módon a kormányzási erő is megnövekszik;
113. „járműtípus a gumiabroncsok felszerelése tekintetében”: olyan járművek csoportja, amelyek olyan lényeges jellemzők tekintetében nem különböznek egymástól, mint a felszerelésre alkalmas gumiabroncsok típusa, legkisebb és legnagyobb méretjelöléseik, a kerékméretek és besajtolási mélységek, a gumiabroncsra vonatkozó megengedett legnagyobb sebesség és a gumiabroncs teherbírása, valamint a kerékdobok jellemzői;
114. „besajtolási mélység”: a kerékagyra való felfekvési síknak és a kerékpánt középvonalának a távolsága;
115. „ideiglenes használatra szánt tartalék kerék”: olyan egység, amely a szokásos körülmények között használt járműre felszerelhető gumiabroncsoktól eltérő gumiabronccsal rendelkezik, melyet korlátozott vezetési feltételek mellett történő, ideiglenes használatra szántak;
116. „legnagyobb névleges terhelés”: az a tömeg, amelyet a gumiabroncs a gumiabroncsgyártó által a gumiabroncs használatára vonatkozó utasításoknak megfelelő használat esetén elbír, terhelhetőségi jelzőszámmal kifejezve;
117. „terhelhetőségi jelzőszám”: a gumiabroncs legnagyobb névleges terheléséhez kapcsolódó szám, a 75. sz. ENSZ-EGB-előírás (9) 2.26. szakaszában, a 30. sz. ENSZ-EGB-előírás (10) 2.28. szakaszában, az 54. sz. ENSZ-EGB-előírás (11) 2.27. szakaszában, valamint a 106. sz. ENSZ-EGB-előírás (12) 2.28. szakaszában megadott fogalommeghatározás szerint;
118. „sebességkategória-jel”: a 75. sz. ENSZ-EGB-előírás 2.28. szakaszában, a 30. sz. ENSZ-EGB-előírás 2.29. szakaszában, az 54. sz. ENSZ-EGB-előírás 2.28. szakaszában, valamint a 106. sz. ENSZ-EGB-előírás 2.29. szakaszában meghatározott jel;
119. „járműtípus a jármű legnagyobb sebességének korlátozását jelző tábla és annak elhelyezése tekintetében”: olyan járművek csoportja, amelyek az olyan lényeges jellemzők tekintetében nem különböznek egymástól, mint a jármű legnagyobb tervezési sebessége, valamint a legnagyobb sebesség korlátozását jelző tábla anyaga, tájolása és szerkezeti jellemzői;
120. „gyakorlatilag sík felület”: szilárd felület, melynek görbületi sugara legalább 5 000 mm;
121. „járműtípus a belső berendezések és az ajtók tekintetében”: olyan járművek csoportja, amelyek az olyan lényeges jellemzők tekintetében nem különböznek egymástól, mint a jármű belső berendezéseinek szerkezeti jellemzői, valamint az ülések és ajtók száma és elhelyezése;
122. „műszerfal szintje”: a függőleges érintők műszerfallal érintkező pontjai által meghatározott vonal, illetve amennyiben a vezető ülőhelye magasabban helyezkedik el, mint a megfelelő érintkezési pont, az a vonal, amely azzal a vízszintes síkkal egy szinten helyezkedik el, amely a járművezető ülőhelyének R pontját is magában foglalja;
123. „érinthető élek”: a vizsgálókészülék felületével érinthető élek, amelyek a jármű bármely részén elhelyezkedhetnek, és többek között, de nem kizárólag a következő szerkezetekből, egységekből vagy alkotóelemekből állhatnak: az utastér padlója, oldalfalak, ajtók, ablakok, tető, tetőoszlopok, tetőbordák, napellenzők, műszerfal, kormányberendezés kezelőszerve, ülések, fejtámlák, biztonsági övek, karok, gombok, fedelek, rekeszek és lámpák;
124. „ajtó”: minden olyan szerkezeti elem vagy anyag, amelyet ki kell nyitni, el kell mozdítani, össze kell csukni, ki kell cipzárazni, félre kell hajtani, illetve bármely más módon működtetni kell, hogy egy személy beszálljon a járműbe, vagy elhagyja a járművet;
125. „ajtó középpontja”: egy, az ajtó súlypontjával egybeeső pont a térben, amely a jármű hosszirányú középsíkjával párhuzamos függőleges síkban található;
126. „járműtípus a legnagyobb folyamatos névleges vagy hasznos teljesítmény és/vagy a legnagyobb járműsebesség tervezett korlátozása tekintetében”: olyan járművek csoportja, amelyek az olyan lényeges jellemzők tekintetében nem különböznek egymástól, mint a motor(ok) és/vagy villanymotorok legnagyobb folyamatos teljesítménye, a jármű legnagyobb tervezési sebessége, valamint a jármű által elérhető legnagyobb sebesség és/vagy teljesítmény hatékony korlátozására használt berendezések szerkezeti jellemzői és működési elveik;
127. „járműtípus a szerkezeti integritás tekintetében”: olyan járművek csoportja, amelyek az olyan lényeges jellemzők tekintetében nem különböznek egymástól, mint a mechanikus kapcsolatok - pl. hegesztett vagy menetes csatlakozások -, valamint a járműkeret, -alváz és/vagy -felépítmény szerkezeti jellemzői és mindezek rögzítési módja.
II. FEJEZET
A GYÁRTÓK KÖTELEZETTSÉGEI
3. cikk
A beszereléssel és a funkcionális biztonság igazolásával összefüggő követelmények
(1) A gyártók az L kategóriájú járműveket a funkcionális biztonság szempontjából olyan rendszerekkel, alkotóelemekkel és önálló műszaki egységekkel szerelik fel, amelyeket úgy terveztek, gyártottak és szereltek össze, hogy a rendeltetésszerűen használt és a gyártó utasításainak megfelelően karbantartott jármű teljesíteni tudja a részletes műszaki követelményeket, és megfeleljen a vizsgálati eljárásokon. A 6-22. cikknek megfelelően a gyártók fizikai vizsgálatok végzésével igazolják a jóváhagyó hatóság számára, hogy az Unióban forgalmazott, nyilvántartásba vett vagy forgalomba helyezett L kategóriájú járművek teljesítik mind a 168/2013/EU rendelet 18., 20., 22. és 54. cikkében a funkcionális biztonsággal kapcsolatban meghatározott követelményeket, mind az ebben a rendeletben meghatározott részletes műszaki követelményeket, illetve megfelelnek az e rendeletben előírt vizsgálati eljárásokon.
(2) A gyártók igazolják, hogy az Unióban forgalmazott vagy forgalomba helyezett pótalkatrészek és tartozékok jóváhagyása a 168/2013/EU rendelet követelményei szerint történik, melyeket az ebben a rendeletben meghatározott részletes műszaki követelmények és vizsgálati eljárások fejtenek ki. Az ilyen pótalkatrészt vagy tartozékot tartalmazó, jóváhagyott L kategóriájú járműveknek a funkcionális biztonság vizsgálatára vonatkozó ugyanazon követelményeknek és teljesítmény-határértékeknek kell megfelelniük, mint az eredeti alkatrészt vagy tartozékot tartalmazó járműveknek, és legalább a 168/2013/EU rendelet 22. cikkének (2) bekezdésében meghatározott tartóssági követelményeket teljesíteniük kell.
(3) A gyártók benyújtják a jóváhagyó hatósághoz azon intézkedések leírását, amelyeket az erőátvitelt vezérlő rendszeren, köztük a funkcionális biztonságot ellenőrző számítógépeken végzett szakszerűtlen beavatkozások és azok módosításának megelőzése céljából hoztak.
4. cikk
Az ENSZ-EGB-előírások alkalmazása
(1) Az e rendelet I. mellékletben felsorolt ENSZ-EGB-előírások és módosításaik alkalmazandók a típusjóváhagyásra.
(2) Az ENSZ-EGB-előírásokban szereplő, az L1, az L2, az L3, az L4, az L5, az L6, illetve az L7 jármű-kategóriákra való hivatkozásokat az e rendelet szerinti L1e, L2e, L3e, L4e, L5e, L6e, illetve L7e jármű-kategóriákra való hivatkozásként kell értelmezni, ideértve az alkategóriákat is.
(3) Az olyan járműveknek, amelyeknek a legnagyobb tervezési sebessége legfeljebb 25 km/h, meg kell felelniük az olyan járművekre vonatkozó ENSZ-EGB-előírások minden idevágó követelményének, amelyeknek a legnagyobb tervezési sebessége meghaladja a 25 km/h-t.
5. cikk
A funkcionális biztonsággal kapcsolatos követelményekre és a vizsgálati eljárásokra vonatkozó műszaki előírások
(1) A funkcionális biztonsággal kapcsolatos teljesítmény vizsgálatára szolgáló eljárásokat az ebben a rendeletben meghatározott vizsgálati követelmények szerint kell elvégezni.
(2) A vizsgálati eljárásokat a jóváhagyó hatóság vagy - a hatóság engedélyével - a műszaki szolgálat végzi el, illetve képviselője jelen van azokon.
(3) A mérési módszerekről és a vizsgálati eredményekről jelentést kell tenni a jóváhagyó hatóságnak, olyan vizsgálati jegyzőkönyv formájában, amelyet a 168/2013/EU rendelet 72. cikkének g) pontja előír.
6. cikk
A hangjelző készülékekre vonatkozó követelmények
A 168/2013/EU rendelet II. mellékletében (B1) említett hangjelző készülékekre vonatkozó vizsgálati eljárásokat, illetve teljesítménykövetelményeket az e rendelet II. mellékletének megfelelően kell elvégezni, illetve ellenőrizni.
7. cikk
A fékezésre - ideértve a blokkolásgátló és a kombinált fékrendszereket is, ha vannak - vonatkozó követelmények
A 168/2013/EU rendelet II. mellékletében (B2) és VIII. mellékletében említett fékezésre - ideértve a blokkolásgátló és a kombinált fékrendszereket is, ha vannak - vonatkozó vizsgálati eljárásokat, illetve teljesítménykövetelményeket az e rendelet III. mellékletében meghatározott követelményeknek megfelelően kell elvégezni, illetve ellenőrizni.
8. cikk
Az elektromos biztonságra vonatkozó követelmények
A 168/2013/EU rendelet II. mellékletében (B3) említett elektromos biztonságra vonatkozó vizsgálati eljárásokat, illetve teljesítménykövetelményeket az e rendelet IV. mellékletében meghatározott követelményeknek megfelelően kell elvégezni, illetve ellenőrizni.
9. cikk
A gyártónak a funkcionális biztonsági rendszerek, alkatrészek és tartozékok tartóssági vizsgálatára vonatkozó bejelentésére vonatkozó követelmények
A 168/2013/EU rendelet II. mellékletében (B4) említett, a gyártónak a funkcionális biztonsági rendszerek, alkatrészek és tartozékok tartóssági vizsgálatára vonatkozó bejelentésének meg kell felelnie az e rendelet V. mellékletében meghatározott követelményeknek.
10. cikk
Az elülső és hátsó védőszerkezetekre vonatkozó követelmények
A 168/2013/EU rendelet II. mellékletében (B5) említett, elülső és hátsó védőszerkezetekre vonatkozó vizsgálati eljárásokat, illetve teljesítménykövetelményeket az e rendelet VI. mellékletében meghatározott követelményeknek megfelelően kell elvégezni, illetve ellenőrizni.
11. cikk
Az üvegezésre, a szélvédőtörlőkre és -mosókra, valamint jég- és páramentesítő berendezésekre vonatkozó követelmények
A 168/2013/EU rendelet II. mellékletében (B6) említett üvegezésre, szélvédőtörlőkre és -mosókra, valamint jég- és páramentesítő berendezésekre vonatkozó vizsgálati eljárásokat, illetve teljesítménykövetelményeket az e rendelet VII. mellékletében meghatározott követelményeknek megfelelően kell elvégezni, illetve ellenőrizni.
12. cikk
A vezető által kezelendő kezelőszervekre - ideértve a visszajelző lámpák és kijelzők jelölését is - vonatkozó követelmények
A 168/2013/EU rendelet II. mellékletében (B7) említett, a vezető által kezelendő kezelőszervekre - ideértve a visszajelző lámpák és kijelzők jelölését is - vonatkozó vizsgálati eljárásokat, illetve teljesítménykövetelményeket az e rendelet VIII. mellékletében meghatározott követelményeknek megfelelően kell elvégezni, illetve ellenőrizni.
13. cikk
A világító- és fényjelző berendezések beszerelésére - ideértve a világítás automatikus bekapcsolását is - vonatkozó követelmények
A 168/2013/EU rendelet II. mellékletében (B8) és VIII. mellékletében említett, a világító- és fényjelző berendezések beszerelésére - ideértve a világítás automatikus bekapcsolását is - vonatkozó vizsgálati eljárásokat, illetve teljesítménykövetelményeket az e rendelet IX. mellékletében meghatározott követelményeknek megfelelően kell elvégezni, illetve ellenőrizni.
14. cikk
A hátsó kilátásra vonatkozó követelmények
A 168/2013/EU rendelet II. mellékletében (B9) említett hátsó kilátásra vonatkozó követelményekkel kapcsolatos vizsgálati eljárásokat, illetve méréseket az e rendelet X. mellékletében meghatározott követelményeknek megfelelően kell elvégezni, illetve ellenőrizni.
15. cikk
A borulás hatása elleni védőszerkezetre (ROPS) vonatkozó követelmények
A 168/2013/EU rendelet II. mellékletében (B10) említett gurulásgátló szerkezetre (helyesen: borulás hatása elleni védőszerkezet) (ROPS) vonatkozó vizsgálati eljárásokat, illetve teljesítménykövetelményeket az e rendelet XI. mellékletében meghatározott követelményeknek megfelelően kell elvégezni, illetve ellenőrizni.
16. cikk
A biztonsági övek rögzítéseire és a biztonsági övekre vonatkozó követelmények
A 168/2013/EU rendelet II. mellékletében (B11) említett, a biztonsági övek rögzítéseire és a biztonsági övekre vonatkozó vizsgálati eljárásokat, illetve teljesítménykövetelményeket az e rendelet XII. mellékletében meghatározott követelményeknek megfelelően kell elvégezni, illetve ellenőrizni.
17. cikk
Az ülőhelyekre (nyergek és ülések) vonatkozó követelmények
A 168/2013/EU rendelet II. mellékletében (B12) említett ülőhelyekre (nyergek és ülések) vonatkozó vizsgálati eljárásokat, illetve teljesítménykövetelményeket az e rendelet XIII. mellékletében meghatározott követelményeknek megfelelően kell elvégezni, illetve ellenőrizni.
18. cikk
A kormányozhatóságra, a kanyarodási tulajdonságokra és a fordulási tulajdonságokra vonatkozó követelmények
A 168/2013/EU rendelet II. mellékletében (B13) említett kormányozhatóságra, kanyarodási tulajdonságokra és fordulási tulajdonságokra vonatkozó vizsgálati eljárásokat, illetve teljesítménykövetelményeket az e rendelet XIV. mellékletében meghatározott követelményeknek megfelelően kell elvégezni, illetve ellenőrizni.
19. cikk
A gumiabroncsok felszerelésére vonatkozó követelmények
A 168/2013/EU rendelet II. mellékletében (B14) említett, a gumiabroncsok felszerelésére vonatkozó vizsgálati eljárásokat, illetve teljesítménykövetelményeket az e rendelet XV. mellékletében meghatározott követelményeknek megfelelően kell elvégezni, illetve ellenőrizni.
20. cikk
A jármű legnagyobb sebességének korlátozását jelző táblára és annak járművön való elhelyezésére vonatkozó követelmények
A 168/2013/EU rendelet II. mellékletében (B15) említett, a jármű legnagyobb sebességének korlátozását jelző táblára és annak az L kategóriájú járműveken való elhelyezésére vonatkozó vizsgálati eljárásokat, illetve teljesítménykövetelményeket az e rendelet XVI. mellékletében meghatározott követelményeknek megfelelően kell elvégezni, illetve ellenőrizni.
21. cikk
Az utasvédelemre - ideértve a belső berendezéseket, a fejtámlákat és a járműajtókat is - vonatkozó követelmények
A 168/2013/EU rendelet II. mellékletében (B16) említett utasvédelemre - ideértve a belső berendezéseket, a fejtámlákat és a járműajtókat is - vonatkozó vizsgálati eljárásokat, illetve teljesítménykövetelményeket az e rendelet XVII. mellékletében meghatározott követelményeknek megfelelően kell elvégezni, illetve ellenőrizni.
22. cikk
A legnagyobb folyamatos névleges és/vagy hasznos teljesítmény és/vagy a legnagyobb járműsebesség tervezett korlátozására vonatkozó követelmények
A 168/2013/EU rendelet II. mellékletében (B17) említett, az L kategóriájú járművek legnagyobb folyamatos névleges és/vagy hasznos teljesítményének és/vagy járműsebességének tervezett korlátozására vonatkozó vizsgálati eljárásokat, illetve teljesítménykövetelményeket az e rendelet XVIII. mellékletében meghatározott követelményeknek megfelelően kell elvégezni, illetve ellenőrizni.
23. cikk
A jármű szerkezeti integritására vonatkozó követelmények
A 168/2013/EU rendelet II. mellékletében (B18) és VIII. mellékletében említett, a jármű szerkezeti integritására vonatkozó követelményeket az e rendelet XIX. mellékletében meghatározott követelményeknek megfelelően kell teljesíteni.
III. FEJEZET
A TAGÁLLAMOK KÖTELEZETTSÉGEI
24. cikk
A járművek, rendszerek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek típusjóváhagyása
A 168/2013/EU rendelet 22. cikkének megfelelően és az annak IV. mellékletében meghatározott időpontoktól a nemzeti hatóságok a 168/2013/EU rendelet 43. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában nem tekintik többé érvényesnek azon új járművek megfelelőségi nyilatkozatait, amelyek nem felelnek meg a 168/2013/EU rendeletben, valamint e rendeletben foglalt rendelkezéseknek, és a funkcionális biztonsággal kapcsolatos okokból megtiltják az ilyen járművek forgalmazását, nyilvántartásba vételét, illetve forgalomba helyezését.
IV. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
25. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2016. január 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2013. október 24-én.