NAŘÍZENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) č. 468/2014
ze dne 16. dubna 2014,
kterým se stanoví rámec spolupráce Evropské centrální banky s vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu (nařízení o rámci jednotného mechanismu dohledu)
(ECB/2014/17)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 127 odst. 6 a článek 132 této smlouvy,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 34 tohoto statutu,
s ohledem na nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 ze dne 15. října 2013, kterým se Evropské centrální bance svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi (1), a zejména na čl. 4 odst. 3, článek 6 a čl. 33 odst. 2 tohoto nařízení,
s ohledem na Interinstitucionální dohodu mezi Evropským parlamentem a Evropskou centrální bankou o praktických podmínkách uplatňování demokratické odpovědnosti a dohledu nad plněním úkolů, které jsou ECB svěřeny v rámci jednotného mechanismu dohledu (2),
s ohledem na veřejné konzultace a analýzy provedené v souladu s čl. 4 odst. 3 nařízení (EU) č. 1024/2013,
s ohledem na návrh Rady dohledu a na základě konzultací s vnitrostátními příslušnými orgány,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 1024/2013 (dále jen „nařízení o jednotném mechanismu dohledu“) zavádí jednotný mechanismus dohledu, který sestává z Evropské centrální banky (ECB) a vnitrostátních příslušných orgánů zúčastněných členských států.
(2)
V rámci článku 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu má ECB výlučnou pravomoc plnit mikroobezřetnostní úkoly, které jí byly svěřeny na základě článku 4 uvedeného nařízení a které se týkají úvěrových institucí usazených v zúčastněných členských státech. ECB odpovídá za účinné a konzistentní fungování jednotného mechanismu dohledu a za výkon dohledu nad fungováním systému na základě odpovědnosti a postupů uvedených v článku 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
(3)
Pokud je to vhodné a aniž jsou dotčeny povinnosti a odpovědnost ECB za úkoly jí svěřené nařízením o jednotném mechanismu dohledu, mají vnitrostátní příslušné orgány povinnost pomáhat ECB s přípravou a prováděním veškerých aktů týkajících se úkolů uvedených v článku 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu v souvislosti se všemi úvěrovými institucemi, a to za podmínek stanovených v nařízení o jednotném mechanismu dohledu a v tomto nařízení, včetně pomoci při činnostech ověřování. Za tímto účelem by se vnitrostátní příslušné orgány při plnění úkolů uvedených v článku 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu měly řídit pokyny vydanými ECB.
(4)
Aniž by byla dotčena úloha Eurosystému a Evropské rady pro systémová rizika, musí ECB, vnitrostátní příslušné orgány a vnitrostátní pověřené orgány plnit makroobezřetnostní úkoly uvedené v článku 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a postupovat podle koordinačních postupů zakotvených v tomto článku, v tomto nařízení a v příslušných právních předpisech Unie.
(5)
V rámci jednotného mechanismu dohledu jsou příslušné úkoly ECB a vnitrostátních příslušných orgánů v oblasti dohledu rozděleny podle významu subjektů, které spadají do oblasti působnosti jednotného mechanismu dohledu. Toto nařízení zejména vymezuje specifickou metodiku pro hodnocení tohoto významu, jak vyžaduje čl. 6 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. ECB má působnost v oblasti přímého dohledu nad úvěrovými institucemi, finančními holdingovými společnostmi, smíšenými finančními holdingovými společnostmi usazenými v zúčastněných členských státech a pobočkami usazenými v zúčastněných členských státech a patřícími úvěrovým institucím usazeným v nezúčastněných členských státech, které jsou významné. Aniž by byla dotčena pravomoc ECB v konkrétních případech rozhodnout o převzetí přímého dohledu nad danými subjekty, je-li to nezbytné k zajištění důsledného uplatňování standardů dohledu, jsou vnitrostátní příslušné orgány odpovědné za přímý dohled nad méně významnými subjekty.
(6)
S cílem zohlednit aktuální vývoj v legislativě Unie v oblasti sankcí a judikaturu Evropského soudu pro lidská práva, pokud se týká oddělení stadia vyšetřování a rozhodování, zřídí ECB samostatnou vyšetřovací jednotku, která bude samostatně vyšetřovat porušení pravidel a rozhodnutí v oblasti dohledu.
(7)
Čl. 6 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu stanoví, že ECB na základě konzultace s vnitrostátními příslušnými orgány a na základě návrhu Rady dohledu přijme a zveřejní rámec pro provádění spolupráce mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu.
(8)
Čl. 33 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu stanoví, že ECB musí prostřednictvím nařízení a rozhodnutí zveřejnit podrobné operační postupy pro provádění úkolů, které jsou jí uvedeným nařízením svěřeny. Toto nařízení obsahuje ustanovení, kterými se provádí čl. 33 odst. 2, pokud se týká spolupráce mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu.
(9)
V důsledku těchto skutečností toto nařízení dále rozvíjí a upřesňuje postupy spolupráce, které jsou na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu zavedeny v rámci jednotného mechanismu dohledu mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány, případně rovněž vnitrostátními pověřenými orgány, a tím zajišťuje účinné a konzistentní fungování jednotného mechansimu dohledu.
(10)
ECB přikládá velký význam komplexnímu posouzení úvěrových institucí včetně posouzení rozvahy, které musí provést před tím, než převezme své úkoly. To platí i pro všechny členské státy, které vstoupí do eurozóny, a připojí se tedy k jednotnému mechanismu dohledu po datu zahájení dohledu v souladu s čl. 33 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
(11)
Pro plynulé fungování jednotného mechanismu dohledu je zásadní, aby ECB plně spolupracovala s vnitrostátními příslušnými orgány a aby si vyměňovaly veškeré informace, které mohou mít dopad na jejich příslušné úkoly, zejména veškeré informace, které vnitrostátní příslušné orgány využívají, pokud se týká postupů, které mohou mít dopad na bezpečnost a spolehlivost dohlíženého subjektu nebo které ovlivňují postupy v oblasti dohledu nad těmito subjekty,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
ČÁST I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a účel
1. Toto nařízení stanoví pravidla týkající se všech těchto skutečností:
a)
rámce uvedeného v čl. 6 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, tj. rámce pro provádění článku 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, pokud se týká spolupráce v rámci jednotného mechanismu dohledu, který obsahuje:
i)
specifickou metodiku pro posouzení a přezkum toho, zda dohlížený subjekt je klasifikován jako významný či méně významný podle kritérií vymezených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, a opatření vyplývající z tohoto posouzení,
ii)
vymezení postupů včetně lhůt, a to i ve vztahu k možnosti vnitrostátních příslušných orgánů vypracovat návrh rozhodnutí, jenž bude zaslán ECB ke zvážení, pro vztah mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány ohledně dohledu nad významnými dohlíženými subjekty,
iii)
vymezení postupů včetně lhůt, pokud se týká vztahu mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány ohledně dohledu nad méně významnými dohlíženými subjekty. Tyto postupy zejména vyžadují, aby vnitrostátní příslušné orgány v závislosti na jednotlivých případech vymezených v tomto nařízení:
-
oznámily ECB jakékoli podstatné řízení v oblasti dohledu,
-
na žádost ECB dále vyhodnotily konkrétní aspekty tohoto řízení,
-
ECB předaly návrhy podstatných rozhodnutí v oblasti dohledu, k nimž může ECB zaujmout stanovisko;
b)
spolupráce a výměny informací mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu, pokud jde o postupy, které se týkají významných dohlížených subjektů a méně významných dohlížených subjektů včetně společných postupů pro udělování povolení k zahájení činnosti úvěrové instituce, odebrání těchto povolení a posuzování nabývání a zcizování kvalifikovaných účastí;
c)
postupů týkajících se spolupráce mezi ECB, vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány, pokud se týká makroobezřetnostních úkolů a nástrojů ve smyslu článku 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
d)
postupů týkajících se fungování úzké spolupráce ve smyslu článku 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, které se použijí ve vztahu mezi ECB, vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány;
e)
postupů týkajících se spolupráce mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány ve vztahu k článkům 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu včetně určitých aspektů podávání zpráv v oblasti dohledu;
f)
postupů týkajících se příjímání rozhodnutí v oblasti dohledu, jež jsou určena dohlíženým subjektům a jiným osobám;
g)
jazykových ujednání mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány a mezi ECB a dohlíženými subjekty a jinými osobami;
h)
postupů platných pro pravomoci ECB a vnitrostátních příslušných orgánů v oblasti sankcí v rámci jednotného mechanismu dohledu, pokud se týká úkolů svěřených ECB na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
i)
přechodných ustanovení.
2. Tímto nařízením nejsou dotčeny úkoly v oblasti dohledu, které ECB nebyly svěřeny na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu, a které proto mají i nadále vnitrostátní orgány.
3. Toto nařízení se vykládá zejména ve spojení s rozhodnutím ECB/2004/2 (3) a jednacím řádem Rady dohledu Evropské centrální banky (4), zejména pokud se týká rozhodování v rámci jednotného mechanismu dohledu včetně postupů, které se vztahují na Radu dohledu a Radu guvernérů, pokud se týká neuplatnění námitek ze strany Rady guvernérů ve smyslu čl. 26 odst. 8 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, a ostatními příslušnými právními akty včetně rozhodnutí ECB/2014/16 (5).
Článek 2
Definice
Není-li uvedeno jinak, platí pro účely tohoto nařízení definice obsažené v nařízení o jednotném mechanismu dohledu spolu s těmito definicemi:
1)
„povolením“ se rozumí povolení ve smyslu definice obsažené v čl. 4 odst. 1 bodu 42 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (6);
2)
„pobočkou“ se rozumí pobočka ve smyslu definice obsažené v čl. 4 odst. 1 bodu 17 nařízení (EU) č. 575/2013;
3)
„společnými postupy“ se rozumí postupy zakotvené v části V, pokud se týká udělování povolení k zahájení činnosti úvěrové instituce, odebrání povolení vykonávat tuto činnost a rozhodování ohledně kvalifikovaných účastí;
4)
„členským státem eurozóny“ se rozumí členský stát, jehož měnou je euro;
5)
„skupinou“ se rozumí skupina podniků, z nichž alespoň jeden je úvěrovou institucí, která se skládá z mateřského podniku a jeho dceřiných společností, nebo podniky vzájemně propojené ve smyslu článku 22 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/34/EU (7), včetně jakékoli její podskupiny;
6)
„společným týmem dohledu“ se rozumí tým osob vykonávajících dohled, který je pověřen dohledem nad významným dohlíženým subjektem nebo nad významnou dohlíženou skupinou;
7)
„méně významným dohlíženým subjektem“ se rozumí jak a) méně významný dohlížený subjekt, který se nachází v členském státě eurozóny, tak b) méně významný dohlížený subjekt, který se nachází v členském státě mimo eurozónu, jenž je zúčastněným členským státem;
8)
„méně významným dohlíženým subjektem, který se nachází v členském státě eurozóny“ se rozumí dohlížený subjekt, který je usazen v členském státě eurozóny a který nemá postavení významného dohlíženého subjektu ve smyslu čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
9)
„vnitrostátním příslušným orgánem“ se rozumí vnitrostátní příslušný orgán ve smyslu definice obsažené v čl. 2 bodu 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. Touto definicí nejsou dotčena ujednání na základě vnitrostátních právních předpisů, která svěřují určité úkoly v oblasti dohledu národní centrální bance, která není určena jako vnitrostátní příslušný orgán. V tomto případě národní centrální banka plní tyto úkoly v rámci vymezeném ve vnitrostátních právních předpisech a v tomto nařízení. V tomto případě se odkaz na vnitrostátní příslušný orgán v tomto nařízení přiměřeně vztahuje na národní centrální banku, pokud jde o úkoly, které jsou jí přiděleny na základě vnitrostátních právních předpisů;
10)
„vnitrostátním příslušným orgánem v úzké spolupráci“ se rozumí vnitrostátní příslušný orgán pověřený zúčastněným členským státem v úzké spolupráci v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (8);
11)
„vnitrostátním pověřeným orgánem“ se rozumí vnitrostátní pověřený orgán ve smyslu definice obsažené v čl. 2 bodu 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
12)
„vnitrostátním pověřeným orgánem v úzké spolupráci“ se rozumí vnitrostátní pověřený orgán mimo eurozónu, který zúčastněný členský stát v úzké spolupráci pověřil pro účely plnění úkolů souvisejících s článkem 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
13)
„členským státem mimo eurozónu“ se rozumí členský stát, jehož měnou není euro;
14)
„mateřským podnikem“ se rozumí mateřský podnik ve smyslu definice obsažené v čl. 4 odst. 1 bodu 15 nařízení (EU) č. 575/2013;
15)
„zúčastněným členským státem v úzké spolupráci“ se rozumí členský stát mimo eurozónu, který navázal úzkou spolupráci s ECB v souladu s článkem 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
16)
„významným dohlíženým subjektem“ se rozumí jak a) významný dohlížený subjekt, který se nachází v členském státě eurozóny, tak b) významný dohlížený subjekt, který se nachází v zúčastněném členském státě mimo eurozónu;
17)
„významným dohlíženým subjektem, který se nachází v členském státě eurozóny“ se rozumí dohlížený subjekt, který je usazen v členském státě eurozóny a který má postavení významného dohlíženého subjektu podle rozhodnutí ECB na základě čl. 6 odst. 4 nebo čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
18)
„významným dohlíženým subjektem, který se nachází v zúčastněném členském státě mimo eurozónu“ se rozumí dohlížený subjekt, který je usazen v zúčastněném členském státě mimo eurozónu a který má postavení významného dohlíženého subjektu podle rozhodnutí ECB na základě čl. 6 odst. 4 nebo čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
19)
„dceřinou společností“ se rozumí dceřiná společnost ve smyslu definice obsažené v čl. 4 odst. 1 bodu 16 nařízení (EU) č. 575/2013;
20)
„dohlíženým subjektem“ se rozumí kterýkoli z těchto subjektů: a) úvěrová instituce usazená v zúčastněném členském státě, b) finanční holdingová společnost usazená v zúčastněném členském státě, c) smíšená finanční holdingová společnost usazená v zúčastněném členském státě, pokud splňuje podmínky vymezené v bodu 21 písm. b), d) pobočka usazená v zúčastněném členském státě a patřící úvěrové instituci, která je usazena v nezúčastněném členském státě.
Ústřední protistrana ve smyslu definice obsažené v čl. 2 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 (9), která je kvalifikována jako úvěrová instituce ve smyslu směrnice 2013/36/EU, se považuje za dohlížený subjekt v souladu s nařízením o jednotném mechanismu dohledu, tímto nařízením a příslušnými právními předpisy Unie, aniž by přitom byl dotčen dohled, který nad ústřední protistranou vykonává dotčený vnitrostátní příslušný orgán ve smyslu nařízení (EU) č. 648/2012;
21)
„dohlíženou skupinou“ se rozumí kterýkoli z těchto subjektů:
a)
skupina, jejímž mateřským podnikem je úvěrová instituce nebo finanční holdingová společnost, jejíž ústředí se nachází v zúčastněném členském státě;
b)
skupina, jejímž mateřským podnikem je smíšená finanční holdingová společnost, jejíž ústředí se nachází v zúčastněném členském státě, je-li koordinátor finančního konglomerátu ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES (10) orgánem příslušným k dohledu nad úvěrovými institucemi a je-li rovněž koordinátorem ve funkci orgánu dohledu nad úvěrovými institucemi;
c)
dohlížené subjekty, které mají ústředí ve stejném zúčastněném členském státě, pokud jsou trvale přidruženy k ústřednímu subjektu, který nad nimi vykonává dohled za podmínek vymezených v článku 10 nařízení (EU) č. 575/2013 a který je usazen ve stejném zúčastněném členském státě;
22)
„významnou dohlíženou skupinou“ se rozumí dohlížená skupina, která má postavení významné dohlížené skupiny podle rozhodnutí ECB na základě čl. 6 odst. 4 nebo čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
23)
„méně významnou dohlíženou skupinou“ se rozumí dohlížená skupina, která nemá postavení významné dohlížené skupiny ve smyslu čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
24)
„řízením ECB v oblasti dohledu“ se rozumí činnost ECB, která směřuje k přípravě vydání rozhodnutí ECB v oblasti dohledu včetně společných postupů a ukládání správních peněžitých sankcí. Na všechna řízení ECB v oblasti dohledu se vztahuje část III. Nestanoví-li část X jinak, platí část III rovněž pro ukládání správních peněžitých sankcí;
25)
„řízením vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu“ se rozumí činnost vnitrostátního příslušného orgánu, která směřuje k přípravě vydání rozhodnutí vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu, které je určeno jednomu či více dohlíženým subjektům nebo skupinám či jedné či více dalším osobám, včetně ukládání správních sankcí;
26)
„rozhodnutím ECB v oblasti dohledu“ se rozumí právní akt přijatý ECB při plnění úkolů a výkonů pravomocí, které byly ECB svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu, jenž má formu rozhodnutí ECB, je určen jednomu či více dohlíženým subjektům nebo skupinám či jedné či více dalším osobám a nejedná se o obecně závazný právní akt;
27)
„třetí zemí“ se rozumí země, která není členským státem, ani členským státem Evropského hospodářského prostoru;
28)
„pracovním dnem“ se rozumí den, který není sobotou, nedělí, ani svátkem ECB v souladu s kalendářem platným v ECB (11).
ČÁST II
USPOŘÁDÁNÍ JEDNOTNÉHO MECHANISMU DOHLEDU
HLAVA 1
STRUKTURY PRO DOHLED NAD VÝZNAMNÝMI A MÉNĚ VÝZNAMNÝMI DOHLÍŽENÝMI SUBJEKTY
KAPITOLA 1
Dohled nad významnými dohlíženými subjekty
Článek 3
Společné týmy dohledu
1. Společný tým dohledu bude ustaven pro dohled nad každým významným subjektem nebo každou významnou skupinou, nad nimiž je vykonáván dohled v zúčastněných členských státech. Každý společný tým dohledu se skládá ze zaměstnanců ECB a vnitrostátních příslušných orgánů jmenovaných podle článku 4, kteří pracují pod vedením pověřeného zaměstnance ECB (dále jen „koordinátor společného týmu dohledu“) a jednoho či více dílčích koordinátorů z vnitrostátních příslušných orgánů, jak je uvedeno dále v článku 6.
2. Aniž by byla dotčena ostatní ustanovení tohoto nařízení, zahrnují úkoly společného týmu dohledu zejména:
a)
provádění procesu dohledu a hodnocení uvedeného v článku 97 směrnice 2013/36/EU ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině, nad nimiž je vykonáván dohled ze strany společného týmu dohledu;
b)
účast na přípravě programu dohledových šetření při zohlednění procesu dohledu a hodnocení, přičemž tento program se předkládá Radě dohledu včetně plánu kontrol na místě ve smyslu článku 99 směrnice 2013/36/ES, a to pro významný dohlížený subjekt nebo významnou dohlíženou skupinu;
c)
provádění programu dohledových šetření, který byl schválen ECB, a všech rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, pokud se týká významného dohlíženého subjektu nebo významné dohlížené skupiny, nad nimiž je vykonáván dohled ze strany společného týmu dohledu;
d)
zajištění koordinace s týmem provádějícím kontrolu na místě ve smyslu části XI, pokud se týká provádění plánu kontrol na místě;
e)
případná spolupráce s vnitrostátním příslušným orgánem.
Článek 4
Ustavení a složení společných týmů dohledu
1. ECB je pověřena ustavením a složením společných týmů dohledu. Jmenování zaměstnanců z řad vnitrostátních příslušných orgánů do společných týmů dohledu provádějí relevantní vnitrostátní příslušné orgány v souladu s odstavcem 2.
2. V souladu se zásadami uvedenými v čl. 6 odst. 8 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a aniž by byl dotčen článek 31 uvedeného nařízení, vnitrostátní příslušný orgán jmenuje z řad svých zaměstnanců jednu či více osob členem nebo členy společného týmu dohledu. Zaměstnanec z řad vnitrostátního příslušného orgánu může být jmenován členem více než jednoho společného týmu dohledu.
3. Bez ohledu na odstavec 2 může ECB vyžadovat, aby vnitrostátní příslušné orgány změnily jmenování, jež učinily pro účely složení společného týmu dohledu.
4. Pokud v zúčastněném členském státě vykonává úkoly v oblasti dohledu více než jeden vnitrostátní příslušný orgán nebo pokud vnitrostátní právní předpisy zúčastněného členského státu svěří národní centrální bance konkrétní úkoly v oblasti dohledu a národní centrální banka není vnitrostátním příslušným orgánem, příslušné orgány koordinují svou účast ve společných týmech dohledu.
5. ECB a vnitrostátní příslušné orgány vzájemně konzultují a dohodnou se na využití zdrojů vnitrostátních příslušných orgánů v souvislosti se společnými týmy dohledu.
Článek 5
Zapojení zaměstnanců národních centrálních bank zúčastněných členských států
1. Národní centrální banky zúčastněných členských států, které jsou v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy zapojeny do obezřetnostního dohledu nad významným dohlíženým subjektem nebo nad významnou dohlíženou skupinou, avšak nejsou vnitrostátními příslušnými orgány, mohou rovněž jednoho či několik svých zaměstnanců jmenovat do společného týmu dohledu.
2. O těchto jmenováních je třeba vyrozumět ECB a článek 4 se použije obdobně.
3. Jsou-li do společného týmu dohledu jmenováni zaměstnanci národních centrálních bank zúčastněných členských států, vykládají se odkazy na vnitrostátní příslušné orgány v souvislosti se společnými týmy dohledu tak, že obsahují odkaz na tyto národní centrální banky.
Článek 6
Koordinátor společného týmu dohledu a dílčí koordinátoři
1. Koordinátor společného týmu dohledu za pomoci dílčích koordinátorů z vnitrostátních příslušných orgánů ve smyslu odstavce 2 zajišťuje koordinaci činnosti společného týmu dohledu. Za tímto účelem se členové společného týmu dohledu řídí pokyny koordinátora společného týmu dohledu, pokud se týká jejich úkolů ve společném týmu dohledu. Tím nejsou dotčeny jejich úkoly a povinnosti ve vztahu k jejich relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu.
2. Každý vnitrostátní příslušný orgán, který do společného týmu dohledu jmenuje více než jednoho zaměstnance, určí jednoho z těchto zaměstnanců jako dílčího koordinátora (dále jen „dílčí koordinátor z vnitrostátního příslušného orgánu“). Dílčí koordinátoři z vnitrostátních příslušných orgánů napomáhají koordinátorovi společného týmu dohledu, pokud jde o organizaci a koordinaci úkolů ve společném týmu dohledu, zejména pokud se týká zaměstnanců, kteří byli jmenováni týmž vnitrostátním příslušným orgánem jako příslušný dílčí koordinátor z vnitrostátního příslušného orgánu. Dílčí koordinátor z vnitrostátního příslušného orgánu může udílet pokyny členům společného týmu dohledu, kteří byli jmenováni stejným vnitrostátním příslušným orgánem, pokud tyto pokyny nejsou v rozporu s pokyny udělenými koordinátorem společného týmu dohledu.
KAPITOLA 2
Dohled nad méně významnými dohlíženými subjekty
Článek 7
Zapojení zaměstnanců z jiných vnitrostátních příslušných orgánů v týmu dohledu vnitrostátního příslušného orgánu
Aniž by byl dotčen čl. 31 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, pokud ECB ve vztahu k dohledu nad méně významnými dohlíženými subjekty rozhodne, že je vhodné do týmu dohledu vnitrostátního příslušného orgánu zapojit zaměstnance z jednoho či více vnitrostátních příslušných orgánů, může ECB vyžadovat, aby vnitrostátní příslušný orgán zapojil zaměstnance těchto jiných vnitrostátních příslušných orgánů.
HLAVA 2
DOHLED NA KONSOLIDOVANÉM ZÁKLADĚ A ÚČAST ECB A VNITROSTÁTNÍCH PŘÍSLUŠNÝCH ORGÁNŮ V KOLEGIÍCH ORGÁNŮ DOHLEDU
Článek 8
Dohled na konsolidovaném základě
1. V souladu s článkem 111 směrnice 2013/36/EU vykonává ECB dohled na konsolidovaném základě nad úvěrovými institucemi, finančními holdingovými společnostmi nebo smíšenými finančními holdingovými společnostmi, které jsou významné na konsolidovaném základě, pokud je mateřský podnik mateřskou institucí v zúčastněném členském státě nebo mateřskou institucí v EU usazenou v zúčastněném členském státě.
2. Relevantní vnitrostátní příslušný orgán plní úkoly orgánu dohledu na konsolidovaném základě nad úvěrovými institucemi, finančními holdingovými společnostmi nebo smíšenými finančními holdingovými společnostmi, které jsou méně významné na konsolidovaném základě.
Článek 9
ECB jako předseda kolegia orgánů dohledu
1. Je-li ECB orgánem dohledu na konsolidovaném základě, předsedá kolegiu ustavenému podle článku 116 směrnice 2013/36/EU. Vnitrostátní příslušné orgány zúčastněných členských států, v nichž jsou usazeny případné mateřské podniky, dceřiné společnosti a významné pobočky ve smyslu článku 51 směrnice 2013/36/EU, jsou oprávněny účastnit se kolegia jako pozorovatelé.
2. Není-li ustaveno žádné kolegium podle článku 116 směrnice 2013/36/EU a významný dohlížený subjekt má pobočky v nezúčastněných členských státech, jež se považují za významné v souladu s čl. 51 odst. 1 směrnice 2013/36/EU, ECB spolu s příslušnými orgány hostitelských členských států ustaví kolegium orgánů dohledu.
Článek 10
ECB a vnitrostátní příslušné orgány jako členové kolegií orgánů dohledu
Není-li orgán dohledu na konsolidovaném základě v zúčastněném členském státě, účastní se ECB a vnitrostátní příslušné orgány kolegia orgánů dohledu v souladu s těmito pravidly a s příslušnými právními předpisy Unie:
a)
jsou-li dohlížené subjekty v zúčastněných členských státech všechny významnými dohlíženými subjekty, účastní se ECB kolegia orgánů dohledu jako člen, zatímco vnitrostátní příslušné orgány jsou oprávněny se téhož kolegia účastnit jako pozorovatelé;
b)
jsou-li dohlížené subjekty v zúčastněných členských státech všechny méně významnými dohlíženými subjekty, účastní se vnitrostátní příslušné orgány kolegia orgánů dohledu jako členové;
c)
jsou-li dohlížené subjekty v zúčastněných členských státech jak méně významnými, tak i významnými dohlíženými subjekty, účastní se ECB a vnitrostátní příslušné orgány kolegia orgánů dohledu jako členové. Vnitrostátní příslušné orgány zúčastněných členských států, v nichž jsou významné dohlížené subjekty usazeny, jsou oprávněny se účastnit kolegia orgánů dohledu jako pozorovatelé.
HLAVA 3
POSTUPY TÝKAJÍCÍ SE PRÁVA USAZOVÁNÍ A VOLNÉHO POHYBU SLUŽEB
KAPITOLA 1
Postupy týkající se práva usazování a volného pohybu služeb v rámci jednotného mechanismu dohledu
Článek 11
Právo usazování úvěrových institucí v rámci jednotného mechanismu dohledu
1. Významný dohlížený subjekt, který hodlá zřídit pobočku na území jiného zúčastněného členského státu, oznámí svůj záměr vnitrostátnímu příslušnému orgánu zúčastněného členského státu, v němž má významný dohlížený subjekt své ústředí. Informace se poskytují v souladu s požadavky vymezenými v čl. 35 odst. 2 směrnice 2013/36/EU. Vnitrostátní příslušný orgán okamžitě vyrozumí ECB o přijetí tohoto oznámení.
2. Méně významný dohlížený subjekt, který hodlá zřídit pobočku na území jiného zúčastněného členského státu, oznámí vnitrostátnímu příslušnému orgánu svůj záměr v souladu s požadavky vymezenými v čl. 35 odst. 2 směrnice 2013/36/EU.
3. Nerozhodne-li ECB do dvou měsíců od přijetí oznámení jinak, může být pobočka uvedená v odstavci 1 zřízena a může zahájit svou činnost. ECB oznámí tuto informaci vnitrostátnímu příslušnému orgánu zúčastněného členského státu, v němž bude pobočka usazena.
4. Nerozhodne-li vnitrostátní příslušný orgán domovského členského státu do dvou měsíců od přijetí oznámení jinak, může být pobočka uvedená v odstavci 2 zřízena a může zahájit svou činnost. Vnitrostátní příslušný orgán oznámí tuto informaci ECB a vnitrostátnímu příslušnému orgánu zúčastněného členského státu, v němž bude pobočka usazena.
5. Dojde-li ke změně jakékoli informace oznámené podle odstavců 1 a 2, oznámí dohlížený subjekt písemně tuto změnu vnitrostátnímu příslušnému orgánu, který původní informaci přijal, alespoň jeden měsíc před provedením změny. Tento vnitrostátní příslušný orgán informuje vnitrostátní příslušný orgán členského státu, v němž je pobočka usazena.
Článek 12
Využití volného pohybu služeb ze strany úvěrových institucí v rámci jednotného mechanismu dohledu
1. Významný dohlížený subjekt, který hodlá poprvé využít volného pohybu služeb vykonáváním své činnosti na území jiného zúčastněného členského státu, oznámí svůj záměr vnitrostátnímu příslušnému orgánu zúčastněného členského státu, v němž má významný dohlížený subjekt své ústředí. Informace se poskytují v souladu s požadavky vymezenými v čl. 39 odst. 1 směrnice 2013/36/EU. Vnitrostátní příslušný orgán okamžitě vyrozumí ECB o přijetí tohoto oznámení. Vnitrostátní příslušný orgán o oznámení vyrozumí též vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu, v němž budou služby poskytovány.
2. Méně významný dohlížený subjekt, který hodlá poprvé využít volného pohybu služeb vykonáváním své činnosti na území jiného zúčastněného členského státu, to oznámí vnitrostátnímu příslušnému orgánu v souladu s požadavky vymezenými v čl. 39 odst. 1 směrnice 2013/36/EU. O oznámení se vyrozumí ECB a vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu, v němž budou služby poskytovány.
KAPITOLA 2
Postupy týkající se práva usazování a volného pohybu služeb v rámci jednotného mechanismu dohledu ze strany úvěrových institucí usazených v nezúčastněných členských státech
Článek 13
Oznámení o využití práva usazování úvěrových institucí usazených v nezúčastněných členských státech v rámci jednotného mechanismu dohledu
1. Pokud příslušný orgán nezúčastněného členského státu oznamuje informace uvedené v čl. 35 odst. 2 směrnice 2013/36/EU postupem uvedeným v čl. 35 odst. 3 uvedené směrnice, vnitrostátnímu příslušnému orgánu zúčastněného členského státu, v němž má dojít ke zřízení pobočky, vnitrostátní příslušný orgán okamžitě vyrozumí o přijetí tohoto oznámení ECB.
2. Do dvou měsíců od přijetí oznámení od příslušného orgánu nezúčastněného členského státu se ECB, jedná-li se o pobočku, která je významná podle kritérií vymezených v článku 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a v části IV tohoto nařízení, nebo relevantní vnitrostátní příslušný orgán, jedná-li se o pobočku, která je méně významná podle kritérií vymezených v článku 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a v části IV tohoto nařízení, připraví na výkon dohledu nad pobočkou v souladu s články 40 až 46 směrnice 2013/36/EU a v případě potřeby stanoví podmínky, za nichž může pobočka z důvodů obecného zájmu vyvíjet svou činnost v hostitelském členském státě.
3. Vnitrostátní příslušné orgány sdělí ECB podmínky, za kterých může pobočka v jejich členském státě vyvíjet činnost na základě vnitrostátních právních předpisů a z důvodů obecného zájmu.
4. Změna jakékoli informace, kterou úvěrová instituce, jež hodlá zřídit pobočku, poskytla podle bodů b), c) nebo d) čl. 35 odst. 2 směrnice 2013/36/EU, se oznámí vnitrostátnímu příslušnému orgánu uvedenému v odstavci 1.
Článek 14
Příslušný orgán hostitelského členského státu pro pobočky
1. V souladu s čl. 4 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu vykonává ECB pravomoci příslušného orgánu hostitelského členského státu, pokud je pobočka významná ve smyslu čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení.
2. Je-li pobočka méně významná ve smyslu čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, vykonává pravomoci příslušného orgánu hostitelského členského státu vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu, v němž je pobočka usazena.
Článek 15
Oznámení o využití volného pohybu služeb úvěrových institucí usazených v nezúčastněných členských státech v rámci jednotného mechanismu dohledu
Pokud příslušný orgán nezúčastněného členského státu činí oznámení ve smyslu čl. 39 odst. 2 směrnice 2013/36/EU, je adresátem tohoto oznámení vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu, v němž je využíván volný pohyb služeb. O přijetí tohoto oznámení vnitrostátní příslušný orgán okamžitě vyrozumí ECB.
Článek 16
Příslušný orgán hostitelského členského státu pro volný pohyb služeb
1. V souladu s čl. 4 odst. 2 a v rozsahu čl. 4 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu plní ECB úkoly příslušného orgánu hostitelského členského státu ve vztahu k úvěrovým institucím usazeným v nezúčastněných členských státech, které využívají svobody volného pohybu služeb v zúčastněných členských státech.
2. Jedná-li se o volný pohyb služeb z důvodů obecného zájmu za určitých podmínek obsažených ve vnitrostátních právních předpisech zúčastněných členských států, informují vnitrostátní příslušné orgány o těchto podmínkách ECB.
KAPITOLA 3
Postupy týkající se práva usazování a volného pohybu služeb ve vztahu k nezúčastněným členským státům
Článek 17
Právo usazování a využití volného pohybu služeb ve vztahu k nezúčastněným členským státům
1. Významný dohlížený subjekt, který hodlá zřídit pobočku nebo využít volného pohybu služeb na území nezúčastněného členského státu, oznámí svůj záměr relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu v souladu s příslušnými právními předpisy Unie. Vnitrostátní příslušný orgán okamžitě vyrozumí ECB o přijetí tohoto oznámení. ECB vykonává pravomoci příslušného orgánu domovského členského státu.
2. Méně významný dohlížený subjekt, který hodlá zřídit pobočku nebo využít volného pohybu služeb na území nezúčastněného členského státu, oznámí svůj záměr relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu v souladu s příslušnými právními předpisy Unie. Relevantní vnitrostátní příslušný orgán vykonává pravomoci příslušného orgánu domovského členského státu.
HLAVA 4
DOPLŇKOVÝ DOZOR NAD FINANČNÍMI KONGLOMERÁTY
Článek 18
Koordinátor
1. ECB přebírá úkol koordinátora finančního konglomerátu v souladu s kritérii vymezenými v příslušných právních předpisech Unie ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu.
2. Vnitrostátní příslušný orgán přebírá úkol koordinátora finančního konglomerátu v souladu s kritérii vymezenými v příslušných právních předpisech Unie ve vztahu k méně významnému dohlíženému subjektu.
ČÁST III
OBECNÁ USTANOVENÍ PLATNÁ PRO PROVOZOVÁNÍ JEDNOTNÉHO MECHANISMU DOHLEDU
HLAVA 1
ZÁSADY A POVINNOSTI
Článek 19
Přehled
Tato část vymezuje a) obecná pravidla pro provozování jednotného mechanismu dohledu ze strany ECB a vnitrostátních příslušných orgánů a b) ustanovení, podle kterých ECB postupuje při provádění řízení ECB v oblasti dohledu.
Obecné zásady a ustanovení, které platí mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány v úzké spolupráci, jsou vymezeny v části IX.
Článek 20
Povinnost spolupracovat v dobré víře
ECB a vnitrostátní příslušné orgány mají povinnost spolupracovat v dobré víře a povinnost vyměňovat si informace.
Článek 21
Obecná povinnost vyměňovat si informace
1. Aniž by byla dotčena pravomoc ECB průběžně přímo přijímat informace vykázané dohlíženými subjekty, nebo mít k těmto informacím přímý přístup, vnitrostátní příslušné orgány zejména včas a přesně ECB poskytují veškeré informace, které jsou pro ECB nezbytné k plnění úkolů, jež byly ECB svěřeny na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu. Tyto informace zahrnují informace, které vyplývají z ověřování a činnosti na místě, jež provádějí vnitrostátní příslušné orgány.
2. Získává-li ECB informace přímo od právnických či fyzických osob uvedených v čl. 10 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, poskytuje tyto informace vnitrostátním příslušným orgánům, kterých se tyto informace týkají, včas a přesně. Tyto informace zahrnují zejména informace, které jsou pro vnitrostátní příslušné orgány nezbytné k plnění jejich úlohy napomáhat ECB.
3. Aniž je dotčen odstavec 2, ECB poskytuje vnitrostátním příslušným orgánům pravidelný přístup k aktualizovaným informacím, které jsou pro vnitrostátní příslušné orgány nezbytné k plnění jejich úkolů týkajících se obezřetnostního dohledu.
Článek 22
Právo ECB udělit vnitrostátním příslušným orgánům nebo vnitrostátním pověřeným orgánům pokyn využít jejich pravomoci a přijmout opatření, pokud ECB má úkol v oblasti dohledu, avšak žádnou související pravomoc
1. V rozsahu nezbytném pro plnění úkolů, které jí byly svěřeny na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu, může ECB formou pokynů vyžadovat, aby vnitrostátní příslušné orgány a/nebo vnitrostátní pověřené orgány využily své pravomoci na základě podmínek vymezených ve vnitrostátních právních předpisech a v souladu s nimi a ve smyslu článku 9 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, pokud nařízení o jednotném mechanismu dohledu nesvěřuje tyto pravomoci ECB.
2. Vnitrostátní příslušné orgány a/nebo vnitrostátní pověřené orgány (ve vztahu k článku 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu) informují ECB o výkonu těchto pravomocí bez zbytečného odkladu.
Článek 23
Jazykový režim mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány
ECB a vnitrostátní příslušné orgány přijmou ujednání ohledně komunikace v rámci jednotného mechanismu dohledu, včetně jazyka či jazyků, které se budou používat.
Článek 24
Jazykový režim mezi ECB a právnickými či fyzickými osobami včetně dohlížených subjektů
1. Dokument, který dohlížený subjekt nebo jiná právnická či fyzická osoba, která v jednotlivém případě podléhá řízení ECB v oblasti dohledu, zasílá ECB, může být sepsán v kterémkoli úředním jazyce Unie, který si dohlížený subjekt nebo určitá osoba zvolí.
2. ECB, dohlížené subjekty a jiné právnické nebo fyzické osoby, které v jednotlivém případě podléhají řízení ECB v oblasti dohledu, se mohou dohodnout, že ve své písemné komunikaci, a to i pokud jde o rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, budou používat výlučně jeden z úředních jazyků Unie.
Ukončení této dohody u používání stanoveného jazyka má dopad pouze na ty aspekty řízení ECB v oblasti dohledu, jež dosud nebyly provedeny.
Požadují-li účastníci ústního jednání, aby s nimi bylo jednáno v úředním jazyce Unie, který není jazykem řízení ECB v oblasti dohledu, musí být ECB o tomto požadavku informována s dostatečným předstihem tak, aby mohla učinit nezbytná opatření.
HLAVA 2
OBECNÁ USTANOVENÍ O SPRAVEDLIVÉM PROCESU PŘI PŘIJÍMÁNÍ ROZHODNUTÍ ECB V OBLASTI DOHLEDU
KAPITOLA 1
Řízení ECB v oblasti dohledu
Článek 25
Obecné zásady
1. Řízení ECB v oblasti dohledu zahájené v souladu s článkem 4 a oddílem 2 kapitoly III nařízení o jednotném mechanismu dohledu se provádí v souladu s článkem 22 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a ustanoveními této hlavy.
2. Ustanovení této hlavy se nepoužijí na postupy prováděné správní revizní komisí.
Článek 26
Strany
1. Stranami řízení ECB v oblasti dohledu jsou:
a)
osoby, které podaly žádost;
b)
zamýšlení či skuteční adresáti rozhodnutí ECB v oblasti dohledu.
2. Vnitrostátní příslušné orgány se nepovažují za strany.
Článek 27
Zastoupení strany
1. Strana může být zastoupena právním či zákonným zástupcem či jiným zástupcem zmocněným na základě písemného pověření vykonávat veškeré úkony v souvislosti s řízením ECB v oblasti dohledu.
2. Odvolání mandátu je účinné až v okamžiku, kdy ECB obdrží písemné odvolání. ECB potvrdí přijetí tohoto odvolání.
3. Pokud si strana pro řízení ECB v oblasti dohledu jmenuje zástupce, ECB se v tomto řízení v oblasti dohledu obrací pouze na jmenovaného zástupce, ledaže konkrétní okolnosti vyžadují, aby se ECB obrátila na danou stranu přímo. Pokud se ECB obrací na stranu přímo, informuje o tom jejího zástupce.
Článek 28
Obecné povinnosti ECB a stran řízení ECB v oblasti dohledu
1. Řízení ECB v oblasti dohledu může být zahájeno z úřední povinnosti nebo na žádost strany. S výhradou odstavce 3 ECB určí skutečnosti, které budou relevantní pro přijetí konečného rozhodnutí v každém řízení ECB v oblasti dohledu zahájeném z úřední povinnosti.
2. ECB ve svém posouzení zohlední veškeré relevantní okolnosti.
3. S výhradou právních předpisů Unie je strana povinna účastnit se řízení ECB v oblasti dohledu a napomáhat při objasňování skutečností. V řízení ECB v oblasti dohledu zahájeném na žádost strany může ECB omezit určení skutečností na to, že stranu požádá, aby poskytla relevantní faktické informace.
Článek 29
Dokazování v řízení ECB v oblasti dohledu
1. S cílem zjistit skutečnosti daného případu používá ECB takové důkazy, které po náležitém uvážení považuje za vhodné.
2. Strany s výhradou právních předpisů Unie napomáhají ECB při zjišťování skutečností daného případu. S výhradou omezení v souvislosti se sankčními postupy na základě právních předpisů Unie strany zejména pravdivě uvedou skutečnosti, které jim jsou známy.
3. ECB může stanovit lhůtu, v níž jí strany mohou poskytnout důkazy.
Článek 30
Svědci a znalci v řízení ECB v oblasti dohledu
1. Považuje-li to za nezbytné, může ECB vyslýchat svědky a znalce.
2. Pokud ECB ustanoví znalce, v dohodě vymezí jeho úkol a stanoví lhůtu, ve které znalec předloží svou zprávu.
3. Pokud ECB vyslýchá svědky či znalce a pokud o to svědci či znalci požádají, mají nárok na náhradu cestovních nákladů a diety. Poté, co poskytnou své vyjádření, mají svědci nárok na náhradu ušlého výdělku a znalci mají nárok na dohodnutý poplatek za své služby. Náhrada se poskytuje v souladu s příslušnými ustanoveními o poskytování náhrad svědků a odměně znalců ze strany Soudního dvora Evropské unie.
4. ECB může požadovat, aby osoby uvedené v čl. 11 odst. 1 písm. c) nařízení o jednotném mechanismu dohledu se jako svědci dostavily do kanceláří ECB nebo do jiného místa v zúčastněném členském státě, které určí ECB. Je-li osoba uvedená v čl. 11 odst. 1 písm. c) nařízení o jednotném mechanismu dohledu právnickou osobou, jsou povinny se ve smyslu předchozí věty dostavit fyzické osoby, které tuto právnickou osobu zastupují.
Článek 31
Právo být vyslechnut
1. Před tím, než ECB přijme rozhodnutí ECB v oblasti dohledu určené straně, které by nepříznivě ovlivnilo práva této strany, musí být straně dána možnost předložit ECB písemné vyjádření ke skutečnostem, námitkám a právním důvodům, jež jsou relevantní pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu. Považuje-li to ECB za vhodné, může dát stranám možnost vyjádřit se ke skutečnostem, námitkám a právním důvodům, jež jsou relevantní pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, na jednání. V oznámení, kterým ECB dává straně možnost vyjádřit se, uvede podstatný obsah zamýšleného rozhodnutí ECB v oblasti dohledu a podstatné skutečnosti, námitky a právní důvody, na nichž ECB hodlá založit své rozhodnutí. Ustanovení tohoto článku se nevztahují na oddíl 1 kapitoly III nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
2. Dá-li ECB straně možnost vyjádřit se ke skutečnostem, námitkám a právním důvodům, jež jsou relevantní pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, na jednání, není důvodem pro odročení jednání, pokud se strana bez řádné omluvy nedostaví. Je-li strana řádně omluvena, může ECB jednání odročit nebo může straně dát možnost vyjádřit se ke skutečnostem, námitkám a právním důvodům, jež jsou relevantní pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, písemně. ECB vypracuje písemný zápis z jednání, který strany podepíší; kopii tohoto zápisu poskytne stranám.
3. Straně bude zásadně dána možnost písemně se vyjádřit ve lhůtě dvou týdnů od přijetí oznámení, v němž ECB uvedla skutečnosti, námitky a právní důvody, na nichž ECB hodlá založit rozhodnutí ECB v oblasti dohledu.
Na žádost strany může ECB tuto lhůtu přiměřeně prodloužit.
Za zvláštních okolností může ECB tuto lhůtu zkrátit na tři pracovní dny. Lhůta se na tři pracovní dny zkracuje rovněž v situacích uvedených v článcích 14 a 15 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
4. Bez ohledu na odstavec 3 a s výhradou odstavce 5 může ECB přijmout rozhodnutí ECB v oblasti dohledu určené straně, které by nepříznivě ovlivnilo práva této strany, aniž by straně dalo před přijetím rozhodnutí možnost vyjádřit se ke skutečnostem, námitkám a právním důvodům, jež jsou relevantní pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, pokud se zdá, že je naléhavě třeba vydat rozhodnutí v zájmu zabránění závažnému poškození finančního systému.
5. Je-li rozhodnutí ECB v oblasti dohledu přijímáno naléhavě v souladu s odstavcem 4, bude straně dána možnost písemně se vyjádřit ke skutečnostem, námitkám a právním důvodům, jež jsou relevantní pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, bez zbytečného odkladu po přijetí tohoto rozhodnutí. Straně bude zásadně dána možnost písemně se vyjádřit ve lhůtě dvou týdnů od přijetí rozhodnutí ECB v oblasti dohledu. Na žádost strany může ECB tuto lhůtu prodloužit; lhůta však nesmí být delší než šest měsíců. ECB rozhodnutí ECB v oblasti dohledu na základě vyjádření strany přezkoumá a buď jej potvrdí, zruší, změní, nebo jej zruší a nahradí novým rozhodnutím ECB v oblasti dohledu.
6. Odstavce 4 a 5 se nevztahují na řízení ECB v oblasti dohledu, které se týká sankcí podle článku 18 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a části X tohoto nařízení.
Článek 32
Přístup ke spisům v řízení ECB v oblasti dohledu
1. V řízení ECB v oblasti dohledu jsou plně respektována práva na obhajobu dotčených osob. Za tímto účelem mají strany po zahájení řízení ECB v oblasti dohledu právo na přístup ke spisu ECB s výhradou oprávněných zájmů právnických a fyzických osob, které nejsou příslušnou stranou, na ochraně jejich obchodního tajemství. Právo na přístup ke spisu se nevztahuje na důvěrné informace. Vnitrostátní příslušné orgány bez zbytečného odkladu postoupí ECB veškeré žádosti, které obdržely v souvislosti s přístupem ke spisům souvisejícím s řízením ECB v oblasti dohledu.
2. Spis se skládá ze všech dokumentů, které ECB obdržela, vytvořila nebo sestavila v průběhu řízení ECB v oblasti dohledu, a to bez ohledu na prostředek, na němž jsou dokumenty uchovávány.
3. Tento článek nebrání tomu, aby ECB nebo vnitrostátní příslušné orgány zpřístupnily nebo použily informace, které jsou nezbytné k prokázání porušení.
4. ECB může stanovit, že přístup ke spisu bude umožněn jedním či více následujícími způsoby, přičemž se zohlední technické schopnosti stran:
a)
formou CD-ROMu nebo jiného zařízení pro uchovávání elektronických dat včetně zařízení, které může být k dispozici v budoucnu;
b)
pomocí kopií dostupného spisu v papírové formě zaslaných stranám poštou;
c)
výzvou, aby do dostupného spisu nahlédly v kancelářích ECB.
5. Pro účely tohoto článku mohou důvěrné informace zahrnovat interní dokumenty ECB a vnitrostátních příslušných orgánů a korespondenci mezi ECB a vnitrostátním příslušným orgánem nebo mezi vnitrostátními příslušnými orgány.
KAPITOLA 2
Rozhodnutí ECB v oblasti dohledu
Článek 33
Důvody pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu
1. Rozhodnutí ECB v oblasti dohledu je v souladu s odstavcem 2 doplněno odůvodněním tohoto rozhodnutí.
2. V odůvodnění se uvedou podstatné skutečnosti a právní důvody, na nichž se rozhodnutí ECB v oblasti dohledu zakládá.
3. S výhradou čl. 31 odst. 4 zakládá ECB své rozhodnutí v oblasti dohledu jen na skutečnostech a námitkách, k nimž se strana mohla vyjádřit.
Článek 34
Odkladný účinek
Aniž by byl dotčen článek 278 SFEU a čl. 24 odst. 8 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, může ECB rozhodnout o pozastavení uplatňování rozhodnutí ECB v oblasti dohledu buď a) tak, že to uvede v rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, nebo b) nejedná-li se o žádost o přezkum správní revizní komisí, na žádost adresáta rozhodnutí ECB v oblasti dohledu.
Článek 35
Oznamování rozhodnutí ECB v oblasti dohledu
1. ECB může rozhodnutí ECB v oblasti dohledu straně oznámit a) ústně, b) doručením nebo osobním předáním kopie rozhodnutí v oblasti dohledu, c) doporučenou poštou s potvrzením o přijetí, d) expresní zásilkovou službou, e) faxem nebo f) elektronicky v souladu s odstavcem 10.
2. Je-li na základě písemného pověření zmocněn zástupce, může ECB rozhodnutí ECB v oblasti dohledu oznámit zástupci. V těchto případech není ECB povinna rozhodnutí ECB v oblasti dohledu oznamovat rovněž dohlíženému subjektu, který je zastoupen tímto zástupcem.
3. V případě ústního oznamování rozhodnutí ECB v oblasti dohledu se má za to, že oznámení rozhodnutí je adresátovi doručeno, pokud zaměstnanec ECB informoval a) příslušnou fyzickou osobu, jedná-li se o fyzickou osobu, nebo b) zmocněného zástupce právnické osoby pro převzetí rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, jedná-li se o právnickou osobu. V tomto případě se bez zbytečného odkladu po tomto ústním oznámení zašle adresátovi písemná kopie rozhodnutí ECB v oblasti dohledu.
4. V případě oznámení rozhodnutí ECB v oblasti dohledu doporučenou poštou s potvrzením o přijetí se má za to, že oznámení rozhodnutí ECB v oblasti dohledu je adresátovi doručeno v desátý den po předání dopisu poskytovateli poštovních služeb, ledaže z potvrzení o přijetí vyplývá, že dopis byl doručen v jiný den.
5. V případě oznámení rozhodnutí ECB v oblasti dohledu expresní zásilkovou službou se má za to, že oznámení rozhodnutí ECB v oblasti dohledu je adresátovi doručeno v desátý den po předání dopisu zásilkové službě, ledaže z dokumentu o doručení ze strany zásilkové služby vyplývá, že dopis byl doručen v jiný den.
6. Pro účely odstavců 4 a 5 musí být rozhodnutí ECB v oblasti dohledu adresováno na adresu vhodnou pro doručení (platnou adresu). Platná adresa je:
a)
v případě řízení ECB v oblasti dohledu zahájeného na žádost či podnět adresáta rozhodnutí ECB v oblasti dohledu adresa, kterou adresát uvedl ve své žádosti či podnětu;
b)
v případě dohlíženého subjektu poslední obchodní adresa ústředí, kterou dohlížený subjekt poskytl ECB;
c)
v případě fyzických osob poslední adresa poskytnutá ECB, a pokud nebyla ECB poskytnuta žádná adresa a fyzická osoba je zaměstnanec, vedoucí zaměstnanec nebo akcionář dohlíženého subjektu, obchodní adresa dohlíženého subjektu v souladu s písmenem b).
7. Každá osoba, která je stranou řízení ECB v oblasti dohledu, poskytne ECB na žádost platnou adresu.
8. Je-li osoba usazena nebo má-li sídlo či bydliště ve státě, který není členským státem, může ECB vyžadovat, aby strana v přiměřené době jmenovala oprávněného příjemce, který je rezidentem v členském státě nebo který má obchodní prostory v členském státě. Není-li oprávněný příjemce na žádost ECB jmenován a dokud nedojde ke jmenování tohoto oprávněného příjemce, může být veškerá komunikace zasílána v souladu s odstavci 3 až 5 a 9 na adresu strany, kterou má ECB k dispozici.
9. Pokud osoba, která je adresátem rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, poskytne ECB faxové číslo, může ECB rozhodnutí ECB v oblasti dohledu oznámit tak, že kopii rozhodnutí ECB v oblasti dohledu zašle telefaxem. Má se za to, že rozhodnutí ECB v oblasti dohledu je adresátovi doručeno, pokud ECB obdržela zprávu o úspěšném doručení telefaxu.
10. ECB může stanovit kritéria, za nichž může být rozhodnutí ECB v oblasti dohledu doručeno elektronickými nebo jinými srovnatelnými prostředky komunikace.
HLAVA 3
OZNAMOVÁNÍ PORUŠENÍ PRAVIDEL
Článek 36
Oznamování porušení pravidel
Jakákoli osoba může v dobré víře podat přímo ECB oznámení, má-li tato osoba dostatečné důvody se domnívat, že toto oznámení odhalí porušení právních aktů uvedených v čl. 4 odst. 3 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ze strany úvěrových institucí, finančních holdingových společností, smíšených finančních holdingových společností nebo příslušných orgánů (včetně ECB samotné).
Článek 37
Přiměřená ochrana oznamování porušení pravidel
1. Podá-li osoba v dobré víře oznámení o údajném porušení právních aktů uvedených v čl. 4 odst. 3 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ze strany dohlížených subjektů, nebo ze strany příslušných orgánů, zachází se s tímto oznámením jako s chráněným.
2. Veškeré osobní údaje, které se týkají osoby, která činí chráněné oznámení, a osoby, která je údajně odpovědná za porušení, jsou chráněny v souladu s příslušným rámcem Unie pro ochranu údajů.
3. ECB nesdělí totožnost osoby, která učinila chráněné oznámení, bez předchozího výslovného souhlasu této osoby s výjimkou případu, kdy je toto zveřejnění vyžadováno na základě soudního příkazu v souvislosti s dalším vyšetřováním nebo následným soudním řízením.
Článek 38
Postupy pro přijímání následných opatření v návaznosti na oznámení
1. ECB posoudí všechna oznámení týkající se významných dohlížených subjektů. Oznámení týkající se méně významných dohlížených subjektů posoudí, pokud se týká porušení nařízení nebo rozhodnutí ECB. Když oznámení týkající se méně významných dohlížených subjektů obdrží vnitrostátní příslušné orgány, předají je ECB, aniž by při tom sdělily totožnost osoby, která oznámení učinila, pokud jim k tomu tato osoba nedala výslovný souhlas.
2. Aniž by byl dotčen odstavec 1, předá ECB oznámení týkající se méně významných dohlížených subjektů relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu, aniž by při tom sdělila totožnost osoby, která oznámení učinila, pokud jí k tomu tato osoba nedala výslovný souhlas.
3. ECB si s vnitrostátními příslušnými orgány vyměňuje informace: a) s cílem posoudit oznámení, která byla zaslána ECB i relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu, a koordinovat činnost a b) zjistit výsledek opatření přijatých v návaznosti na oznámení, která byla předána vnitrostátním příslušným orgánům.
4. Při určování toho, jak posuzovat přijatá oznámení a jaká přijmout opatření, postupuje ECB na základě rozumného uvážení.
5. V případě údajného porušení pravidel ze strany dohlížených subjektů poskytne příslušný dohlížený subjekt ECB veškeré informace a dokumenty, které ECB vyžaduje za účelem posouzení přijatých oznámení.
6. V případě údajného porušení pravidel ze strany příslušných orgánů (s výjimkou ECB), požádá ECB příslušný orgán, aby se vyjádřil k oznámeným skutečnostem.
7. Ve své každoroční zprávě ve smyslu čl. 20 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ECB ve zkrácené nebo souhrnné formě poskytuje informace o přijatých oznámeních tak, aby nebylo možné identifikovat jednotlivé dohlížené subjekty nebo osoby.
ČÁST IV
URČOVÁNÍ POSTAVENÍ DOHLÍŽENÉHO SUBJEKTU JAKO VÝZNAMNÉHO NEBO MÉNĚ VÝZNAMNÉHO
HLAVA 1
OBECNÁ USTANOVENÍ O KLASIFIKACI SUBJEKTU JAKO VÝZNAMNÉHO NEBO MÉNĚ VÝZNAMNÉHO
Článek 39
Klasifikace dohlíženého subjektu jako významného na individuálním základě
1. Dohlížený subjekt se považuje za významný dohlížený subjekt, pokud tak ECB stanoví v rozhodnutí ECB, které je určeno příslušnému dohlíženému subjektu podle článků 43 až 49, přičemž toto rozhodnutí odůvodní.
2. Dohlížený subjekt není nadále klasifikován jako významný dohlížený subjekt, pokud ECB v rozhodnutí ECB, které je určeno danému dohlíženému subjektu a které odůvodní, stanoví, že se jedná o méně významný dohlížený subjekt, nebo že se již nadále nejedná o dohlížený subjekt.
3. Dohlížený subjekt může být klasifikován jako významný dohlížený subjekt na základě některého z těchto kritérií:
a)
jeho velikosti stanovené podle článků 50 až 55 (dále jen „kritérium velikosti“);
b)
jeho důležitosti pro hospodářství Unie nebo kteréhokoli zúčastněného členského státu stanovené v souladu s články 56 až 58 (dále jen „kritérium ekonomické důležitosti“);
c)
jeho významu ve vztahu k přeshraniční činnosti stanoveného v souladu s články 59 a 60 (dále jen „kritérium přeshraniční činnosti“);
d)
žádosti o přímou veřejnou finanční pomoc z Evropského mechanismu stability (ESM) nebo přijetí takové pomoci, jak je stanoveno v souladu s články 61 až 64 (dále jen „kritérium přímé veřejné finanční pomoci“);
e)
skutečnosti, že dohlížený subjekt je jednou ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí v zúčastněném členském státě, jak je stanoveno v souladu s článkem 65 a 66.
4. Nad významnými dohlíženými subjekty vykonává dohled přímo ECB, pokud zvláštní okolnosti neodůvodňují dohled ze strany relevantního vnitrostátního příslušného orgánu v souladu hlavou 9 této části.
5. ECB rovněž vykonává přímý dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou na základě rozhodnutí ECB, které ECB přijala podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu a na jehož základě bude ECB přímo vykonávat veškeré příslušné pravomoci uvedené v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. Pro účely jednotného mechanismu dohledu se tento méně významný dohlížený subjekt nebo méně významná dohlížená skupina klasifikují jako významné.
6. Před přijetím rozhodnutí ECB uvedených v tomto článku ECB konzultuje relevantní vnitrostátní příslušné orgány. Každé rozhodnutí ECB uvedené v tomto článku se rovněž oznámí relevantním vnitrostátním příslušným orgánům.
Článek 40
Klasifikace dohlížených subjektů, které jsou součástí skupiny, jako významných
1. Je-li jeden či více dohlížených subjektů součástí dohlížené skupiny, stanoví se kritéria pro stanovení významu na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států v souladu s ustanoveními obsaženými v hlavě 3 až 7 v části IV.
2. Každý dohlížený subjekt, který je součástí dohlížené skupiny, se považuje za významný dohlížený subjekt za kterékoli z těchto okolností:
a)
pokud dohlížená skupina na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států splňuje kritérium velikosti, kritérium ekonomického významu nebo kritérium přeshraniční činnosti;
b)
pokud jeden z dohlížených subjektů, které jsou součástí dohlížené skupiny, splňuje kritérium přímé veřejné finanční pomoci;
c)
je-li jeden z dohlížených subjektů, které jsou součástí dohlížené skupiny, jednou ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí v zúčastněném členském státě.
3. Je-li stanoveno, že dohlížená skupina je významná nebo je-li stanoveno, že již významná není, přijme ECB rozhodnutí ECB o klasifikaci dohlíženého subjektu jako významného nebo o ukončení jeho klasifikace jako významného dohlíženého subjektu a každému dohlíženému subjektu, který je součástí dotčené dohlížené skupiny, v souladu s kritérii a postupy vymezenými v článku 39 poskytne data zahájení a ukončení přímého dohledu ze strany ECB.
Článek 41
Zvláštní ustanovení pro pobočky úvěrových institucí usazených v nezúčastněných členských státech
1. Všechny pobočky, které úvěrová instituce, která je usazena v nezúčastněném členském státě, otevřela v témže zúčastněném členském státě, se pro účely tohoto nařízení považují za jediný dohlížený subjekt.
2. S pobočkami, které úvěrová instituce, která je usazena v nezúčastněném členském státě, otevřela v různých zúčastněných členských státech, se pro účely tohoto nařízení jednotlivě zachází jako se samostatnými dohlíženými subjekty.
3. Aniž je dotčen odstavec 1, pobočky úvěrové instituce, která je usazena v nezúčastněném členském státě, se při určování, zda je splněno některé z kritérií vymezených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, posuzují jednotlivě jako samostatné dohlížené subjekty a odděleně od dceřiných společností téže úvěrové instituce.
Článek 42
Zvláštní ustanovení pro dceřiné společnosti úvěrových institucí usazených v nezúčastněných členských státech a ve třetích zemích
1. Dceřiné společnosti, které v jednom či více zúčastněných členských státech zřídila úvěrová instituce, která má ústředí v nezúčastněném členském státě nebo ve třetí zemi, se při určování, zda je splněno některé z kritérií vymezených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, posuzují odděleně od poboček této úvěrové instituce.
2. Při určování, zda je splněno některé z kritérií vymezených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, se posuzují samostatně ty dceřiné společnosti, které:
a)
jsou usazeny v zúčastněném členském státě;
b)
patří do skupiny, jejíž mateřský podnik má ústředí v nezúčastněném členském státě nebo ve třetí zemi, a
c)
nepatří do dohlížené skupiny v rámci zúčastněných členských států.
HLAVA 2
POSTUP PRO KLASIFIKACI DOHLÍŽENÝCH SUBJEKTŮ JAKO VÝZNAMNÝCH DOHLÍŽENÝCH SUBJEKTŮ
KAPITOLA 1
Klasifikace dohlíženého subjektu jako významného
Článek 43
Přezkum postavení dohlíženého subjektu
1. Nestanoví-li toto nařízení jinak, ECB alespoň jednou ročně přezkoumává, zda významný dohlížený subjekt nebo významná dohlížená skupina i nadále splňuje některé z kritérií stanovených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
2. Nestanoví-li toto nařízení jinak, každý vnitrostátní příslušný orgán alespoň jednou ročně přezkoumává, zda méně významný dohlížený subjekt nebo méně významná dohlížená skupina splňuje některé z kritérií stanovených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. V případě méně významné dohlížené skupiny provádí tento přezkum relevantní vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu, v němž je usazen mateřský podnik určený na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států.
3. Kdykoli poté, co obdrží relevantní informace, a zejména v případech uvedených v článku 52, může ECB přezkoumat a) zda dohlížený subjekt splňuje některé z kritérií stanovených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a b) zda významný dohlížený subjekt již nesplňuje některé z kritérií stanovených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
4. Pokud vnitrostátní příslušný orgán usoudí, že méně významný dohlížený subjekt nebo méně významná dohlížená skupina splňuje některé z kritérií stanovených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, informuje o tom relevantní vnitrostátní příslušný orgán bez zbytečného odkladu ECB.
5. Na žádost ECB nebo vnitrostátního příslušného orgánu ECB a relevantní vnitrostátní příslušný orgán spolupracují při určení, zda je ve vztahu k dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině splněno některé z kritérií stanovených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
6. Pokud ECB a) rozhodne, že převezme přímý dohled nad dohlíženým subjektem nebo nad dohlíženou skupinou nebo b) rozhodne o ukončení přímého dohledu nad dohlíženým subjektem nebo nad dohlíženou skupinou ze strany ECB, ECB a relevantní vnitrostátní příslušný orgán spolupracují s cílem zajistit plynulý přechod pravomocí v oblasti dohledu. Když ECB přebírá přímý dohled nad dohlíženým subjektem, připraví relevantní vnitrostátní příslušný orgán zejména zprávu, v níž uvede historii v oblasti dohledu a rizikový profil dohlíženého subjektu; když se relevantní vnitrostátní příslušný orgán stane příslušným k dohledu nad dotčeným subjektem, připraví takovou zprávu ECB.
7. ECB určí, zda jsou dohlížený subjekt nebo dohlížená skupina významné, přičemž použije kritéria stanovená v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu v pořadí stanoveném v tomto článku, a to: a) velikost; b) důležitost pro hospodářství Unie nebo kteréhokoli zúčastněného členského státu; c) význam přeshraniční činnosti; d) žádost o přímou veřejnou finanční pomoc z ESM či přijetí takové pomoci; e) skutečnost, že se jedná o jednu ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí v zúčastněném členském státě.
Článek 44
Postup, který se použije při určení významu dohlíženého subjektu
1. Při přijímání rozhodnutí o klasifikaci dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny jako významných v souladu s touto hlavou ECB použije, není-li stanoveno jinak, procesní pravidla stanovená v hlavě 2 části III tohoto nařízení.
2. V časovém rámci vymezeném v článku 45 ECB každému dotčenému dohlíženému subjektu písemně oznámí rozhodnutí ECB o klasifikaci dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny jako významných; toto rozhodnutí rovněž sdělí relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu. V případě dohlížených subjektů, které jsou součástí významné dohlížené skupiny, ECB oznámí rozhodnutí ECB dohlíženému subjektu na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států a zajistí, aby byly všechny dohlížené subjekty v rámci významné dohlížené skupiny řádně informovány.
3. Dohlíženým subjektům, jimž ECB nezaslala oznámení ve smyslu odstavce 1, slouží seznam uvedený v čl. 49 odst. 2 jako oznámení jejich klasifikace jako méně významných.
4. ECB každému relevantnímu dohlíženému subjektu umožní, aby před přijetím rozhodnutí ECB podle odstavce 1 činil písemná podání.
5. Kromě toho ECB v souladu s čl. 39 odst. 6 relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu umožní, aby činil písemné připomínky a vyjádření, které ECB náležitě vezme v úvahu.
6. Dohlížený subjekt nebo dohlížená skupina se klasifikují jako významný dohlížený subjekt nebo jako významná dohlížená skupina ode dne oznámení rozhodnutí ECB, které stanoví, že se jedná o významný dohlížený subjekt nebo o významnou dohlíženou skupinu.
KAPITOLA 2
Začátek a konec přímého dohledu ze strany ECB
Článek 45
Začátek přímého dohledu ze strany ECB
1. ECB v rozhodnutí ECB stanoví den, kdy převezme přímý dohled nad dohlíženým subjektem nebo dohlíženou skupinou, které byly klasifikovány jako významný dohlížený subjekt nebo významná dohlížená skupina. Toto rozhodnutí ECB může být stejné jako rozhodnutí podle čl. 44 odst. 2. S výhradou odstavce 2 ECB toto rozhodnutí ECB oznámí každému dotčenému dohlíženému subjektu alespoň jeden měsíc přede dnem, kdy převezme přímý dohled.
2. Pokud ECB přebírá přímý dohled nad dohlíženým subjektem nebo dohlíženou skupinou na základě žádosti o přímou veřejnou finanční pomoc z ESM, nebo na základě přijetí této pomoci, oznámí ECB rozhodnutí uvedené v odstavci 1 každému dotčenému dohlíženému subjektu včas alespoň jeden týden přede dnem, kdy převezme přímý dohled.
3. ECB poskytne kopie rozhodnutí ECB uvedených v odstavci 1 relevantním vnitrostátním příslušným orgánům.
4. ECB převezme přímý dohled nad dohlíženým subjektem nebo dohlíženou skupinou nejpozději 12 měsíců po dni, kdy ECB dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině oznámí rozhodnutí ECB podle čl. 44 odst. 2.
5. Pro účely tohoto článku ECB v případě dohlížené skupiny oznámí rozhodnutí ECB dohlíženému subjektu na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států a zajistí, aby byly všechny dohlížené subjekty v rámci této významné skupiny v příslušné lhůtě řádně informovány.
Článek 46
Konec přímého dohledu ze strany ECB
1. Pokud ECB rozhodne o tom, že přímý dohled nad dohlíženým subjektem nebo dohlíženou skupinou ze strany ECB skončí, vydá ECB rozhodnutí ECB adresované každému dotčenému dohlíženému subjektu, v němž uvede den a důvody, pro které bude přímý dohled ukončen. ECB přijme toto rozhodnutí alespoň jeden měsíc přede dnem, kdy přímý dohled ze strany ECB skončí. ECB rovněž poskytne kopii tohoto rozhodnutí ECB relevantním vnitrostátním příslušným orgánům. Čl. 45 odst. 5 se použije obdobně
2. ECB každému relevantnímu dohlíženému subjektu umožní, aby před přijetím rozhodnutí ECB podle odstavce 1 činil písemná podání.
3. Rozhodnutí ECB, které stanoví den, kdy skončí přímý dohled nad dohlíženým subjektem ze strany ECB, může být vydáno společně s rozhodnutím, na jehož základě je dohlížený subjekt klasifikován jako méně významný.
Článek 47
Důvody pro ukončení přímého dohledu ze strany ECB
1. V případě významného dohlíženého subjektu, který je takto klasifikován na základě a) své velikosti, b) své důležitosti pro hospodářství Unie nebo kteréhokoli zúčastněného členského státu nebo c) významu jeho přeshraniční činnosti, nebo proto, že je součástí dohlížené skupiny, která splňuje alespoň jedno z těchto kritérií, přijme ECB rozhodnutí ECB, v němž ukončí klasifikaci tohoto subjektu jako významného dohlíženého subjektu, jakož i přímý dohled nad ním, není-li po tři po sobě jdoucí kalendářní roky splněno žádné z kritérií uvedených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu bud na individuálním základě, nebo ze strany dohlížené skupiny, k níž dohlížený subjekt patří.
2. V případě dohlíženého subjektu, který je klasifikován jako významný, protože bylo požádáno o přímou veřejnou finanční pomoc z ESM ve vztahu a) k němu, b) dohlížené skupině, k níž dohlížený subjekt patří, nebo c) dohlíženému subjektu, který patří do této skupiny a který není významný z jiných důvodů, přijme ECB rozhodnutí ECB, v němž ukončí klasifikaci tohoto subjektu jako významného dohlíženého subjektu, jakož i přímý dohled, pokud byla přímá veřejná finanční pomoc odepřena, zcela vrácena nebo ukončena. V případě vrácení či ukončení přímé veřejné finanční pomoci může být toto rozhodnutí přijato jen tři kalendářní roky po úplném vrácení nebo ukončení přímé veřejné finanční pomoci.
3. V případě dohlíženého subjektu, který je klasifikován jako významný, neboť je jednou ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí v zúčastněném členském státě, jak je stanoveno v článcích 65 až 66, nebo patří do dohlížené skupiny takové úvěrové instituce a který není významný z jiných důvodů, přijme ECB rozhodnutí ECB, v němž ukončí klasifikaci tohoto subjektu jako významného dohlíženého subjektu, jakož i přímý dohled, pokud příslušný dohlížený subjekt nebyl po tři po sobě jdoucí kalendářní roky jednou ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí v zúčastněném členském státě.
4. V případě dohlíženého subjektu, nad kterým vykonává přímý dohled ECB na základě rozhodnutí ECB přijatého podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu a který není významný z jiných důvodů, přijme ECB rozhodnutí ECB, v němž ukončí přímý dohled ze strany ECB, pokud přímý dohled není na základě odůvodněného uvážení ECB nadále nezbytný k zajištění důsledného používání vysokých standardů dohledu.
Článek 48
Probíhající řízení
1. Má-li dojít ke změně působnosti mezi ECB a vnitrostátním příslušným orgánem, orgán, jehož působnost má skončit (dále jen „orgán, jehož působnost končí“), informuje orgán, který se má stát příslušným (dále jen „orgán přebírající dohled“), o jakémkoli řízení v oblasti dohledu, které bylo formálně zahájeno a které vyžaduje rozhodnutí. Orgán, jehož působnost končí, poskytne tyto informace ihned poté, co se dozví o bezprostřední změně působnosti. Orgán, jehož působnost končí, tyto informace aktualizuje průběžně, a je-li třeba oznámit nové informace o řízení v oblasti dohledu, pravidelně každý měsíc. Orgán přebírající dohled může v řádně odůvodněných případech umožnit, aby oznámení bylo podáváno méně často. Pro účely článků 48 a 49 se řízením v oblasti dohledu rozumí řízení ECB nebo vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu.
Před změnou působnosti spolupracuje orgán, jehož působnost končí, s orgánem přebírajícím dohled bez zbytečného odkladu po formálním zahájení jakéhokoli nového řízení v oblasti dohledu, které vyžaduje rozhodnutí.
2. Mění-li se působnost v oblasti dohledu, podnikne orgán, jehož působnost končí, kroky k ukončení jakéhokoli probíhajícího řízení v oblasti dohledu, které vyžaduje rozhodnutí, přede dnem, kdy má dojít ke změně působnosti v oblasti dohledu.
3. Pokud není možné formálně zahájené řízení v oblasti dohledu, které vyžaduje rozhodnutí, ukončit přede dnem, kdy dochází ke změně působnosti v oblasti dohledu, je orgánem příslušným k ukončení takového probíhajícího řízení v oblasti dohledu orgán, jehož působnost končí. Za tímto účelem si orgán, jehož působnost končí, ponechá veškeré příslušné pravomoci až do ukončení řízení v oblasti dohledu. Orgán, jehož působnost končí, dokončí dané probíhající řízení v oblasti dohledu v souladu s příslušnými právními předpisy na základě ponechaných pravomocí. Orgán, jehož působnost končí, informuje orgán přebírající dohled před tím, než přijme rozhodnutí v řízení v oblasti dohledu, které probíhalo před změnou působnosti. Orgánu přebírajícímu dohled poskytne kopii přijatého rozhodnutí a všechny relevantní dokumenty, které s rozhodnutím souvisejí.
4. Odchylně od odstavce 3 může ECB do jednoho měsíce poté, kdy obdrží informace nezbytné k dokončení svého hodnocení příslušného formálně zahájeného řízení v oblasti dohledu, po konzultaci s relevantním vnitrostátním příslušným orgánem rozhodnout, že přebírá dotčené řízení v oblasti dohledu. Pokud je z důvodů vnitrostátního práva rozhodnutí ECB vyžadováno před koncem období pro hodnocení řízení uvedeného v předchozí větě, poskytne vnitrostátní příslušný orgán ECB nezbytné informace a zejména upřesní časový rámec, v němž musí ECB rozhodnout, zda hodlá řízení převzít či nikoli. Pokud ECB řízení v oblasti dohledu převezme, oznámí své rozhodnutí převzít dané řízení v oblasti dohledu relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu a stranám. ECB ve svém rozhodnutí ECB uvede důsledky převzetí takového řízení v oblasti dohledu.
5. ECB a relevantní vnitrostátní příslušný orgán spolupracují, pokud se týká dokončení jakéhokoli probíhajícího řízení, a mohou si za tímto účelem vyměňovat veškeré relevantní informace.
6. Tento článek se nevztahuje na společná řízení.
KAPITOLA 3
Seznam dohlížených subjektů
Článek 49
Zveřejnění
1. ECB zveřejní seznam, který obsahuje název každého dohlíženého subjektu a každé dohlížené skupiny, nad nimiž vykonává přímý dohled ECB, přičemž u příslušných dohlížených subjektů uvede také dohlíženou skupinu, do níž náleží, a konkrétní právní základ pro tento přímý dohled. V případě klasifikace subjektu jako významného na základě kritéria velikosti obsahuje seznam celkovou hodnotu aktiv dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny. ECB rovněž zveřejní název dohlížených subjektů, které ačkoli splňují jedno z kritérií uvedených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, a byly by proto kvalifikovány jako významné, ECB přesto považuje za méně významné z důvodu zvláštních okolností podle hlavy 9 části IV, a ECB nad nimi proto nevykonává přímý dohled.
2. ECB zveřejní seznam, který obsahuje název každého dohlíženého subjektu, nad nímž vykonává dohled vnitrostátní příslušný orgán, a název relevantního vnitrostátního příslušného orgánu.
3. Seznamy uvedené v odstavcích 1 a 2 se zveřejňují elektronicky a jsou přístupné na internetových stránkách ECB.
4. Seznamy uvedené v odstavcích 1 a 2 se pravidelně aktualizují.
HLAVA 3
URČENÍ VÝZNAMU NA ZÁKLADĚ VELIKOSTI
Článek 50
Určení významu na základě velikosti
1. Zda jsou dohlížený subjekt nebo dohlížená skupina významné na základě kritéria velikost či nikoli, se určí s ohledem na celkovou hodnotu jejich aktiv.
2. Dohlížený subjekt nebo dohlížená skupina se klasifikují jako významné, je-li celková hodnota jejich aktiv vyšší než 30 miliard EUR (dále jen „práh velikosti“).
Článek 51
Základ pro určení, zda je dohlížený subjekt významný na základě velikosti či nikoli
1. Je-li dohlížený subjekt součástí dohlížené skupiny, celková hodnota jeho aktiv se určí na základě obezřetnostních konsolidovaných výkazů za dohlíženou skupinu ke konci roku v souladu s příslušnými právními předpisy.
2. Nelze-li celková aktiva určit na základě údajů uvedených v odstavci 1, určí se celková hodnota aktiv na základě poslední aktuální auditované konsolidované účetní závěrky vypracované v souladu s mezinárodními standardy účetního výkaznictví (IFRS), které jsou v Unii použitelné v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 (12), a pokud tato účetní závěrka není k dispozici, na základě konsolidované roční závěrky vypracované v souladu s příslušnými vnitrostátními účetními právními předpisy.
3. Pokud dohlížený subjekt není součástí dohlížené skupiny, celková hodnota aktiv se určí na základě obezřetnostních individuálních výkazů ke konci roku v souladu s příslušnými právními předpisy.
4. Pokud celková aktiva nelze určit za použití údajů uvedených v odstavci 3, celková hodnota aktiv se určí na základě poslední aktuální auditované roční účetní závěrky vypracované v souladu s IFRS, které jsou v Unii použitelné v souladu s nařízením (ES) č. 1606/2002, a pokud tato roční závěrka není k dispozici, na základě roční závěrky vypracované v souladu s příslušnými vnitrostátními účetními právními předpisy.
5. Je-li dohlížený subjekt pobočkou úvěrové instituce, která je usazena v nezúčastněném členském státě, celková hodnota jeho aktiv se určuje na základě statistických údajů vykazovaných v souladu s nařízením Evropské centrální banky (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32) (13).
Článek 52
Základ pro určení významu na základě velikosti za zvláštních či výjimečných okolností
1. Dojde-li ve vztahu k méně významnému dohlíženému subjektu k výjimečné zásadní změně okolností, které jsou relevantní pro určení významu na základě kritéria velikosti, přezkoumá relevantní vnitrostátní příslušný orgán, zda je i nadále splněn práh velikosti či nikoli.
Dojde-li k takové změně ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu, přezkoumá ECB, zda je i nadále splněn práh velikosti či nikoli.
Mezi výjimečnou zásadní změnu okolností, která je relevantní pro určení významu na základě kritéria velikosti, se řadí jakákoli z těchto skutečností: a) sloučení dvou či více úvěrových institucí, b) prodej nebo převod zásadní obchodní divize, c) převod akcií úvěrové instituce, kdy tato instituce již není součástí dohlížené skupiny, jejíž součástí byla před prodejem, d) konečné rozhodnutí provést řádnou likvidaci dohlíženého subjektu (nebo skupiny), e) srovnatelné faktické situace.
2. Méně významný dohlížený subjekt a v případě méně významné dohlížené skupiny méně významný dohlížený subjekt na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států informuje relevantní vnitrostátní příslušný orgán o všech změnách uvedených v odstavci 1.
Významný dohlížený subjekt a v případě dohlížené skupiny dohlížený subjekt na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států informuje ECB o všech změnách uvedených v odstavci 1.
3. Odchylně od pravidla tří let uvedeného v čl. 47 odst. 1 až 3 a v případě výjimečných okolností včetně těch uvedených v odstavci 1 ECB po konzultaci s vnitrostátními příslušnými orgány rozhodne, zda dotčené dohlížené subjekty jsou významné nebo méně významné, a určí datum, od něhož bude dohled vykonávat ECB nebo vnitrostátní příslušné orgány.
Článek 53
Skupiny konsolidovaných podniků
1. Pro účely určení významu na základě kritéria velikosti sestává dohlížená skupina konsolidovaných podniků z podniků, které musí být konsolidovány pro obezřetnostní účely v souladu s právními předpisy Unie.
2. Pro účely určení významu na základě kritéria velikosti dohlížená skupina konsolidovaných podniků zahrnuje rovněž dceřiné společnosti a pobočky v nezúčastněných členských státech a třetích zemích.
Článek 54
Metoda konsolidace
Metodou konsolidace je metoda konsolidace použitelná v souladu s právními předpisy Unie pro obezřetnostní účely.
Článek 55
Metoda pro výpočet celkových aktiv
Pro účely určení významu úvěrové instituce na základě kritéria velikosti se „celková hodnota aktiv“ odvozuje z řádky „celková aktiva“ v rozvaze vypracované v souladu s právními předpisy Unie pro obezřetnostní účely.
HLAVA 4
URČENÍ VÝZNAMU NA ZÁKLADĚ DŮLEŽITOSTI PRO HOSPODÁŘSTVÍ UNIE NEBO JAKÉHOKOLI ZÚČASTNĚNÉHO ČLENSKÉHO STÁTU
Článek 56
Práh významu pro národní hospodářství
Dohlížený subjekt usazený v zúčastněném členském státě nebo dohlížená skupina, jejíž mateřský podnik je usazen v zúčastněném členském státě, se klasifikují jako významné na základě jejich důležitosti pro ekonomiku příslušného zúčastněného členského státu, pokud:
(práh významu pro národní ekonomiku)
a
A ≥ EUR 5 miliard,
přičemž
A
je celková hodnota aktiv určená v souladu s články 51 až 55 pro daný kalendářní rok a
B
je hrubý domácí produkt v tržních cenách, jak je definován v bodě 8.89 přílohy A nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 549/2013 (14) (ESA 2010) a zveřejněn Eurostatem na daný kalendářní rok.
Článek 57
Kritéria pro určení významu na základě důležitosti pro ekonomiku Unie nebo kteréhokoli zúčastněného členského státu
1. ECB zejména při posuzování toho, zda dohlížený subjekt nebo dohlížená skupina jsou důležité pro ekonomiku Unie nebo zúčastněného členského státu z důvodů jiných než uvedených v článku 56, zohlední tato kritéria:
a)
význam dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny pro konkrétní ekonomické sektory Unie nebo zúčastněného členského státu;
b)
vzájemnou propojenost dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny s ekonomikou Unie nebo zúčastněného členského státu;
c)
nahraditelnost dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny jako účastníka trhu i poskytovatele služeb klientům;
d)
obchodní, strukturální a operační složitost dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny.
2. Čl. 52 odst. 3 se použije obdobně.
Článek 58
Určení významu na základě důležitosti pro ekonomiku kteréhokoli zúčastněného členského státu na žádost vnitrostátního příslušného orgánu
1. Vnitrostátní příslušný orgán může ECB oznámit, že dohlížený subjekt považuje za významný ve vztahu ke své tuzemské ekonomice.
2. ECB posoudí oznámení vnitrostátního příslušného orgánu na základě kritérií uvedených v čl. 57 odst. 1.
3. Článek 57 se použije obdobně.
HLAVA 5
URČENÍ VÝZNAMU NA ZÁKLADĚ DŮLEŽITOSTI PŘESHRANIČNÍ ČINNOSTI
Článek 59
Kritéria pro určení významu na základě významu přeshraniční činnosti dohlížené skupiny
1. ECB může dohlíženou skupinu považovat za významnou na základě její přeshraniční činnosti, pouze pokud mateřský podnik dohlížené skupiny zřídil dceřiné společnosti, které jsou samy úvěrovými institucemi, ve více než jednom jiném zúčastněném členském státě.
2. ECB může dohlíženou skupinu považovat za významnou na základě její přeshraniční činnosti, pouze pokud celková hodnota jejích aktiv přesahuje 5 miliard EUR a:
a)
poměr jejích přeshraničních aktiv k celkovým aktivům je vyšší než 20 % nebo
b)
poměr jejích přeshraničních pasiv k celkovým pasivům je vyšší než 20 %.
3. Čl. 52 odst. 3 se použije obdobně.
Článek 60
Přeshraniční aktiva a pasiva
1. „Přeshraničními aktivy“ se v kontextu dohlížené skupiny rozumí část celkových aktiv, ve vztahu k nimž je protistranou úvěrová instituce nebo jiná fyzická či právnická osoba, která se nachází v zúčastněném členském státě, který není členským státem, v němž má mateřský podnik příslušné dohlížené skupiny své ústředí.
2. „Přeshraničními pasivy“ se v kontextu dohlížené skupiny rozumí část celkových pasiv, ve vztahu k nimž je protistranou úvěrová instituce nebo jiná fyzická či právnická osoba, která se nachází v zúčastněném členském státě, který není členským státem, v němž má mateřský podnik příslušné dohlížené skupiny své ústředí.
HLAVA 6
URČENÍ VÝZNAMU NA ZÁKLADĚ ŽÁDOSTI O VEŘEJNOU FINANČNÍ POMOC Z ESM NEBO NA ZÁKLADĚ PŘIJETÍ TÉTO POMOCI
Článek 61
Žádost o přímou veřejnou finanční pomoc z ESM nebo přijetí této pomoci
1. O přímou veřejnou finanční pomoc pro dohlížený subjekt je požádáno, pokud člen ESM podá žádost o poskytnutí finanční pomoci ze strany ESM tomuto subjektu v souladu s rozhodnutím přijatým Radou guvernérů ESM v souladu s článkem 19 Smlouvy o zřízení Evropského mechanismu stability, pokud se týká přímé rekapitalizace úvěrové instituce, a s nástroji přijatými na základě tohoto rozhodnutí.
2. K přijetí přímé veřejné finanční pomoci ze strany úvěrové instituce dochází, když tuto finanční pomoc úvěrová instituce obdržela podle rozhodnutí a nástrojů uvedených v odstavci 1.
Článek 62
Povinnost vnitrostátních příslušných orgánů informovat ECB o možné žádosti méně významného dohlíženého subjektu o veřejnou finanční pomoc nebo o jejím přijetí ze strany tohoto subjektu
1. Aniž by byla dotčena povinnost informovat ECB o zhoršení finančního stavu méně významného dohlíženého subjektu vymezená v článku 96, vnitrostátní příslušný orgán informuje ECB, jakmile se dozví o možné potřebě veřejné finanční pomoci pro méně významný dohlížený subjekt, jež by měla být poskytnuta na vnitrostátní úrovni nepřímo z ESM a/nebo ze strany ESM.
2. S výjimkou řádně odůvodněných naléhavých případů předloží vnitrostátní příslušný orgán své posouzení finančního stavu méně významného dohlíženého subjektu ke zvážení ECB před tím, než jej předloží ESM.
Článek 63
Začátek a konec přímého dohledu
1. Dohlížený subjekt, v jehož případě bylo požádáno o přímou veřejnou finanční pomoc z ESM nebo který obdržel přímou veřejnou finanční pomoc z ESM, se klasifikuje jako významný dohlížený subjekt ode dne, kdy bylo jeho jménem požádáno o přímou veřejnou finanční pomoc.
2. ECB v rozhodnutí ECB v souladu s hlavou 2 stanoví den, kdy ECB převezme přímý dohled.
3. Čl. 52 odst. 3 se použije obdobně.
Článek 64
Rozsah
Je-li požádáno o přímou veřejnou finanční pomoc ve vztahu k dohlíženému subjektu, který je součástí dohlížené skupiny, klasifikují se jako významné všechny dohlížené subjekty, které jsou součástí dohlížené skupiny.
HLAVA 7
URČENÍ VÝZNAMU NA ZÁKLADĚ SKUTEČNOSTI, ŽE DOHLÍŽENÝ SUBJEKT JE JEDNOU ZE TŘÍ NEJVÝZNAMNĚJŠÍCH ÚVĚROVÝCH INSTITUCÍ V ZÚČASTNĚNÉM ČLENSKÉM STÁTĚ
Článek 65
Kritéria pro určení tří nejvýznamnějších úvěrových institucí v zúčastněném členském státě
1. Úvěrová instituce nebo dohlížená skupina se klasifikuje jako významná, je-li jednou ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí nebo dohlížených skupin v zúčastněném členském státě.
2. Pro účely určení tří nejvýznamnějších úvěrových institucí nebo dohlížených skupin v zúčastněném členském státě ECB a relevantní vnitrostátní příslušný orgán zohlední velikost dohlíženého subjektu, resp. dohlížené skupiny určenou podle článků 50 až 55.
Článek 66
Přezkum
1. Ve vztahu ke každému zúčastněnému členskému státu ECB do 1. října každého kalendářního roku určí, zda by tři úvěrové instituce nebo dohlížené skupiny s mateřským podnikem usazeným v takovém zúčastněném členském státě měly být klasifikovány jako významné dohlížené subjekty či nikoli.
2. Na žádost ECB vnitrostátní příslušné orgány ECB informují o třech nejvýznamnějších úvěrových institucích nebo dohlížených skupinách usazených v jejich příslušných zúčastněných členských státech do 1. října daného kalendářního roku. Vnitrostátní příslušné orgány určí tři nejvýznamnější úvěrové instituce nebo dohlížené skupiny na základě kritérií uvedených v článcích 50 až 55.
3. Za každou ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí nebo dohlížených skupin v zúčastněných členských státech předloží relevantní vnitrostátní příslušný orgán ECB zprávu, v níž uvede historii v oblasti dohledu a rizikový profil v jednotlivých případech, pokud úvěrová instituce nebo dohlížená skupina ještě není klasifikována jako významná.
Po přijetí informací uvedených v odstavci 2 provede ECB vlastní hodnocení. ECB může za tímto účelem relevantní vnitrostátní příslušný orgán požádat, aby poskytl příslušné informace.
4. Pokud dne 1. října každého roku není jedna či více ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí nebo dohlížených skupin v zúčastněném členském státě klasifikována jako významný dohlížený subjekt, přijme ECB v souladu s hlavou 2 rozhodnutí ve vztahu ke kterékoli ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí nebo dohlížených skupin, které nejsou klasifikovány jako významné.
5. Čl. 52 odst. 3 se uplatňují obdobně.
HLAVA 8
ROZHODNUTÍ ECB VYKONÁVAT PŘÍMÝ DOHLED NAD MÉNĚ VÝZNAMNÝMI DOHLÍŽENÝMI SUBJEKTY PODLE ČL. 6 ODST. 5 PÍSM. B) NAŘÍZENÍ O JEDNOTNÉM MECHANISMU DOHLEDU
Článek 67
Kritéria pro rozhodnutí ECB podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu
1. Podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu může ECB kdykoli na základě rozhodnutí ECB rozhodnout, že bude přímo vykonávat dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou, je-li to nezbytné k zajištění důsledného uplatňování vysokých standardů dohledu.
2. Před přijetím rozhodnutí ECB uvedeného v odstavci 1 ECB zohlední mimo jiné kterýkoli z těchto faktorů:
a)
zda je méně významný dohlížený subjekt nebo méně významná dohlížená skupina blízko ke splnění jednoho z kritérií uvedených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
b)
vzájemnou propojenost méně významného dohlíženého subjektu nebo méně významné dohlížené skupiny s jinými úvěrovými institucemi;
c)
zda dotčený méně významný dohlížený subjekt je či není dceřinou společností dohlíženého subjektu, který má ústředí v nezúčastněném členském státě nebo ve třetí zemi a který zřídil jednu či více dceřiných společností, které jsou rovněž úvěrovými institucemi, nebo jednu či více poboček v zúčastněných členských státech, z nichž jedna či více jsou významné;
d)
skutečnost, že vnitrostátní příslušný orgán nepostupoval podle pokynů ECB;
e)
skutečnost, že vnitrostátní příslušný orgán nedodržuje akty uvedené v čl. 4 odst. 3 první pododstavec nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
f)
skutečnost, že méně významný dohlížený subjekt požádal nebo nepřímo přijal finanční pomoc z EFSF nebo ESM.
Článek 68
Postup pro přípravu rozhodnutí ECB podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu na žádost vnitrostátního příslušného orgánu
1. ECB na žádost vnitrostátního příslušného orgánu posoudí, zda je třeba v souladu s nařízením o jednotném mechanismu dohledu přímo vykonávat dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou s cílem zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu.
2. Vnitrostátní příslušný orgán ve své žádosti: a) identifikuje méně významný dohlížený subjekt nebo méně významnou dohlíženou skupinu, o které se vnitrostátní příslušný orgán domnívá, že by nad ní měla převzít přímý dohled ECB, a b) uvede, proč je dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo méně významnou dohlíženou skupinou ze strany ECB nezbytný s cílem zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu.
3. Spolu se svou žádostí předloží vnitrostátní příslušný orgán zprávu, v níž uvede historii v oblasti dohledu a rizikový profil méně významného dohlíženého subjektu nebo méně významné dohlížené skupiny.
4. Pokud ECB nesouhlasí s žádostí vnitrostátního příslušného orgánu, konzultuje s dotčeným vnitrostátním příslušným orgánem před provedením konečného posouzení, zda je dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou ze strany ECB nezbytný s cílem zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu.
5. Pokud ECB rozhodne, že přímý dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou ze strany ECB je nezbytný s cílem zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu, přijme rozhodnutí ECB v souladu s hlavou 2.
Článek 69
Postup pro přípravu rozhodnutí ECB podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu na základě vlastní iniciativy ECB
1. ECB může vnitrostátní příslušný orgán požádat, aby jí předložil zprávu, v níž uvede historii v oblasti dohledu a rizikový profil méně významného dohlíženého subjektu nebo méně významné dohlížené skupiny. ECB určí termín, do kterého by jí tato zpráva měla být předložena.
2. ECB konzultuje vnitrostátní příslušný orgán před provedením konečného posouzení, zda je dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou ze strany ECB nezbytný s cílem zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu.
3. Dojde-li ECB k závěru, že přímý dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou ze strany ECB je nezbytný s cílem zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu, přijme rozhodnutí ECB v souladu s hlavou 2.
HLAVA 9
ZVLÁŠTNÍ OKOLNOSTI, KTERÉ MOHOU ODŮVODNIT KLASIFIKACI DOHLÍŽENÉHO SUBJEKTU JAKO MÉNĚ VÝZNAMNÉHO, AČKOLI JSOU SPLNĚNA KRITÉRIA PRO JEHO KLASIFIKACI JAKO VÝZNAMNÉHO
Článek 70
Zvláštní okolnosti, které vedou ke klasifikaci významného dohlíženého subjektu jako méně významného
1. Zvláštní okolnosti ve smyslu druhého a pátého pododstavce čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu (dále jen „zvláštní okolnosti“) jsou dány, nastanou-li zvláštní a skutkové okolnosti, kvůli nimž je klasifikace subjektu jako významného nepřiměřená s ohledem na cíle a zásady nařízení o jednotném mechanismu dohledu, a zejména s ohledem na nezbytnost zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu.
2. Pojem „zvláštní okolnosti“ se vykládá úzce.
Článek 71
Posuzování výskytu zvláštních okolností
1. Zda jsou dány zvláštní okolnosti, které odůvodňují klasifikaci subjektu, který by jinak byl významným dohlíženým subjektem, jako méně významného, se určí v každém jednotlivém případě a konkrétně pro dotčený dohlížený subjekt nebo dohlíženou skupinu, nikoli však pro kategorie dohlížených subjektů.
2. Článek 40 se použije obdobně.
3. Články 44 až 46 a články 48 a 49 se použijí obdobně. ECB uvede v rozhodnutí ECB důvody, které ji vedly k závěru, že jsou zvláštní okolnosti dány.
Článek 72
Přezkum
1. ECB za podpory relevantních vnitrostátních příslušných orgánů alespoň jednou ročně přezkoumá, zda jsou ve vztahu k dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině, jež jsou klasifikovány jako méně významné z důvodu zvláštních okolností, i nadále zvláštní okolnosti dány.
2. Dotčený dohlížený subjekt poskytne veškeré informace a dokumenty, které si ECB vyžádá k provedení přezkumu uvedeného v odstavci 1.
3. Má-li ECB za to, že zvláštní okolnosti již nejsou dány, přijme rozhodnutí ECB, které je určeno příslušnému dohlíženému subjektu a které stanoví, že je klasifikován jako významný a že již nejsou dány zvláštní okolnosti.
4. Hlava 2 části IV se použije obdobně.
ČÁST V
SPOLEČNÁ ŘÍZENÍ
HLAVA 1
SPOLUPRÁCE PŘI ŽÁDOSTI O POVOLENÍ K PŘÍSTUPU K ČINNOSTI ÚVĚROVÉ INSTITUCE
Článek 73
Oznámení žádosti o povolení k přístupu k činnosti úvěrové instituce ECB
1. Vnitrostátní příslušný orgán, který obdrží žádost o povolení k přístupu k činnosti úvěrové instituce, která má být usazena v zúčastněném členském státě, vyrozumí ECB o přijetí této žádosti do 15 pracovních dnů.
2. Vnitrostátní příslušný orgán rovněž ECB informuje o lhůtě, ve které musí být rozhodnutí o žádosti vydáno a oznámeno žadateli v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy.
3. Není-li žádost úplná, vnitrostátní příslušný orgán na základě své vlastní inciativy nebo na žádost ECB požádá žadatele o poskytnutí požadovaných dodatečných informací. Veškeré dodatečné informace, které vnitrostátní příslušný orgán obdrží, zašle ECB do 15 pracovních dnů ode dne, kdy je tento orgán přijal.
Článek 74
Posouzení žádostí ze strany vnitrostátních příslušných orgánů
Vnitrostátní příslušný orgán, ke kterému byla žádost podána, posoudí, zda žadatel splňuje všechny podmínky pro vydání povolení uvedené v příslušných vnitrostátních právních předpisech členského státu vnitrostátního příslušného orgánu.
Článek 75
Rozhodnutí vnitrostátních příslušných orgánů o zamítnutí žádosti
Vnitrostátní příslušné orgány zamítnou žádosti, které nesplňují podmínky pro vydání povolení uvedené v příslušných vnitrostátních právních předpisech, a zašlou kopii svého rozhodnutí ECB.
Článek 76
Návrhy rozhodnutí vnitrostátních příslušných orgánů o povolení k přístupu k činnosti úvěrové instituce
1. Je-li vnitrostátní příslušný orgán přesvědčen, že žádost splňuje všechny podmínky pro vydání povolení uvedené v příslušných vnitrostátních právních předpisech, vypracuje návrh rozhodnutí, v němž navrhuje, aby ECB žadateli udělila povolení k přístupu k činnosti úvěrové instituce (dále jen „návrh rozhodnutí o povolení“).
2. Vnitrostátní příslušný orgán zajistí, aby návrh rozhodnutí o povolení byl ECB a žadateli oznámen alespoň 20 pracovních dnů před koncem maximálního období pro posouzení, které stanoví příslušné vnitrostátní právní předpisy.
3. Vnitrostátní příslušný orgán může navrhovat, aby byla k návrhu rozhodnutí o povolení připojena doporučení, podmínky nebo omezení v souladu s vnitrostátními a unijními právními předpisy. V těchto případech je za dodržování souladu s těmito podmínkami nebo omezeními zodpovědný vnitrostátní příslušný orgán.
Článek 77
Posouzení žádostí ze strany ECB a jednání se žadateli
1. ECB posoudí žádost na základě podmínek pro vydání povolení uvedených v příslušných právních předpisech Unie. Má-li ECB za to, že tyto podmínky nejsou splněny, dá žadateli možnost, aby se v souladu s článkem 31 písemně vyjádřil ke skutečnostem a námitkám, které jsou relevantní pro toto posouzení.
2. Je-li jednání považováno za nezbytné a ve všech ostatních případech, které jsou řádně odůvodněny, může ECB prodloužit maximální lhůtu pro rozhodování o žádosti v souladu s čl. 14 odst. 3 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. Prodloužení lhůty žadateli oznámí v souladu s článkem 35 tohoto nařízení.
Článek 78
Rozhodnutí ECB o žádostech
1. ECB rozhodne o návrhu rozhodnutí o povolení, který obdrží od vnitrostátního příslušného orgánu, do 10 pracovních dnů, pokud nerozhodne o prodloužení maximální lhůty v souladu s čl. 77 odst. 2. ECB může návrh rozhodnutí o povolení podpořit, a vyjádřit tak svůj souhlas s povolením, nebo k návrhu rozhodnutí o povolení předložit námitky.
2. ECB své rozhodnutí založí na posouzení žádosti, návrhu rozhodnutí o povolení a připomínkách poskytnutých žadatelem podle článku 77.
3. Nerozhodne-li ECB ve lhůtě uvedené v odstavci 1, považuje se návrh rozhodnutí o povolení vypracovaný příslušným vnitrostátním orgánem za přijatý.
4. ECB přijme rozhodnutí, kterým udělí povolení, pokud žadatel splňuje všechny podmínky pro vydání povolení v souladu s příslušnými právními předpisy Unie a vnitrostátními právními předpisy členského státu, v němž je žadatel usazen.
5. Rozhodnutí, kterým se uděluje povolení, zahrnuje činnost žadatele jako úvěrové instituce ve smyslu příslušných vnitrostátních právních předpisů, aniž by byly dotčeny jakékoli dodatečné požadavky pro vydání povolení pro činnost, která nespočívá v přijímání vkladů či jiných splatných prostředků od veřejnosti a poskytování úvěrů na svůj vlastní účet, které vyplývají z příslušných vnitrostátních právních předpisů.
Článek 79
Postup při zániku povolení
Povolení zaniká v situacích uvedených v čl. 18 písm. a) směrnice 2013/36/EU, pokud tak stanoví příslušné vnitrostátní právní předpisy. Vnitrostátní příslušné orgány informují ECB o jednotlivých případech zániku povolení. ECB následně - poté, co uvědomí relevantní vnitrostátní příslušný orgán a dotčený dohlížený subjekt, - zveřejní zánik povolení v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy.
HLAVA 2
SPOLUPRÁCE PŘI ODNĚTÍ POVOLENÍ
Článek 80
Návrh vnitrostátních příslušných orgánů na odnětí povolení
1. Má-li relevantní vnitrostátní příslušný orgán za to, že povolení úvěrové instituce by mělo být zcela nebo částečně odňato v souladu s příslušnými unijními nebo vnitrostátními právními předpisy, včetně odnětí na žádost úvěrové instituce, předloží ECB návrh rozhodnutí, v němž navrhne odnětí povolení (dále jen „návrh rozhodnutí o odnětí“) spolu se všemi příslušnými podpůrnými dokumenty.
2. Vnitrostátní příslušný orgán v případě každého návrhu rozhodnutí o odnětí, které je významné pro vnitrostátní orgán příslušný pro řešení problémů úvěrových institucí (dále jen „vnitrostátní orgán pro řešení problémů“), koordinuje s vnitrostátním orgánem pro řešení problémů.
Článek 81
Posouzení návrhu rozhodnutí o odnětí ze strany ECB
1. ECB bezodkladně posoudí návrh rozhodnutí o odnětí. Zejména zohlední naléhavé důvody, které uvede vnitrostátní příslušný orgán.
2. Použije se právo být vyslechnut ve smyslu článku 31.
Článek 82
Posouzení z vlastní iniciativy ECB a konzultace s vnitrostátními příslušnými orgány
1. Dozví-li se ECB o okolnostech, které mohou odůvodňovat odnětí povolení, ECB z vlastní iniciativy posoudí, zda by povolení mělo být odňato v souladu s příslušnými právními předpisy Unie.
2. ECB může kdykoli konzultovat relevantní vnitrostátní příslušné orgány. Pokud ECB hodlá odejmout povolení, konzultuje vnitrostátní příslušný orgán členského státu, v němž je úvěrová instituce usazena, alespoň 25 pracovních dnů přede dnem, kdy zamýšlí učinit své rozhodnutí. V řádně odůvodněných naléhavých případech může být lhůta pro konzultaci zkrácena na pět pracovních dnů.
3. Pokud ECB hodlá odejmout povolení, informuje relevantní vnitrostátní příslušné orgány o všech připomínkách předložených úvěrovou institucí. Použije se právo úvěrové instituce být vyslechnuta ve smyslu článku 31.
4. Pokud se týká návrhu na odnětí povolení v souladu s čl. 14 odst. 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, koordinuje ECB s vnitrostátním orgánem pro řešení problémů. ECB informuje vnitrostátní příslušný orgán okamžitě po kontaktování vnitrostátního orgánu pro řešení problémů.
Článek 83
Rozhodnutí ECB o odnětí povolení
1. ECB bezodkladně přijme rozhodnutí o odnětí povolení. Při tom může přijmout nebo odmítnout příslušný návrh rozhodnutí o odnětí.
2. Při přijímání svého rozhodnutí ECB zohlední všechny tyto skutečnosti: a) své posouzení okolností, které odůvodňují odnětí; b) případný návrh rozhodnutí vnitrostátního příslušného orgánu o odnětí; c) konzultaci s relevantním vnitrostátním příslušným orgánem, a pokud vnitrostátní příslušný orgán není vnitrostátním orgánem pro řešení problémů, s vnitrostátním orgánem pro řešení problémů (spolu s vnitrostátním příslušným orgánem dále jen „vnitrostátní orgány“); d) všechny připomínky předložené úvěrovou institucí podle čl. 81 odst. 2 a čl. 82 odst. 3.
3. ECB přijme rozhodnutí rovněž v případech popsaných v článku 84, pokud relevantní vnitrostátní orgán pro řešení problémů nemá námitky proti odnětí povolení nebo pokud ECB rozhodne, že vnitrostátní orgány neprovedly řádná opatření nezbytná k udržení finanční stability.
Článek 84
Postup v případě možných opatření k řešení problémů přijatých vnitrostátními orgány
1. Pokud vnitrostátní orgán pro řešení problémů oznámí svou námitku vůči záměru ECB odejmout povolení, ECB a vnitrostátní orgán pro řešení problémů si dohodnou lhůtu, po kterou ECB nepřistoupí k odnětí povolení. ECB informuje vnitrostátní příslušný orgán okamžitě po kontaktování vnitrostátního orgánu pro řešení problémů s cílem dosáhnout dohody.
2. Po uplynutí dohodnuté lhůty ECB s ohledem na dosažený pokrok posoudí, zda hodlá přistoupit k odnětí povolení, nebo zda hodlá prodloužit dohodnutou lhůtu v souladu s čl. 14 odst. 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. ECB konzultuje jak s relevantním vnitrostátním příslušným orgánem, tak s vnitrostátním orgánem pro řešení problémů, není-li vnitrostátním příslušným orgánem. Vnitrostátní příslušný orgán informuje ECB o opatřeních přijatých těmito orgány a o svém posouzení důsledků odnětí.
3. Pokud vnitrostátní orgán pro řešení problémů nemá námitky vůči odnětí povolení nebo pokud ECB rozhodne, že vnitrostátní orgány neprovedly řádná opatření nezbytná k udržení finanční stability, použije se článek 83.
HLAVA 3
SPOLUPRÁCE PŘI NABYTÍ KVALIFIKOVANÝCH ÚČASTÍ
Článek 85
Oznámení nabytí kvalifikované účasti vnitrostátním příslušným orgánům
1. Vnitrostátní příslušný orgán, který obdrží oznámení o záměru nabýt kvalifikovanou účast v úvěrové instituci usazené v daném zúčastněném členském státě, toto oznámení oznámí ECB nejpozději pět pracovních dnů od potvrzení jeho přijetí v souladu s čl. 22 odst. 2. směrnice 2013/36/EU.
2. Pokud musí vnitrostátní příslušný orgán přerušit období pro posouzení z důvodu vyžádání dodatečných informací, oznámí tuto skutečnost ECB. Vnitrostátní příslušný orgán zašle veškeré takové dodatečné informace ECB do pěti pracovních dnů ode dne, kdy je obdržel.
3. Vnitrostátní příslušný orgán rovněž ECB informuje o datu, do kterého je třeba rozhodnutí o nesouhlasu nebo souhlasu s nabytím kvalifikované účasti oznámit žadateli podle příslušných vnitrostátních právních předpisů.
Článek 86
Posouzení možných nabytí
1. Vnitrostátní příslušný orgán, kterému byl oznámen záměr nabýt kvalifikovanou účast v úvěrové instituci, posoudí, zda možné nabytí splňuje veškeré podmínky uvedené v příslušných unijních a vnitrostátních právních předpisech. Po provedení tohoto posouzení vypracuje vnitrostátní příslušný orgán pro ECB návrh rozhodnutí o nesouhlasu nebo souhlasu s nabytím.
2. Vnitrostátní příslušný orgán předloží ECB návrh rozhodnutí o nesouhlasu nebo souhlasu s nabytím nejméně 15 pracovních dnů před uplynutím lhůty pro posouzení ve smyslu příslušných právních předpisů Unie.
Článek 87
Rozhodnutí ECB o nabytí
ECB rozhodne o souhlasu nebo nesouhlasu s nabytím na základě svého posouzení navrhovaného nabytí a návrhu rozhodnutí vnitrostátního příslušného orgánu. Použije se právo být vyslechnut ve smyslu článku 31.
HLAVA 4
OZNÁMENÍ ROZHODNUTÍ O SPOLEČNÉM ŘÍZENÍ
Článek 88
Postupy pro oznamování rozhodnutí
1. ECB bez zbytečného odkladu v souladu s článkem 35 oznámí stranám tato rozhodnutí:
a)
rozhodnutí ECB o odnětí povolení působit jako úvěrová instituce;
b)
rozhodnutí ECB o nabytí kvalifikované účasti v úvěrové instituci.
2. ECB bez zbytečného odkladu oznámí relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu tato rozhodnutí:
a)
rozhodnutí ECB o žádosti o povolení působit jako úvěrová instituce;
b)
rozhodnutí ECB o odnětí povolení působit jako úvěrová instituce;
c)
rozhodnutí ECB o nabytí kvalifikované účasti v úvěrové instituci.
3. Vnitrostátní příslušný orgán oznámí žadateli o vydání povolení tato rozhodnutí:
a)
návrh rozhodnutí o povolení;
b)
rozhodnutí vnitrostátního příslušného orgánu o zamítnutí žádosti o povolení, pokud žadatel nesplňuje podmínky pro vydání povolení uvedené v příslušných vnitrostátních právních předpisech;
c)
rozhodnutí ECB o nesouhlasu s návrhem rozhodnutí o povolení uvedeným v písm. a);
d)
rozhodnutí ECB o povolení.
4. Vnitrostátní příslušný orgán oznámí příslušnému vnitrostátnímu orgánu pro řešení problémů rozhodnutí ECB o odnětí povolení působit jako úvěrová instituce.
5. ECB oznámí Evropskému orgánu pro bankovnictví (EBA) každé rozhodnutí ECB o udělení nebo odnětí povolení působit jako úvěrová instituce a každý zánik povolení. ECB v oznámení uvede důvody pro přijetí rozhodnutí o odnětí povolení nebo důvody zániku povolení.
ČÁST VI
POSTUPY PRO DOHLED NAD VÝZNAMNÝMI DOHLÍŽENÝMI SUBJEKTY
HLAVA 1
DOHLED NAD VÝZNAMNÝMI DOHLÍŽENÝMI SUBJEKTY A POMOC ZE STRANY VNITROSTÁTNÍCH PŘÍSLUŠNÝCH ORGÁNŮ
Článek 89
Dohled nad významnými dohlíženými subjekty
ECB vykonává přímý dohled nad významnými dohlíženými subjekty v souladu s postupy vymezenými v části II, zejména pokud se týká úkolů a složení společných týmů dohledu.
Článek 90
Úloha vnitrostátních příslušných orgánů při pomoci ECB
1. Vnitrostátní příslušný orgán napomáhá ECB při plnění jejích úkolů za podmínek vymezených v nařízení o jednotném mechanismu dohledu a v tomto nařízení a vykonává zejména tyto činnosti:
a)
v souladu s článkem 91 předkládá ECB návrhy rozhodnutí týkajících se významných dohlížených subjektů usazených v jeho zúčastněném členském státě;
b)
napomáhá ECB při přípravě a provádění aktů souvisejících s plněním úkolů svěřených ECB na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu včetně pomoci při činnostech ověřování a každodenního posuzování stavu významného dohlíženého subjektu;
c)
napomáhá ECB při vynucování jejích rozhodnutí za případného použití pravomocí uvedených v třetím pododstavci čl. 9 odst. 1 a čl. 11 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
2. Při poskytování pomoci ECB postupují vnitrostátní příslušné orgány ve vztahu k významným dohlíženým subjektům v souladu s pokyny ECB.
Článek 91
Návrhy rozhodnutí, které mají vypracovat vnitrostátní příslušné orgány pro účely uvážení ze strany ECB
1. V souladu s čl. 6 odst. 3 a čl. 6 odst. 7 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu může ECB vnitrostátní příslušný orgán požádat, aby tento orgán pro účely uvážení ze strany ECB vypracoval návrh rozhodnutí týkajícího se plnění úkolů uvedených v článku 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
V žádosti je stanovena lhůta pro zaslání návrhu rozhodnutí ECB.
2. Vnitrostátní příslušný orgán může návrh rozhodnutí týkajícího se významného dohlíženého subjektu ECB k uvážení předložit rovněž na základě své vlastní iniciativy prostřednictvím společného týmu dohledu.
Článek 92
Výměna informací
ECB a vnitrostátní příslušné orgány si bez zbytečného odkladu vyměňují informace o významných dohlížených subjektech, existují-li závažné náznaky toho, že významné dohlížené subjekty nadále nejsou schopny plnit své závazky vůči svým věřitelům, a zejména zajišťovat bezpečnost majetkových hodnot, které jim byly svěřeny jejich vkladateli, nebo existují-li závažné náznaky toho, že došlo k výskytu okolností, které by mohly vést k závěru, že dotčená úvěrová instituce není schopna vyplatit vklady ve smyslu čl. 1 odst. 3 písm. i) směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/19/ES (15). ECB a vnitrostátní příslušné orgány tak učiní před přijetím rozhodnutí o tomto závěru.
HLAVA 2
SPLNĚNÍ POŽADAVKŮ NA ZPŮSOBILOST A BEZÚHONNOST OSOB ODPOVĚDNÝCH ZA ŘÍZENÍ ÚVĚROVÝCH INSTITUCÍ
Článek 93
Posouzení vhodnosti členů řídících orgánů významných dohlížených subjektů
1. S cílem zajistit, aby instituce zavedly spolehlivé systémy správy a řízení, a aniž by byly dotčeny příslušné unijní a vnitrostátní právní předpisy a část V, významný dohlížený subjekt vyrozumí relevantní vnitrostátní příslušný orgán o všech změnách členů svých řídících orgánů v řídících funkcích a ve funkcích dohledu (dále jen „manažeři“) ve smyslu čl. 3 odst. 1 bod 7) a čl. 3 odst. 2 směrnice 2013/36/EU, včetně opakovaného jmenování manažerů na další funkční období. Relevantní vnitrostátní příslušný orgán bezodkladně oznámí ECB všechny tyto změny, přičemž uvede lhůtu, ve které musí být vydáno a oznámeno rozhodnutí v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy.
2. K posouzení vhodnosti manažerů významných dohlížených subjektů má ECB pravomoci v oblasti dohledu, které mají příslušné orgány na základě příslušných unijních a vnitrostátních právních předpisů.
Článek 94
Průběžný přezkum vhodnosti manažerů
1. Významný dohlížený subjekt informuje relevantní vnitrostátní příslušný orgán o všech nových skutečnostech, které mohou ovlivnit původní posouzení vhodnosti, nebo o všech dalších otázkách, které by mohly ovlivnit vhodnost manažera, bezodkladně, jakmile se dohlížený subjekt nebo příslušný manažer o těchto skutečnostech nebo otázkách dozví. Relevantní vnitrostátní příslušný orgán informuje ECB o všech nových skutečnostech nebo otázkách bezodkladně.
2. Na základě nových skutečností nebo otázek uvedených v odstavci 1 nebo pokud se ECB dozví o nových skutečnostech, které mohou ovlivnit původní posouzení příslušného manažera, nebo o jakýchkoli jiných otázkách, které by mohly ovlivnit vhodnost manažera, může ECB zahájit nové posouzení. ECB potom rozhodne o přijetí vhodného opatření v souladu s příslušnými unijními a vnitrostátními právními předpisy a o tomto opatření bezodkladně informuje relevantní vnitrostátní příslušný orgán.
HLAVA 3
OSTATNÍ POSTUPY PRO VÝZNAMNÉ DOHLÍŽENÉ SUBJEKTY
Článek 95
Požadavky, oznámení či žádosti ze strany významných dohlížených subjektů
1. Aniž by byla dotčena konkrétní řízení zakotvená zejména v části V a jeho běžná spolupráce s vnitrostátním příslušným orgánem, významný dohlížený subjekt zasílá ECB všechny své požadavky, oznámení či žádosti, které se týkají plnění úkolů svěřených ECB.
2. ECB dá takový požadavek, oznámení či žádost k dispozici relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu a může požádat, aby vnitrostátní příslušný orgán vypracoval návrh rozhodnutí podle článku 91.
3. V případě podstatných změn v porovnání s povolením uděleným na základě původního požadavku, oznámení nebo žádosti významný dohlížený subjekt zašle ECB nový požadavek, oznámení či žádost v souladu s postupem uvedeným v odstavci 1.
ČÁST VII
POSTUPY PRO DOHLED NA MÉNĚ VÝZNAMNÝMI DOHLÍŽENÝMI SUBJEKTY
HLAVA 1
VYROZUMĚNÍ ECB VNITROSTÁTNÍMI PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY O PODSTATNÝCH ŘÍZENÍCH VNITROSTÁTNÍHO PŘÍSLUŠNÉHO ORGÁNU V OBLASTI DOHLEDU A O PODSTATNÝCH NÁVRZÍCH ROZHODNUTÍ V OBLASTI DOHLEDU
Článek 96
Zhoršení finančního stavu méně významného dohlíženého subjektu
Aniž by bylo dotčeno použití článku 62, informují vnitrostátní příslušné orgány ECB, pokud dojde k rychlému a podstatnému zhoršení stavu jakéhokoli méně významného dohlíženého subjektu, zejména pokud by toto zhoršení mohlo vést k žádosti o přímou či nepřímou finanční pomoc z ESM.
Článek 97
Vyrozumění ECB vnitrostátními příslušnými orgány o podstatných řízeních vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu
1. S cílem umožnit ECB výkon dohledu nad fungováním systému, jak je uvedeno v čl. 6 odst. 5 písm. c) nařízení o jednotném mechanismu dohledu, poskytují vnitrostátní příslušné orgány ECB informace o podstatných řízeních vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu, jež se týkají méně významných dohlížených subjektů. ECB vymezí obecná kritéria, která stanoví, které informace je třeba oznámit pro konkrétní méně významné dohlížené subjekty; při tom zohlední zejména rizikový stav a možný dopad na tuzemský finanční systém dotčeného méně významného dohlíženého subjektu. Vnitrostátní příslušné orgány poskytnou tyto informace předem nebo v řádně odůvodněných naléhavých případech současně se zahájením řízení.
2. Mezi podstatná řízení vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu uvedená v odstavci 1 se řadí:
a)
odvolání členů řídících orgánů méně významných dohlížených subjektů a jmenování zvláštních správců, kteří převezmou řízení méně významných dohlížených subjektů, a
b)
postupy, které mají významný dopad na méně významný dohlížený subjekt.
3. Kromě požadavků ECB na informace podle tohoto článku může si ECB od vnitrostátních příslušných orgánů kdykoli vyžádat informace o plnění jejich úkolů ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům.
4. Kromě požadavků ECB na informace podle tohoto článku vyrozumí vnitrostátní příslušné orgány ze své vlastní iniciativy ECB o všech dalších řízeních vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu:
a)
která považují za podstatná nebo
b)
která mohou negativně ovlivnit dobrou pověst jednotného mechanismu dohledu.
5. Požaduje-li ECB, aby vnitrostátní příslušný orgán dále posoudil určité aspekty podstatného řízení vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu, uvede ve své žádosti, o které aspekty se jedná. ECB a vnitrostátní příslušný orgán zajistí, aby druhá strana měla dostatek času na to, aby tento postup a jednotný mechanismus dohledu jako celek mohly účinně fungovat.
Článek 98
Vyrozumění ECB vnitrostátními příslušnými orgány o podstatných návrzích rozhodnutí v oblasti dohledu
1. S cílem umožnit ECB výkon dohledu nad fungováním systému, jak je uvedeno v čl. 6 odst. 5 písm. c) nařízení o jednotném mechanismu dohledu, zasílají vnitrostátní příslušné orgány ECB návrhy rozhodnutí v oblasti dohledu, která splňují kritéria uvedená v odstavcích 2 a 3 a která se týkají méně významných dohlížených subjektů, v jejichž případě se ECB na základě obecných kritérií, která ve vztahu k rizikovému stavu a možnému dopadu na tuzemský finanční systém ECB stanoví, domnívá, že by jí měly být informace sděleny.
2. S výhradou odstavce 1 by návrhy rozhodnutí v oblasti dohledu měly být ECB zasílány před tím, než budou zaslány méně významným dohlíženým subjektům, pokud tato rozhodnutí:
a)
se týkají odvolání členů řídících orgánů méně významných dohlížených subjektů a jmenování zvláštních správců; nebo
b)
mají významný dopad na méně významný dohlížený subjekt.
3. Kromě požadavků na informace uvedených v odstavcích 1 a 2 předávají vnitrostátní příslušné orgány ECB všechny další návrhy rozhodnutí v oblasti dohledu:
a)
k nimž je třeba stanovisko ECB; nebo
b)
které mohou negativně ovlivnit dobrou pověst jednotného mechanismu dohledu.
4. Vnitrostátní příslušné orgány zašlou návrhy rozhodnutí, jež splňují kritéria uvedená v odstavcích 1, 2 a 3, a jež se tedy považují za podstatné návrhy rozhodnutí v oblasti dohledu, ECB nejpozději 10 dnů před plánovaným dnem přijetí daného rozhodnutí. ECB k návrhu rozhodnutí zaujme stanovisko v přiměřené lhůtě před plánovaným přijetím daného rozhodnutí. V naléhavých případech vymezí relevantní vnitrostátní příslušný orgán přiměřenou lhůtu pro zaslání návrhu rozhodnutí, které splňuje kritéria uvedená v odstavcích 1, 2 a 3, ECB.
HLAVA 2
NÁSLEDNÉ VYROZUMĚNÍ ECB VNITROSTÁTNÍMI PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY, POKUD SE TÝKÁ MÉNĚ VÝZNAMNÝCH DOHLÍŽENÝCH SUBJEKTŮ
Článek 99
Obecná informační povinnost vnitrostátních příslušných orgánů vůči ECB
1. S cílem umožnit ECB výkon dohledu nad fungováním systému, jak je uvedeno v čl. 6 odst. 5 písm. c) nařízení o jednotném mechanismu dohledu, a aniž by byla dotčena kapitola 1, může ECB vyžadovat, aby jí vnitrostátní příslušné orgány pravidelně informovaly o přijatých opatřeních a o plnění úkolů, jež mají vykonávat podle čl. 6 odst. 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. ECB každoročně informuje vnitrostátní příslušné orgány o kategoriích méně významných dohlížených subjektů a o povaze požadovaných informací.
2. Požadavky vymezenými v odstavci 1 není dotčeno právo ECB využít v případě méně významných dohlížených subjektů pravomocí uvedených v článcích 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
Článek 100
Četnost a rozsah zpráv, které vnitrostátní příslušné orgány předkládají ECB
Vnitrostátní příslušné orgány v souladu s požadavky ECB předkládají ECB výroční zprávu o méně významných dohlížených subjektech, méně významných dohlížených skupinách nebo o kategoriích méně významných dohlížených subjektů.
ČÁST VIII
SPOLUPRÁCE MEZI ECB, VNITROSTÁTNÍMI PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY A VNITROSTÁTNÍMI POVEŘENÝMI ORGÁNY, POKUD SE TÝKÁ MAKROOBEZŘETNOSTNÍCH ÚKOLŮ A NÁSTROJŮ
HLAVA 1
DEFINICE MAKROOBEZŘETNOSTNÍCH NÁSTROJŮ
Článek 101
Obecná ustanovení
1. Pro účely této části se makroobezřetnostními nástroji rozumí kterýkoli z těchto nástrojů:
a)
kapitálové rezervy ve smyslu článku 130 až 142 směrnice 2013/36/EU;
b)
opatření pro úvěrové instituce s vnitrostátním povolením nebo dílčí soubor těchto úvěrových institucí podle článku 458 nařízení (EU) č. 575/2013;
c)
jakákoli jiná opatření, která v konkrétních případech vymezených v příslušných právních předpisech Unie přijmou vnitrostátní pověřené orgány nebo vnitrostátní příslušné orgány s cílem řešit systémová nebo makroobezřetnostní rizika a která jsou zakotvena a vztahují se na ně postupy vymezené v nařízení (EU) č. 575/2013 a směrnici 2013/36/EU.
2. Makroobezřetnostní postupy uvedené v čl. 5 odst. 1 a 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu nejsou řízeními ECB nebo vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu ve smyslu tohoto nařízení, aniž by tím byl dotčen článek 22 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, pokud se týká rozhodnutí určených jednotlivým dohlíženým subjektům.
Článek 102
Používání makroobezřetnostních nástrojů ze strany ECB
ECB používá makroobezřetnostní nástroje uvedené v článku 101 v souladu s tímto nařízením a v souladu s čl. 5 odst. 2 a čl. 9 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a pokud jsou makroobezřetnostní nástroje zakotveny ve směrnici, za předpokladu provedení této směrnice do vnitrostátního práva. Pokud vnitrostátní pověřený orgán nestanoví sazbu kapitálových rezerv, nezabraňuje to ECB, aby stanovila požadavek na kapitálové rezervy v souladu s tímto nařízením a čl. 5 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
HLAVA 2
PROCESNÍ USTANOVENÍ PRO POUŽÍVÁNÍ MAKROOBEZŘETNOSTNÍCH NÁSTROJŮ
Článek 103
Seznam vnitrostátních příslušných orgánů a vnitrostátních pověřených orgánů odpovědných za makroobezřetnostní nástroje
ECB shromažďuje od vnitrostátních příslušných orgánů a vnitrostátních pověřených orgánů zúčastněných členských států informace o totožnosti orgánů pověřených pro účely příslušných makroobezřetnostních nástrojů uvedených v článku 101, jakož i o makroobezřetnostních nástrojích, které tyto orgány mohou používat.
Článek 104
Výměna informací a spolupráce, pokud se týká použití makroobezřetnostních nástrojů vnitrostátním příslušným orgánem nebo vnitrostátním pověřeným orgánem
1. V souladu s čl. 5 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu vnitrostátní příslušný orgán nebo vnitrostátní pověřený orgán, který hodlá použít tyto nástroje, oznámí svůj záměr ECB deset pracovních dnů před přijetím tohoto rozhodnutí. Bez ohledu na toto ustanovení, pokud vnitrostátní příslušný orgán nebo vnitrostátní pověřený orgán hodlají použít makroobezřetnostní nástroj, informují ECB co nejdříve o tom, že identifikovaly makroobezřetnostní nebo systémové riziko pro finanční systém, a pokud možno o podrobnostech zamýšleného nástroje. Tato informace v nejvyšší možné míře obsahuje specifika zamýšleného opatření včetně zamýšleného data použití.
2. Vnitrostátní příslušný orgán nebo vnitrostátní pověřený orgán předloží oznámení o záměru ECB.
3. Má-li ECB námitky proti zamýšlenému opatření ze strany vnitrostátního příslušného orgánu nebo vnitrostátního pověřeného orgánu, uvede ECB své důvody pro tyto námitky do pěti pracovních dnů po přijetí oznámení záměru. Tyto námitky jsou písemné a obsahují odůvodnění. Vnitrostátní příslušný orgán nebo vnitrostátní pověřený orgán tyto důvody ECB řádně zváží předtím, než přikročí k případnému rozhodnutí.
Článek 105
Výměna informací a spolupráce, pokud se týká použití makroobezřetnostních nástrojů ze strany ECB
1. Pokud ECB hodlá v souladu s čl. 5 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ze své vlastní iniciativy nebo na návrh vnitrostátního příslušného orgánu nebo vnitrostátního pověřeného orgánu uplatnit vyšší požadavky na kapitálové rezervy nebo pokud hodlá uplatnit přísnější opatření zaměřená na řešení systémových nebo makroobezřetnostních rizik, úzce spolupracuje s vnitrostátními pověřenými orgány v dotčených členských státech, a zejména oznámí svůj záměr vnitrostátnímu pověřenému orgánu nebo vnitrostátnímu příslušnému orgánu 10 pracovních dnů před přijetím tohoto rozhodnutí. Bez ohledu na toto ustanovení, pokud ECB hodlá uplatnit vyšší požadavky na kapitálové rezervy nebo pokud hodlá uplatnit přísnější opatření zaměřená na řešení systémových nebo makroobezřetnostních rizik na úrovni úvěrových institucí postupem podle nařízení (EU) č. 575/2013 a směrnice 2013/36/EU v případech konkrétně stanovených v právních předpisech Unie, informuje relevantní vnitrostátní příslušné orgány nebo vnitrostátní pověřené orgány co nejdříve o tom, že identifikovala makroobezřetnostní nebo systémové riziko pro finanční systém, a pokud možno o podrobnostech zamýšleného nástroje. Tato informace v nejvyšší možné míře obsahuje specifika zamýšleného opatření včetně zamýšleného data použití.
2. Má-li kterýkoli z dotčených vnitrostátních příslušných orgánů nebo vnitrostátních pověřených orgánů námitky proti zamýšlenému opatření ze strany ECB, oznámí ECB své důvody pro tyto námitky do pěti pracovních dnů po přijetí oznámení záměru ECB. Tyto námitky jsou písemné a obsahují odůvodnění. ECB tyto důvody řádně zváží předtím, než přikročí k případnému rozhodnutí.
ČÁST IX
POSTUPY PRO ÚZKOU SPOLUPRÁCI
HLAVA 1
OBECNÉ ZÁSADY A SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
Článek 106
Postup pro navázání úzké spolupráce
ECB posoudí žádosti členských států mimo eurozónu o navázání úzké spolupráce v souladu s postupem vymezeným v rozhodnutí ECB/2014/5 (16).
Článek 107
Zásady platné po navázání úzké spolupráce
1. Ode dne, od něhož se uplatňuje rozhodnutí ECB podle čl. 7 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, kterým se navazuje úzká spolupráce mezi ECB a vnitrostátním příslušným orgánem členského státu mimo eurozónu, až do ukončení či přerušení této úzké spolupráce plní ECB v souladu s článkem 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu úkoly uvedené v čl. 4 odst. 1 a odst. 2 a v článku 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ve vztahu k dohlíženým subjektům a skupinám usazeným v příslušném zúčastněném členském státě v úzké spolupráci.
2. Byla-li navázána úzká spolupráce podle čl. 7 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, mají ECB a vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci ve vztahu k významným dohlíženým subjektům a skupinám a méně významným dohlíženým subjektům a skupinám usazeným v zúčastněném členském státě v úzké spolupráci postavení srovnatelné s postavením vůči významným dohlíženým subjektům a skupinám a méně významným dohlíženým subjektům a skupinám usazeným v členských státech eurozóny, přičemž je třeba zohlednit skutečnost, že ve vztahu k významným dohlíženým subjektům a skupinám a méně významným dohlíženým subjektům a skupinám usazeným v zúčastněném členském státě v úzké spolupráci nemá ECB přímo použitelné pravomoci.
3. V souladu s článkem 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu může ECB vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci vydávat pokyny ve vztahu k významným dohlíženým subjektům a skupinám a pouze obecné pokyny ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům a skupinám.
4. Úzká spolupráce skončí v den, kdy dojde ke zrušení výjimky podle článku 139 SFEU pro zúčastněný členský stát v úzké spolupráci v souladu s čl. 140 odst. 2 SFEU; od tohoto okamžiku se přestanou uplatňovat ustanovení této části.
Článek 108
Právní nástroje týkající se dohledu v souvislosti s úzkou spoluprací
1. Ve vztahu k úkolům uvedeným v čl. 4 odst. 1 a odst. 2 a v článku 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu může ECB udílet pokyny, uplatňovat požadavky nebo vydávat obecné zásady.
2. Má-li ECB za to, že vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci by ve vztahu k dohlíženému subjektu nebo skupině měl přijmout opatření týkající se úkolů uvedených v čl. 4 odst. 1 a 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, obrátí se na tento vnitrostátní příslušný orgán:
a)
ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině s obecným nebo konkrétním pokynem, požadavkem nebo obecnými zásadami, které vyžadují vydání rozhodnutí v oblasti dohledu ve vztahu k tomuto významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině v zúčastněném členském státě v úzké spolupráci, nebo
b)
ve vztahu k méně významnému dohlíženému subjektu nebo méně významné dohlížené skupině s obecným pokynem nebo obecnými zásadami.
3. Má-li ECB za to, že vnitrostátní příslušný orgán nebo vnitrostátní pověřený orgán v úzké spolupráci by měl přijmout opatření týkající se úkolů uvedených v článku 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, může se na tento vnitrostátní příslušný orgán nebo vnitrostátní pověřený orgán obrátit s obecným nebo konkrétním pokynem, požadavkem nebo obecnými zásadami, které vyžadují uplatnění vyšších požadavků na kapitálové rezervy nebo uplatnění přísnějších opatření zaměřených na řešení systémových nebo makroobezřetnostních rizik.
4. ECB v pokynu, požadavku nebo obecných zásadách upřesní příslušnou lhůtu pro přijetí opatření ze strany vnitrostátního příslušného orgánu v úzké spolupráci, která nesmí být kratší než 48 hodin, ledaže by dřívější přijetí bylo nezbytné k zabránění nenapravitelné škody. Při stanovení této lhůty ECB zohlední správní a procesní právní předpisy, podle kterých musí relevantní vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci postupovat.
5. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci přijme veškerá opatření nezbytná k tomu, aby splnil pokyny, požadavky a obecné zásady ECB, přičemž o přijatých opatřeních bez zbytečného odkladu informuje ECB.
HLAVA 2
ÚZKÁ SPOLUPRÁCE VE VZTAHU K ČÁSTEM III, IV, V, VIII, X A XI
Článek 109
Jazykový režim a režim úzké spolupráce
Ustanovení článku 23 se uplatňují obdobně i v případě vnitrostátních příslušných orgánů v úzké spolupráci.
Článek 110
Posouzení významu úvěrové instituce v režimu úzké spolupráce
1. Ustanovení části IV o určování postavení dohlížených subjektů nebo dohlížených skupin jako významných nebo méně významných se uplatňují obdobně v případě dohlížených subjektů a dohlížených skupin v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci v souladu s ustanoveními tohoto článku.
2. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zajistí, aby postupy vymezené v části IV mohly být uplatňovány ve vztahu k dohlíženým subjektům a dohlíženým skupinám usazeným v jeho členském státě.
3. Pokud část IV stanoví, že ECB zašle rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině, ECB namísto zaslání rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině vydá pokyny vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci a tento vnitrostátní příslušný orgán v souladu s těmito pokyny zašle rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině.
Článek 111
Společná řízení v režimu úzké spolupráce
1. Ustanovení části V o společných řízeních se s výhradou ustanovení tohoto článku uplatňují obdobně ve vztahu k dohlíženým subjektům a dohlíženým skupinám v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci.
2. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zajistí, aby postupy vymezené v části V mohly být uplatňovány ve vztahu k dohlíženým subjektům usazeným v jeho členském státě. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zejména zajistí, aby ECB obdržela veškeré informace a dokumentaci nezbytnou pro plnění úkolů, které jí byly svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu.
3. Pokud část V stanoví, že ECB zašle rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině, ECB namísto zaslání rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině vydá pokyny vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci a tento vnitrostátní příslušný orgán v souladu s těmito pokyny zašle rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině.
4. Pokud část V stanoví, že relevantní vnitrostátní příslušný orgán vypracuje návrh rozhodnutí, vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci předloží návrh rozhodnutí ECB a vyžádá si pokyny.
Článek 112
Makroobezřetnostní nástroje v režimu úzké spolupráce
Ustanovení části VIII o spolupráci mezi ECB, vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány, pokud se týká makroobezřetnostních úkolů a nástrojů, se uplatňují obdobně ve vztahu k dohlíženým subjektům a dohlíženým skupinám v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci.
Článek 113
Správní sankce v režimu úzké spolupráce
1. Ustanovení části X o správních sankcích se uplatňují obdobně ve vztahu k dohlíženým subjektům a dohlíženým skupinám v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci.
2. Pokud článek 18 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ve spojení s částí X tohoto nařízení stanoví, že ECB zašle rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině, ECB namísto zaslání rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině vydá pokyny vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci a tento vnitrostátní příslušný orgán v souladu s těmito pokyny zašle rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině.
3. Pokud článek 18 nařízení o jednotném mechanismu dohledu nebo část X tohoto nařízení stanoví, že relevantní vnitrostátní příslušný orgán zašle rozhodnutí významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině, vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zahájí řízení s cílem přijmout opatření v zájmu zajištění toho, aby byly uloženy přiměřené správní sankce pouze na základě pokynů ECB. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci informuje ECB o přijetí rozhodnutí.
Článek 114
Vyšetřovací pravomoci podle článků 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu v režimu úzké spolupráce
1. Ustanovení části XI, která se týkají spolupráce ve vztahu k článkům 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, se uplatňují obdobně ve vztahu k dohlíženým subjektům a dohlíženým skupinám v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci.
2. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci využívá vyšetřovací pravomoci podle článku 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu v souladu s pokyny ECB.
3. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci poskytne ECB zjištění, která vyplývají z použití vyšetřovacích pravomocí podle článku 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
4. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zajistí, aby se pověřený zaměstnanec ECB mohl jako pozorovatel účastnit jakéhokoli šetření podle článků 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
HLAVA 3
ÚZKÁ SPOLUPRÁCE VE VZTAHU K VÝZNAMNÝM DOHLÍŽENÝM SUBJEKTŮM
Článek 115
Dohled nad významnými dohlíženými subjekty v zúčastněném členském státě v úzké spolupráci
1. Části II a VI se v souladu s ustanoveními tohoto článku uplatňují obdobně ve vztahu k významným dohlíženým subjektům a významným dohlíženým skupinám usazeným v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci.
2. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zajistí, aby ECB obdržela všechny informace a oznámení od významných dohlížených subjektů a významných dohlížených skupin a ve vztahu k nim, jež vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci sám obdržel a jež jsou nezbytné k plnění úkolů, které byly ECB svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu.
3. Pro dohled nad každým významným dohlíženým subjektem nebo významnou dohlíženou skupinou usazenou v zúčastněném členském státě v úzké spolupráci se ustaví společný tým dohledu. Členové společného týmu dohledu jsou jmenováni v souladu s článkem 4. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci jmenuje dílčího koordinátora z vnitrostátního příslušného orgánu, aby v souladu s pokyny vydanými koordinátorem společného týmu dohledu jednal přímo ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině.
4. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zajistí, aby pověření zaměstnanci ECB byli zváni k účasti na kontrole na místě prováděné ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině. ECB může určit počet zaměstnanců ECB, kteří se budou účastnit jako pozorovatelé.
5. Pokud je mateřský podnik v kontextu konsolidovaného dohledu a kolegií orgánů dohledu usazen v členském státě eurozóny nebo zúčastněném členském státě mimo eurozónu, ECB jako příslušný orgán vykonává dohled na konsolidovaném základě a předsedá kolegiu orgánů dohledu. ECB vyzve relevantní vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci, aby jmenoval zaměstnance vnitrostátního příslušného orgánu jako pozorovatele. ECB může jednat pomocí pokynů udílených relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci.
Článek 116
Rozhodnutí ve vztahu k významným dohlíženým subjektům a významným dohlíženým skupinám
1. Aniž by byly dotčeny pravomoci vnitrostátních příslušných orgánů ve vztahu k úkolům, které nebyly na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu svěřeny ECB, vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci přijímá rozhodnutí ve vztahu k významným dohlíženým subjektům a významným dohlíženým skupinám ve svém členském státě jen na základě pokynů ECB. Pokyny ECB si může vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci rovněž vyžádat.
2. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zpřístupní veškerá rozhodnutí ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině neprodleně ECB.
3. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci informuje ECB, pokud se týká: a) rozhodnutí, která přijímá ve své pravomoci ve vztahu k úkolům, které nebyly nařízením o jednotném mechanismu dohledu svěřeny ECB; a b) rozhodnutí, která přijímá podle pokynů ECB, nebo jak je stanoveno v této části.
HLAVA 4
ÚZKÁ SPOLUPRÁCE VE VZTAHU K MÉNĚ VÝZNAMNÝM DOHLÍŽENÝM SUBJEKTŮM A MÉNĚ VÝZNAMNÝM DOHLÍŽENÝM SKUPINÁM
Článek 117
Dohled nad méně významnými dohlíženými subjekty a méně významnými dohlíženými skupinami
1. Část VII se v souladu s následujícími ustanoveními uplatňuje obdobně ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům a méně významným dohlíženým skupinám v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci.
2. Pro účely zajištění konzistentnosti výsledků dohledu v rámci jednotného mechanismu dohledu může ECB vydávat obecné pokyny a obecné zásady a ukládat požadavky vnitrostátním příslušným orgánům v úzké spolupráci, kterými vyžaduje, aby tyto orgány přijaly rozhodnutí v oblasti dohledu ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům nebo méně významným dohlíženým skupinám usazeným v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci. Tyto obecné pokyny, obecné zásady nebo požadavky se mohou týkat skupin nebo kategorií úvěrových institucí.
3. ECB může rovněž vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci uložit požadavek na podrobnější vyhodnocení aspektů podstatného řízení vnitrostátního příslušného orgánu ve smyslu čl. 6 odst. 7 písm. c) odrážka ii) nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
HLAVA 5
POSTUP PŘI NESOUHLASU ZÚČASTNĚNÉHO ČLENSKÉHO STÁTU V ÚZKÉ SPOLUPRÁCI
Článek 118
Postup při nesouhlasu s návrhem rozhodnutí Rady dohledu podle čl. 7 odst. 8 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
1. Při dodržení požadavků v oblasti důvěrnosti podle právních předpisů Unie informuje ECB vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci o konečném návrhu rozhodnutí Rady dohledu ve vztahu k dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině, jež se nachází v zúčastněném členském státě v úzké spolupráci.
2. Pokud vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci nesouhlasí s konečným návrhem rozhodnutí Rady dohledu, do pěti pracovních dnů od obdržení konečného návrhu rozhodnutí písemně oznámí důvody svého nesouhlasu Radě guvernérů.
3. Rada guvernérů o dané věci rozhodne do pěti pracovních dnů od obdržení tohoto oznámení, přičemž plně zohlední uvedené důvody nesouhlasu, a své rozhodnutí vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci písemně vysvětlí.
4. Zúčastněný členský stát v úzké spolupráci může ECB požádat o okamžité ukončení úzké spolupráce a nebude následným rozhodnutím Rady guvernérů vázán.
Článek 119
Postup při nesouhlasu s námitkou Rady guvernérů k návrhu rozhodnutí Rady dohledu podle čl. 7 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
1. ECB informuje vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci o všech námitkách Rady guvernérů vůči úplnému návrhu rozhodnutí Rady dohledu.
2. Pokud vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci nesouhlasí s námitkou Rady guvernérů vůči konečnému návrhu rozhodnutí Rady dohledu, do pěti pracovních dnů od obdržení námitky Rady guvernérů písemně oznámí důvody svého nesouhlasu ECB.
3. Rada guvernérů do 30 dní od přijetí odůvodněného nesouhlasu předloží své písemné stanovisko k odůvodněnému nesouhlasu vyjádřenému vnitrostátním příslušným orgánem v úzké spolupráci a svou námitku potvrdí nebo ji vezme zpět, přičemž uvede své důvody. ECB o tom informuje vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci.
4. V případě, že Rada guvernérů svou námitku potvrdí, vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci může do pěti dnů od okamžiku, kdy byl informován o tom, že Rada guvernérů svou námitku potvrdila, informovat ECB, že rozhodnutím přijatým v návaznosti na pozměněný původní konečný návrh rozhodnutí, vůči němuž má Rada guvernérů námitku, nebude vázán.
ECB poté s náležitým ohledem na účinnost dohledu zváží možné pozastavení nebo ukončení úzké spolupráce s vnitrostátním příslušným orgánem v úzké spolupráci a v tomto ohledu přijme rozhodnutí. ECB zohlední zejména faktory uvedené v čl. 7 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
ČÁST X
SPRÁVNÍ SANKCE
HLAVA 1
DEFINICE A VZTAH K NAŘÍZENÍ RADY (ES) Č. 2532/98 (17)
Článek 120
Definice správních sankcí
Pro účely této části se výrazem „správní sankce“ rozumí buď:
a)
správní peněžité sankce stanovené a ukládané na základě čl. 18 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, nebo
b)
pokuty a penále vymezené v článku 2 nařízení (ES) č. 2532/98 a ukládané na základě čl. 18 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
Článek 121
Vztah k nařízení (ES) č. 2532/98
1. Pro účely postupů stanovených v čl. 18 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu se v souladu s čl. 18 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu uplatňují procesní pravidla obsažená v tomto nařízení.
2. Pro účely postupů stanovených v čl. 18 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu doplňují procesní pravidla obsažená v tomto nařízení procesní pravidla vymezená v nařízení (ES) č. 2532/98 a uplatňují se v souladu s články 25 a 26 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
Článek 122
Pravomoc ECB ukládat správní sankce podle čl. 18 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
ECB ukládá správní sankce ve smyslu čl. 120 písm. b), nejsou-li plněny povinnosti na základě nařízení nebo rozhodnutí ECB, která se týkají:
a)
významných dohlížených subjektů nebo
b)
méně významných dohlížených subjektů, pokud příslušná nařízení nebo rozhodnutí ECB ukládají méně významným dohlíženým subjektům povinnosti vůči ECB.
HLAVA 2
PROCESNÍ PRAVIDLA PRO UKLÁDÁNÍ SPRÁVNÍCH SANKCÍ S VÝJIMKOU PENÁLE DOHLÍŽENÝM SUBJEKTŮM V ČLENSKÝCH STÁTECH EUROZÓNY
Článek 123
Zřízení nezávislé vyšetřovací jednotky
1. ECB zřídí vnitřní nezávislou vyšetřovací jednotku (dále jen „vyšetřovací jednotka“), která se skládá z vyšetřujících úředníků jmenovaných ECB.
2. Vyšetřující úředníci se nesmějí účastnit na přímém či nepřímém dohledu nad příslušným dohlíženým subjektem, ani na vydávání povolení tomuto subjektu, a to již po dva roky před tím, než se stali vyšetřujícími úředníky.
3. Vyšetřující úředníci vykonávají své vyšetřovací funkce nezávisle na Radě dohledu i Radě guvernérů a neúčastní se jednání Rady dohledu a Rady guvernérů.
Článek 124
Postoupení údajných porušení vyšetřovací jednotce
Má-li ECB při plnění svých úkolů na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu za to, že existuje důvodné podezření, že:
a)
významný dohlížený subjekt s ústředím v členském státě eurozóny jednou či vícekrát porušuje či porušil příslušné přímo použitelné právní předpisy Unie ve smyslu čl. 18 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, nebo
b)
dohlížený subjekt s ústředím v členském státě eurozóny jednou či vícekrát porušuje či porušil nařízení či rozhodnutí ECB ve smyslu čl. 18 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu,
postoupí ECB záležitost vyšetřovací jednotce.
Článek 125
Pravomoci vyšetřovací jednotky
1. Pro účely vyšetřování údajných porušení ve smyslu článku 124 může vyšetřovací jednotka využít pravomoci, které byly ECB svěřeny na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
2. Je-li vůči dotčenému dohlíženému subjektu v kontextu vyšetřování uplatněn požadavek na základě pravomocí, které byly ECB svěřeny na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu, upřesní vyšetřovací jednotka předmět a účel vyšetřování.
3. Při plnění svých úkolů má vyšetřovací jednotka přístup ke všem dokumentům a informacím, které během své činnosti v oblasti dohledu shromáždila ECB, případně relevantní vnitrostátní příslušný orgán.
Článek 126
Procesní práva
1. Po skončení vyšetřování a před tím, než je předloha konečného návrhu rozhodnutí vypracována a předložena Radě dohledu, vyšetřovací jednotka písemně vyrozumí dotčený dohlížený subjekt o zjištěních provedeného vyšetřování a o námitkách vznesených vůči těmto zjištěním.
2. V oznámení podle odstavce 1 vyšetřovací jednotka dotčený dohlížený subjekt informuje o právu předložit vyšetřovací jednotce písemná podání týkající se skutkových závěrů a námitek, které byly proti tomuto subjektu vzneseny a které jsou v tomto oznámení uvedeny, včetně jednotlivých ustanovení, jež byla údajně porušena, a stanoví přiměřenou lhůtu pro přijetí těchto podání. ECB není povinna zohlednit písemná podání, která přijala po uplynutí lhůty stanovené vyšetřovací jednotkou.
3. V návaznosti na oznámení ve smyslu odstavce 1 může vyšetřovací jednotka dotčený dohlížený subjekt rovněž pozvat na ústní jednání. Strany, které jsou vyšetřovány, mohou být na jednání zastoupeny právníkem nebo jinými kvalifikovanými osobami nebo jim může právník nebo tyto osoby pomáhat. Ústní jednání nejsou veřejná.
4. Právo dohlíženého subjektu, který je vyšetřován, na přístup do spisu vyšetřovací jednotky je vymezeno v souladu s článkem 32.
Článek 127
Přezkum spisu Radou dohledu
1. Má-li vyšetřovací jednotka za to, že dohlíženému subjektu by měla být uložena správní sankce, vyšetřovací jednotka předloží předlohu konečného návrhu rozhodnutí Radě dohledu, který stanoví, že dotčený dohlížený subjekt se dopustil porušení, a uvede správní sankci, která má být uložena. Vyšetřovací jednotka rovněž předloží vyšetřovací spis Radě dohledu.
2. Vyšetřovací jednotka svou předlohu konečného návrhu rozhodnutí založí pouze na skutečnostech a námitkách, k nimž měl dohlížený subjekt možnost se vyjádřit.
3. Má-li Rada dohledu za to, že spis předložený vyšetřovací jednotkou je neúplný, může spis vyšetřovací jednotce vrátit spolu s odůvodněnou žádostí o dodatečné informace. Článek 125 se uplatňuje přiměřeně.
4. Pokud Rada dohledu na základě úplného spisu souhlasí s předlohou konečného návrhu rozhodnutí vyšetřovací jednotky, pokud se týká jednoho či více porušení a skutkového základu tohoto rozhodnutí, přijme konečný návrh rozhodnutí navrhovaný vyšetřovací jednotkou, pokud se týká porušení, v jejichž případě souhlasí s tím, že k nim došlo. V rozsahu, v němž Rada dohledu s předlohou nesouhlasí, bude přijato rozhodnutí podle příslušných ustanovení tohoto článku.
5. Má-li Rada dohledu na základě úplného spisu za to, že skutečnosti popsané v předloze konečného návrhu rozhodnutí ve smyslu článku 1 zřejmě nepředstavují dostatečný důkaz porušení ve smyslu článku 124, může přijmout konečný návrh rozhodnutí, kterým se případ uzavře.
6. Pokud Rada dohledu na základě úplného spisu souhlasí s předlohou konečného návrhu rozhodnutí vyšetřovací jednotky, který stanoví, že dotčený dohlížený subjekt se dopustil porušení, avšak nesouhlasí s navrhovaným doporučením týkajícím se správních sankcí, přijme konečný návrh rozhodnutí, v němž uvede správní sankce, které považuje za přiměřené.
7. Pokud Rada dohledu na základě úplného spisu nesouhlasí s návrhem vyšetřovací jednotky, avšak dojde k závěru, že dohlížený subjekt se dopustil jiného porušení nebo že návrh vyšetřovací jednotky vychází z jiných skutečností, písemně vyrozumí dotčený dohlížený subjekt o svých zjištěních a o námitkách, které byly vůči dotčenému dohlíženému subjektu uplatněny. Čl. 126 odst. 2 až 4 se pro Radu dohledu uplatňuje přiměřeně.
8. Rada dohledu vypracuje konečný návrh rozhodnutí, který stanoví, zda se dotčený dohlížený subjekt dopustil porušení či nikoli, a uvede správní sankce, které mají být případně uloženy.
9. Konečný návrh rozhodnutí, který byl přijat Radou dohledu a který bude předložen Radě guvernérů, je založen pouze na skutečnostech a námitkách, k nimž měl dohlížený subjekt možnost se vyjádřit.
Článek 128
Definice celkového ročního obratu pro účely stanovení horní hranice pro uložení správní peněžité sankce
Celkovým ročním obratem ve smyslu čl. 18 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu se rozumí roční obrat dohlíženého subjektu ve smyslu článku 67 směrnice 2013/36/EU podle poslední aktuální dostupné roční účetní závěrky tohoto dohlíženého subjektu. Pokud dohlížený subjekt, který se dopustil porušení, patří do dohlížené skupiny, je relevantním celkovým ročním obratem celkový roční obrat vyplývající z poslední aktuální dostupné konsolidované roční účetní závěrky dohlížené skupiny.
HLAVA 3
PENÁLE
Článek 129
Procesní pravidla platná pro penále
1. V případě pokračujícího porušování nařízení nebo rozhodnutí ECB v oblasti dohledu může ECB uložit penále s cílem přimět dotčené osoby k plnění nařízení nebo rozhodnutí v oblasti dohledu. ECB uplatňuje procesní pravidla v článku 22 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a hlavu 2 části III tohoto nařízení.
2. Penále musí být účinné a přiměřené. Penále se vypočítává za každý den porušení, dokud dotčená osoba nesplní dané nařízení nebo rozhodnutí ECB v oblasti dohledu.
3. Horní hranice penále je stanovena v nařízení (ES) č. 2532/98. Příslušné období začne běžet v den stanovený v rozhodnutí o uložení penále. Dnem stanoveným v rozhodnutí může být nejdříve den, kdy je dotčená osoba písemně vyrozuměna o důvodech ECB pro uložení penále.
4. Penále lze uložit po dobu, která nepřesahuje šest měsíců ode dne stanoveného v rozhodnutí ve smyslu odstavce 3.
HLAVA 4
LHŮTY
Článek 130
Promlčecí doba pro ukládání správních sankcí
1. Na pravomoc ECB ukládat správní sankce dohlíženým subjektům se vztahuje promlčecí doba v délce pěti let, která počíná běžet v den, kdy došlo k porušení. V případě trvajících nebo opakujících se porušení začne promlčecí doba běžet v den, kdy porušení zanikne.
2. Promlčecí dobu pro ukládání správních peněžitých pokut přerušuje jakýkoli úkon ECB pro účely vyšetřování nebo řízení, pokud se týká porušení podle článku 124. Promlčecí doba se přerušuje s účinkem ode dne, kdy je úkon oznámen dotčenému dohlíženému subjektu.
3. Po každém přerušení začne běžet nová promlčecí doba. Promlčecí doba však uplyne nejpozději v den, kdy uběhne období v délce trvání dvou promlčecích dob, aniž by ECB uložila správní sankci. Toto období se prodlužuje o dobu, po kterou dochází ke stavení promlčecí doby v souladu s odstavcem 5.
4. Promlčecí doba pro ukládání správních sankcí se staví po dobu, po kterou je rozhodnutí Rady guvernérů ECB předmětem přezkumu před správní revizní komisí nebo odvolacího řízení před Soudním dvorem.
5. Promlčecí doba se rovněž staví po dobu trvání trestního řízení vedeného vůči dohlíženému subjektu v souvislosti se stejnými skutečnostmi.
Článek 131
Promlčecí doba pro vymáhání správních sankcí
1. Na pravomoc ECB vynutit rozhodnutí přijaté podle čl. 18 odst. 1 a 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu se vztahuje promlčecí doba v délce pěti let, která počíná běžet ode dne přijetí daného rozhodnutí.
2. Promlčecí dobu pro vymáhání správních sankcí přerušuje jakýkoli úkon ECB určený k vynucení platby nebo platebních podmínek dotčené správní sankce.
3. Po každém přerušení začne běžet nová promlčecí doba.
4. Promlčecí doba pro vynucení správních sankcí se přerušuje po dobu:
a)
lhůty pro zaplacení;
b)
po kterou je vynucení platby přerušeno na základě rozhodnutí Rady guvernérů ECB, nebo Soudního dvora.
HLAVA 5
ZVEŘEJŇOVÁNÍ ROZHODNUTÍ A VÝMĚNA INFORMACÍ
Článek 132
Zveřejňování rozhodnutí o správních sankcích
1. ECB na svých internetových stránkách bez zbytečného odkladu a poté, co bylo rozhodnutí oznámeno dotčenému dohlíženému subjektu, zveřejní každé rozhodnutí o uložení správní sankce ve smyslu článku 120 dohlíženému subjektu v zúčastněném členském státě včetně informace o druhu a povaze porušení a totožnosti dotčeného dohlíženého subjektu, ledaže by zveřejnění tímto způsobem:
a)
ohrožovalo stabilitu finančních trhů nebo probíhající trestní vyšetřování, nebo
b)
pokud to lze zjistit, způsobilo dotčenému dohlíženému subjektu nepřiměřenou škodu.
Za těchto okolností se rozhodnutí o správních sankcích zveřejňují anonymně. Je-li pravděpodobné, že tyto okolnosti v přiměřené lhůtě zaniknou, lze zveřejnění na základě tohoto odstavce eventuálně po tuto dobu odložit.
2. Bylo-li podáno odvolání proti rozhodnutí podle odstavce 1 k Soudnímu dvoru, ECB bez zbytečného odkladu na svých úředních internetových stránkách rovněž zveřejní informace o stavu předmětného odvolání a jeho výsledek.
3. ECB zajistí, aby informace zveřejněné podle odstavců 1 a 2 byly na jejích úředních internetových stránkách po dobu alespoň pěti let.
Článek 133
Informování Evropského orgánu pro bankovnictví (EBA)
S výhradou požadavků na služební tajemství ve smyslu článku 27 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ECB informuje EBA o všech správních sankcích ve smyslu článku 120, které byly dohlíženému subjektu uloženy v členském státě eurozóny, včetně všech odvolání proti těmto sankcím a jejich výsledků.
HLAVA 6
SPOLUPRÁCE ECB S VNITROSTÁTNÍMI PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY V ČLENSKÝCH STÁTECH EUROZÓNY PODLE ČL. 18 ODST. 5 NAŘÍZENÍ O JEDNOTNÉM MECHANISMU DOHLEDU
Článek 134
Významné dohlížené subjekty
1. Vnitrostátní příslušný orgán ve vztahu k významným dohlíženým subjektům zahájí řízení pouze na žádost ECB, pokud je to nezbytné pro účely plnění úkolů, které byly ECB svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu, s cílem přijmout opatření k zajištění toho, aby byly uloženy přiměřené sankce v případech, na které se nevztahuje čl. 18 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. Tyto případy zahrnují uplatňování:
a)
nepeněžitých sankcí v případě porušení přímo použitelných právních předpisů Unie ze strany právnických nebo fyzických osob, jakož i všech peněžitých sankcí v případě porušení přímo použitelných právních předpisů Unie za strany fyzických osob;
b)
všech peněžitých nebo nepeněžitých sankcí v případě porušení vnitrostátních právních předpisů, kterými se provádějí příslušné směrnice Unie, ze strany právnických nebo fyzických osob;
c)
všech peněžitých nebo nepeněžitých sankcí, které mají být uloženy v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy, které svěřují určité pravomoci vnitrostátním příslušným orgánům v členských státech eurozóny, jež nejsou příslušnými právními předpisy Unie v současné době vyžadovány.
Ustanoveními tohoto odstavce není dotčena možnost vnitrostátního příslušného orgánu zahájit řízení z vlastní iniciativy, pokud se týká uplatňování vnitrostátních právních předpisů ve vztahu k úkolům, které nebyly svěřeny ECB.
2. Vnitrostátní příslušný orgán může ECB vyzvat, aby jej požádala o zahájení řízení v případech uvedených v odstavci 1.
3. Vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu vyrozumí ECB o ukončení řízení o uložení sankce, které bylo zahájeno na žádost ECB v souladu s odstavcem 1. ECB je zejména informována o případných uložených sankcích.
Článek 135
Oznamování ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům
Relevantní vnitrostátní příslušný orgán ECB pravidelně informuje o všech správních sankcích uložených méně významným dohlíženým subjektům v souvislosti s plněním svých úkolů v oblasti dohledu.
HLAVA 7
TRESTNÉ ČINY
Článek 136
Důkazy o skutečnostech, které by mohly případně zakládat trestný čin
Má-li ECB při plnění svých úkolů na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu důvod domnívat se, že mohlo dojít ke spáchání trestného činu, požádá relevantní vnitrostátní příslušný orgán, aby věc postoupil příslušným orgánům za účelem vyšetřování a případného trestního stíhání v souladu s vnitrostátními právními předpisy.
HLAVA 8
VÝNOS ZE SANKCÍ
Článek 137
Výnos ze sankcí
Výnos ze správních sankcí, které ECB uložila na základě čl. 18 odst. 1 a 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, je majetkem ECB.
ČÁST XI
PŘÍSTUP K INFORMACÍM, VYKAZOVÁNÍ, ŠETŘENÍ A KONTROLY NA MÍSTĚ
HLAVA 1
OBECNÉ ZÁSADY
Článek 138
Spolupráce ECB s vnitrostátními příslušnými orgány, pokud se týká pravomocí ve smyslu článků 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
Ustanovení zakotvená v této části platí pro významné dohlížené subjekty. Platí rovněž pro méně významné dohlížené subjekty, pokud ECB v souladu s čl. 6 odst. 5 písm. d) nařízení o jednotném mechanismu dohledu rozhodne, že ve vztahu k méně významnému dohlíženému subjektu využije pravomoci uvedené v článcích 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. Tím však není dotčena pravomoc vnitrostátních příslušných orgánů vykonávat přímý dohled nad méně významnými dohlíženými subjekty podle čl. 6 odst. 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
HLAVA 2
SPOLUPRÁCE V PŘÍPADĚ ŽÁDOSTÍ O INFORMACE
Článek 139
Ad-hoc žádosti o informace podle článku 10 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
1. V souladu s článkem 10 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a s výhradou příslušných právních předpisů Unie a v souladu s těmito předpisy může ECB od právnických nebo fyzických osob ve smyslu čl. 10 odst. 1 uvedeného nařízení vyžadovat, aby poskytly veškeré informace, které jsou nezbytné k plnění úkolů, které byly ECB svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu. ECB vymezí požadované informace a přiměřenou lhůtu, ve které mají být poskytnuty ECB.
2. Před tím, než si vyžádá informace v souladu s čl. 10 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, ECB nejprve zohlední informace, které již mají k dispozici vnitrostátní příslušné orgány.
3. ECB poskytne relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu kopii jakékoli informace, kterou obdržela od právnické nebo fyzické osoby, které byla žádost o informace určena.
HLAVA 3
VYKAZOVÁNÍ
Článek 140
Úkoly týkající se vykazování v oblasti dohledu příslušným orgánům
1. ECB odpovídá za zajištění souladu s příslušnými právními předpisy Unie, které úvěrovým institucím ukládají požadavky v oblasti vykazování příslušným orgánům.
2. Za tímto účelem má ECB ve vztahu k významným dohlíženým subjektům úkoly a pravomoci, které stanoví příslušné právní předpisy Unie týkající se vykazování v oblasti dohledu. Vnitrostátní příslušné orgány mají ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům úkoly a pravomoci, které stanoví příslušné právní předpisy Unie týkající se vykazování příslušným orgánům.
3. Bez ohledu na odstavec 2 a není-li stanoveno jinak, dohlížený subjekt svému relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu sděluje informace, které mají být pravidelně vykazovány v souladu s příslušnými právními předpisy Unie. Není-li výslovně stanoveno jinak, všechny informace vykázané dohlíženými subjekty se předkládají vnitrostátním příslušným orgánům. Tyto orgány provedou úvodní kontroly údajů a informace dají k dispozici ECB.
4. ECB uspořádá postupy týkající se shromažďování a přezkumu kvality údajů vykazovaných dohlíženými subjekty s výhradou a v souladu s příslušnými právními předpisy Unie a prováděcími technickými standardy EBA.
Článek 141
Žádosti o informace v opakovaných intervalech podle článku 10 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
1. V souladu s článkem 10 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, zejména s pravomocí ECB vyžadovat pro účely dohledu a pro související statistické účely informace, které mají být poskytovány v opakovaných intervalech a v konkrétních formátech, a s výhradou a v souladu s příslušnými právními předpisy Unie, může ECB od dohlížených subjektů vyžadovat, aby vykazovaly další informace v oblasti dohledu, kdykoli jsou tyto informace pro ECB nezbytné k plnění úkolů, které jí byly svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu. S výhradou podmínek vymezených v příslušných právních předpisech Unie ECB může stanovit zejména kategorie informací, které mají být vykazovány, jakož i postupy, formáty, četnost a lhůty týkající se dotčených informací.
2. Pokud ECB vyžaduje, aby právnické nebo fyzické osoby ve smyslu čl. 10 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu poskytovaly informace v opakovaných intervalech, použijí se přiměřeně čl. 140 odst. 3 a 4 tohoto nařízení.
HLAVA 4
SPOLUPRÁCE V OBLASTI OBECNÝCH ŠETŘENÍ
Článek 142
Zahájení obecného šetření na základě článku 11 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
ECB provádí šetření jakékoli právnické nebo fyzické osoby ve smyslu čl. 10 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu na základě rozhodnutí ECB. V tomto rozhodnutí se vymezí všechny tyto skutečnosti:
a)
právní základ a účel rozhodnutí;
b)
záměr vykonat pravomoci vymezené v čl. 11 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
c)
skutečnost, že jakékoli bránění šetření ze strany vyšetřované osoby představuje porušení rozhodnutí ECB ve smyslu čl. 18 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, aniž by byly dotčeny vnitrostátní právní předpisy, jak je stanoveno v čl. 11 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
HLAVA 5
KONTROLY NA MÍSTĚ
Článek 143
Rozhodnutí ECB provést kontrolu na místě podle článku 12 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
1. Na základě článku 12 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ECB za účelem plnění úkolů, které jí byly svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu, ustanoví týmy pro provádění kontrol na místě, jak je uvedeno v článku 144, s cílem provést všechny nezbytné kontroly na místě v prostorách právnické osoby ve smyslu čl. 10 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
2. Aniž by byl dotčen článek 142 a podle čl. 12 odst. 3 nařízení o jednotném mechanismu dohledu jsou kontroly na místě prováděny na základě rozhodnutí ECB, které stanoví alespoň tyto skutečnosti:
a)
předmět a účel kontroly na místě a
b)
skutečnost, že jakékoli bránění kontrole na místě ze strany právnické osoby, která kontrole na místě podléhá, představuje porušení rozhodnutí ECB ve smyslu čl. 18 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, aniž by byly dotčeny vnitrostátní právní předpisy, jak je stanoveno v čl. 11 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
3. Je-li kontrola na místě prováděna v návaznosti na šetření vedené na základě rozhodnutí ECB ve smyslu článku 142 a za předpokladu, že kontrola na místě má tentýž účel a rozsah jako šetření, úředníkům a jiným osobám pověřeným ECB a vnitrostátním příslušným orgánem bude umožněn přístup do obchodních prostor a na pozemky právnické osoby, která podléhá šetření na základě téhož rozhodnutí v souladu s čl. 12 odst. 2 a 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a aniž by byl dotčen článek 13 uvedeného nařízení.
Článek 144
Ustavení a složení týmů pro provádění kontrol na místě
1. ECB je pověřena ustavením a složením týmů pro provádění kontrol na místě se zapojením vnitrostátních příslušných orgánů v souladu s článkem 12 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
2. ECB jmenuje vedoucího týmu pro provádění kontrol na místě z řad zaměstnanců ECB a vnitrostátního příslušného orgánu.
3. ECB a vnitrostátní příslušné orgány vzájemně konzultují a dohodnou se na využití zdrojů vnitrostátních příslušných orgánů v souvislosti s týmy pro provádění kontrol na místě.
Článek 145
Postup pro provádění kontroly na místě a oznámení této kontroly
1. ECB oznámí právnické osobě, která podléhá kontrole na místě, rozhodnutí ECB ve smyslu čl. 143 odst. 2, jakož i totožnost členů týmu pro provádění kontroly na místě alespoň pět pracovních dnů před zahájením kontroly na místě. ECB o této kontrole vyrozumí rovněž vnitrostátní příslušný orgán členského státu, kde má být kontrola na místě prováděna, alespoň jeden týden před tím, než vyrozumí právnickou osobu, která podléhá kontrole na místě.
2. Je-li to třeba k řádnému provedení a účinnosti kontroly, může ECB provést kontrolu na místě, aniž by dotčený subjekt předem vyrozuměla. Vnitrostátní příslušný orgán bude vyrozuměn co nejdříve před zahájením této kontroly na místě.
Článek 146
Provádění kontrol na místě
1. Ti, kdo provádějí kontrolu na místě, se řídí pokyny vedoucího týmu pro provádění kontroly na místě.
2. Je-li subjekt, který podléhá kontrole na místě, významným dohlíženým subjektem, odpovídá vedoucí týmu pro provádění kontroly na místě za koordinaci mezi týmem pro provádění kontroly na místě a společným týmem dohledu, který je pověřen dohledem nad významným dohlíženým subjektem.
ČÁST XII
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 147
Zahájení přímého dohledu ze strany ECB, když ECB poprvé převezme své úkoly
1. Alespoň dva měsíce přede dnem 4. listopadu 2014 zašle ECB každému dohlíženému subjektu, v jehož případě přebírá úkoly, které jí byly svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu, rozhodnutí, v němž potvrzuje, že tento subjekt je významným dohlíženým subjektem. V případě subjektů, které jsou členy významné dohlížené skupiny, ECB oznámí rozhodnutí ECB dohlíženému subjektu na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států a zajistí, aby byly všechny dohlížené subjekty v rámci významné dohlížené skupiny řádně informovány. Tato rozhodnutí nabývají účinnosti dnem 4. listopadu 2014.
2. Bez ohledu na odstavec 1, pokud ECB započne s plněním úkolů, které jí byly svěřeny, přede dnem 4. listopadu 2014, zašle rozhodnutí dotčenému subjektu a relevantním vnitrostátním příslušným orgánům. Nestanoví-li toto rozhodnutí jinak, nabývá toto rozhodnutí účinnosti oznámením. Relevantní vnitrostátní příslušné orgány budou o záměru vydat takové rozhodnutí předem vyrozuměny co možná nejdříve.
3. Před přijetím rozhodnutí podle odstavce 1 poskytne ECB příslušnému dohlíženému subjektu možnost činit písemná podání.
Článek 148
Vymezení formátu zprávy o historii v oblasti dohledu a rizikovém profilu, kterou vnitrostátní příslušné orgány poskytují ECB
1. Vnitrostátní příslušné orgány nejpozději do 4. srpna 2014 ECB sdělí totožnost úvěrových institucí, kterým vydaly povolení, a předloží jí zprávu o těchto úvěrových institucích ve formátu stanoveném ECB.
2. Pokud ECB bez ohledu na odstavec 1 započne plnit úkoly, které jí byly svěřeny, před 4. listopadem 2014, může vnitrostátní příslušné orgány požádat, aby v přiměřené lhůtě, která bude uvedena v žádosti, ECB sdělily totožnost příslušných úvěrových institucí a aby jí předložily zprávu ve formátu stanoveném ECB.
Článek 149
Kontinuita stávajících řízení
1. Nerozhodne-li ECB jinak, pokud vnitrostátní příslušný orgán zahájil řízení v oblasti dohledu, pro které na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu převezme působnost ECB, a to přede dnem 4. listopadu 2014, použijí se postupy vymezené v článku 48.
2. Odchylně od článku 48 se tento článek vztahuje na společná řízení.
Článek 150
Rozhodnutí v oblasti dohledu přijatá vnitrostátními příslušnými orgány
Aniž by byl dotčen výkon pravomocí, které byly ECB svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu, zůstávají rozhodnutí v oblasti dohledu přijatá vnitrostátními příslušnými orgány přede dnem 4. listopadu 2014 nedotčena.
Článek 151
Členské státy, jejichž měnou se stane euro
1. Dojde-li v případě členského státu v souladu s čl. 140 odst. 2 SFEU ke zrušení výjimky podle článku 139 SFEU, použijí se články 148 až 150 s výhradou odstavce 2 přiměřeně ve vztahu k řízením v oblasti dohledu zahájeným či rozhodnutím přijatým vnitrostátním příslušným orgánem tohoto členského státu.
2. Odkaz na den 4. listopadu 2014 v článcích 149 a 150 se považuje za odkaz na den, kdy příslušný členský stát přijme euro.
Článek 152
Kontinuita stávajících ujednání
Veškerá stávající ujednání o spolupráci s jinými orgány, která vnitrostátní příslušný orgán uzavře před 4. listopadem 2014 a která se alespoň částečně týkají úkolů, které byly na ECB přeneseny nařízením o jednotném mechanismu dohledu, se uplatňují i nadále. ECB může rozhodnout, že se na těchto stávajících ujednáních o spolupráci bude účastnit v souladu s postupem použitelným pro daná ujednání nebo že zavede nová ujednání o spolupráci s třetími stranami, pokud se týká úkolů, které byly na ECB přeneseny nařízením o jednotném mechanismu dohledu. Vnitrostátní orgán dohledu i nadále postupuje podle stávajících ujednání o spolupráci, pouze pokud nebyla nahrazena ujednáními o spolupráci s ECB. Je-li to nezbytné pro provedení stávajících ujednání o spolupráci, odpovídá vnitrostátní příslušný orgán za pomoc ECB, zejména tím, že vykonává svá práva a plní své povinnosti na základě ujednání ve spolupráci s ECB.
Článek 153
Závěrečná ustanovení
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 16. dubna 2014.
AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK 468/2014/EU RENDELETE
(2014. április 16.)
az Egységes Felügyeleti Mechanizmuson belül az Európai Központi Bank és az illetékes nemzeti hatóságok, valamint a kijelölt nemzeti hatóságok közötti együttműködési keretrendszer létrehozásáról (SSM-keretrendelet)
(EKB/2014/17)
AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 127. cikke (6) bekezdésére és 132. cikkére,
tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára és különösen annak 34. cikkére,
tekintettel az Európai Központi Banknak a hitelintézetek prudenciális felügyeletére vonatkozó politikákkal kapcsolatos külön feladatokkal történő megbízásáról szóló, 2013. október 15-i 1024/2013/EU tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 4. cikke (3) bekezdésére, 6. cikkére és 33. cikkének (2) bekezdésére,
Tekintettel az Európai Parlament és az Európai Központi Bank között létrejött, az egységes felügyeleti mechanizmus keretében az EKB-ra háruló feladatok ellátása során alkalmazandó demokratikus elszámoltathatóság és felügyelet gyakorlati feltételeiről szóló intézményközi megállapodásra (2),
tekintettel az 1024/2013/EU rendelet 4. cikkének (3) bekezdésével összhangban lefolytatott nyilvános konzultációra és elemzésre,
tekintettel a felügyeleti testület javaslatára, valamint az illetékes nemzeti hatóságokkal folytatott konzultációjára,
mivel:
(1)
Az 1024/2013/EU rendelet (a továbbiakban: az SSM-rendelet) létrehozza az Európai Központi Bankból („EKB”) és a részt vevő tagállamok illetékes nemzeti hatóságaiból („INH”) álló egységes felügyeleti mechanizmust (SSM).
(2)
Az SSM-rendelet 6. cikkének keretén belül az EKB kizárólagos hatáskörébe tartoznak a rendelet 4. cikkével ráruházott mikroprudenciális feladatok a mechanizmusban részt vevő tagállamokban székhellyel rendelkező hitelintézetek vonatkozásában. Az SSM-rendelet 6. cikkében meghatározott felelősségek és eljárások alapján az EKB felelős az SSM eredményes és egységes működéséért, és a rendszer működésének felvigyázásáért.
(3)
Minden esetben, amikor ez indokolt - az SSM-rendeletben ráruházott feladatok tekintetében az EKB-t terhelő felelősség és elszámoltathatóság sérelme nélkül - az INH-k az SSM-rendeletben és e rendeletben megállapított feltételek mellett kötelesek támogatást nyújtani az EKB-nak az SSM-rendelet 4. cikkében említett, az összes hitelintézethez kapcsolódó feladatokat érintő bármilyen intézkedés előkészítésében és végrehajtásában, beleértve az ellenőrzési tevékenységekben való részvételt is. Ebből a célból az INH-knak az SSM-rendelet 4. cikkében említett feladatok ellátása során követniük kell az EKB által adott utasításokat.
(4)
Az EKB-nak, az INH-knak és a kijelölt nemzeti hatóságoknak („KNH-k”) kell ellátniuk az SSM-rendelet 5. cikkében említett makroprudenciális feladatokat, és követniük kell az említett rendeletben, ebben a rendeletben és a vonatkozó uniós jogszabályokban előírt koordinációs eljárásokat, az eurorendszer és az Európai Rendszerkockázati Testület szerepkörének sérelme nélkül.
(5)
Az SSM-en belül az EKB és az INH felügyeleti feladatai az SSM hatálya alá tartozó szervezetek jelentősége alapján kerülnek kiosztásra. Ez a rendelet határozza meg különösen e jelentőség értékelésének konkrét módszertanát, az SSM-rendelet 6. cikkének (7) bekezdésében előírtak szerint. Az EKB közvetlen felügyeleti hatáskörökkel rendelkezik a mechanizmusban részt vevő tagállamban bejegyzett hitelintézetek, pénzügyi holdingtársaságok vagy vegyes pénzügyi holdingtársaságok feletti felügyelet vonatkozásában, illetve az olyan hitelintézeteknek a mechanizmusban részt vevő tagállamban bejegyzett jelentős fiókja feletti felügyelet vonatkozásában, amelyeknek a székhelye a mechanizmusban részt nem vevő tagállamban van. Az INH-k felelnek a kevésbé jelentős szervezetek közvetlen felügyeletéért, az EKB arra vonatkozó döntés tekintetében fennálló hatáskörének sérelme nélkül, hogy konkrét esetekben közvetlenül felügyelje ezeket a szervezeteket, amennyiben az a magas színvonalú felügyelet biztosításához szükséges.
(6)
Az uniós jogszabályok szankciók területén bekövetkezett legújabb fejleményeinek és az Emberi Jogok Európai Bíróságának a vizsgálati és döntéshozatali szakasz elkülönülése elvével kapcsolatos ítélkezési gyakorlatának figyelembevételére egy független vizsgálati egység jön létre az EKB-n belül, amelynek feladata lesz a felügyeleti szabályok és határozatok megsértésének autonóm vizsgálata.
(7)
Az SSM-rendelet 6. cikkének (7) bekezdése kimondja, hogy az EKB-nak az INH-kkal konzultálva, a felügyeleti testület javaslata alapján kell elfogadniuk és közzétenniük az EKB és az INH-k SSM-en belüli együttműködése gyakorlati részletes szabályainak tartalmazó keretrendszert.
(8)
Az SSM-rendelet 33. cikkének (2) bekezdése kimondja, hogy az EKB-nak rendeletek és határozatok révén kell közzétennie az említett rendeletben ráruházott feladatok végrehajtására vonatkozó részletes operatív rendelkezéseket. Ez a rendelet tartalmazza a 33. cikk (2) bekezdését az EKB és az INH-k SSM-en belüli együttműködésével kapcsolatban végrehajtó rendelkezéseket.
(9)
Ennek eredményeképpen e rendelet tovább fejleszti és részletezi az SSM-rendeletben az EKB és az INH-k között létrehozott együttműködési eljárásokat az SSM keretében, amennyiben ez alkalmazandó, a kijelölt nemzeti hatóságokkal is, ezáltal biztosítva az SSM eredményes és egységes működését.
(10)
Az EKB nagy jelentőséget tulajdonít a hitelintézetek átfogó értékelésének, ezen belül a mérlegértékelésnek, amelyet feladatai felvállalását megelőzően kell elvégeznie. Ez kiterjed minden olyan tagállamra, amely az euroövezethez, és ennélfogva az SSM-hez a felügyelet SSM-rendelet 33. cikkének (2) bekezdésével összhangban történő megkezdésének dátuma után csatlakozik.
(11)
Az SSM zavartalan működéséhez elengedhetetlen az EKB és az INH-k közötti teljes körű együttműködés, és az, hogy megosszanak egymással minden olyan információt, amelyek kihatással lehetnek saját feladataikra, különösen minden olyan információt, amelyekkel az INH-k olyan eljárások tekintetében rendelkeznek, amelyek hatást gyakorolhatnak a felügyelt szervezetek biztonságára és megbízhatóságára, vagy pedig amelyek kölcsönhatásban állnak az ilyen szervezetekkel kapcsolatos felügyeleti eljárásokkal,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. RÉSZ
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Tárgykör és cél
(1) Ez a rendelet állapítja meg az alábbiak mindegyikére kiterjedő szabályokat:
a)
az SSM-rendelet 6. cikkének (7) bekezdésében említett keretrendszer, nevezetesen az SSM-rendelet 6. cikkének az SSM-en belüli együttműködés vonatkozásában történő végrehajtása gyakorlati részletes szabályainak megszervezésére szolgáló keretrendszer, az alábbiakra kiterjedően:
i.
konkrét módszertan annak értékeléséhez és felülvizsgálatához, hogy a felügyelt szervezet az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdésében megállapított kritériumok szerint jelentősnek vagy kevésbé jelentősnek minősül-e, valamint az ebből az értékelésből következő szabályozás;
ii.
eljárások, és ezen belül a határidők meghatározása, az INH-k részéről az EKB-nak vizsgálatra megküldendő, a jelentős felügyelt szervezetek felügyelete tekintetében az EKB és az INH-k közötti kapcsolatra vonatkozó határozattervezetek elkészítésének lehetőségével kapcsolatban is;
iii.
a kevésbé jelentősnek minősülő hitelintézetek felügyelete ügyében az EKB és az illetékes nemzeti hatóságok közötti kapcsolatra vonatkozó eljárások, és ezen belül a határidők meghatározása. Ezekben az eljárásokban különösen elő kell írni, hogy az INH-k az e rendeletben meghatározott esetektől függően:
-
értesítsék az EKB-t minden lényeges felügyeleti eljárásról,
-
az EKB felkérésére végezzék el az eljárás konkrét aspektusainak további vizsgálatát,
-
továbbítsák az EKB-nak a lényeges felügyeleti határozatok tervezetét, amelyekkel kapcsolatban az EKB kifejezheti véleményét;
b)
az EKB és az INH-k közötti együttműködés és információcsere az SSM-en belül a jelentős felügyelt szervezeteket és a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezeteket érintő eljárásokkal kapcsolatban, beleértve a hitelintézeti tevékenység megkezdésére vonatkozó engedélyek megadására, az ilyen engedélyek visszavonására, valamint a befolyásoló részesedés megszerzésének és elidegenítésének értékelésére vonatkozó közös eljárásokat;
c)
az EKB, az INH-k és a KNH-k közötti, az SSM-rendelet 5. cikke értelmében vett makroprudenciális feladatok és eszközök vonatkozásában történő együttműködés eljárásai;
d)
az EKB, az INH-k és a KNH-k közötti, az SSM-rendelet 7. cikke értelmében vett szoros együttműködés lebonyolításához kapcsolódó eljárások;
e)
az EKB és az INH-k között az SSM-rendelet 10-13. cikke tekintetében történő együttműködéshez kapcsolódó eljárások, ideértve a felügyeleti jelentéstétel egyes aspektusaihoz kapcsolódó együttműködést;
f)
a felügyelt szervezetekhez és más személyekhez intézett felügyeleti határozatok elfogadásához kapcsolódó eljárások;
g)
az EKB és az INH-k, valamint az EKB és a felügyelt szervezetek, illetve más személyek közötti nyelvhasználat szabályozása;
h)
az EKB és az INH-k SSM-en belüli, az SSM-rendelettel az EKB-ra ruházott feladatokkal kapcsolatos szankcionálási hatásköreire vonatkozó eljárások;
i)
átmeneti rendelkezések.
(2) Ez a rendelet nem érinti azokat a felügyeleti feladatokat, amelyeket az SSM-rendelet nem ruház át az EKB-ra, és amelyek ennélfogva a nemzeti hatóságoknál maradnak.
(3) Ezt a rendeletet különösen az EKB/2004/2 határozattal (3) és az Európai Központi Bank felügyeleti testületének eljárási szabályzatával (4) együttesen kell értelmezni, különösen az SSM-en belüli döntéshozatal tekintetében, beleértve a felügyeleti testület és a Kormányzótanács között a Kormányzótanács részéről az SSM-rendelet 26. cikkének (8) bekezdésében említett kifogás elmaradására irányadó eljárást, valamint más idevágó EKB jogi aktusokat, beleértve az EKB/2014/16 határozatot (5).
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában eltérő rendelkezés hiányában az SSM-rendeletben szereplő fogalommeghatározásokat kell alkalmazni, az alábbi fogalommeghatározásokkal együtt:
1. „engedély”: az 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 4. cikke (1) bekezdésének 42. pontjában meghatározott engedély (6);
2. „fióktelep”: az 575/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének 17. pontjában meghatározott fióktelep;
3. „közös eljárások”: az V. részben a hitelintézeti tevékenység megkezdésére vonatkozó engedélyek megadására, az ilyen tevékenység végzésére vonatkozó engedélyek visszavonására, valamint a befolyásoló részesedéssel kapcsolatos határozatokra vonatkozóan előírt eljárások;
4. „euroövezeti tagállam”: olyan tagállam, amelynek pénzneme az euro;
5. „csoport”: anyavállalatból, annak leányvállalataiból, továbbá olyan vállalkozásokból álló, legalább egy hitelintézetet tartalmazó csoport, amelyekben az anyavállalat vagy leányvállalatai részesedéssel rendelkeznek, valamint az Európai Parlament és Tanács 2013/34/EU irányelve (7) 22. cikke szerint egymással kapcsolatban álló vállalkozások, ideértve az alcsoportokat is;
6. „közös felügyeleti csoport”: a valamely jelentős felügyelt szervezet vagy jelentős felügyelt csoport felügyeletéért felelős felügyelők csoportja;
7. „kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet”: egyaránt ilyen a) a valamely euroövezeti tagállamban levő, kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet; és b) a mechanizmusban részt vevő nem euroövezeti tagállamban levő, kevésbé jelentősnek minősülő szervezet;
8. „euroövezeti tagállamban levő, kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet”: valamely euroövezeti tagállamban székhellyel rendelkező felügyelt szervezet, amely nem rendelkezik az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdése értelmében vett jelentős felügyelt szervezet jogállással;
9. „illetékes nemzeti hatóság” (INH): az SSM-rendelet 2. cikkének 2. pontjában meghatározott illetékes nemzeti hatóság. Ez a fogalommeghatározás nem érinti az olyan nemzeti jogi szabályozást, amely egyes felügyeleti feladatokat a nemzeti illetékes hatóságnak nem kijelölt nemzeti központi bankra („NKB”) telepít. Ebben az esetben az NKB végzi ezeket a feladatokat a nemzeti jog és e rendelet által meghatározott keretrendszerben. Ebben a rendeletben az INH-ra való hivatkozás ilyen esetben megfelelően az NKB-ra vonatkozik, a nemzeti joggal arra telepített feladatok vonatkozásában;
10. „szoros együttműködésben részt vevő INH”: az Európai Parlament és Tanács 2013/36/EU irányelvével összhangban a szoros együttműködésben részt vevő tagállam által kijelölt INH (8);
11. „kijelölt nemzeti hatóság” (KNH): az SSM-rendelet 2. cikkének 7. pontjában bekezdésében meghatározott kijelölt nemzeti hatóság;
12. „szoros együttműködésben részt vevő KNH”: az SSM-rendelet 5. cikkéhez kapcsolódó feladatok céljára történő szoros együttműködésben részt vevő tagállam által kijelölt nem euroövezeti KNH;
13. „nem euroövezeti tagállam”: olyan tagállam, amelynek pénzneme nem az euro;
14. „anyavállalat”: az 575/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének 15. pontjában meghatározott anyavállalat;
15. „szoros együttműködésben részt vevő tagállam”: az SSM-rendelet 7. cikkével összhangban az EKB-val szoros együttműködést létesített nem euroövezeti tagállam;
16. „jelentős felügyelt szervezet”: egyaránt ilyen a) a valamely euroövezeti tagállamban levő, jelentős felügyelt szervezet; és b) a mechanizmusban részt vevő nem euroövezeti tagállamban levő jelentős szervezet;
17. „euroövezeti tagállamban levő, jelentős felügyelt szervezet”: valamely euroövezeti tagállamban székhellyel rendelkező felügyelt szervezet, amely rendelkezik az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdése vagy 6. cikke (5) bekezdésének b) pontja alapján hozott EKB határozat szerint a jelentős felügyelt szervezet jogállásával;
18. „a mechanizmusban részt vevő nem euroövezeti tagállamban levő, jelentős felügyelt szervezet”: valamely, a mechanizmusban részt vevő nem euroövezeti tagállamban székhellyel rendelkező felügyelt szervezet, amely rendelkezik az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdése vagy 6. cikke (5) bekezdésének b) pontja alapján hozott EKB felügyeleti határozat szerint a jelentős felügyelt szervezet jogállásával;
19. „leányvállalat”: az 575/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének 16. pontjában meghatározott leányvállalat;
20. „felügyelt szervezet”: a következők bármelyike: a) a mechanizmusban részt vevő tagállamban székhellyel rendelkező hitelintézet; b) a mechanizmusban részt vevő tagállamban székhellyel rendelkező pénzügyi holdingtársaság; c) a mechanizmusban részt vevő tagállamban székhellyel rendelkező vegyes pénzügyi holdingtársaság, amennyiben megfelel a 21.b) pontban meghatározott feltételeknek; d) a mechanizmusban részt nem vevő tagállamban székhellyel rendelkező hitelintézet által a mechanizmusban részt vevő tagállamban létesített fióktelep.
A 648/2012/EU rendelet (9) 2. cikkének (1) bekezdésében meghatározott olyan központi szerződő fél, amely az Európai Parlament és a Tanács 2013/36/EU irányelve értelmében vett hitelintézetnek minősül, az SSM-rendelettel, e rendelettel és a vonatkozó uniós jogszabályokkal összhangban felügyelt szervezetnek minősül a központi szerződő felek illetékes INH-k általi, a 648/2012/EU rendelet értelmében megállapított felügyeletének sérelme nélkül;
21. „felügyelt csoport”: a következők bármelyike:
a)
olyan csoport, amelynek anyavállalata olyan hitelintézet vagy pénzügyi holdingtársaság, amelynek székhelye a mechanizmusban részt vevő tagállamban van;
b)
olyan csoport, amelynek anyavállalata olyan vegyes pénzügyi holdingtársaság, amelynek székhelye a mechanizmusban részt vevő tagállamban van, feltéve, hogy a pénzügyi konglomerátum az Európai Parlament és a Tanács 2002/87/EK irányelve (10) értelmében vett koordinátora olyan hatóság, amely a hitelintézetek felügyeletére illetékes, és a hitelintézetek felügyeleti funkciójában koordinátor is;
c)
a felügyelt szervezetek mindegyikének székhelye a mechanizmusban részt vevő azonos tagállamban van, feltéve, hogy tartósan olyan központi szervhez kapcsolódnak, amely azokat az 575/2013/EU rendelet 10. cikkében meghatározott feltételek szerint felügyeli és amelynek székhelye a mechanizmusban részt vevő azonos tagállamban van;
22. „jelentős felügyelt csoport”: olyan felügyelt csoport, amely rendelkezik az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdése vagy 6. cikke (5) bekezdésének b) pontja alapján hozott EKB-határozat szerint a jelentős felügyelt csoport jogállásával;
23. „kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoport”: olyan felügyelt csoport, amely nem rendelkezik az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdése értelmében vett jelentős felügyelt csoport jogállásával;
24. „az EKB felügyeleti eljárása”: az EKB-nak a valamely EKB felügyeleti határozat kiadásának előkészítésére irányuló tevékenysége, ideértve a közös eljárásokat és az igazgatási pénzbírságok kirovását. Az EKB összes felügyeleti eljárására a III. rész vonatkozik. A X. rész eltérő rendelkezésének hiányában a III. rész vonatkozik az igazgatási pénzbírságokra is;
25. „az INH felügyeleti eljárása”: az INH-nak az INH egy vagy több felügyelt szervezethez vagy felügyelt csoporthoz, illetve egy vagy több személyhez intézett felügyeleti határozata kiadásának előkészítésére irányuló tevékenysége, ideértve az igazgatási pénzbírságok kirovását;
26. „azaz EKB felügyeleti határozata”: az EKB által az SSM-rendelettel ráruházott feladatok ellátása és hatáskörök gyakorlása során elfogadott minden jogi aktus, amely az EKB határozatának formáját ölti, címzettje egy vagy felügyelt szervezet vagy felügyelt csoport, illetve egy vagy több személy, és nem általános alkalmazású jogi aktus;
27. „harmadik ország”: minden olyan ország, amely nem tagállam és az Európai Gazdasági Térségnek nem tagállama;
28. „munkanap”: a szombat, a vasárnap és az EKB munkaszüneti napok kivételével minden nap az EKB-ra vonatkozó naptárnak megfelelően (11)
II. RÉSZ
AZ SSM SZERVEZETE
1. CÍM
A JELENTŐS ÉS A JELENTŐSNEK NEM MINŐSÜLŐ FELÜGYELT SZERVEZETEK FELÜGYELETÉNEK STRUKTÚRÁJA
1. FEJEZET
A jelentős felügyelt szervezetek felügyelete
3. cikk
Közös felügyeleti csoportok
(1) Minden egyes, a mechanizmusban részt vevő tagállamban található jelentős felügyelt szervezet vagy jelentős felügyelt csoport felügyeletére közös felügyeleti csoportot kell létrehozni. Minden egyes közös felügyeleti csoport tagsága az EKB és az INH-k 4. cikk szerint kijelölt alkalmazottaiból áll, akik az EKB kijelölt alkalmazottjának (a továbbiakban: a közös felügyeleti csoport koordinátora) és az INH részéről egy vagy több, a 6. cikkben tovább részletezett alkoordinátor felügyelete alatt dolgoznak.
(2) E rendelet egyéb rendelkezéseinek sérelme nélkül a közös felügyeleti csoport feladata például:
a)
a 2013/36/EU irányelv 97. cikkében említett felügyeleti felülvizsgálati és értékelési eljárás elvégzése a felügyelete alatt álló jelentős felügyelt szervezet vagy jelentős felügyelt csoport vonatkozásában;
b)
a felügyeleti felülvizsgálati és értékelési eljárás figyelembevételével részvétel az ilyen jelentős felügyelt szervezet vagy jelentős felügyelt csoport felügyeleti vizsgálati programjára vonatkozó, a felügyeleti testület számára szóló javaslat előkészítésében, ideértve a helyszíni vizsgálatok tervét a 2013/36/EU irányelv 99. cikkében megállapítottak szerint;
c)
az EKB által jóváhagyott felügyeleti vizsgálati programnak és az EKB felügyeleti határozatainak a felügyelete alatt álló jelentős felügyelt szervezet vagy jelentős felügyelt csoport vonatkozásában történő végrehajtása;
d)
a XI. részben említett helyszíni vizsgálati csoporttal a helyszíni vizsgálati terv végrehajtása tekintetében a koordináció biztosítása;
e)
adott esetben kapcsolattartás az INH-kkal.
4. cikk
A közös felügyeleti csoport létrehozása és összetétele
(1) Az EKB felelős a közös felügyeleti csoportok létrehozásáért és összetételéért. A közös felügyeleti csoportokba az INH-k részéről az alkalmazottakat az illetékes INH-k a (2) bekezdésnek megfelelően jelölik ki.
(2) Az SSM-rendelet 6. cikkének (8) bekezdésében megállapított elveknek megfelelően és az említett rendelet 31. cikkének sérelme nélkül az INH-k alkalmazottaik közül egy vagy több személyt jelölnek ki a közös felügyeleti csoportok tagjává. Az INH alkalmazottja több közös felügyeleti csoportba is kijelölhető tagként.
(3) A (2) bekezdés ellenére az EKB előírhatja az INH-knak a kijelölés módosítását, ha az a közös felügyeleti csoport összetétele szempontjából helyénvaló.
(4) Amennyiben több INH lát el felügyeleti feladatokat a mechanizmusban részt vevő tagállamban, vagy ha a mechanizmusban részt vevő valamely tagállamban a nemzeti jog az NKB-ra meghatározott felügyeleti feladatokat telepít és az NKB nem minősül INH-nak, az érintett hatóságok összehangolják részvételüket a közös felügyeleti csoportokon belül.
(5) Az EKB és az INH konzultálnak egymással és a közös felügyeleti csoportok vonatkozásában megállapodnak az INH forrásainak felhasználásáról.
5. cikk
A mechanizmusban részt vevő tagállamok NKB-k alkalmazottainak bevonása
(1) A mechanizmusban részt vevő tagállamok jelentős felügyelt szervezet vagy jelentős felügyelt csoport prudenciális felügyeletében a nemzeti jog szerint részt vevő, de INH-nak nem minősülő NKB-k egy vagy több alkalmazottjukat tagként jelölhetik a közös felügyeleti csoportokba.
(2) Az ilyen jelölésről az EKB-t tájékoztatni kell és a 4. cikket megfelelően alkalmazni kell.
(3) Amennyiben a mechanizmusban részt vevő tagállamok NKB-inak alkalmazottait a közös felügyeleti csoportokba kijelölik, az INH-kra a közös felügyeleti csoportokkal kapcsolatban tett hivatkozásokat úgy kell értelmezni, hogy az egyben az ilyen NKB-kra való hivatkozás is.
6. cikk
A közös felügyeleti csoport koordinátora és alkoordinátorai
(1) A közös felügyeleti csoport koordinátora az INH (2) bekezdésben meghatározott alkoordinátorai támogatásával biztosítja a közös felügyeleti csoporton belül folyó munka koordinálását. A közös felügyeleti csoport tagjai ebből a célból követik a közös felügyeleti csoport koordinátorának utasításait a közös felügyeleti csoporton belüli feladataik vonatkozásában. Ez nem érinti a saját INH-jukon belüli feladataikat és kötelezettségeiket.
(2) Minden olyan INH, amely több alkalmazottat jelöl a közös felügyeleti csoportba, egyiküket alkoordinátornak nevezi ki (a továbbiakban: az INH-alkoordinátor). Az INH-alkoordinátorok támogatják a közös felügyeleti csoport koordinátorát a közös felügyeleti csoporton belüli feladatok megszervezésében és koordinálásában, különösen azon alkalmazottak tekintetében, akiket ugyanazon INH jelölt, mint az érintett INH-alkoordinátort. Az INH-alkoordinátor utasításokat adhat a közös felügyeleti csoport azonos INH által jelölt tagjainak, feltéve, hogy ezek az utasítások nem ütköznek a közös felügyeleti csoport koordinátora által adott utasításokkal.
2. FEJEZET
A kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetek felügyelete
7. cikk
Más INH-k alkalmazottainak bevonása valamely INH felügyeleti csoportjába
Az SSM-rendelet 31. cikke (1) bekezdésének sérelme nélkül, amikor a kevésbé jelentősnek minősülő szervezetek felügyeletével kapcsolatban az EKB úgy határoz, hogy helyénvaló egy vagy több más INH alkalmazottainak bevonása az INH felügyeleti csoportjába, az EKB előírhatja ez utóbbi számára a többi INH alkalmazottainak bevonását.
2. CÍM
ÖSSZEVONT ALAPÚ FELÜGYELET, VALAMINT AZ EKB ÉS AZ INH-K RÉSZVÉTELE A FELÜGYELETI KOLLÉGIUMOKBAN
8. cikk
Összevont alapú felügyelet
(1) A 2013/36/EU irányelv 111. cikkében foglaltak szerint azon hitelintézetek, pénzügyi holdingtársaságok vagy vegyes pénzügyi holdingtársaságok vonatkozásában, amelyek összevont alapon jelentősnek minősülnek, az EKB gyakorolja a felügyeletet összevont alapon, amennyiben az anyavállalat vagy valamely a mechanizmusban résztvevő tagállam intézménye, vagy pedig valamely a mechanizmusban résztvevő tagállamban letelepedett uniós anyavállalat.
(2) Az érintett INH látja el a felügyeleti feladatokat összevont alapon azon hitelintézetek, pénzügyi holdingtársaságok vagy vegyes pénzügyi holdingtársaságok vonatkozásában, amelyek összevont alapon kevésbé jelentősnek minősülnek.
9. cikk
Az EKB mint a felügyeleti kollégiumok elnöke
(1) Amennyiben az összevont alapú felügyeletet az EKB látja el, egyben betölti a 2013/36/EU irányelv 116. cikke értelmében létrehozott kollégium elnöki tisztét. A kollégiumban megfigyelőként jogosultak részt venni a mechanizmusban részt vevő azon tagállam INH-i, amelyben az anyavállalat, a leányvállalatok vagy - ha vannak - a 2013/36/EU irányelv 51. cikke értelmében vett jelentős fióktelepek székhelye van.
(2) Ha a 2013/36/EU irányelv 116. cikke szerinti kollégium nem jön létre, és a jelentős felügyelt szervezetnek a mechanizmusban részt nem vevő tagállamban a 2013/36/EU irányelv 51. cikkének (1) bekezdése értelmében jelentősnek minősülő fióktelepei vannak, az EKB felügyeleti kollégiumot hoz létre a székhely szerinti tagállamok illetékes hatóságaival.
10. cikk
Az EKB és az INH-k mint a felügyeleti kollégiumok tagjai
Ha az összevont felügyeletet ellátó hatóság nem a mechanizmusban részt vevő tagállamban van, az EKB és az INH-k a következő szabályoknak és a vonatkozó uniós jogszabályoknak megfelelően vesznek részt a felügyeleti kollégiumban:
a)
ha a mechanizmusban részt vevő tagállamokban levő felügyelt összes szervezet jelentős felügyelt szervezet, az EKB tagként vesz részt a felügyeleti kollégiumban, míg az INH-k jogosultak ugyanebben a kollégiumban megfigyelőként részt venni;
b)
ha a mechanizmusban részt vevő tagállamokban levő felügyelt összes szervezet kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet, az INH-k a felügyeleti kollégiumban tagként vesznek részt;
c)
ha a mechanizmusban részt vevő tagállamokban levő felügyelt szervezetek körében kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetek és jelentős felügyelt szervezetek egyaránt vannak, az INH-k a felügyeleti kollégiumban tagként vesznek részt. A felügyeleti kollégiumban megfigyelőként vesznek részt a mechanizmusban részt vevő azon tagállamok INH-i, amelyben a jelentős felügyelt szervezet székhelye van.
3. CÍM
ELJÁRÁSOK A LETELEPEDÉS SZABADSÁGA ÉS A SZOLGÁLTATÁSNYÚJTÁS SZABADSÁGA TEKINTETÉBEN
1. FEJEZET
Eljárások a letelepedés szabadsága és a szolgáltatásnyújtás szabadsága tekintetében az SSM keretében
11. cikk
A hitelintézetek letelepedési szabadsága az SSM-en belül
(1) A mechanizmusban részt vevő másik tagállam területén fióktelepet létesíteni kívánó minden jelentős felügyelt szervezet erről a szándékáról értesíti a mechanizmusban részt vevő azon tagállam INH-ját, amelyben székhelye van. A tájékoztatást a 2013/36/EU irányelv 35. cikkének (2) bekezdésében megállapított követelményeknek megfelelően kell megadni. Az INH haladéktalanul értesíti az EKB-t ezen értesítés kézhezvételéről.
(2) A mechanizmusban részt vevő másik tagállam területén fióktelepet létesíteni kívánó minden kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet erről a szándékáról értesíti INH-ját a 2013/36/EU irányelv 35. cikkének (2) bekezdésében megállapított feltételeknek megfelelően.
(3) Amennyiben az EKB az értesítés kézhezvételét követő két hónapon belül ellenkező értelmű határozatot nem hoz, az (1) bekezdésben említett fióktelep létrehozható és megkezdheti tevékenységét. Az EKB ezeket az információkat közli a mechanizmusban részt vevő azon tagállam INH-jával, amelyben a fióktelepet létre fogják hozni.
(4) Amennyiben a székhely szerinti tagállam INH-ja az értesítés kézhezvételét követő két hónapon belül ellenkező értelmű határozatot nem hoz, a (2) bekezdésben említett fióktelep létrehozható és megkezdheti tevékenységét. Az INH ezt az információt közli az EKB-val, valamint a mechanizmusban résztvevő azon tagállam INH-jával, amelyben a fióktelepet létre fogják hozni.
(5) Amennyiben változás következik be az (1) és a (2) bekezdéssel összhangban közölt információkban, a felügyelt szervezet a változtatás végrehajtása előtt legalább egy hónappal írásbeli értesítést küld az ilyen változásról annak az INH-nak, amely az induló tájékoztatást kézhez vette. Ez az INH tájékoztatja azon tagállam INH-ját, amelyben a fióktelep létesül.
12. cikk
A szolgáltatásnyújtás szabadságának hitelintézetek általi gyakorlása az SSM-en belül
(1) Minden olyan jelentős felügyelt szervezet, amely a szolgáltatásnyújtás szabadságát tevékenységének a mechanizmusban részt vevő másik tagállam területén első alkalommal való nyújtásával kívánja gyakorolni, értesíti a mechanizmusban résztvevő azon tagállam INH-ját, amely tagállamban a jelentősnek minősülő felügyelt szervezet a tevékenysége végzésének központját kialakítani szándékozik. Az értesítést 2013/36/EU irányelv 39. cikke (1) bekezdésében megállapított követelményeknek megfelelően kell teljesíteni. Az INH haladéktalanul értesíti az EKB-t az ilyen értesítés kézhezvételéről. Az INH közli továbbá az értesítést a mechanizmusban részt vevő azon tagállam INH-jával, amelyben a szolgáltatásokat nyújtani fogják.
(2) Minden olyan kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet, amely a szolgáltatásnyújtás szabadságát tevékenységének a mechanizmusban részt vevő másik tagállam területén első alkalommal való nyújtásával kívánja gyakorolni, saját INH-ját a 2013/36/EU irányelv 39. cikke (1) bekezdésében megállapított követelményeknek megfelelően értesíti. Az értesítést közölni kell az EKB-val, valamint a mechanizmusban résztvevő azon tagállam INH-jával, ahol a szolgáltatásokat nyújtják.
2. FEJEZET
Eljárások az olyan hitelintézetek SSM-en belüli letelepedésének szabadságával és szolgáltatásnyújtásának szabadságával kapcsolatban, amelyeknek székhelye a mechanizmusban részt nem vevő tagállamban van
13. cikk
Az olyan hitelintézetek SSM-en belüli letelepedése szabadsága gyakorlásának bejelentése, amelyeknek székhelye a mechanizmusban részt nem vevő tagállamban van
(1) Amennyiben a mechanizmusban részt nem vevő tagállam illetékes hatósága a 2013/36/EU irányelv 35. cikkének (2) bekezdésében említett információkat az említett irányelv 35. cikkének (3) bekezdésében megállapított eljárás szerint közli a mechanizmusban részt vevő azon tagállam INH-jával, amelyben a fióktelepet létre kívánják hozni. Ezen INH haladéktalanul értesíti az EKB-t e közlés kézhezvételéről.
(2) A mechanizmusban részt nem vevő tagállam illetékes hatósága általi közlés kézhezvételétől számított két hónapon belül az SSM-rendelet 6. cikkében és az e rendelet IV. részében megállapított kritériumok szerint jelentősnek minősülő fióktelep esetében az EKB, vagy az SSM-rendelet 6. cikkében és az e rendelet IV. részében megállapított kritériumok szerint kevésbé jelentősnek minősülő fióktelep esetében az érintett INH felkészül a fióktelep 2013/36/EU irányelv 40-46. cikke szerinti felügyeletére, és szükség szerint jelzi azokat a feltételeket, amelyek fennállása esetén a fióktelep - a közjó érdekében - tevékenységét a fogadó tagállamban folytathatja.
(3) Az INH-k tájékoztatják az EKB-t azokról a feltételekről, amelyek mellett - a nemzeti jog alapján és a közjó érdekében - fióktelep tevékenységet folytathat tagállamukon belül.
(4) A fióktelepet létesíteni kívánó hitelintézet a 2013/36/EU irányelv 35. cikke (2) bekezdésének b), c) vagy d) pontja szerint megadott adatok változását az (1) bekezdésben hivatkozott INH-val kell közölni.
14. cikk
A fogadó tagállam illetékes hatósága fióktelepek esetében
(1) Az EKB az SSM-rendelet 4. cikkének (2) bekezdésével összhangban gyakorolja a fogadó tagállam illetékes hatóságának hatásköreit, amennyiben a fióktelep az említett rendelet 6. cikkének (4) bekezdése értelmében véve jelentősnek minősül.
(2) Amennyiben a fióktelep az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdése értelmében véve kevésbé jelentősnek minősül, a fogadó tagállam illetékes hatóságának hatásköreit a mechanizmusban részt vevő azon tagállam illetékes hatósága gyakorolja, amelyben a fióktelepet létesítik.
15. cikk
A szolgáltatásnyújtás szabadsága SSM-en belüli gyakorlásának bejelentése a mechanizmusban részt nem vevő tagállamban székhellyel rendelkező hitelintézetek által
Amennyiben a mechanizmusban részt nem vevő tagállam illetékes hatósága a 2013/36/EU irányelv 39. cikkének (2) bekezdésének értelmében vett értesítést küld, az értesítést a mechanizmusban részt vevő azon tagállam INH-jához kell intézni, amelyben a szolgáltatásnyújtás szabadságát gyakorolni kívánják. Az INH haladéktalanul értesíti az EKB-t ezen értesítés kézhezvételéről.
16. cikk
A fogadó tagállam illetékes hatósága a szolgáltatásnyújtás szabadsága esetében
(1) Az SSM-rendelet 4. cikkének (2) bekezdésével összhangban és 4. cikke (1) bekezdésének hatályán belül az EKB látja el a fogadó tagállam illetékes hatóságának feladatait a mechanizmusban részt nem vevő tagállamokban székhellyel rendelkező hitelintézetek tekintetében, amelyek a szolgáltatásnyújtás szabadságát a mechanizmusban részt vevő tagállamban kívánják gyakorolni.
(2) Ha a szolgáltatásnyújtás szabadsága a közjót szolgálja a mechanizmusban részt vevő tagállamok nemzeti joga szerinti bizonyos feltételekkel, az INH-k tájékoztatják az EKB-t ezekről a feltételekről.
3. FEJEZET
A letelepedés szabadságával és a szolgáltatásnyújtás szabadságával kapcsolatos eljárások a mechanizmusban részt nem vevő tagállamok vonatkozásában
17. cikk
A letelepedés szabadsága és a szolgáltatásnyújtás szabadságának gyakorlása a mechanizmusban részt nem vevő tagállamok vonatkozásában
(1) A mechanizmusban részt nem vevő tagállam területén fióktelepet létesíteni kívánó vagy a szolgáltatásnyújtás szabadságát gyakorolni kívánó jelentős felügyelt szervezet értesíti az érintett INH-t e szándékáról, a vonatkozó uniós jogszabályoknak megfelelően. Az INH haladéktalanul értesíti az EKB-t ezen értesítés kézhezvételéről. Az EKB gyakorolja a székhely szerinti tagállam illetékes hatósága hatásköreit.
(2) A mechanizmusban részt nem vevő tagállam területén fióktelepet létesíteni kívánó vagy a szolgáltatásnyújtás szabadságát gyakorolni kívánó, kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet értesíti az érintett INH-t e szándékáról, a vonatkozó uniós jogszabályoknak megfelelően. Az érintett INH gyakorolja a székhely szerinti tagállam illetékes hatósága hatásköreit.
4. CÍM
A PÉNZÜGYI KONGLOMERÁTUMOK KIEGÉSZÍTŐ FELÜGYELETE
18. cikk
A koordinátor
(1) A jelentős felügyelt szervezet vonatkozásában az EKB vállalja fel a pénzügyi konglomerátum koordinátorának feladatát a vonatkozó uniós jogszabályban meghatározott kritériumoknak megfelelően.
(2) A kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet vonatkozásában az INH vállalja fel a pénzügyi konglomerátum koordinátorának feladatát a vonatkozó uniós jogszabályban meghatározott kritériumoknak megfelelően.
III. RÉSZ
AZ SSM MŰKÖDÉSÉRE VONATKOZÓ ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. CÍM
ELVEK ÉS KÖTELEZETTSÉGEK
19. cikk
Áttekintés
Ez a III. rész állapítja meg a) az SSM EKB és INH-k általi működtetésére vonatkozó általános szabályokat, és b) az EKB által az EKB felügyeleti eljárásra alkalmazandó szabályokat.
A IX. részben szerepelnek az EKB és az INH-k szoros együttműködésére irányadó általános elvek és rendelkezések.
20. cikk
A jóhiszemű együttműködés kötelezettsége
Az EKB-t és az INH-kat a jóhiszemű együttműködés és az információcsere kötelezettsége terheli.
21. cikk
Az információcsere általános kötelezettsége
(1) Az EKB azon jogának sérelme nélkül, amely szerint közvetlenül megkaphatja a felügyelt szervezetek által folyamatosan közölt adatokat vagy azokhoz közvetlenül hozzáférhet, az INH-knak mindenekelőtt határidőre és pontosan meg kell adniuk az EKB számára minden olyan adatot, amely az SSM-rendelet által az EKB-ra telepített feladatok elvégzéséhez szükséges. Ezen adatokba beletartoznak az INH-k ellenőrzési és helyszíni tevékenységéből eredő adatok.
(2) Olyan körülmények között, amikor az EKB közvetlenül az SSM-rendelet 10. cikkének (1) bekezdésében említett jogi vagy természetes személyektől szerez információt, ezt a kapott információt határidőre és pontosan az INH-k rendelkezésére bocsátja. Ezen adatok körébe tartoznak különösen az INH-k számára az EKB-t támogató szerepkörük ellátásához szükséges adatok.
(3) A (2) bekezdésben foglaltak sérelme nélkül az EKB az INH-k részére rendszeres hozzáférést biztosít az INH-k prudenciális felügyelethez kapcsolódó feladatai ellátásához szükséges aktualizált adatokhoz.
22. cikk
Az EKB joga az INH-k vagy KNH-k arra utasítására, hogy gyakorolják hatásköreiket és intézkedjenek, ha az EKB-t felügyeleti feladat terheli, de a vonatkozó hatáskörrel nem rendelkezik
(1) Az EKB az SSM-rendelettel ráruházott feladatok elvégzéséhez szükséges mértékben utasítások révén előírhatja az INH-knak, a KNH-knak vagy mindkettőnek, hogy a nemzeti jogban előírt feltételek mellett és azokkal összhangban és az SSM-rendelet 9. cikkében előírtak szerint gyakorolják hatáskörüket, amennyiben e rendelet nem ruházza fel az EKB-t az adott hatáskörrel.
(2) Az INH-k és/vagy az SSM-rendelet 5. cikke vonatkozásában a KNH-k indokolatlan késedelem nélkül tájékoztatják az EKB-t e hatáskörök gyakorlásáról.
23. cikk
Nyelvi szabályok az EKB és az INH-k között
Az EKB és az INH-k eljárásokat fogadnak el az SSM-en belüli kommunikációjuk vonatkozásában, beleértve az alkalmazandó nyelvet is.
24. cikk
Nyelvi szabályok az EKB és a jogi, illetve természetes személyek között, ideértve a felügyelt szervezeteket is
(1) A felügyelt szervezet, illetve az egyedileg az EKB felügyeleti eljárásának hatálya alá tartozó bármely más jogi vagy természetes személy által az EKB-nak küldött minden dokumentumot az Unió bármelyik - a felügyelt szervezet vagy más személy által választott - hivatalos nyelvén meg lehet szövegezni.
(2) Az EKB, a felügyelt szervezetek és az egyedileg az EKB felügyeleti eljárásának hatálya alá tartozó bármely más jogi vagy természetes személyek megállapodhatnak az Unió egy hivatalos nyelvének a használatára az írásbeli kommunikációjukban, beleértve az EKB felügyeleti határozatait is.
A Uniós nyelv használatára vonatkozó ilyen megállapodás megszűnése az EKB felügyeleti eljárásnak még le nem folytatott vonatkozásaira vonatkozik.
Amennyiben a szóbeli meghallgatás résztvevői kérik az EKB felügyeleti eljárásának nyelvétől eltérő uniós hivatalos nyelven történő meghallgatásukat, az EKB-t e követelményről kellő idővel előzetesen értesíteni kell annak érdekében, hogy az megtehesse a szükséges intézkedéseket.
2. CÍM
AZ EKB FELÜGYELETI HATÁROZATAINAK ELFOGADÁSI FOLYAMATÁRA VONATKOZÓ ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. FEJEZET
Az EKB felügyeleti eljárásai
25. cikk
Általános elvek
(1) Az EKB SSM-rendelet 4. cikkével és III. fejezetének 2. szakaszával összhangban indított minden felügyeleti eljárását az SSM-rendelet 22. cikkének és e cím rendelkezéseinek megfelelően kell lefolytatni.
(2) E cím rendelkezései nem vonatkoznak a felülvizsgálati testület által lefolytatott eljárásokra.
26. cikk
Felek
(1) Az EKB felügyeleti eljárásában felek:
a)
a kérelmezők;
b)
azok, akikhez az EKB felügyeleti határozatot intéz vagy szándékozik intézni.
(2) Az INH-k nem minősülnek félnek.
27. cikk
A fél képviselete
(1) A felet az EKB felügyeleti eljárásával kapcsolatban teljes körűen képviselheti jogi vagy törvényes képviselője, illetve írásbeli meghatalmazással felhatalmazott meghatalmazottja.
(2) A meghatalmazás visszavonása csak akkor hatályos, amikor az írásbeli visszavonást az EKB kézhez veszi. Az EKB a visszavonás kézhezvételét visszaigazolja.
(3) Amennyiben a fél képviselőt jelölt ki valamely EKB felügyeleti eljárásban, az EKB ebben a felügyeleti eljárásban kizárólag a kijelölt képviselővel tart kapcsolatot, kivéve, ha különleges körülmények azt igénylik, hogy az EKB a féllel közvetlenül kapcsolatba lépjen. Ez utóbbi esetben a képviselőt tájékoztatni kell.
28. cikk
Az EKB és az EKB felügyeleti eljárásában eljáró felek általános kötelezettségei
(1) Az EKB felügyeleti eljárása megindítható hivatalból vagy valamely fél kérelmére. Az EKB a (3) bekezdésnek megfelelően hivatalból állapítja meg a tényállást, amely az egyes EKB felügyeleti eljárásokban a végső határozata meghozatalának alapjául szolgál.
(2) Az EKB értékelésében figyelembe veszi az összes lényeges körülményt.
(3) A fél az uniós jog alapján köteles részt venni az EKB felügyeleti eljárásában és közreműködni a tényállás tisztázásában. Az EKB fél kérelmére indult felügyeleti eljárásaiban az EKB a tényállás meghatározásakor szorítkozhat arra, hogy bekéri a féltől a lényeges ténybeli adatokat.
29. cikk
Bizonyítás az EKB felügyeleti eljárásaiban
(1) Az ügy tényállásának megállapítása érdekében az EKB - megfelelő mérlegelést követően - az általa helyénvalónak tartott bizonyítást folytatja le.
(2) A felek az uniós jog alapján kötelesek az EKB-val közreműködni az ügy tényállásának tisztázásában. Különösen a szankcionálási eljárásokra vonatkozó uniós jog értelmében fennálló korlátok mellett a felek a valóságnak megfelelően adják elő azok a tényeket, amelyekről tudomásuk van.
(3) Az EKB határidőt szabhat a felek számára bizonyítékaik beterjesztésére.
30. cikk
Tanúk és szakértők az EKB felügyeleti eljárásaiban
(1) Az EKB - ha szükségesnek tartja - tanúkat és szakértőket hallgathat meg.
(2) Amennyiben az EKB szakértőt rendel ki, egy megállapodásban meg kell határoznia a szakértő feladatait és határidőt kell tűznie, amelyen belül a szakértőnek jelentését be kell nyújtania.
(3) Amennyiben az EKB tanúkat vagy szakértőket hallgat meg, ők jogosultak utazási és tartózkodási költségeik megtérítésére. A tanúk jogosultak a keresetkiesés megtérítésére, a szakértők pedig a nyilatkozatuk megtételét követően a szolgáltatásukért a megállapodás szerinti díjra. A megtérítést az Európai Unió Bírósága által a tanúknak járó költségtérítésre és a szakértők díjazására vonatkozó rendelkezéseknek megfelelően kell nyújtani.
(4) Az EKB előírhatja, hogy az SSM-rendelet 11. cikke (1) bekezdésének c) pontjában említett személy tanúként jelenjen meg az EKB hivatali helyiségeiben vagy a mechanizmusban részt vevő tagállamban az EKB által meghatározott más helyen. Amennyiben az SSM-rendelet 11. cikke (1) bekezdésének c) pontjában említett személy jogi személy, a jogi személy képviseletében eljáró természetes személy köteles az előző mondat szerinti megjelenésre.
31. cikk
Meghallgatáshoz való jog
(1) Mielőtt az EKB elfogadhatná a fél jogait hátrányosan érintő EKB felügyeleti határozatot, a félnek lehetőséget kell adni arra, hogy írásban kifejtse az EKB számára a tényállással kapcsolatos észrevételeit, az EKB felügyeleti határozata tekintetében jelentőséggel bíró kifogásait és jogalapot. Ha az EKB helyénvalónak tartja, lehetőséget adhat a feleknek arra, hogy egy megbeszélés keretében tegyék meg a tényállásra vonatkozó észrevételeiket, az EKB felügyeleti határozata tekintetében jelentőséggel bíró kifogásaikat, valamint jogalapot. Az értesítésben, amelyben az EKB a félnek lehetőséget ad észrevételei megtételére, közölni kell a meghozni kívánt EKB felügyeleti határozat lényeges tartalmát, a lényeges tényeket és kifogásokat, valamint azt a jogalapot, amelyekre az EKB határozatát alapítani kívánja. E cikk rendelkezései nem vonatkoznak az SSM-rendelet III. fejezetének 1. szakaszára.
(2) Ha az EKB lehetőséget ad a félnek arra, hogy egy találkozó keretében tegyék meg az EKB felügyeleti határozata tekintetében jelentőséggel bíró, a tényállásra, a kifogásokra, valamint a jogalapra vonatkozó észrevételeiket, a fél kellően ki nem mentett távolléte nem indok a találkozó elhalasztására. Ha a fél magát kellően kimentette, az EKB a találkozót elhalaszthatja vagy lehetőséget adhat a félnek arra, hogy írásban tegye meg az EKB felügyeleti határozata tekintetében jelentőséggel bíró, a tényállásra, a kifogásokra, valamint a jogalapra vonatkozó észrevételeit. Az EKB a találkozóról írásbeli jegyzőkönyvet vesz fel, amelyet a felek aláírnak; a jegyzőkönyv egy példányát a fél megkapja.
(3) Biztosítani kell a fél számára az észrevételei írásban történő megtételének lehetőségét az azon nyilatkozat kézhezvételétől számított kéthetes határidőn belül, amely megállapítja azokat a lényeges tényeket, kifogásokat és jogalapot, amelyekre az EKB a felügyeleti határozatot alapítani kívánja.
Az EKB a fél kérelmére a határidőt adott esetben meghosszabbíthatja.
Különleges körülmények között az EKB a határidőt három munkanapra rövidítheti le. A határidő az SSM-rendelet 14. és 15. cikkének hatálya alá tartozó esetekben is lerövidíthető három munkanapra.
(4) A (3) bekezdés sérelme nélkül és az (5) bekezdés szerint az EKB elfogadhat a félhez címzett, a fél jogait hátrányosan érintő EKB felügyeleti határozatot anélkül is, hogy a félnek lehetőséget adna arra, hogy az elfogadás előtt megtegye az EKB felügyeleti határozata tekintetében jelentőséggel bíró, a tényállásra, a kifogásokra, valamint a jogalapra vonatkozó észrevételeit, ha az azonnali döntéshozatal indokoltnak tűnik a pénzügyi rendszer jelentős károsodásának megelőzése érdekében.
(5) Ha a (4) bekezdésnek megfelelően sürgős EKB felügyeleti határozatot fogadnak el, a félnek az elfogadás után indokolatlan késedelem nélkül lehetőséget kell kapnia, hogy írásban megtegye az EKB felügyeleti határozata tekintetében jelentőséggel bíró, a tényállásra, a kifogásokra, valamint a jogalapra vonatkozó észrevételeit. Biztosítani kell a fél számára az észrevételeinek írásban, az EKB felügyeleti határozat kézhezvételétől számított kéthetes határidőn belül történő megtételének lehetőségét. Az EKB a fél kérelmére a határidőt adott esetben meghosszabbíthatja; de a határidő a hat hónapot nem haladhatja meg. Az EKB a fél észrevételeire figyelemmel felülvizsgálja az EKB felügyeleti határozatot, és azt helybenhagyja, visszavonja, módosítja, vagy pedig visszavonja és új EKB felügyeleti határozattal váltja fel.
(6) Az SSM-rendelet 18. cikke, valamint ezen rendelet X. része szerinti szankciókhoz kapcsolódó EKB felügyeleti eljárásokra a (4) és az (5) bekezdés nem vonatkozik.
32. cikk
Iratbetekintés az EKB felügyeleti eljárásában
(1) Az érintett felek védekezéshez való jogát az EKB felügyeleti eljárása során teljes mértékben tiszteletben kell tartani. Ebből a célból és az EKB felügyeleti eljárásának megindítását követően a feleknek jogukban áll betekinteni az EKB ügyiratába, amennyiben ez nem sérti az adott féltől különböző jogi és természetes személyeknek az üzleti titkok védelmére irányuló jogos érdekét. Az ügyiratba való betekintés joga nem terjed ki a bizalmas információkra. Az INH-k indokolatlan késedelem nélkül továbbítják az EKB-nak az EKB felügyeleti eljárásaival kapcsolatban általuk kézhez vett iratbetekintési kérelmeket.
(2) Az ügyiratot a EKB által az EKB felügyeleti eljárása során kapott, készített vagy összeállított összes dokumentum alkotja, függetlenül az adathordozótól.
(3) Ez a cikk nem gátolja meg az EKB-t vagy az INH-kat abban, hogy felfedjék és felhasználják a jogsértés bizonyításához szükséges információkat.
(4) Az EKB meghatározhatja, hogy az iratbetekintést e következő módon, illetve módokon lehet biztosítani, a felek technikai lehetőségeitől függően:
a)
CD-ROM-ok vagy bármely más elektronikus adathordozó, ideértve a jövőben elérhetővé váló adathordozókat is;
b)
a hozzáférhető ügyiratok fénymásolatának postai úton történő megküldése;
c)
a felek meghívása a hozzáférhető ügyiratokba az EKB irodáiban történő betekintésre.
(5) E cikk alkalmazásában a bizalmas információk körébe tartozhatnak az EKB vagy az INH belső dokumentumai; valamint az EKB és valamely INH közötti, illetve az INH-k közötti levelezés.
2. FEJEZET
Az EKB felügyeleti határozatai
33. cikk
Az EKB felügyeleti határozatainak indokolása
(1) Az EKB felügyeleti határozatait a (2) bekezdés szerint el kell látni a határozat indokolásával.
(2) Az indokolásnak tartalmaznia kell a lényeges tényeket és jogi indokokat, amelyekre az EKB a felügyeleti határozatát alapította.
(3) Az EKB - a 31. cikk (4) bekezdésének figyelembevételével - csak olyan tényekre alapozhatja a felügyeleti határozatait, amelyekkel kapcsolatban a felek megtehették észrevételeiket.
34. cikk
Halasztó hatály
Az EUMSZ 278. cikke és az SSM-rendelet 24. cikkének (8) bekezdésének sérelme nélkül az EKB az EKB felügyeleti határozata alkalmazásának felfüggesztéséről: a) magában az EKB felügyeleti határozatban, vagy b) a felülvizsgálati testület általi felülvizsgálat iránti kérelemtől eltérő esetekben az EKB felügyeleti határozat címzettjének kérelmére dönthet.
35. cikk
Értesítés az EKB felügyeleti határozatairól
(1) Az EKB az EKB felügyeleti határozatról a felet értesítheti a) szóban, b) a felügyeleti határozat egy példányának kézbesítésével vagy átadásával, c) tértivevényes ajánlott levélben, d) futárszolgálattal, e) telefaxon vagy f) elektronikus úton, a (10) bekezdésnek megfelelően.
(2) Ha képviselő írásbeli felhatalmazással rendelkezik, az EKB a képviselőt is értesítheti az EKB felügyeleti határozatáról. Ilyen esetekben az EKB nem köteles azt a felügyelt szervezetet is értesíteni az EKB felügyeleti határozatáról, amelyet a képviselő képvisel.
(3) Az EKB felügyeleti határozatáról való szóbeli értesítés esetében a határozat akkor minősül a címzett számára kézbesítettnek, ha az EKB alkalmazottja tájékoztatta az EKB felügyeleti határozatáról a) természetes személy esetében az érintett természetes személyt, illetve b) jogi személy esetében a jogi személy felhatalmazott kézbesítési megbízottját. Ilyen esetben a szóbeli értesítést követően indokolatlan késedelem nélkül át kell adni a címzettnek az EKB felügyeleti határozatát írott formában.
(4) Az EKB felügyeleti határozatáról tértivevényes ajánlott levélben történő értesítés esetében az EKB felügyeleti határozatáról való értesítés a postai szolgáltatónak való átadást követő tízedik napon a címzettnek kézbesítettnek tekintendő, kivéve, ha a tértivevény azt tanúsítja, hogy a levelet más napon vették kézhez.
(5) Az EKB felügyeleti határozatáról futárszolgálat útján történő értesítés esetében az EKB felügyeleti határozatáról való értesítés a futárszolgálatnak való átadást követő tízedik napon a címzettnek kézbesítettnek tekintendő, kivéve, ha az átvételi elismervény azt tanúsítja, hogy a levelet más napon vették kézhez.
(6) A (4) és az (5) bekezdés céljára az EKB felügyeleti határozatát kézbesítésre alkalmas címre (érvényes címre) kell megküldeni. Érvényes cím:
a)
az EKB felügyeleti határozata címzettjének kérelmére induló EKB felügyeleti eljárásban a címzett által a kérelmében megjelölt cím;
b)
felügyelt szervezet esetében a székhely felügyelt szervezet által az EKB-nak legutoljára megadott üzleti címe;
c)
természetes személyek esetében az EKB-nak megadott legutolsó cím, vagy ha az EKB-nak címet nem adtak meg és a természetes személy valamely felügyelt szervezet alkalmazottja, vezetője vagy részvényese, a felügyelt szervezet b) pont szerinti üzleti címe.
(7) Az EKB felügyeleti eljárásban félnek minősülő minden személynek kérésre meg kell adnia egy érvényes címet.
(8) Ha egy személy székhelye vagy lakóhelye nem tagállam államban van, az EKB kérheti, hogy a fél ésszerű időn belül nevezzen meg olyan kézbesítési megbízottat, akinek a lakóhelye vagy üzleti telephelye valamely tagállamban van. Amennyiben erre a kérésre kézbesítési megbízottat nem neveznek meg, illetve az ilyen kézbesítési megbízott megnevezéséig a kommunikációt a (3)-(5) és a (9) bekezdésnek megfelelően a fél EKB számára elérhető címére lehet kézbesíteni.
(9) Amennyiben az EKB felügyeleti határozatának címzettje telefax számot adott meg az EKB-nak, az EKB a felügyeleti határozatról a címzettet a határozat másolatának telefaxon történő megküldésével is értesítheti. Az EKB felügyeleti határozatot a címzettnek kézbesítettnek kell tekinteni, ha az EKB a sikeres telefax-átvitelről kézbesítési jelentést kapott.
(10) Az EKB meghatározhatja azokat a kritériumokat, amelyek fennállása esetén az EKB felügyeleti határozatai elektronikus vagy egyéb hasonló távközlési eszközök révén kézbesíthetőek.
3. CÍM
A JOGSÉRTÉSEK JELENTÉSE
36. cikk
A jogsértések jelentése
Bárki jóhiszemű bejelentést tehet az EKB-nak, ha alapos okkal feltételezi, hogy a bejelentés az SSM-rendelet 4. cikkének (3) bekezdésében említett jogi aktusok hitelintézetek, pénzügyi holdingtársaságok, vegyes pénzügyi holdingtársaságok vagy illetékes hatóságok (magát az EKB-t is ideértve) általi megsértését fogja feltárni.
37. cikk
Megfelelő védelem a jogsértések bejelentése tekintetében
(1) Amennyiben egy személy jóhiszemű bejelentést tesz az SSM-rendelet 4. cikkének (3) bekezdésében említett jogi aktusok felügyelt szervezetek vagy illetékes hatóságok általi feltehető megsértéséről, a bejelentést védett bejelentésként kell kezelni.
(2) Az irányadó uniós adatvédelmi kerettel összhangban védelemben részesül az összes személyes adat a jogsértést bejelentő személy, valamint a jogsértésért feltehetően felelős természetes személy vonatkozásában egyaránt.
(3) Az EKB a védett bejelentést tevő személy személyazonosságát előzetes kifejezett hozzájárulásának beszerzése nélkül nem tárja fel, kivéve, ha erre további vizsgálattal vagy későbbi bírósági eljárással kapcsolatban bírósági végzés kötelezi.
38. cikk
A bejelentés nyomon követésére vonatkozó eljárások
(1) Az EKB értékeli a jelentős felügyelt szervezetekre vonatkozó valamennyi bejelentést. Az EKB értékeli az EKB rendeleteiben vagy határozataiban foglaltak megsértése tekintetében a kevésbé jelentősnek minősülő szervezetekhez kapcsolódó bejelentéseket. Utóbbi esetben, amikor a bejelentés INH-khoz érkezik, azok továbbítják a bejelentéseket az EKB-hoz, a bejelentést tevő személy nevének közlése nélkül, kivéve, ha e személy ehhez kifejezetten hozzájárul.
(2) Az (1) bekezdés sérelme nélkül az EKB továbbítja az érintett INH-hoz a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetekre vonatkozó bejelentéseket, a bejelentést tevő személy nevének közlése nélkül, kivéve, ha e személy ehhez kifejezetten hozzájárul.
(3) Az EKB információcserét folytat az INH-kkal: a) annak értékelése érdekében, hogy a bejelentéseket az EKB-nak és az érintett INH-nak is megküldték-e, illetve az intézkedések koordinálása érdekében; valamint b) hogy megismerje az INH-knak továbbított bejelentések nyomon követésének kimenetelét.
(4) Az EKB ésszerű mérlegeléssel határozza meg a kapott bejelentések értékelésének módját és a megteendő intézkedéseket.
(5) A felügyelt szervezetek feltehető jogsértése esetében az érintett felügyelt szervezet az EKB-nak megadja az általa a kapott bejelentés értékelése érdekében kért összes információt és dokumentumot.
(6) Az (EKB-tól különböző) illetékes hatóságok feltehető jogsértése esetében az EKB felkéri az érintett illetékes hatóságot, hogy a bejelentett tényekre tegye meg észrevételeit.
(7) Az EKB az SSM-rendelet 20. cikkének (2) bekezdésében ismertetett éves jelentésében a bejelentésekről kivonatolt vagy összesített formában tájékoztatást ad úgy, hogy az egyes felügyelt szervezeteket vagy személyeket ne lehessen azonosítani.
IV. RÉSZ
A FELÜGYELT SZERVEZET JELENTŐS VAGY KEVÉSBÉ JELENTŐS STÁTUSZÁNAK MEGHATÁROZÁSA
1. CÍM
A JELENTŐS VAGY KEVÉSBÉ JELENTŐS BESOROLÁSRA VONATKOZÓ ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
39. cikk
A felügyelt szervezet jelentőssé minősítése egyedi alapon
(1) A felügyelt szervezet jelentős felügyelt szervezetnek minősül, ha az EKB az érintett felügyelt szervezethez a 43-49. cikk szerint intézett EKB határozatban így határoz, kifejtve a határozatot alátámasztó indokokat.
(2) A felügyelt szervezet jelentős felügyelt szervezetként történő minősítése megszűnik, ha az EKB a felügyelt szervezethez intézett EKB felügyeleti határozatban úgy dönt - kifejtve a határozatot alátámasztó indokokat -, hogy a szervezet kevésbé jelentősnek minősülő szervezet vagy többé nem jelentős felügyelt szervezet.
(3) Valamely felügyelt szervezet az alábbiak bármelyike alapján jelentős felügyelt szervezetnek minősíthető:
a)
az 50-55. és azt követő cikkek szerint meghatározott mérete (a továbbiakban: a méretszempont);
b)
az Unió vagy bármely, a mechanizmusban részt vevő tagállam gazdasága tekintetében fennálló, az 56-58. cikk szerint meghatározott jelentősége (a továbbiakban: a gazdasági jelentőség szempontja);
c)
határokon átnyúló tevékenység tekintetében fennálló, az 59-60. cikk szerint meghatározott jelentősége (a továbbiakban: a határokon átnyúló tevékenység szempontja);
d)
a 61-64. cikknek megfelelően meghatározott, közforrásból származó közvetlen pénzügyi segítség kérése vagy fogadása az Európai Stabilitási Mechanizmusból (ESM) (a továbbiakban: közforrásból származó közvetlen pénzügyi segítség szempontja);
e)
az a tény, hogy a felügyelt szervezet a mechanizmusban részt vevő tagállam három legjelentősebb hitelintézetének egyike, a 65-66. cikkben meghatározottak szerint.
(4) A jelentős felügyelt szervezeteket közvetlenül az EKB felügyeli, kivéve, ha rendkívüli körülmények indokolják az érintett INH általi, e rész 9. címével összhangban történő felügyeletet.
(5) Az EKB egyben közvetlenül látja el az SSM-rendelet 6. cikke (5) bekezdésének b) pontja szerint elfogadott EKB határozat alapján kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet vagy kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoport felügyeletét annyiban, hogy az EKB fogja közvetlenül gyakorolni az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdésében említett, összes lényeges hatáskört. Az SSM-rendelet alkalmazásában az ilyen kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet vagy kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoport jelentősnek minősül.
(6) Az e cikkben említett EKB határozatok meghozatala előtt az EKB konzultál az érintett INH-kkal. Az e cikkben említett minden EKB határozatról értesíteni kell az érintett INH-kat is.
40. cikk
A csoport részét alkotó felügyelt szervezetek jelentőssé minősítés
(1) Ha egy vagy több felügyelt szervezet egy felügyelt csoport részét alkotja, a jelentőség meghatározásának kritériumait a mechanizmusban részt vevő tagállamon belüli konszolidáció legmagasabb szintjén kell meghatározni, a IV. rész 3-7. címe rendelkezéseinek megfelelően.
(2) A felügyelt csoport részét alkotó minden egyes felügyelt szervezetet jelentős felügyelt szervezetnek kell tekinteni az alábbi körülmények bármelyikének fennállása esetében:
a)
ha a felügyelt csoport konszolidációnak a mechanizmusban részt vevő tagállamokon belüli legmagasabb szintjén teljesíti a méretszempontot, a gazdasági jelentőség szempontját vagy a határokon átnyúló tevékenység szempontját;
b)
ha a felügyelt csoport részét képező egy vagy több felügyelt szervezet teljesíti a közforrásból származó közvetlen pénzügyi segítség szempontját;
c)
ha a felügyelt csoport részét képező egy vagy több felügyelt szervezet a mechanizmusban részt vevő tagállam három legjelentősebb hitelintézetének egyike.
(3) Amennyiben megállapítást nyert, hogy a felügyelt csoport jelentős vagy többé már nem jelentős, az EKB elfogad egy EKB határozatot a jelentős felügyelt szervezetté minősítésről vagy pedig a jelentős felügyelt szervezet minősítés felfüggesztéséről, és megadja a szóban forgó felügyelt csoport részét alkotó minden egyes felügyelt szervezet vonatkozásában az EKB általi közvetlen felügyelet kezdő és záró időpontját, a 39. cikkben előírt kritériumokkal és eljárásokkal összhangban.
41. cikk
A mechanizmusban részt nem vevő tagállamban székhellyel rendelkező hitelintézetek fióktelepeire vonatkozó külön rendelkezések
(1) E rendelet alkalmazásában egyetlen felügyelt szervezetnek kell tekinteni a mechanizmusban részt nem vevő tagállamban székhellyel rendelkező hitelintézet által a mechanizmusban részt vevő azonos tagállamban nyitott összes fióktelepet.
(2) E rendelet alkalmazásában külön felügyelt szervezetnek kell tekinteni a mechanizmusban részt nem vevő tagállamban székhellyel rendelkező hitelintézet által a mechanizmusban részt vevő eltérő tagállamokban nyitott fióktelepeket.
(3) Az (1) bekezdésben foglaltak sérelme nélkül az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdésében előírt kritériumok teljesülésének meghatározásakor a mechanizmusban részt nem vevő tagállamban székhellyel rendelkező hitelintézet fióktelepeit egyenként, külön felügyelt szervezetként kell értékelni, elkülönítve ugyanazon hitelintézet leányvállalataitól.
42. cikk
A mechanizmusban részt nem vevő tagállamban és harmadik országban székhellyel rendelkező hitelintézetek leányvállalataira vonatkozó külön rendelkezések
(1) A mechanizmusban részt vevő egy vagy több tagállamban olyan hitelintézet által létesített leányvállalatokat, amelyek székhelye a mechanizmusban részt nem vevő tagállamban vagy harmadik országban van, elkülönülten kell értékelni ugyanezen hitelintézet fióktelepeitől annak meghatározásakor, hogy az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdésében előírt kritériumok közül bármelyik teljesül-e.
(2) Az alábbi leányvállalatokat elkülönülten kell értékelni annak meghatározásakor, hogy az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdésében előírt kritériumok közül bármelyik teljesül-e:
a)
amelyeket a mechanizmusban részt vevő tagállamban hoztak létre;
b)
amelyek olyan csoporthoz tartoznak, amelyek anyavállalatának székhelye a mechanizmusban részt nem vevő tagállamban vagy harmadik országban van;
c)
amelyek nem tartoznak a mechanizmusban részt vevő tagállamon belüli felügyelt csoporthoz.
2. CÍM
A FELÜGYELT SZERVEZETEK JELENTŐS FELÜGYELT SZERVEZETTÉ MINŐSÍTÉSÉNEK ELJÁRÁSA
1. FEJEZET
A felügyelt szervezet jelentőssé minősítése
43. cikk
A felügyelt szervezet státusának felülvizsgálata
(1) Amennyiben ez a rendelet eltérően nem rendelkezik, az EKB legalább évente felülvizsgálja, hogy valamely jelentős felügyelt szervezet vagy jelentős felügyelt csoport továbbra is teljesíti-e az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdésében előírt kritériumok közül valamelyiket.
(2) Amennyiben ez a rendelet eltérően nem rendelkezik, minden INH legalább évente felülvizsgálja, hogy valamely kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet vagy kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoport teljesíti-e az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdésében előírt kritériumok közül valamelyiket. A kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoportok esetében ezt a felülvizsgálatot a mechanizmusban részt vevő azon tagállam érintett INH-ja végzi el, amelyben a mechanizmusban részt vevő tagállamon belüli konszolidáció legmagasabb szintjén meghatározott anyavállalat székhelye van.
(3) Az EKB a vonatkozó információk beérkezését követően bármikor, de különösen az 52. cikkben felsorolt esetekben felülvizsgálhatja, hogy a) a felügyelt szervezet teljesíti-e az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdésében előírt kritériumokat, és b) hogy valamely jelentős felügyelt szervezet teljesíti-e az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdésében előírt kritériumokat.
(4) Ha egy INH úgy értékeli, hogy egy kevésbé jelentősnek minősülő szervezet vagy kevésbé jelentősnek minősülő csoport teljesíti az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdésében előírt kritériumok közül bármelyiket, az INH indokolatlan késedelem nélkül értesíti erről az EKB-t.
(5) AZ EKB vagy valamely INH kérésére az EKB és az érintett INH együttműködik annak meghatározásában, hogy az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdésében előírt kritériumok közül bármelyik teljesül-e valamely felügyelt szervezet vagy valamely felügyelt csoport vonatkozásában.
(6) Ha az EKB a) úgy dönt, hogy átveszi a közvetlen felügyeletet a felügyelt szervezet vagy felügyelt csoport vonatkozásában, vagy pedig b) úgy dönt, hogy valamely felügyelt szervezet vagy felügyelt csoport EKB általi közvetlen felügyeletét meg kell szüntetni, az EKB és az érintett INH együttműködik a felügyeleti hatáskörök terén a zökkenőmentes átmenet biztosítása érdekében. A felügyelt szervezet közvetlen felügyeletének az EKB általi átvételekor az érintett INH, illetve az érintett szervezet felügyeleti hatásköreinek az INH-nak átadásakor az EKB készít különösen egy jelentést, amely tartalmazza a felügyelt szervezet felügyeleti múltját és kockázati profilját.
(7) Az EKB határozza meg, hogy a felügyelt szervezet vagy felügyelt csoport jelentősnek minősül-e az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdésében előírt kritériumok ott előírt sorrendben való használatával, azaz az alábbiak szerint: a) méret; b) az Unió vagy a mechanizmusban részt vevő bármely tagállam gazdasági tekintetében fennálló jelentőség; c) a határokon átnyúló tevékenységek jelentősége; d) közforrásból származó pénzügyi segítség kérése vagy fogadása közvetlenül az ESM-ből; e) az a tény, hogy a szervezet a mechanizmusban részt vevő tagállam három legjelentősebb hitelintézetének egyike.
44. cikk
A felügyelt szervezet jelentős mivoltának meghatározásakor alkalmazandó eljárás
(1) A felügyelt szervezet vagy a felügyelt csoport a cím alapján jelenetősnek történő minősítésére vonatkozó döntés meghozatalakor eltérő rendelkezés hiányában az EKB az e rendelet 2. címének III. részében foglalt eljárási szabályokat alkalmazza.
(2) Az EKB a 45. cikkben meghatározott határidőn belül írásban közli a felügyelt szervezet vagy felügyelt csoport jelentőssé nyilvánításáról szóló EKB határozatot valamennyi érintett felügyelt szervezettel, és a határozatot közli az érintett INH-val is. Azon felügyelt szervezetek esetében, amelyek egy jelentős felügyelt csoport tagjai, az EKB az EKB határozatot a felügyelt szervezettel a konszolidációnak a mechanizmusban részt vevő tagállamokon belüli legmagasabb szintjén közli, és gondoskodik arról, hogy a jelentős felügyelt csoportba tartozó valamennyi felügyelt szervezetet megfelelően tájékoztassa.
(3) Azon felügyelt szervezetek tekintetében, amelyeket az EKB az (1) bekezdésnek megfelelően nem értesített, a 49. cikk (2) bekezdésében említett jegyzék minősül a kevésbé jelentősként történő besorolásukról történő értesítésnek.
(4) Az EKB minden egyes jelentős felügyelt szervezetnek lehetőséget ad arra, hogy írásban nyilatkozzon az (1) bekezdés szerinti EKB határozat elfogadása előtt.
(5) Az EKB ezen túlmenően a 39. cikk (6) bekezdésével összhangban az érintett INH-knak is lehetőség ad, hogy írásban megtegyék megjegyzéseiket és észrevételeiket, és az EKB ezeket megfelelően figyelembe veszi.
(6) A felügyelt szervezet vagy a felügyelt csoport azon EKB határozatról való értesítés napjától minősül jelentős felügyelt szervezetnek vagy jelentős felügyelt csoportnak, amelyben meghatározásra kerül, hogy az jelentős felügyelt szervezetnek vagy a jelentős felügyelt csoportnak minősül.
2. FEJEZET
Az EKB általi közvetlen felügyelet kezdete és megszűnése
45. cikk
Az EKB általi közvetlen felügyelet kezdete
(1) Az EKB egy EKB határozatban határozza meg azt a napot, amikor átveszi a közvetlen felügyeletet a jelentős felügyelt szervezetté, illetve jelentős felügyelt csoporttá minősített felügyelt szervezet vagy felügyelt csoport felett. Ez az EKB határozat megegyezhet a 44. cikk (2) bekezdésében említett határozattal. Az EKB a (2) bekezdés szerint ezt az EKB határozatot a közvetlen felügyelet átvétele előtt legalább egy hónappal közli minden érintett felügyelt szervezettel.
(2) Ha az EKB a felügyelt szervezet vagy a felügyelt csoport felett a közvetlen felügyeletet az ESM-ből közforrásból származó közvetlen pénzügyi segítség kérése vagy fogadása alapján veszi át, az EKB az (1) bekezdésben említett EKB határozatot kellő időben - a közvetlen felügyelet átvételének napja előtt legalább egy héttel - közli minden érintett felügyelt szervezettel.
(3) Az EKB az (1) bekezdésben említett EKB határozatokat másolatban megküldi az érintett INH-knak.
(4) Az EKB a felügyelt szervezet vagy felügyelt csoport feletti közvetlen felügyeletet legkésőbb azt a napot követő 12 hónappal veszi át, amelyen az EKB az adott felügyelt szervezetet vagy felügyelt csoportot a 44. cikk (2) bekezdése szerinti EKB határozatról értesíti.
(5) Ezen cikk alkalmazásában egy felügyelt csoport esetében az EKB az EKB határozatról a felügyelt szervezetet a konszolidációnak a mechanizmusban részt vevő tagállamokon belüli legmagasabb szintjén értesíti, és biztosítja, hogy a csoporton belüli felügyelt szervezeteket megfelelően tájékoztassa a vonatkozó határidőn belül.
46. cikk
Az EKB általi közvetlen felügyelet megszűnése
(1) Amikor az EKB elhatározza, hogy a felügyelt szervezet vagy felügyelt csoport EKB általi közvetlen felügyelete meg fog szűnni, az EKB kibocsát egy EKB határozatot minden érintett felügyelt szervezet felé, amelyben meghatározza a közvetlen felügyelet befejeződésének napját és okát. Az EKB ezt a határozatot legalább azon nap előtt egy hónappal fogadja, amelyen az EKB általi közvetlen felügyelet befejeződik. Az EKB ezt az EKB határozatot másolatban megküldi az érintett INH-knak is. A 45. cikk (5) bekezdése megfelelően alkalmazandó.
(2) Az EKB az (1) bekezdés szerinti határozat elfogadása előtt valamennyi jelentős felügyelt szervezetnek lehetőséget ad arra, hogy írásban nyilatkozatot tegyenek.
(3) Azon EKB határozatok, amelyek meghatározzák azt a napot, amelyen a felügyelt szervezet EKB általi közvetlen felügyelete befejeződik, kiadhatóak a felügyelt szervezetet kevésbé jelentősnek minősítő határozattal együtt.
47. cikk
Az EKB általi közvetlen felügyelet befejeződésének okai
(1) Az olyan jelentős felügyelt szervezet esetében, amely ilyen minősítését a) mérete, b) az Unió vagy a mechanizmusban részt vevő bármely tagállam gazdasági tekintetében fennálló jelentősége, c) a határokon átnyúló tevékenységek jelentősége vagy az alapján kapta, hogy az e kritériumok legalább egyikének megfelelő csoport tagja, az EKB elfogad egy EKB határozatot, amely megszünteti a jelentős felügyeleti szervezeti minősítést és a közvetlen felügyeletet, ha három egymást követő éven át az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdésében említett kritériumok egyike sem teljesült egyedi alapon vagy azon felügyelt csoport szintjén, amelyhez a felügyelt szervezet tartozik.
(2) Az olyan felügyelt szervezet esetében, amely amiatt minősül jelentősnek, mert a) saját maga, b) az a csoport, amelyhez a felügyelt szervezet tartozik, c) vagy az azonos csoporthoz tartozó, más okból jelentősnek nem minősülő felügyelt szervezet az ESM-ből közforrásból származó közvetlen pénzügyi segítséget kért vagy kapott, az EKB akkor fogadja el a jelentős felügyeleti szervezeti minősítést és a közvetlen felügyeletet megszüntető EKB határozatot, ha a közforrásból származó közvetlen pénzügyi segítséget elutasították, teljes egészében visszafizették vagy felmondták. Az ilyen határozatot a közforrásból származó közvetlen pénzügyi segítség visszafizetése vagy felmondása esetében csak három naptári évvel a közforrásból származó közvetlen pénzügyi segítség teljes visszafizetése vagy felmondása után lehet meghozni.
(3) Az olyan felügyelt szervezet esetében, amely amiatt minősül jelentősnek, mert a mechanizmusban részt vevő tagállam három legjelentősebb hitelintézetének egyike, a 65-66. cikkben meghatározottak szerint, vagy pedig ilyen hitelintézet felügyelt csoportjához tartozik, és amely más okból nem jelentős, az EKB akkor fogadja el a jelentős felügyeleti szervezeti minősítést és a közvetlen felügyeletet megszüntető EKB határozatot, ha az érintett felügyelt szervezet három egymást követő naptári évben nem volt valamely, a mechanizmusban részt vevő tagállam három legjelentősebb hitelintézetének egyike.
(4) Az olyan felügyelt szervezet esetében, amely az SSM-rendelet 6. cikke (5) bekezdésének b) pontja szerint elfogadott EKB határozattal került közvetlen EKB-felügyelet alá, és amely más okból nem jelentős, az EKB akkor fogad el a jelentős felügyeleti szervezeti minősítést és a közvetlen felügyeletet megszüntető EKB határozatot, ha megalapozott mérlegelése szerint a közvetlen felügyelet a továbbiakban nem szükséges a magas színvonalú felügyelet következetes alkalmazásának biztosításához.
48. cikk
Folyamatban levő eljárások
(1) Ha az EKB és az INH közötti hatáskörváltásra kerül sor, az a hatóság, amelynek hatásköre megszűnik (a továbbiakban: a megszűnő hatáskörű hatóság) tájékoztatja a hatáskört szerző hatóságot (a továbbiakban: a felügyeletet átvevő hatóságot) minden hivatalosan megindított felügyeleti eljárásról, amelyben döntést kell hozni. A megszűnő hatáskörű hatóság ezt a tájékoztatást azt követően haladéktalanul megadja, amint tudomást szerzett a hatáskörében bekövetkezendő változásról. A megszűnő hatáskörű hatóság ezt az információt folyamatosan - főszabályként havonta - frissíti, amennyiben van új, a felügyeleti eljárásra vonatkozó, jelentendő információ. A felügyeletet átvevő hatóság kellően indokolt esetben lehetővé teheti az ennél ritkább jelentést. A 48. és a 49. cikk alkalmazásában felügyeleti eljárás az EKB vagy az INH felügyeleti eljárása.
A hatáskörváltást megelőzően a megszűnő hatáskörű hatóság indokolatlan késedelem nélkül kapcsolatba lép a felügyeletet átvevő hatósággal a döntést igényelő minden új felügyeleti eljárás hivatalos megindítását követően.
(2) Ha a felügyeleti hatáskör gyakorlója változik, a megszűnő hatáskörű hatóság törekedik a döntést igénylő, folyamatban lévő felügyeleti eljárásoknak a felügyeleti hatáskörváltás napja előtti befejezésére.
(3) Ha egy döntést igénylő, hivatalosan megindított felügyeleti eljárás nem fejezhető be a felügyeleti hatáskörváltás napja előtt, a megszűnő hatáskörű hatóság továbbra is illetékes marad az ilyen folyamatban levő felügyeleti eljárás befejezésére. Ebből a célból a megszűnő hatáskörű hatóság a felügyeleti eljárás befejezéséig megtartja az összes vonatkozó hatáskörét. A megszűnő hatáskörű hatóság megtartott hatáskörei alapján az irányadó jognak megfelelően fejezi be a szóban forgó folyamatban lévő felügyeleti eljárást. A megszűnő hatáskörű hatóság a hatáskörváltást megelőzően folyamatban lévő felügyeleti eljárásban bármely határozat meghozatala előtt tájékoztatja a hatáskört átvevő hatóságot. A felügyeletet átvevő hatóság számára megküldi a meghozott határozat másolatát és a határozathoz kapcsolódó lényeges dokumentumokat.
(4) A (3) bekezdéstől eltérve az EKB az érintett hivatalosan megindított felügyeleti eljárásra vonatkozó értékelés elvégzéséhez szükséges információk kézhezvételétől számított egy hónapon belül az érintett INH-val konzultálva dönthet a felügyeleti eljárás átvételéről. Ha nemzeti jogi okból az előző mondatban említett értékelési időszak vége előtt EKB határozat meghozatala szükséges, az INH megadja az EKB-nak a szükséges információkat, és meghatározza különösen azt a határidőt, amelyen belül az EKB-nak döntenie kell arról, hogy kívánja-e átvenni az eljárást vagy sem. Amennyiben az EKB átveszi a felügyeleti eljárást, értesíti az érintett INH-t és a feleket az érintett felügyeleti eljárás átvételére vonatkozó döntéséről. Az EKB az EKB határozatban részletezi az ilyen felügyeleti eljárás átvételének következményeit.
(5) Az EKB és az érintett INH együttműködik a folyamatban levő eljárások befejezése tekintetében és e célból információcserét folytathat.
(6) Ez a cikk nem vonatkozik a szokásos eljárásokra.
3. FEJEZET
A felügyelt szervezetek jegyzéke
49. cikk
Közzététel
(1) Az EKB közzétesz egy jegyzéket, amelyen szerepel az EKB közvetlen felügyelete alatt álló összes felügyelt szervezet és felügyelt csoport neve - amennyiben a felügyelt szervezet számára annak jelentősége van, megjelölve azt a felügyelt csoportot, amelyhez tartozik -, valamint a közvetlen felügyelet konkrét jogalapja. A jegyzék tartalmazza a méretszempont alapján jelentősnek minősítés esetében a felügyelt szervezet vagy felügyelt csoport eszközeinek teljes értékét. Az EKB közzéteszi azon felügyelt szervezetek nevét, amelyeket - noha teljesítik az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdésében említett kritériumok egyikét, és ennélfogva jelentősnek minősülnének - az EKB mégis kevésbé jelentősnek minősít a IV. rész 9. címének megfelelő konkrét körülmények miatt, és ezért felettük a közvetlen felügyeletet nem az EKB látja el.
(2) Az EKB közzétesz egy jegyzéket, amelyen szerepel a valamely INH közvetlen felügyelete alatt álló összes felügyelt szervezet neve, valamint az érintett INH megnevezése.
(3) Az (1) és a (2) bekezdésben említett jegyzéket elektronikusan kell közzétenni és annak az EKB honlapján elérhetőnek kell lennie.
(4) Az (1) és a (2) bekezdésben említett jegyzéket rendszeresen frissíteni kell.
3. CÍM
A JELENTŐSÉG MÉRET ALAPJÁN TÖRTÉNŐ MEGHATÁROZÁSA
50. cikk
A jelentőség méret alapján történő meghatározása
(1) Azt, hogy egy felügyelt szervezet vagy felügyelt csoport a méretszempont alapján jelentős-e, az eszközök teljes értékére hivatkozással kell meghatározni.
(2) A felügyelt szervezet vagy felügyelt csoport akkor minősül jelentősnek, ha eszközeinek teljes értéke meghaladja a 30 milliárd eurót (a továbbiakban: a mérethatár).
51. cikk
A felügyelt szervezet méret alapján fennálló jelentősége meghatározásának alapja
(1) Ha a felügyelt szervezet felügyelt csoport részét képezi, eszközeinek teljes értékét a felügyelt csoport irányadó jognak megfelelő, év végi prudenciális konszolidált adatszolgáltatása alapján kell meghatározni.
(2) Ha a teljes eszközállomány nem határozható meg az (1) bekezdésben említett adatok alapján, az eszközök teljes értékét a legutolsó auditált, az az Unión belül a 1606/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel összhangban alkalmazandó nemzetközi számviteli standardoknak (12) (IFRS) megfelelően elkészített éves pénzügyi beszámoló alapján, és ha ilyen éves pénzügyi beszámoló nem áll rendelkezésre, az irányadó nemzeti számviteli jogszabályoknak megfelelően elkészített éves pénzügyi beszámoló alapján kell meghatározni.
(3) Ha a felügyelt szervezet nem képezi felügyelt csoport részét, eszközeinek teljes értékét az irányadó jognak megfelelő, év végi egyedi prudenciális adatszolgáltatás alapján kell meghatározni.
(4) Ha a teljes eszközállomány a (3) bekezdésben említett adatok felhasználásával nem határozható meg, az eszközök teljes értékét a legutolsó auditált, az Unión belül a 1606/200/EK rendeletnek megfelelően érvényesülő IFRS standardoknak megfelelően elkészített éves beszámolója alapján, és ha ilyen beszámoló nem áll rendelkezésre, az irányadó nemzeti számviteli jogszabályoknak megfelelően elkészített éves pénzügyi beszámoló alapján kell meghatározni.
(5) Ha a felügyelt szervezet egy euroövezeten kívüli tagállamban letelepedett hitelintézet fióktelepe, az eszközei teljes értékét a 25/2009/EK (EKB/2008/32) európai központi banki rendelet (13) alapján szolgáltatott statisztikai adatok alapján kell meghatározni.
52. cikk
A jelentőség méret alapján történő meghatározásának alapja különleges vagy rendkívüli körülmények esetén
(1) Ha kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet vonatkozásában rendkívüli lényeges változás következik be azokban a körülményekben, amelyek a jelentőség méretszempont alapján történő meghatározása tekintetében jelentőséggel bírnak, az érintett INH felülvizsgálja, hogy a mérethatár továbbra is teljesül-e.
Ha ilyen változás jelentős felügyelt szervezet esetében következik be, az EKB felülvizsgálja, hogy a mérethatár továbbra is teljesül-e.
A jelentőség méretszempont alapján történő meghatározása tekintetében jelentőséggel bíró körülményekben rendkívüli lényeges változásnak minősül az alábbiak bármelyike: két vagy több hitelintézet egyesülése, b) jelentős üzletrész eladása vagy átruházása, c) a hitelintézet részvényeinek olyan átruházása, amelynek következtében többé nem tartozik ahhoz a felügyelt csoporthoz, amelyhez az eladás előtt tartozott, d) a felügyelt szervezet (vagy csoport) rendezett végelszámolásának elvégzésére vonatkozó végleges döntés, e) hasonló ténybeli helyzetek.
(2) A kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet, és felügyelt csoport esetében a konszolidációnak a mechanizmusban részt vevő tagállamokon belüli legmagasabb szintjén álló, kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet értesíti az érintett INH-t az (1) bekezdésben említett változásokról.
A jelentős felügyelt szervezet és jelentős felügyelt csoport esetében a konszolidációnak a mechanizmusban részt vevő tagállamokon belüli legmagasabb szintjén álló felügyelt szervezet az EKB-t értesíti az (1) bekezdésben említett változásokról.
(3) A 47. cikk (1)-(3) bekezdésében említett hároméves szabálytól való eltérésként, és a rendkívüli körülmények - ideértve (1) bekezdésben említett körülményeket - esetében az EKB az INH-kkal konzultálva dönt, hogy az érintett felügyelt szervezetek jelentősnek vagy kevésbé jelentősnek minősülnek, és arról az időpontról, amikortól a felügyeletet az EKB vagy az INH-k látják el.
53. cikk
Konszolidált vállalkozások csoportjai
(1) A jelentőség méretszempont alapján történő meghatározásának alkalmazásában a konszolidált vállalkozások felügyelt csoportja azon vállalkozásokból áll, amelyeket az uniós jogszabályok alapján prudenciális okokból konszolidálni kell.
(2) A jelentőség méretszempont alapján történő meghatározásának alkalmazásában a konszolidált vállalkozások felügyelt csoportjának részét képezik a mechanizmusban részt nem vevő tagállamokban és harmadik országokban található leányvállalatok és fióktelepek.
54. cikk
A konszolidáció módszere
A konszolidáció módszere az uniós jognak megfelelően prudenciális célokra alkalmazandó konszolidációs módszer.
55. cikk
Az összes eszköz számításának módszere
Valamely hitelintézet jelentőségének méretszempont alapján történő meghatározásának alkalmazásában az „eszközök teljes értékét” az uniós jog szerint prudenciális célokra elkészített mérleg „Eszközök összesen” sorából kell levezetni.
4. CÍM
A JELENTŐSÉG MEGHATÁROZÁSA AZ UNIÓ VAGY A MECHANIZMUSBAN RÉSZT VEVŐ BÁRMELY TAGÁLLAM GAZDASÁGA SZEMPONTJÁBÓL FENNÁLLÓ JELENTŐSÉG ALAPJÁN
56. cikk
A nemzeti gazdasági jelentőség értékhatára
Az a felügyelt szervezet, amelynek székhelye a mechanizmusban részt vevő tagállamban van, vagy az a felügyelt csoport, amely anyavállalatának székhelye a mechanizmusban részt vevő tagállamban van, akkor minősíthető a mechanizmusban részt vevő érintett tagállam gazdasága szempontjából fennálló jelentősége alapján jelentősnek, ha:
(nemzeti gazdasági jelentőség értékhatára)
és
A ≥ 5 milliárd EUR,
ahol:
A
az eszközök egy adott naptári évre az 51-55. cikknek megfelelően meghatározott teljes értéke, és
B
az 549/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (14) (ESA 2010) A mellékletének 8.89. pontjában meghatározott és az Eurostat által közzétett, piaci áron számított bruttó hazai termék.
57. cikk
Kritériumok a jelentőségnek az Unió vagy a mechanizmusban részt vevő bármely tagállam gazdasága szempontjából fennálló jelentőség alapján történő meghatározásához
(1) Az EKB különösen a következő kritériumokat veszi figyelembe annak értékelésekor, hogy valamely felügyelt szervezet vagy felügyelt csoport az 56. cikkben meghatározottaktól eltérő okból jelentős-e az Unió vagy a mechanizmusban részt vevő valamely tagállam gazdasága szempontjából:
a)
a felügyelt szervezet vagy felügyelt csoport jelentősége az Unió vagy a mechanizmusban részt vevő valamely tagállam konkrét gazdasági ágazati szempontjából;
b)
a felügyelt szervezet vagy felügyelt csoport összekapcsolódása az Unió vagy a mechanizmusban részt vevő valamely tagállam gazdaságával;
c)
a felügyelt szervezet vagy felügyelt csoport helyettesíthetősége piaci résztvevőként és ügyfélszolgáltatások nyújtójaként egyaránt;
d)
a felügyelt szervezet vagy felügyelt csoport üzleti, strukturális és operatív összetettsége.
(2) Az 52. cikk (3) bekezdése megfelelően alkalmazandó.
58. cikk
A jelentőség meghatározása az Unió vagy a mechanizmusban részt vevő bármely tagállam gazdasága szempontjából fennálló jelentőség alapján valamely INH kérésére
(1) Valamely INH értesítheti az EKB-t, ha valamely felügyelt szervezetet a hazai gazdasága tekintetében jelentősnek tekint.
(2) Az EKB az 57. cikk (1) bekezdésében meghatározott kritériumok alapján értékeli az INH értesítését.
(3) A 57. cikk megfelelően alkalmazandó.
5. CÍM
A JELENTŐSÉG MEGHATÁROZÁSA A HATÁROKON ÁTNYÚLÓ TEVÉKENYSÉGEK JELENTŐSÉGE ALAPJÁN
59. cikk
Kritériumok a jelentőségnek a határokon átnyúló tevékenységek jelentősége alapján történő meghatározásához
(1) Az EKB csak akkor tekintheti a felügyelt csoportot jelentősnek a határokon átnyúló tevékenységei alapján, ha a felügyelt csoport anyavállalata több, a mechanizmusban részt vevő tagállamban létesített leányvállalatokat.
(2) Az EKB csak akkor tekinthet jelentősnek valamely felügyelt csoportot a határokon átnyúló tevékenységei alapján, ha az eszközeinek összértéke meghaladja az 5 milliárd eurót, és:
a)
a határokon átnyúló eszközeinek teljes eszközein belüli aránya 20 % feletti; és
b)
a határokon átnyúló kötelezettségeinek az összes forrásokon belüli aránya 20 % feletti.
(3) Az 52. cikk (3) bekezdése megfelelően alkalmazandó.
60. cikk
Határokon átnyúló eszközök és kötelezettségek
(1) „Határokon átnyúló eszközök”: a felügyelt csoporttal összefüggésben a teljes eszközök azon része, amelyek tekintetében a partner hitelintézet vagy a mechanizmusban részt vevő azon tagállamtól eltérő tagállamban található jogi vagy természetes személy, amelyben az érintett felügyelt csoport székhelye van.
(2) „Határokon átnyúló források”: a felügyelt csoporttal összefüggésben a teljes források azon része, amelyek tekintetében a partner hitelintézet vagy a mechanizmusban részt vevő azon tagállamtól eltérő tagállamban található jogi vagy természetes személy, amelyben az érintett felügyelt csoport székhelye van.
6. CÍM
A JELENTŐSÉG MEGHATÁROZÁSA AZ ESM-TŐL KÖZFORRÁSBÓL SZÁRMAZÓ PÉNZÜGYI SEGÍTSÉG KÉRÉSE VAGY FOGADÁSA ALAPJÁN
61. cikk
Közforrásból származó közvetlen pénzügyi segítség kérése vagy fogadása az ESM-től
(1) A felügyelt szervezet számára az ESM-től közforrásból származó közvetlen pénzügyi segítség kérésére akkor kerül sor, amikor az ESM valamely tagja pénzügyi segítség nyújtását kéri az adott szervezet számára az ESM igazgatóságának az Európai Stabilitási Mechanizmust létrehozó szerződés 19. cikke alapján valamely hitelintézet közvetlen feltőkésítéséről szóló határozatának megfelelően, és az e határozat alapján elfogadott eszközökkel.
(2) Valamely hitelintézet akkor részesül közforrásból származó közvetlen pénzügyi segítségben, amikor a hitelintézet az (1) bekezdésben említett határozat és eszközök szerint a pénzügyi segítséget megkapja.
62. cikk
Az INH-k kötelezettsége az EKB arról való tájékoztatására, hogy egy kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet valószínűleg közforrásból származó pénzügyi segítséget fog kérni vagy kapni
(1) Az INH - a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet pénzügyi helyzetének jelentős megromlása esetében az EKB tájékoztatására vonatkozó, a 96. cikkben meghatározott kötelezettség sérelme nélkül - haladéktalanul tájékoztatja az EKB-t, amint tudomására jut, hogy valamely kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet számára közforrásból nyújtott pénzügyi segítség válhat szükségessé nemzeti szinten közvetlenül az ESM-ből, és/vagy az ESM részéről.
(2) Az INH - megfelelően indokolt sürgős esetek kivételével - a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet pénzügyi helyzetéről szóló jelentését megfontolásra nyújtja be az EKB-nak, azt megelőzően, hogy azt az ESM-hez benyújtaná.
63. cikk
A közvetlen felügyelet kezdete és befejeződése
(1) Az a felügyelt szervezet, amelynek vonatkozásában az ESM-től közforrásból származó közvetlen pénzügyi segítséget kérnek, vagy amely az ESM-től közforrásból származó közvetlen pénzügyi segítséget kapott, attól a naptól minősül jelentős felügyelt szervezetnek, amikor nevében a közforrásból származó közvetlen pénzügyi segítséget megkérték.
(2) A közvetlen felügyelet EKB általi átvételének napját a 2. címnek megfelelő EKB határozatban kell meghatározni.
(3) Az 52. cikk (3) bekezdése megfelelően alkalmazandó.
64. cikk
Hatály
Ha felügyelt csoport részét képező felügyelt szervezet tekintetében kértek közforrásból származó közvetlen pénzügyi segítséget, az adott felügyelt csoport részét képező összes felügyelt szervezetet jelentősnek kell minősíteni.
7. CÍM
A JELENTŐSÉG MEGHATÁROZÁSA ANNAK ALAPJÁN, HOGY A FELÜGYELT SZERVEZET A MECHANIZMUSBAN RÉSZT VEVŐ TAGÁLLAMBAN A HÁROM LEGJELENTŐSEBB HITELINTÉZET EGYIKE
65. cikk
Kritériumok a mechanizmusban részt vevő tagállamban a három legjelentősebb hitelintézet meghatározásához
(1) Valamely hitelintézet vagy felügyelt csoport jelentősnek minősül. ha egyike a mechanizmusban részt vevő tagállamban a három legjelentősebb hitelintézetnek vagy felügyelt csoportnak.
(2) A mechanizmusban részt vevő tagállamban a három legjelentősebb hitelintézet vagy felügyelt csoport meghatározásának céljaira az EKB és az érintett INH figyelembe veszi a felügyelt szervezet, illetve a felügyelt csoport 50-55. cikknek megfelelően meghatározott méretét.
66. cikk
Felülvizsgálati eljárás
(1) Az EKB minden naptári év október 1-jéig a mechanizmusban részt vevő minden egyes tagállam vonatkozásában megállapítja, hogy jelentős felügyelt szervezetnek kell-e minősíteni három olyan felügyelt szervezetet, amelynek székhelye, illetve olyan felügyelt csoportot, amely anyavállalatának székhelye a mechanizmusban részt vevő ilyen tagállamban van.
(2) Az EKB kérésére az INH a szóban forgó naptári év október 1-jéig tájékoztatja az EKB-t a mechanizmusban részt vevő érintett tagállamban székhellyel rendelkező három legjelentősebb hitelintézetről vagy felügyelt csoportról. Az INH a három legjelentősebb hitelintézetet vagy felügyelt csoportot az 50-55. cikkben meghatározott kritériumok alapján határozza meg.
(3) Az érintett INH a mechanizmusban részt vevő tagállamban a három legjelentősebb hitelintézet vagy felügyelt csoport mindegyike tekintetében jelentést ad az EKB-nak, amely tartalmazza mindegyik esetben a felügyeleti múltat és a kockázati profilt, kivéve, ha a hitelintézet vagy felügyelt csoport már jelentősnek minősül.
Az EKB a (2) bekezdésben említett információk kézhezvételekor lefolytatja saját értékelését. Az EKB ebből a célból kérheti az érintett INH-tól bármely lényeges információ megadását.
(4) Ha az adott év október 1-jén a mechanizmusban részt vevő tagállamban a három legjelentősebb hitelintézet vagy felügyelt csoport közül egy vagy több nem minősül jelentős felügyelt szervezetnek, az EKB a 2. cím szerinti határozatot fogad el a három legjelentősebb hitelintézet vagy felügyelt csoport közül a jelentősnek nem minősülők tekintetében.
(5) Az 52. cikk (3) bekezdése megfelelően alkalmazandó.
8. CÍM
AZ EKB HATÁROZATA A KEVÉSBÉ JELENTŐSNEK MINŐSÜLŐ FELÜGYELT SZERVEZETEK SSM-RENDELET 6. CIKKE (5) BEKEZDÉSÉNEK B) PONTJA SZERINTI KÖZVETLEN FELÜGYELET ALÁ VONÁSÁRÓL
67. cikk
Az SSM-rendelet 6. cikke (5) bekezdésének b) pontja szerinti EKB határozat kritériumai
(1) Az EKB az SSM-rendelet 6. cikke (5) bekezdésének b) pontja szerint bármikor - EKB határozattal - úgy dönthet, hogy közvetlenül gyakorolja a felügyeletet valamely kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet vagy kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoport felett, amennyiben ez a magas színvonalú felügyelet következetes alkalmazásának biztosításához szükséges.
(2) Az (1) bekezdésben említett EKB határozat meghozatala előtt az EKB többek között a következő tényezők bérmelyikét figyelembe veszi:
a)
a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet vagy kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoport közel áll-e az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdésében szereplő kritériumok egyikének teljesítéséhez;
b)
a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet vagy kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoport más hitelintézetekkel való összekapcsolódása;
c)
a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet vagy kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoport leányvállalata-e olyan felügyelt szervezetnek, amelynek székhelye a mechanizmusban részt nem vevő tagállamban vagy harmadik országban van, és egy vagy több - ugyancsak hitelintézet - olyan leányvállalatot vagy egy vagy több olyan fióktelepet létesített a mechanizmusban részt vevő tagállamokban, amelyek közül egy vagy több jelentős;
d)
az a tény, hogy az INH nem követte az EKB utasításait;
e)
az a tény, hogy az INH nem felel meg az SSM-rendelet 4. cikk (3) bekezdésének első albekezdésében említett jogi aktusoknak.
f)
az a tény, hogy a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet az EFSF-től vagy az ESM-től közvetett pénzügyi segítséget kért vagy kapott.
68. cikk
Az SSM-rendelet 6. cikke (5) bekezdésének b) pontja szerinti EKB határozat valamely INH kérésére történő előkészítésének eljárása
(1) Az EKB valamely INH kérésre értékeli, hogy a magas színvonalú felügyelet következetes alkalmazása biztosításának érdekében szükséges-e az SSM-rendelet szerinti közvetlen felügyelet gyakorlása valamely kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet vagy kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoport tekintetében.
(2) Az INH kérelmében: a) megnevezi azt a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetet vagy kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoportot, amelynek vonatkozásában az INH álláspontja szerint az EKB-nak a közvetlen felügyeletet át kellene vennie, és b) megadja, hogy a magas színvonalú felügyelet következetes alkalmazása biztosításának érdekében miért szükséges a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet vagy kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoport EKB általi közvetlen felügyelete.
(3) Az INH kéréséhez csatolni kell az érintett kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet vagy kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoport felügyeleti múltját és kockázati profilját feltüntető jelentést.
(4) Amennyiben az EKB nem ért egyet az INH kérésével, úgy konzultál az érintett INH-val annak végső értékelése előtt, hogy a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet vagy kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoport EKB általi felügyelete szükséges-e a magas színvonalú felügyelet következetes alkalmazása biztosításának érdekében.
(5) Ha az EKB úgy dönt, hogy a magas színvonalú felügyelet következetes alkalmazása biztosításának érdekében a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet vagy kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoport EKB általi közvetlen felügyelete szükséges, a 2. címnek megfelelő EKB határozatot fogad el.
69. cikk
Az SSM-rendelet 6. cikke (5) bekezdésének b) pontja szerinti EKB határozat EKB saját kezdeményezésére történő előkészítésének eljárása
(1) Az EKB kérheti valamely INH-tól, hogy adjon valamely kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet vagy kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoport felügyeleti múltját és kockázati profilját feltüntető jelentést. Az EKB megjelöli a határnapot, amikorra az említett jelentést be kell nyújtani hozzá.
(2) Az EKB konzultál az INH-val annak végső értékelése előtt, hogy a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet vagy kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoport EKB általi felügyelete szükséges-e a magas színvonalú felügyelet következetes alkalmazása biztosításának érdekében.
(3) Ha az EKB azt állapítja meg, hogy a magas színvonalú felügyelet következetes alkalmazásának biztosításának érdekében a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet vagy kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoport EKB általi közvetlen felügyelete szükséges, a 2. címnek megfelelő EKB határozatot fogad el.
9. CÍM
KÜLÖNLEGES KÖRÜLMÉNYEK, AMELYEK A JELENTŐS FELÜGYELT SZERVEZET KEVÉSBÉ JELENTŐSNEK TÖRTÉNŐ MINŐSÍTÉSÉT INDOKOLHATJÁK A JELENTŐSNEK TÖRTÉNŐ MINŐSÜLÉS SZEMPONTJAINAK VALÓ MEGFELELÉS ELLENÉRE
70. cikk
Különleges körülmények, amelyek nyomán a jelentős felügyelt szervezet kevésbé jelentősnek minősül
(1) Az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdésének második és ötödik albekezdésében említett különleges körülmények (a továbbiakban: különleges körülmények) olyan sajátos és tényleges körülmények esetén állnak fenn, amelyek alapján a felügyelt szervezet jelentőssé minősítése nem helyénvaló az SSM-rendelet célkitűzéseit és elveit és különösen a magas színvonalú felügyelet következetes alkalmazása biztosításának szükségességét figyelembe véve.
(2) A „különleges körülmények” kifejezést szűken kell értelmezni.
71. cikk
A különleges körülmények fennállásának értékelése
(1) Eseti alapon és konkrétan az érintett felügyelt szervezet vagy felügyelt csoport - de nem felügyelet szervezetek kategóriái - vonatkozásában kell meghatározni, hogy fennállnak-e olyan különleges körülmények, amelyek indokolják az egyébként jelentős felügyelt szervezet kevésbé jelentősnek minősítését.
(2) A 40. cikk megfelelően alkalmazandó.
(3) A 44-46. és a 48-49. cikket megfelelően alkalmazni kell. Az EKB a különleges körülmények fennállására vonatkozó következtetésre vezető okokat EKB határozatban adja meg.
72. cikk
Felülvizsgálat
(1) Az EKB az érintett INH-k támogatásával legalább évente egyszer felülvizsgálja, hogy a különleges körülmények továbbra is fennállnak-e azon felügyelt szervezet vagy felügyelt csoport tekintetében, amelyet a különleges körülmények miatt kevésbé jelentősnek minősítettek.
(2) Az érintett felügyelt szervezet megadja az EKB által az (1) bekezdésben említett felülvizsgálat elvégzése érdekében bekért összes információt és dokumentumot.
(3) Ha az EKB megítélése szerint a különleges körülmények többé nem állnak fenn, az érintett felügyelt szervezethez címzett EKB határozatot fogad el, amelyben meghatározza, hogy az jelentősnek minősül és különleges körülmények már nem állnak fenn.
(4) A IV. rész 2. címe megfelelően alkalmazandó.
V. RÉSZ
SZOKÁSOS ELJÁRÁSOK
1. CÍM
EGYÜTTMŰKÖDÉS A HITELINTÉZETI TEVÉKENYSÉG MEGKEZDÉSÉRE VONATKOZÓ ENGEDÉLY IRÁNTI KÉRELMEKKEL KAPCSOLATBAN
73. cikk
Az EKB értesítése a hitelintézeti tevékenység megkezdésére vonatkozó engedély iránti kérelemről
(1) Az az INH, amely a mechanizmusban részt vevő tagállamban létesítendő hitelintézet tevékenységének megkezdésére vonatkozó engedély iránti kérelmet kap, erről a kérelemről 15 munkanapon belül értesíti az EKB-t.
(2) Az INH értesíti az EKB-t arról a határidőről is, amelyen belül az irányadó nemzeti jogszabályoknak megfelelően a kérelemre vonatkozó határozatot meg kell hozni és a kérelmezőt arról értesíteni kell.
(3) Ha a kérelem hiányos, az INH - saját kezdeményezésére vagy az EKB kérésére - felkéri a kérelmezőt a szükséges további információk megadására. Az INH a további információk INH általi kézhezvételétől számított 15 munkanapon belül továbbítja azokat az EKB-nak.
74. cikk
A kérelmek INH általi értékelése
A kérelmet fogadó INH értékeli, hogy a kérelmező teljesíti-e az INH tagállamának irányadó nemzeti jogában megállapított engedélyezési feltételeket.
75. cikk
Az INH kérelmet elutasító határozatai
Az INH-k elutasítják azokat a kérelmeket, amelyek nem felelnek meg az irányadó nemzeti jogszabályokban megállapított engedélyezési feltételeknek és határozatuk egy példányát megküldik az EKB-nak.
76. cikk
Az INH hitelintézeti tevékenység megkezdésére vonatkozó engedélyre vonatkozó határozatának tervezete
(1) Ha az INH meggyőződött arról, hogy a kérelem teljesíti az irányadó nemzeti jogszabályokban megállapított engedélyezési feltételeket, elkészít egy határozattervezetet, amelyben javasolja az EKB-nak a hitelintézeti engedély megadását (a továbbiakban: „az engedélyező határozat tervezete”).
(2) Az INH biztosítja, hogy az EKB és a kérelmező az irányadó nemzeti jogszabályokban előírt leghosszabb értékelési időszak vége előtt legalább 20 munkanappal értesítést kapjon az engedélyező határozat tervezetéről.
(3) Az INH javasolhatja, hogy az engedélyező határozat tervezetéhez csatoljanak ajánlásokat, feltételeket és/vagy korlátozásokat a nemzeti vagy uniós jogszabályokkal összhangban. Ilyen esetekben az INH feladata a feltételek és/vagy korlátozások betartásának ellenőrzése.
77. cikk
A kérelmek EKB általi értékelése és a kérelmezők meghallgatása
(1) Az EKB az irányadó uniós jogszabályokban megállapított engedélyezési feltételek alapján értékeli a kérelmet. Ha álláspontja szerint ezek a feltételek nem teljesülnek, az EKB lehetőséget ad a kérelmezőnek az értékelés szempontjából jelentős tényekről és kifogásokról írásbeli észrevételek megtételére a 31. cikknek megfelelően.
(2) Ha találkozó szükséges vagy kellően indokolt egyéb esetekben az EKB az SSM-rendelet 14. cikkének (3) bekezdésével összhangban meghosszabbíthatja a kérelemről való döntésre rendelkezésre álló leghosszabb időtartamot. A meghosszabbításról e rendelet 35. cikkének megfelelően értesíteni kell a kérelmezőt.
78. cikk
Az EKB határozatai a kérelmekről
(1) Az EKB tíz munkanapon belül határozatot hoz az INH-tól kézhez vett engedélyező határozat tervezetéről, kivéve, ha a 77. cikk (2) bekezdésének megfelelően a leghosszabb időtartam meghosszabbításáról határozatot hozott. Támogathatja az engedélyező határozat tervezetét és ezzel egyetért az engedélyezéssel, vagy pedig tiltakozhat az engedélyező határozat tervezete ellen.
(2) Az EKB határozatát a kérelem, az engedélyező határozat tervezete és a kérelmező által a 77. cikknek megfelelően benyújtott észrevételek általa történő értékelésére alapozza.
(3) Amennyiben az EKB nem hoz határozatot az (1) bekezdésben hivatkozott határidőn belül, az INH-által előkészített engedélyezési határozat tervezetét elfogadottnak kell tekinteni.
(4) Az EKB engedélyező határozatot fogad el, ha a kérelmező megfelel az irányadó uniós jogszabályoknak és a kérelmező székhelye szerinti tagállam nemzeti jogszabályainak megfelelően az összes engedélyezési feltételnek.
(5) Az engedélyező határozat kiterjed a kérelmező irányadó nemzeti jogszabályokban előírt hitelintézeti tevékenységeire, azon további engedélyezési követelmények sérelme nélkül, amelyek az irányadó nemzeti jogszabályok értelmében fennállnak az ügyfelektől betétek és más visszafizetendő pénzalapok elfogadása és saját kockázatra hitelek nyújtása tevékenységtől különböző tevékenységek vonatkozásában.
79. cikk
Az engedély érvényvesztésére vonatkozó eljárás
Az engedély a 2013/36/EU irányelv 18. cikkének a) pontjában említett helyzetekben érvényét veszti, amennyiben az irányadó nemzeti jogszabályok ezt előírják. Az INH értesíti az EKB-t az olyan egyedi estekről, amelyekben az engedély érvényét veszti, majd az EKB az engedély érvényvesztését a vonatkozó nemzeti joggal összhangban közzéteszi, az érintett INH valamint a felügyelt szervezet erre vonatkozó tájékoztatását követően.
2. CÍM
EGYÜTTMŰKÖDÉS AZ ENGEDÉLYEK VISSZAVONÁSÁVAL KAPCSOLATBAN
80. cikk
Az INH javaslata valamely engedély visszavonására
(1) Ha az érintett INH úgy ítéli meg, hogy valamely hitelintézet engedélyét az irányadó uniós vagy nemzeti jogszabályoknak megfelelően teljes egészében vagy részben vissza kell vonni, ideértve a hitelintézet kérelmére történő visszavonást, az EKB-hoz határozattervezetet nyújt be, amelyben javasolja az engedély visszavonását (a továbbiakban: a visszavonásról szóló határozat tervezete), az alátámasztó dokumentumok kíséretében.
(2) Az INH koordinációt végez a hitelintézetek szanálására hatáskörrel rendelkező nemzeti hatósággal (a továbbiakban: a nemzeti szanálási hatóság) minden olyan visszavonásról szóló határozat-tervezet tekintetében, amely a nemzeti szanálási hatóság számára jelentős.
81. cikk
A visszavonásról szóló határozat tervezetének EKB általi értékelése
(1) Az EKB indokolatlan késedelem nélkül értékeli a visszavonásról szóló határozat tervezetét. Figyelembe veszi különösen az INH által beterjesztett sürgősségi indokokat.
(2) A meghallgatáshoz való jog a 31. cikkben előírtak szerint érvényesül.
82. cikk
Értékelés az EKB saját kezdeményezésére és konzultáció az INH-kkal
(1) Ha az EKB olyan körülményekről értesül, amelyek indokolhatják az engedély visszavonását, saját kezdeményezésére értékeli, hogy az engedélyt az irányadó uniós jogszabályoknak megfelelően vissza kell-e vonni.
(2) Az EKB bármikor konzultálhat az érintett INH-kkal. Ha az EKB valamely engedélyt vissza kíván vonni, a határozat tervezett meghozatala előtt legalább 25 munkanappal konzultál azon tagállam INH-jával, amelyben a hitelintézet székhelye van. Megfelelően indokolt sürgős esetekben a konzultáció határideje öt munkanapra csökkenthető.
(3) Ha az EKB vissza kíván vonni egy engedélyt, értesíti az érintett INH-kat a hitelintézet észrevételeiről. A hitelintézet a 31. cikkben előírt meghallgatáshoz való joga érvényesül.
(4) Az EKB koordinációt végez a nemzeti szanálási hatósággal az engedélynek az SSM-rendelet 14. cikkének (5) bekezdésében foglaltakkal összhangban történő visszavonására vonatkozó javaslatról. Az EKB a nemzeti szanálási hatósággal való kapcsolatfelvételt követően haladéktalanul értesíti az INH-t.
83. cikk
Az EKB határozata az engedély visszavonásáról
(1) Az EKB indokolatlan meghozza az engedély visszavonásáról szóló határozatot. Ennek során elfogadhatja vagy elutasíthatja a visszavonásról szóló határozat tervezetét.
(2) Az EKB határozatának meghozatalakor figyelembe veszi az összes alábbi tényezőt: a) a visszavonást indokoló körülményekre végzett értékelés; b) adott esetben az INH visszavonásról szóló határozatának tervezete; c) konzultáció az érintett INH-val, és amennyiben az INH nem a nemzeti szanálási hatóság, a nemzeti szanálási hatósággal (az INH-val együtt: nemzeti hatóságok); d) a hitelintézet 81. cikk (2) bekezdése és 82. cikk (3) bekezdése szerint benyújtott észrevételei.
(3) Az EKB a 84. cikkben ismertetett esetekben elkészíti a teljes határozattervezetet is, ha az érintett nemzeti szanálási hatóság nem tiltakozik az engedély visszavonása ellen vagy az EKB azt állapítja meg, hogy a pénzügyi stabilitás fenntartásához szükséges megfelelő intézkedéseket a nemzeti hatóságok nem hajtották végre.
84. cikk
Eljárás a nemzeti hatóságok által meghozandó potenciális szanálási intézkedések esetében
(1) Ha a nemzeti szanálási hatóság értesítést küld az EKB engedély visszavonására vonatkozó szándéka elleni kifogásáról, az EKB és a nemzeti szanálási hatóság megállapodik azon időtartamról, amely alatt az EKB tartózkodik az engedély visszavonása ügyében a további lépésektől. Az EKB a nemzeti szanálási hatósággal való kapcsolatfelvétel kezdeményezését követően haladéktalanul értesíti az INH-t e megállapodás megkötése érdekében.
(2) Az egyeztetett határidő lejárata után az EKB értékeli, hogy kíván-e további lépéseket tenni az engedély visszavonása ügyében vagy az előrelépésre figyelemmel meg kívánja-e hosszabbítani az SSM-rendelet 14. cikkének (6) bekezdésének megfelelően egyeztetett határidőt. Az EKB egyaránt konzultál az érintett INH-val és a nemzeti szanálási hatósággal, amennyiben ez eltér az INH-tól. Az INH tájékoztatja az EKB-t az e hatóságok által megtett intézkedésekről, és a visszavonás következményeire vonatkozó értékeléséről.
(3) A 83. cikket kell alkalmazni, ha az érintett nemzeti szanálási hatóság nem tiltakozik az engedély visszavonása ellen vagy az EKB azt állapítja meg, hogy a pénzügyi stabilitás fenntartásához szükséges megfelelő intézkedéseket a nemzeti hatóságok nem hajtották végre.
3. CÍM
EGYÜTTMŰKÖDÉS BEFOLYÁSOLÓ RÉSZESEDÉS MEGSZERZÉSÉVEL KAPCSOLATBAN
85. cikk
Az INH-k értesítése befolyásoló részesedés megszerzéséről
(1) Az az INH, amely a mechanizmusban részt vevő tagállamban székhellyel rendelkező hitelintézet befolyásoló részesedése megszerzése szándékára vonatkozó bejelentést kap, erről a bejelentésről annak kézhezvételétől számított tizenöt munkanapon belül a 2013/36/EU irányelv 22. cikkének (2) bekezdésében foglaltakkal összhangban értesíti az EKB-t.
(2) Az INH értesíti az EKB-t, amennyiben további információk bekérése miatt fel kell függesztenie az értékelési időszakot. AZ INH minden ilyen további információt annak az INH által történő kézhezvételét követő 5 munkanapon belül megküldi az EKB-nak.
(3) Az INH értesíti az EKB-t arról a dátumról is, amikorra az irányadó nemzeti jogszabályoknak megfelelően a befolyásoló részesedés megszerzése elleni tiltakozásról vagy annak mellőzéséről a határozatot meg kell hozni és a kérelmezőt arról értesíteni kell.
86. cikk
Potenciális részesedésszerzés értékelése
(1) Az az INH értékeli, hogy a potenciális részesedésszerzés megfelel-e az irányadó uniós és nemzeti jogban megállapított összes feltételnek, amelyhez a hitelintézetben történő befolyásoló részesedés megszerzésének szándékát bejelentették. Ezen értékelést követően az INH határozattervezetet készít az EKB számára a részesedésszerzés elleni tiltakozás vagy annak mellőzése tekintetében.
(2) Az INH legkésőbb az irányadó uniós jogszabályban meghatározott értékelési határidő lejárata előtt 15 munkanappal benyújtja az EKB-nak az arra vonatkozó határozattervezetet, hogy a részesedésszerzés ellen tiltakozzon-e vagy sem.
87. cikk
Az EKB határozata a részesedésszerzésről
Az EKB a részesedésszerzés elleni tiltakozás kérdésében a javasolt részesedésszerzés általa végzett értékelése és az INH határozattervezete alapján dönt. A meghallgatáshoz való jog a 31. cikkben előírtak szerint érvényesül.
4. CÍM
ÉRTESÍTÉS A SZOKÁSOS ELJÁRÁSOKBAN HOZOTT HATÁROZATOKRÓL
88. cikk
Eljárások a határozatokról való értesítésre
(1) Az EKB a 35. cikknek megfelelően késedelem nélkül értesíti a feleket a következő határozatokról:
a)
a hitelintézeti engedély visszavonásáról szóló EKB-határozat;
b)
befolyásoló részesedés hitelintézetben való megszerzéséről szóló EKB-határozat.
(2) Az EKB késedelem nélkül értesíti az érintett INH-t a következő határozatokról:
a)
a hitelintézeti engedély iránti kérelemről szóló EKB-határozat;
b)
a hitelintézeti engedély visszavonásáról szóló EKB-határozat;
c)
befolyásoló részesedés hitelintézetben való megszerzéséről szóló EKB-határozat.
(3) Az INH az engedély kérelmezőjét értesíti a következő határozatokról:
a)
az engedélyezési határozat tervezete;
b)
az INH engedélykérelmet elutasító határozata, amennyiben a kérelmező nem teljesíti az engedélyezés irányadó nemzeti jogszabályokban meghatározott feltételeit;
c)
az EKB határozata az a) pontban említett határozattervezetek elleni tiltakozásról;
d)
az EKB engedélyező határozata.
(4) Az INH értesíti az érintett nemzeti szanálási hatóságot az EKB hitelintézeti engedély visszavonásáról szóló határozatáról.
(5) Az EKB minden, a hitelintézeti engedély megadásáról szóló, vagy az engedélyt visszavonó határozatáról, továbbá az engedély érvényvesztéséről értesíti az Európai Bankhatóságot (EBH). Ennek során az EKB meghatározza az engedélyt visszavonó döntse alapjául szolgáló, vagy az érvényvesztést alátámasztó indokokat.
VI. RÉSZ
A JELENTŐS FELÜGYELT SZERVEZETEK FELÜGYELETÉRE VONATKOZÓ ELJÁRÁSOK
1. CÍM
A JELENTŐS FELÜGYELT SZERVEZETEK FELÜGYELETE ÉS TÁMOGATÁS AZ INH-K RÉSZÉRŐL
89. cikk
A jelentős felügyelt szervezetek felügyelete
Az EKB a II. részben - a különösen a közös felügyeleti csoportok feladatai és összetétele tekintetében - meghatározott eljárásoknak megfelelően látja el a jelentős felügyelt szervezetek felügyeletét.
90. cikk
Az INH-k szerepköre az EKB támogatásában
(1) Valamely INH az EKB-nak feladatai ellátásában az SSM-rendeletben és ebben a rendeletben meghatározott feltételek mellett nyújt támogatást, és ellátja különösen az összes következő tevékenységet:
a)
határozattervezeteket nyújt be az EKB-hoz a mechanizmusban részt vevő tagállamában székhellyel rendelkező jelentős felügyelt szervezetek tekintetében a 91. cikknek megfelelően;
b)
támogatja az EKB-t az SSM-rendelettel az EKB-ra ruházott feladatok ellátásához kapcsolódó jogi aktusok előkészítése és végrehajtása, ideértve az ellenőrzési tevékenységekben és a jelentős felügyelt szervezet helyzete napi értékelésében történő támogatást;
c)
támogatja az EKB-t határozatainak végrehajtásában, szükség szerint felhasználva az SSM-rendelet 9. cikke (1) bekezdésének harmadik albekezdésében és 11. cikke (2) bekezdésében említett hatásköröket.
(2) Az INH az EKB-nak nyújtott támogatás során követi az EKB jelentős felügyelt szervezetekkel kapcsolatos utasításait.
91. cikk
Az INH-k által az EKB általi megfontolásra elkészítendő határozattervezetek
(1) Az EKB az SSM-rendelet 6. cikkének (3) bekezdésével és 6. cikke (7) bekezdésének b) pontjával összhangban felkérhet valamely INH-t, hogy készítsen elő az SSM-rendelet 4. cikkében említett feladatok gyakorlásával kapcsolatos valamely határozattervezetet az általa történő megfontolásra.
A felkérésben meg kell adni a határozattervezet EKB-nak történő megküldése határidejét.
(2) Valamely INH saját kezdeményezésére is benyújthat - a közös felügyeleti csoporton keresztül - valamely jelentős felügyelt szervezetre vonatkozó határozattervezetet az EKB-hoz megfontolásra.
92. cikk
Információcsere
Az EKB és az INH-k indokolatlan késedelem nélkül információt cserélhetnek jelentős felügyelt szervezetekkel kapcsolatban, amennyiben nyomós jelek utalnak arra, hogy a jelentős felügyelt szervezetektől már nem lehet számítani arra, hogy eleget tesznek a hitelezőikkel szemben fennálló kötelezettségeiknek és különösen nem képes tovább szavatolni a betétesei által rábízott eszközök biztonságát, vagy amennyiben nyomós jelei vannak olyan körülmények felmerülésének, amelyek arra a megállapításra vezethetnek, hogy képtelen a betétek visszafizetésére a 94/19/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (15) 1. cikke (3) bekezdésének i. pontjában említettek szerint. Az EKB és az INH közötti információváltásra az ilyen megállapításra vonatkozó határozat meghozatala előtt kell sort keríteni.
2. CÍM
A HITELINTÉZETEK VEZETÉSÉÉRT FELELŐS SZEMÉLYEKRE VONATKOZÓ SZAKMAI ALKALMASSÁGI ÉS ÜZLETI MEGBÍZHATÓSÁGI KÖVETELMÉNYEK TELJESÍTÉSE
93. cikk
A felügyelt szervezetek vezetésében részt vevő vezető testületi tagok alkalmasságának értékelése
(1) Annak biztosítására, hogy az intézményekben megbízható irányítási rendszerek működjenek, és az irányadó uniós és nemzeti jogszabályok, valamint az V. rész sérelme nélkül a jelentős felügyelt szervezetek értesítik az érintett INH-t a 2013/36/EU irányelv 3. cikke (1) bekezdésének 7. pontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében vett vezető testületeik tagjainak (a továbbiakban: a vezetők) vezetői és felügyeleti funkcióiban bekövetkezett minden változásról, ideértve a vezetők hivatali idejének megújítását. Az érintett INH indokolatlan késedelem nélkül értesíti az EKB-t minden ilyen változásról, tájékoztatva arról a határidőről, amelyen belül az irányadó nemzeti jogszabályoknak megfelelően a határozatot meg kell hozni és azt közölni kell.
(2) A jelentős felügyelt szervezetek vezetői alkalmasságának értékeléséhez az EKB rendelkezik az illetékes hatóságokat az irányadó uniós és nemzeti jogszabályok alapján megillető hatáskörökkel.
94. cikk
A vezetők alkalmasságának folyamatos felülvizsgálata
(1) A jelentős felügyelt szervezetek értesítik az érintett INH-t minden olyan új tényről, amely befolyásolhatja az alkalmasság kezdeti értékelését, illetve minden olyan egyéb ügyről, amely befolyásolhatja a vezető alkalmasságát, az ilyen tények vagy ügyek felügyelt szervezet vagy érintett vezető tudomására jutását követően indokolatlan késedelem nélkül. Az érintett INH indokolatlan késedelem nélkül értesíti az EKB-t minden ilyen új tényről vagy ügyről.
(2) Az EKB új értékelési eljárást kezdeményezhet az (1) bekezdésben említett új tények vagy ügyek alapján vagy ha az EKB olyan új tényről szerez tudomást, amely befolyásolhatja az érintett vezető kezdeti értékelését, vagy olyan más ügyről, amely befolyásolhatja a vezető alkalmasságát. Az EKB ezt követően az irányadó uniós és nemzeti jogszabályoknak megfelelően dönt a helyénvaló intézkedésről, és erről indokolatlan késedelem nélkül értesíti az érintett INH-t.
3. CÍM
A JELENTŐS FELÜGYELT SZERVEZETEK ÁLTAL ALKALMAZANDÓ EGYÉB ELJÁRÁSOK
95. cikk
A jelentős felügyelt szervezetek kérései, bejelentései vagy kérelmei
(1) A jelentős felügyelt szervezet - különösen az V. részben előírt különleges eljárások és annak az INH-val történő szokásos kapcsolattartásának sérelme nélkül - az EKB-hoz intézik az EKB-ra ruházott feladatok gyakorlásával kapcsolatos valamennyi kérésüket, bejelentésüket vagy kérelmüket.
(2) Az EKB minden ilyen kérését, bejelentést vagy kérelmet az érintett INH rendelkezésére bocsát, és felkérheti az INH-t a határozattervezet 91. cikkel összhangban történő elkészítésére.
(3) A kezdeti kérésre, bejelentésre vagy kérelemre megadott engedélyhez viszonyított jelentős változások esetében a jelentős felügyelt szervezetnek új kérést, bejelentést, kérelmet kell intéznie az EKB-hoz az (1) bekezdésben említett eljárásnak megfelelően.
VII. RÉSZ
A KEVÉSBÉ JELENTŐSNEK MINŐSÜLŐ FELÜGYELT SZERVEZETEK FELÜGYELETÉRE VONATKOZÓ ELJÁRÁSOK
1. CÍM
AZ INH RÉSZÉRŐL AZ INH LÉNYEGES FELÜGYELETI ELJÁRÁSAINAK ÉS LÉNYEGES FELÜGYELETI HATÁROZATTERVEZETEINEK AZ EKB-HOZ TÖRTÉNŐ BEJELENTÉSE
96. cikk
A kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet pénzügyi helyzetének megromlása
Az INH - a 62. cikk alkalmazásának sérelme nélkül - tájékoztatja az EKB-t, amennyiben valamely kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet pénzügyi helyzete gyorsan és jelentősen romlik, különösen ha ez a romlás az ESM-től származó közvetlen vagy közvetett pénzügyi támogatás kérésére vezethet.
97. cikk
Az INH részéről az INH lényeges felügyeleti eljárásainak az EKB-hoz történő bejelentése
(1) Annak érdekében, hogy az EKB képes legyen a rendszer működése feletti, az SSM-rendelet 6. cikke (5) bekezdésének c) pontjában megállapított felülvigyázói hatásköreinek gyakorlására az INH-k tájékoztatást nyújtanak az EKB-nak a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetre vonatkozó lényeges INH felügyeleti eljárásokkal kapcsolatban. Az EKB meghatározza az általános kritériumokat - különösen az érintett kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet kockázati helyzetének és a belföldi pénzügyi rendszerre potenciálisan gyakorolt hatásának figyelembevételét - annak meghatározásához, hogy mely kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetek tekintetében mely információkat kell bejelenteni. Az INH-knak a tájékoztatást az eljárás megindítása előtt vagy megfelelően indokolt sürgős esetekben azzal egyidejűleg kell megadni.
(2) Az (1) bekezdésben említett lényeges INH felügyeleti határozatok körébe az alábbiak tartoznak:
a)
a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet vezető testülete tagjainak elmozdítása és rendkívüli ügyvezetők kinevezése a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet irányításának átvételére; és
b)
a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetre jelentős hatást gyakorló eljárások.
(3) Az EKB által az ebben a cikkben foglaltakkal összhangban meghatározott tájékoztatási követelményeken túlmenően az EKB bármikor tájékoztatást kérhet az INH-któl az általuk a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetek vonatkozásában fennálló feladataik teljesítéséről.
(4) Az EKB által az ebben a cikkben meghatározott tájékoztatási követelményen túlmenően az INH-k saját kezdeményezésükre bejelenthetnek az EKB-nak bármely más olyan INH felügyeleti eljárást, amely:
a)
megítélésük szerint lényeges; vagy
b)
kedvezőtlenül érintheti az SSM jó hírnevét.
(5) Ha az EKB valamely INH-t felkéri valamely lényeges INH felügyeleti eljárás konkrét aspektusainak további értékelésére, e felkérésben meg kell határozni az érintett aspektusokat. Az értelemszerűen az EKB, illetve az INH biztosítja, hogy a másik félnek elegendő idő álljon rendelkezésére az eljárás és az SSM egésze eredményes működésének lehetővé tételéhez.
98. cikk
Az INH részéről az INH lényeges felügyeleti határozattervezeteinek az EKB-hoz történő bejelentése
(1) Annak érdekében, hogy az EKB képes legyen a rendszer működése feletti, az SSM-rendelet 6. cikke (5) bekezdésének c) pontjában megállapított felülvigyázói hatásköreinek gyakorlására, az INH-k megküldik az EKB-nak a (2) és (3) bekezdésben megállapított kritériumoknak megfelelő felügyeleti határozatok tervezetét, amennyiben a határozattervezet olyan kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezeteket érint, amelyek tekintetében - az EKB által kockázati helyzetük és a belföldi pénzügyi rendszerre potenciálisan gyakorolt hatásuk vonatkozásában meghatározott általános kritériumok alapján - az információkat számára be kell jelenteni.
(2) Az (1) bekezdésnek megfelelően a felügyeleti határozatok tervezetét azt megelőzően kell az EKB-nak megküldeni, hogy azt a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetnek megküldenék, ha az ilyen határozatok:
a)
a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet vezető testülete tagjainak elmozdításával és rendkívüli ügyvezetők kinevezésével kapcsolatosak; vagy
b)
a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetre jelentős hatást gyakorolnak.
(3) Az (1) és (2) bekezdésnek megfelelően meghatározott tájékoztatási követelményen túlmenően az INH-k megküldenek az EKB-nak minden más olyan felügyeleti határozattervezetet, amely(ről):
a)
az EKB álláspontját kérik; vagy
b)
kedvezőtlenül érintheti az SSM jó hírnevét.
(4) Az INH-k a határozat elfogadásának tervezett napja előtt legalább 10 nappal megküldik az EKB-nak az (1), (2) és (3) bekezdésben megállapított kritériumoknak megfelelő és ennélfogva lényeges felügyeleti határozattervezetnek minősülő határozattervezeteket. Az EKB a határozattervezetről a határozat elfogadásának tervezett időpontja előtt ésszerű idővel fejti ki álláspontját. Sürgősség esetén az (1), (2) és (3) bekezdésben foglalt követelményeknek megfelelő határozattervezetnek az EKB részére történő megküldésére az érintett INH ésszerű álló határidőt állapít meg.
2. CÍM
AZ INH-K UTÓLAGOS ADATSZOLGÁLTATÁSA AZ EKB-NAK A KEVÉSBÉ JELENTŐSNEK MINŐSÜLŐ FELÜGYELT SZERVEZETEKRŐL
99. cikk
Az INH-k általános kötelezettsége az EKB-nak történő adatszolgáltatásra
(1) Annak érdekében, hogy az EKB képes legyen a rendszer működése feletti, az SSM-rendelet 6. cikke (5) bekezdésének c) pontjában megállapított felülvigyázói hatásköreinek gyakorlására, és az 1. fejezet sérelme nélkül az EKB előírhatja az INH-knak az EKB-nak történő rendszeres adatszolgáltatást a meghozott intézkedésekről és az SSM-rendelet 6. cikkének (6) bekezdésével összhangban ellátandó feladatok teljesítéséről. Az EKB évente tájékoztatja az INH-kat a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetek kategóriáiról és a szükséges információk jellegéről.
(2) Az (1) bekezdésnek megfelelően megállapított követelmények nem érintik az EKB azon jogát, hogy igénybe vegye az SSM-rendelet 10-13. cikkében említett hatásköröket a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetek vonatkozásában.
100. cikk
Az INH-k által az EKB-nak benyújtandó adatszolgáltatás gyakorisága és hatóköre
Az INH-k éves jelentést nyújtanak be a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetekről, a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoportokról vagy az EKB követelményeinek megfelelően a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetek kategóriáiról.
VIII. RÉSZ
AZ EKB, AZ INH-K ÉS A KNH-K KÖZÖTTI, A MAKROPRUDENCIÁLIS FELADATOK ÉS ESZKÖZÖK VONATKOZÁSÁBAN TÖRTÉNŐ EGYÜTTMŰKÖDÉS
1. CÍM
A MAKROPUDENCIÁLIS ESZKÖZÖK FOGALMÁNAK MEGHATÁROZÁSA
101. cikk
Általános rendelkezések
(1) E rész alkalmazásában makroprudenciális eszköz a következő eszközök bármelyike:
a)
a 2013/36/EU irányelv 130-142. cikkének értelmében vett tőkepufferek;
b)
a belföldön engedélyezett hitelintézetekre, vagy e hitelintézetek részhalmazára vonatkozó, az 575/2013/EU rendelet 458. cikke szerinti intézkedések;
c)
a KNK-k vagy INH-k által elfogadandó, az rendszerkockázatok vagy prudenciális kockázatok kezelését célzó minden más olyan intézkedés, amelyről az 575/2013/EU rendeletben és a 2013/36/EU irányelvben fogalt eljárások rendelkeznek, illetve amelyek azok hatálya alá tartoznak, a vonatkozó uniós jog által kifejezetten meghatározott esetekben.
(2) Az SSM-rendelet 5. cikkének (1) és (2) bekezdésében előírt makroprudenciális eljárások nem minősülnek az e rendelet értelmében vett EKB vagy INH felügyeleti eljárásnak, az egyedi felügyelt szervezetekhez intézett határozatokkal kapcsolatban az SSM-rendelet 22. cikkének sérelme nélkül.
102. cikk
A makroprudenciális eszközök EKB általi alkalmazása
Az EKB a 101. cikkben említett makroprudenciális eszközöket e rendeletnek és az SSM-rendelet 5. cikke (2) bekezdésének és 9. cikke (2) bekezdésének megfelelően - és amennyiben valamely makroprudenciális eszközt irányelv ír elő, az irányelv nemzeti jogban történő végrehajtásától függően - alkalmazza. Ha valamely KNH nem határoz meg pufferrátát, ez nem zárja ki, hogy az EKB pufferkövetelményt határozzon meg e rendeletnek és az SSM-rendelet 5. cikke (2) bekezdésének megfelelően.
2. CÍM
ELJÁRÁSI RENDELKEZÉSEK A MAKROPRUDENCIÁLIS ESZKÖZÖK HASZNÁLATÁRA
103. cikk
A makroprudenciális eszközökért felelős INH-k és KNH-k jegyzéke
Az EKB a mechanizmusban részt vevő tagállamok INH-itól és KNH-itól összegyűjti a 101. cikkben említett makroprudenciális feladatokra kijelölt hatóságok kilétére, valamint az e hatóságok által felhasználható makroprudenciális eszközökre vonatkozó információkat.
104. cikk
Információcsere és együttműködés a makroprudenciális eszközök valamely INH vagy KNH általi használata vonatkozásában
(1) Az SSM-rendelet 5. cikkének (1) bekezdésével összhangban az érintett INH vagy KNH - amikor ilyen eszközöket kíván alkalmazni - e szándékáról a határozat meghozatala előtt tíz munkanappal értesíti az EKB-t. Ennek ellenére, ha az INH vagy a KNH makroprudenciális eszközt kíván használni, a lehető legkorábban tájékoztatja az EKB-t arról, hogy a pénzügyi rendszer tekintetében makroprudenciális vagy rendszerkockázatot azonosított, és adott esetben a tervezett eszköz részleteiről is. Ennek a tájékoztatásnak a lehetőség szerint tartalmaznia kell a tervezett intézkedés sajátosságait, ideértve az alkalmazás tervezett dátumát is.
(2) Az INH vagy KNH e szándékbejelentést az EKB-nak teszi meg.
(3) Ha az EKB tiltakozik az INH vagy KNH tervezett intézkedése ellen, az EKB-nak ezt a szándék bejelentését követő öt munkanapon belül meg kell indokolnia. E tiltakozást írásban kell megtenni és annak tartalmaznia kell a tiltakozás indokait is. Az INH-nak vagy KNH-nak megfelelően mérlegelnie kell az EKB indokait, mielőtt adott esetben további lépéseket tenne a döntés ügyében.
105. cikk
Információcsere és együttműködés a makroprudenciális eszközök EKB általi használata vonatkozásában
(1) Ha az SSM-rendelet 5. cikkének (2) bekezdésével összhangban, amikor az EKB - saját kezdeményezésére vagy valamely INH vagy KNH javaslatára - magasabb tőkepuffer-követelményeket vagy a rendszerkockázatok kezelését szolgáló szigorúbb intézkedéseket kíván alkalmazni, szorosan együttműködik az érintett tagállamok KNH-ival, és ezt a szándékát a határozathozatal előtt tíz munkanappal bejelenti az KNH-nak vagy INH-nak. Ennek ellenére, ha az EKB a magasabb tőkepuffer-követelményeket vagy a rendszerkockázatok kezelését szolgáló szigorúbb intézkedéseket olyan hitelintézetek szintjén kívánja alkalmazni, amelyekre az uniós jogszabályokban meghatározott esetekben a 575/2013/EU rendeletben és a 2013/36/EU irányelvben meghatározott eljárások vonatkoznak, a lehető legkorábban tájékoztatja az INH-t vagy KNH-t a pénzügyi rendszer tekintetében makroprudenciális vagy rendszerkockázatot azonosításáról, és lehetőség szerint a tervezett eszköz részleteiről is. Ennek a tájékoztatásnak lehetőség szerint tartalmaznia kell a tervezett intézkedés sajátosságait, ideértve az alkalmazás tervezett dátumát is.
(2) Ha az érintett INH-k vagy KNH-k bármelyike tiltakozik az EKB tervezett intézkedése ellen, ezt az EKB szándékáról küldött értesítés kézhezvételét követő öt munkanapon belül az EKB számára meg kell indokolnia. E tiltakozást írásban kell megtenni és annak tartalmaznia kell a tiltakozás indokait is. Az EKB megfelelően mérlegeli ezeket az indokokat, mielőtt adott esetben ténylegesen döntést hozna.
IX. RÉSZ
A SZOROS EGYÜTTMŰKÖDÉSRE VONATKOZÓ ELJÁRÁSOK
1. CÍM
ÁLTALÁNOS ELVEK ÉS KÖZÖS RENDELKEZÉSEK
106. cikk
A szoros együttműködés létesítési eljárása
Az EKB értékeli a nem euroövezeti tagállamoktól az EKB/2014/5 határozatban (16) meghatározott eljárás szerinti szoros együttműködés létrehozására érkező kérelmeket.
107. cikk
A szoros együttműködés létrejöttekor irányadó elvek
(1) Attól a naptól kezdődően, amikortól az SSM-rendelet 7. cikkének (2) bekezdése szerinti, az EKB és valamely nem euroövezeti tagállam INH-ja között szoros együttműködést létesítő EKB-határozatot alkalmazni kell, és e szoros együttműködés megszűnéséig az EKB látja el az SSM-rendelet 4. cikkének (1) és (2) bekezdésében, valamint 5. cikkében említett feladatokat a szoros együttműködésben részt vevő érintett tagállamban székhellyel rendelkező felügyelt szervezetekkel és csoportokkal kapcsolatban, az SSM-rendelet 6. cikkének megfelelően.
(2) Ha az SSM-rendelet 7. cikkének (2) bekezdése szerinti szoros együttműködés létrejött, az EKB és a szorosan együttműködő INH - a szoros együttműködésben részt vevő tagállamban székhellyel rendelkező jelentős felügyelt szervezetek és csoportok, illetve kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetek és csoportok tekintetében - hasonló helyzetben lesznek, mint az euroövezeti tagállamokban székhellyel rendelkező jelentős felügyelt szervezetek és csoportok, illetve kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetek és csoportok esetében, figyelembe véve azt, hogy az EKB-nak nincsenek közvetlen hatályú hatáskörei a szoros együttműködésben részt vevő tagállamban székhellyel rendelkező jelentős felügyelt szervezetek és csoportok, illetve kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetek és csoportok felett.
(3) Az EKB az SSM-rendelet 6. cikkének megfelelően utasításokat adhat a szorosan együttműködő INH-nak a jelentős felügyelt szervezetek és csoportok vonatkozásában, és csak általános utasításokat a kevésbé jelentősnek minősülő szervezetek és csoportok vonatkozásában.
(4) A szoros együttműködés azon a napon ér véget, amelyen a szoros együttműködésben részt vevő tagállam vonatkozásában az EUMSZ 139. cikke szerinti eltérés a 140. cikk (2) bekezdése szerint megszűnik, és akkor e rész rendelkezéseinek alkalmazhatósága megszűnik.
108. cikk
A szoros együttműködéssel kapcsolatos felügyelethez kapcsolódó jogi eszközök
(1) Az SSM-rendelet 4. cikkének (1) és (2) bekezdésében, valamint 5. cikkében említett feladatok tekintetében az EKB utasításokat adhat, elvárásokat fogalmazhat meg vagy iránymutatásokat adhat ki.
(2) Ha az EKB úgy véli, hogy a szorosan együttműködő INH-nak valamely felügyelt szervezet vagy csoport vonatkozásában el kellene fogadnia az SSM-rendelet 4. cikkének (1) és (2) bekezdésében említett feladatokhoz kapcsolódó valamely intézkedést, az adott INH-hoz:
a)
a jelentős felügyelt szervezet vagy jelentős felügyelt csoport vonatkozásában általános vagy konkrét utasítást, kérést vagy iránymutatást intéz, amelyben előírja a szoros együttműködésben részt vevő adott jelentős felügyelt szervezet vagy jelentős felügyelt csoport vonatkozásában felügyeleti határozat meghozatalát, vagy
b)
a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet vagy kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoport vonatkozásában általános utasítást vagy iránymutatást intéz.
(3) Ha az EKB úgy véli, hogy a szorosan együttműködő INH-nak vagy KNH-nak valamely felügyelt szervezet vagy csoport vonatkozásában el kellene fogadnia az SSM-rendelet 5. cikkében említett feladatokhoz kapcsolódó valamely intézkedést, az adott INH-hoz vagy KNH-hoz általános vagy konkrét utasítást, kérést vagy iránymutatást intézhet, amelyben előírja magasabb tőkepuffer-követelmények vagy a rendszerkockázatok, illetve a makroprudenciális kockázatok kezelését szolgáló szigorúbb intézkedések alkalmazását.
(4) Az EKB az utasításban, kérésben vagy iránymutatásban megjelöli az intézkedés szorosan együttműködő INH általi elfogadásának határidejét, amely nem lehet 48 óránál rövidebb, kivéve, ha helyrehozhatatlan károk elkerülése érdekében elengedhetetlen az intézkedés gyorsabb elfogadása. A határidő meghatározásakor az EKB figyelembe veszi azon közigazgatási és eljárási jogszabályokat, amelyeknek a szorosan együttműködő érintett INH-nak be kell tartania.
(5) A szorosan együttműködő INH minden szükséges intézkedést megtesz az EKB utasításainak, kéréseinek vagy iránymutatásainak teljesítésére, és indokolatlan késedelem nélkül tájékoztatja az EKB-t a meghozott intézkedésekről.
2. CÍM
SZOROS EGYÜTTMŰKÖDÉS A III., IV., V., X. ÉS XI. RÉSZ VONATKOZÁSÁBAN
109. cikk
Nyelvi szabályok a szoros együttműködés rendszerében
A 23. cikkben foglalt megállapodást értelemszerűen kell alkalmazni a szorosan együttműködő INH-k vonatkozásában.
110. cikk
A hitelintézetek jelentőségének értékelése a szoros együttműködés rendszere alapján
(1) A felügyelt szervezetek vagy felügyelt csoportok jogállásának jelentősként vagy kevésbé jelentősként történő meghatározásáról szóló IV. rész rendelkezéseit értelemszerűen kell alkalmazni a szoros együttműködésben részt vevő tagállamokban található felügyelt szervezetek vagy felügyelt csoportok tekintetében, e cikk rendelkezéseinek megfelelően.
(2) A szorosan együttműködő INH biztosítja, hogy a IV. részben megállapított eljárásokat alkalmazni lehessen a tagállamában székhellyel rendelkező felügyelt szervezetek vagy felügyelt csoportok vonatkozásában.
(3) Olyan körülmények között, amikor a IV. rész előírja az EKB-nak valamely felügyelt szervezethez vagy felügyelt csoporthoz határozat intézését, az EKB - a felügyelt szervezethez vagy felügyelt csoporthoz határozat intézése helyett - utasítást ad ki a szorosan együttműködő INH-nak, és ez az INH intéz az utasításnak megfelelő határozatot a felügyelt szervezethez vagy felügyelt csoporthoz.
111. cikk
Szokásos eljárások a szoros együttműködés rendszerében
(1) A szokásos eljárásokról szóló V. rész rendelkezéseit értelemszerűen kell alkalmazni a szoros együttműködésben részt vevő tagállamokban található felügyelt szervezetek vagy felügyelt csoportok tekintetében, e cikk rendelkezéseinek megfelelően.
(2) A szorosan együttműködő INH biztosítja, hogy az V. részben megállapított eljárásokat alkalmazni lehessen a tagállamában székhellyel rendelkező felügyelt szervezetek vonatkozásában. A szorosan együttműködő INH biztosítja különösen, hogy az EKB megkapjon minden olyan információt és dokumentációt, amelyre szüksége vagy az SSM-rendelettel ráruházott feladatok ellátásához.
(3) Olyan körülmények között, amikor az V. rész előírja az EKB-nak valamely felügyelt szervezethez vagy felügyelt csoporthoz határozat intézését, az EKB - a felügyelt szervezethez vagy felügyelt csoporthoz határozat intézése helyett - utasítást ad ki a szorosan együttműködő INH-nak, és ez az INH intéz az utasításnak megfelelő határozatot a felügyelt szervezethez vagy felügyelt csoporthoz.
(4) Olyan körülmények között, amikor az V. rész előírja az érintett INH-nak határozattervezet elkészítését, a szorosan együttműködő INH a határozattervezetet benyújtja az EKB-hoz és utasításokat kér.
112. cikk
Makroprudenciális eszközök a szoros együttműködés rendszerében
Az EKB, az INH-k és a KNH-k között a makroprudenciális feladatok és eszközök tekintetében folyó együttműködésről szóló VIII. rész rendelkezéseit értelemszerűen kell alkalmazni a szoros együttműködésben részt vevő tagállamokban található felügyelt szervezetek vagy felügyelt csoportok tekintetében.
113. cikk
Közigazgatási szankciók a szoros együttműködés rendszerében
(1) A közigazgatási szankciókról szóló X. rész rendelkezéseit értelemszerűen kell alkalmazni a szoros együttműködésben részt vevő tagállamokban e cikk rendelkezéseinek megfelelően.
(2) Olyan körülmények között, amikor az SSM-rendelet 18. cikke e rendelet X. részével összefüggésben előírja az EKB-nak valamely felügyelt szervezethez vagy felügyelt csoporthoz határozat intézését, az EKB - a felügyelt szervezethez vagy felügyelt csoporthoz határozat intézése helyett - utasítást ad ki a szorosan együttműködő INH-nak, és ez az INH intéz az utasításnak megfelelő határozatot a felügyelt szervezethez vagy felügyelt csoporthoz.
(3) Olyan esetekben, amikor az SSM-rendelet 18. cikke vagy e rendelet X. része előírja az érintett INH-nak valamely jelentős felügyelt szervezethez vagy jelentős felügyelt csoporthoz határozat intézését, a szorosan együttműködő INH eljárást indít az annak biztosításához szükséges intézkedések meghozatal céljából, hogy csak az EKB utasítására róják ki a megfelelő közigazgatási szankciókat. A szorosan együttműködő INH a határozat elfogadása után tájékoztatja az EKB-t.
114. cikk
Vizsgálati hatáskörök az SSM-rendelet 10-13. cikke szerint a szoros együttműködés rendszerében
(1) Az SSM-rendelet 10-13. cikkének tekintetében folyó együttműködésről szóló IX. rész rendelkezéseit értelemszerűen kell alkalmazni a szoros együttműködésben részt vevő tagállamokban található felügyelt szervezetek vagy felügyelt csoportok tekintetében.
(2) A szorosan együttműködő INH az EKB utasításainak megfelelően veszi igénybe az SSM-rendelet 10-13. cikke szerinti vizsgálati hatásköreit.
(3) A szorosan együttműködő INH az SSM-rendelet 10-13. cikke szerinti vizsgálati hatásköreinek igénybe vételéből származó megállapításokat átadja az EKB-nak.
(4) A szorosan együttműködő INH biztosítja, hogy az EKB személyzetének kijelölt tagjai megfigyelőként részt vehessenek az SSM-rendelet 10-13. cikke szerinti minden vizsgálatban.
3. CÍM
SZOROS EGYÜTTMŰKÖDÉS A JELENTŐS FELÜGYELT SZERVEZETEK TEKINTETÉBEN
115. cikk
A szoros együttműködésben részt vevő tagállamban levő jelentős felügyelt szervezetek felügyelete
(1) A II. és a VI. rész rendelkezéseit értelemszerűen kell alkalmazni a szoros együttműködésben részt vevő tagállamokban található jelentős felügyelt szervezetek és jelentős felügyelt csoportok tekintetében, e cikk rendelkezéseinek megfelelően.
(2) A szoros együttműködésben részt vevő INH biztosítja, hogy az EKB megkapjon a jelentős felügyelt szervezetektől, illetve azokra vonatkozóan minden olyan információt és adatszolgáltatást, amelyet maga a szoros együttműködésben részt vevő INH kap, és amelyek szükségesek az SSM-rendelettel az EKB-ra ruházott feladatok elvégzéséhez.
(3) Minden egyes, a szoros együttműködésben részt vevő tagállamban székhellyel rendelkező jelentős felügyelt szervezet vagy jelentős felügyelt csoport felügyeletére közös felügyeleti csoportot kell létrehozni. A közös felügyeleti csoport tagjait a 4. cikknek megfelelően kell kijelölni. A szorosan együttműködő INH jelöli ki az INH alkoordinátort a jelentős felügyelt szervezet vagy jelentős felügyelt csoport vonatkozásában a közvetlen eljárásra, a közös felügyeleti csoport koordinátorának utasításaival összhangban.
(4) A szorosan együttműködő INH biztosítja, hogy az EKB személyzetének kijelölt tagjai részt vehessenek a jelentős felügyelt szervezet vagy jelentős felügyelt csoport vonatkozásában végzett helyszíni vizsgálatokban. Az EKB határozhatja meg az EKB személyzete megfigyelőként részt vevő tagjainak számát.
(5) Az összevont felügyelettel és a felügyeleti kollégiumokkal összefüggésben olyan körülmények között, amikor az anyavállalat székhelye euroövezeti tagállamban vagy a mechanizmusban részt vevő, nem euroövezeti tagállamban van, illetékes hatóságként az EKB az összevont felügyeletet ellátó hatóság és betölti a felügyeleti kollégiumok elnöki tisztét. Az EKB felkéri a szorosan együttműködő érintett INH-t az INH személyzete megfigyelőként eljáró tagjának kijelölésére. Az EKB eljárhat a szorosan együttműködő érintett INH-nak adott utasítások útján.
116. cikk
Határozatok a jelentős felügyelt szervezetek és felügyelt csoportok vonatkozásában
(1) Az INH-k azon feladatokra vonatkozó hatásköreinek sérelme nélkül, amelyeket az SSM-rendelet alapján nem ruháztak az EKB-ra, a szorosan együttműködő INH csak az EKB utasítására fogad el határozatokat saját tagállamában a jelentős felügyelt szervezetek és felügyelt csoportok vonatkozásában. A szorosan együttműködő INH az EKB-tól utasításokat kérhet.
(2) A szorosan együttműködő INH haladéktalanul az EKB rendelkezésére bocsátja a jelentős felügyelt szervezetek és felügyelt csoportok vonatkozásában hozott összes határozatot.
(3) A szorosan együttműködő INH egyaránt tájékoztatja az EKB-t: a) azokról a határozatokról, amelyeket az SSM-rendelet alapján át nem ruházott feladatokra vonatkozó hatásköreiben hoz; és b) azokról a határozatokról, amelyeket az EKB utasítására - az e részben előírtak szerint - hoz.
4. CÍM
SZOROS EGYÜTTMŰKÖDÉS A KEVÉSBÉ JELENTŐSNEK MINŐSÜLŐ FELÜGYELT SZERVEZETEK ÉS KEVÉSBÉ JELENTŐSNEK MINŐSÜLŐ FELÜGYELT CSOPORTOK VONATKOZÁSÁBAN
117. cikk
A kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetek és kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoportok felügyelete
(1) A VII. rész rendelkezéseit értelemszerűen kell alkalmazni a szoros együttműködésben részt vevő tagállamokban található kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetek és kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoportok tekintetében, a következő rendelkezéseknek megfelelően.
(2) Az SSM felügyeleti eredményei következetességének biztosítása érdekében az EKB általános utasítást vagy iránymutatást adhat ki, illetve kérést intézhet a szorosan együttműködő INH-hoz, amelyben előírja felügyeleti határozat elfogadását a szoros együttműködésben részt vevő tagállamban székhellyel rendelkező kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet vagy kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoport vonatkozásában. Az ilyen általános utasítások, iránymutatások vagy kérések vonatkozhatnak hitelintézetek csoportjaira vagy kategóriáira.
(3) Az EKB a szorosan együttműködő INH-hoz arra vonatkozó kérést is intézhet, hogy végezze el valamely lényeges INH eljárás aspektusainak további vizsgálatát, az SSM-rendelet 6. cikke (7) bekezdése c) pontjának ii. alpontjában előírtak szerint.
5. CÍM
ELJÁRÁS A SZOROS EGYÜTTMŰKÖDÉSBEN RÉSZT VEVŐ TAGÁLLAMOK KÖZÖTTI NÉZETELTÉRÉS ESETÉBEN
118. cikk
Eljárás a felügyeleti tanács SSM-rendelet 7. cikkének (8) bekezdése szerinti határozattervezetével való egyet nem értés esetében
(1) Az EKB - az uniós jogszabályok titoktartási követelményei mellett - tájékoztatja a szorosan együttműködő INH-t a felügyeleti tanács olyan teljes határozattervezetéről, amely a szoros együttműködésben részt vevő tagállamban található felügyelt szervezettel vagy felügyelt csoporttal kapcsolatos.
(2) Ha a szorosan együttműködő INH nem ért egyet a felügyeleti tanács olyan teljes határozattervezetével, a teljes határozattervezet kézhezvételétől számított öt munkanapon belül írásban közli a Kormányzótanáccsal az egyet nem értése okait.
(3) A Kormányzótanács a kérdésben az értesítés kézhezvételétől számított öt munkanapon belül dönt, teljes mértékben figyelembe véve az egyet nem értés megadott indokait, és döntését írásban indokolja a szorosan együttműködő INH-nak.
(4) A szoros együttműködésben részt vevő tagállam kérheti az EKB-tól a szoros együttműködés azonnali hatállyal történő megszüntetését, és az ezt követően meghozott határozat rá nézve nem lesz kötelező.
119. cikk
Eljárás Kormányzótanács a felügyeleti tanács SSM-rendelet 7. cikkének (7) bekezdése szerinti határozattervezete elleni kifogása esetében
(1) Az EKB értesíti a szorosan együttműködő INH-t a Kormányzótanács felügyeleti tanács teljes határozattervezete elleni kifogásáról.
(2) Ha a szorosan együttműködő INH nem ért egyet a Kormányzótanács felügyeleti tanács olyan teljes határozattervezete elleni kifogásával, a Kormányzótanács kifogásának kézhezvételétől számított öt munkanapon belül írásban közli az EKB-val az egyet nem értése okait.
(3) A Kormányzótanács az indokolt egyet nem értés kézhezvételétől számított 30 napon belül írásbeli véleményt ad a szorosan együttműködő INH által kifejezett indokolt egyet nem értésről, és indokolás mellett megerősíti vagy visszavonja kifogását. Az EKB tájékoztatja erről a szorosan együttműködő INH-t.
(4) Ha a Kormányzótanács kifogását megerősíti, a szorosan együttműködő INH a Kormányzótanács kifogásának megerősítéséről való értesülését követő öt napon belül értesítheti az EKB-t, hogy nem fogja kötni egyetlen olyan határozat sem, amelyet azon kezdeti teljes határozattervezet módosítását követően hoztak, amelyet a Kormányzótanács kifogásol.
Az EKB ebben esetben a felügyeleti hatékonyságot kellően figyelembe véve mérlegeli az adott INH-val folytatott szoros együttműködés felfüggesztését vagy megszüntetését, és határozatot hoz a kérdésben. Az EKB figyelembe veszi különösen az SSM-rendelet 7. cikkének (7) bekezdésében említett tényezőket.
X. RÉSZ
IGAZGATÁSI SZANKCIÓK
1. CÍM
FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK ÉS KAPCSOLAT A 2532/98/EK TANÁCSI RENDELETTEL (17)
120. cikk
A közigazgatási szankciók fogalmának meghatározása
E rész alkalmazásában „közigazgatási szankció” az alábbiak bármelyike:
a)
az SSM-rendelet 18. cikkének (1) bekezdésében előírt és ennek alapján kirótt adminisztratív pénzbírságok;
b)
a 2532/98/EK rendelet 2. cikkében előírt és az SSM-rendelet 18. cikkének (7) bekezdése alapján kirótt pénzbírságok és kényszerítő bírságok.
121. cikk
Kapcsolat a 2532/98/EK rendelettel
(1) Az SSM-rendelet 18. cikkének (1) bekezdésében előírt eljárások alkalmazásában az ebben a rendeletben előírt eljárások érvényesülnek, az SSM-rendelet 18. cikkének (4) bekezdésével összhangban.
(2) Az SSM-rendelet 18. cikkének (7) bekezdésében előírt eljárások alkalmazásában az e rendeletben előírt eljárások kiegészítik a 2532/98/EK rendeletben megállapított szabályokat, valamint azokat az SSM rendelet 25. és 26. cikkében foglaltakkal összhangban kell alkalmazni.
122. cikk
Az EKB közigazgatási szankció kirovására vonatkozó hatásköre az SSM-rendelet 18. cikkének (7) bekezdése alapján
Az EKB a 120. cikk b) pontjában meghatározottak szerint közigazgatási szankciót ró ki, ha az EKB alábbiakra vonatkozó rendeletei vagy határozatai szerinti jogsértés áll fenn:
a)
jelentős felügyelt szervezetek vagy
b)
kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetek, amennyiben a vonatkozó EKB-rendeletek vagy -határozatok az EKB felé írnak elő kötelezettségeket a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetekre.
2. CÍM
ELJÁRÁSI SZABÁLYOK A NEM KÉNYSZERÍTŐ BÍRSÁGNAK MINŐSÜLŐ KÖZIGAZGATÁSI SZANKCIÓK EUROÖVEZETI TAGÁLLAMOKBAN TALÁLHATÓ FELÜGYELT SZERVEZETEKRE TÖRTÉNŐ KIROVÁSÁRA
123. cikk
Független vizsgálati egység létrehozása
(1) Az EKB független vizsgálati egységet (a továbbiakban: független vizsgálati egység) hoz létre, amely az EKB által kijelölt vizsgáló tisztviselőkből áll.
(2) A vizsgáló tisztviselők az érintett felügyelt szervezet közvetlen vagy közvetett felügyeletében vagy engedélyezésében nem vehetnek részt, és e tisztség betöltése előtt két évig ilyen tevékenységet nem végezhettek.
(3) A vizsgáló tisztviselők vizsgálati funkciójukat a felügyeleti tanácstól és a Kormányzótanácstól függetlenül látják el és nem vehetnek részt a felügyeleti tanács vagy a Kormányzótanács tanácskozásaiban.
124. cikk
A feltételezett jogsértésnek a vizsgálati egységhez történő utalása
Amennyiben az EKB az SSM-rendelet szerinti feladatainak ellátása során úgy ítéli meg, hogy indokoltan feltételezhető, hogy egy vagy több jogsértést
a)
követ/követett el euroövezeti tagállamban székhellyel rendelkező jelentős felügyelt szervezet az SSM-rendelet 18. cikkének (1) bekezdésében említett vonatkozó, közvetlenül alkalmazandó uniós jog szerint, vagy
b)
euroövezeti tagállamban székhellyel rendelkező jelentős felügyelt szervezet az SSM-rendelet 18. cikkének (7) bekezdésében említett EKB-rendeletek vagy -határozatok szerint követ vagy követett el, az EKB az ügyet a vizsgálati egységhez utalja.
125. cikk
A vizsgálati egység hatáskörei
(1) A 124. cikkben említett vélt jogsértések kivizsgálása céljára a vizsgálati egység gyakorolhatja az EKB-nak az SSM-rendelettel biztosított hatásköröket.
(2) Amennyiben egy vizsgálattal összefüggésben az EKB SSM-rendeletben biztosított hatáskörei alapján kérést intéznek egy felügyelt szervezethez, a vizsgálati egység határozza meg a vizsgálat tárgyát és célját.
(3) A vizsgálati egység feladatai ellátásakor betekinthet az EKB - és adott esetben az érintett INH - által felügyeleti tevékenységeik során összegyűjtött valamennyi dokumentumba és információba.
126. cikk
Eljárási jogok
(1) A vizsgálat befejezésekor és a teljes határozattervezet iránti javaslat elkészítése és felügyeleti tanács elé terjesztése előtt a vizsgálati egység írásban értesíti az érintett felügyelt szervezetet az elvégzett vizsgálat megállapításairól és az azokkal kapcsolatban emelt kifogásokról.
(2) Az (1) bekezdésben említett értesítésben a vizsgálati egység tájékoztatja az érintett felügyelt szervezetet arról a jogáról, hogy írásban nyilatkozhat a vizsgálati egységnek a tervezetben rögzített tényállásra és a szervezet elleni kifogásokra, beleértve azon egyedi rendelkezéseket is, amelyek feltételezetten megsértésre kerültek, továbbá e beadvány benyújtására ésszerű határidőt tűz. Az EKB nem köteles a vizsgálati egység által tűzött határidő lejárata után beérkezett írásbeli nyilatkozat figyelembevételére.
(3) A vizsgálati egység az (1) bekezdés szerinti értesítést követően felkérheti az érintett felügyelt szervezetet egy szóbeli meghallgatáson való részvételre is. A vizsgálattal érintett feleket a meghallgatáson ügyvédek vagy más képesített személyek képviselhetik/segíthetik. A szóbeli meghallgatások nem nyilvánosak.
(4) A vizsgálati egység irataiba való betekintés jogát a 32. cikknek megfelelően kell meghatározni.
127. cikk
Az ügyirat felügyeleti tanács általi vizsgálata
(1) Ha valamely vizsgálati egység megítélése szerint a felügyelt szervezetre közigazgatási szankciót kell kiróni, a vizsgálati egység benyújtja a teljes határozattervezetre vonatkozó javaslatot a felügyeleti tanácshoz, amelyben megállapítja, hogy a felügyelt szervezet jogsértést követett el és meghatározza a kirovandó közigazgatási szankciót. A vizsgálati egység a vizsgálatról készült ügyiratot is benyújtja a felügyeleti tanácshoz.
(2) A vizsgálati egység a teljes határozattervezet iránti javaslatát csak olyan tényekre és kifogásokra alapozza, amelyekre a felügyelt szervezetnek lehetősége volt észrevételek megtételére.
(3) Ha a felügyeleti tanács úgy ítéli meg, hogy a vizsgálati egység által benyújtott ügyirat hiányos, visszaküldheti az ügyiratot - indokolt hiánypótlási kérés kíséretében - a vizsgálati egységhez. A 125. cikk megfelelően alkalmazandó.
(4) Ha a felügyeleti tanács a teljes ügyirat alapján egy vagy több jogsértés vonatkozásában és a tényállás alapján egyetért a vizsgálati egység teljes határozattervezet iránti javaslatával, elfogadja a vizsgálati egység teljes határozattervezet iránti javaslatát azon jogsértés vagy jogsértések vonatkozásában, amelyek megtörténtével egyetért. Amennyiben a felügyeleti tanács a javaslattal nem ért egyet, a határozatot e cikk vonatkozó bekezdései alapján kell meghozni.
(5) Ha a felügyeleti tanács a teljes ügyirat alapján úgy ítéli meg, hogy az (1) bekezdésben említett teljes határozattervezet iránti javaslatban ismertetett tényállás nem tár fel a 124. cikkben említett jogsértésre elegendő bizonyítékot, úgy elfogadhatja az ügyet lezáró teljes határozattervezetet.
(6) Ha a felügyeleti tanács a teljes ügyirat alapján egyetért a vizsgálati egység teljes határozattervezet iránti javaslatában szereplő azon megállapítással, hogy a felügyelt szervezet jogsértést követett el, de nem ért egyet az közigazgatási szankcióra vonatkozó ajánlással, elfogadja a teljes határozattervezet iránti javaslatot, meghatározva az általa helyénvalónak tekintett közigazgatási szankciót.
(7) Ha a felügyeleti tanács a teljes ügyirat alapján nem ért egyet a vizsgálati egység teljes határozattervezet iránti javaslatával, de megállapítja, hogy a felügyelt szervezet egy másik jogsértést követett el vagy a vizsgálati egység javaslata más tényálláson alapul, írásban értesíti az érintett felügyelt szervezetet megállapításairól és az érintett felügyelt szervezettel szemben felhozott kifogásokról. A 126. cikk (2)-(4) bekezdése megfelelően alkalmazandó a felügyeleti tanács vonatkozásában is.
(8) A felügyeleti tanács elkészít egy teljes határozattervezetet, amelyben megállapítja, hogy a felügyelt szervezet elkövette-e a jogsértést és meghatározza az esetlegesen kirovandó közigazgatási szankciót.
(9) A felügyeleti tanács által elfogadott és a Kormányzótanács számára javasolandó teljes határozattervezet csak olyan tényekre és kifogásokra alapítható, amelyekre a felügyelt szervezetnek lehetősége volt észrevételek megtételére.
128. cikk
A teljes éves árbevétel fogalmának az igazgatási pénzbírság felső korlátjának megállapítása érdekében történő meghatározása
Az SSM-rendelet 18. cikkének (1) bekezdésében említett teljes éves árbevétel a felügyelt szervezet 2013/36/EU irányelv 67. cikkében meghatározott éves árbevétele a felügyelt szervezet legutolsó rendelkezésre álló éves pénzügyi beszámolója szerint. Amennyiben a jogsértést elkövető felügyelt szervezet felügyelt csoporthoz tartozik, a vonatkozó teljes éves árbevétel a felügyelt csoport legutóbbi rendelkezésre álló konszolidált éves pénzügyi beszámolójából eredő teljes éves árbevétel.
3. CÍM
KÉNYSZERÍTŐ BÍRSÁGOK
129. cikk
A kényszerítő bírságokra vonatkozó eljárási szabályok
(1) Az EKB rendelet vagy felügyeleti határozat folyamatos megsértése esetén az EKB kényszerítő bírságot róhat ki azzal a céllal, hogy kényszerítse az érintett személyeket a rendelet vagy felügyeleti határozat betartására. Az EKB az SSM-rendelet 22. cikkének eljárási szabályait és e rendelet III. részének 2. címét alkalmazza.
(2) A kényszerítő bírságnak hatékonynak és arányosnak kell lennie. A kényszerítő bírságot a jogsértés minden napjára fel kell számítani mindaddig, amíg az érintett személy az EKB vonatkozó rendeletét vagy felügyeleti határozatát nem teljesíti.
(3) A kényszerítő bírság felső korlátja a 2532/98/EK rendeletben meghatározott mérték. A vonatkozó időszak számítása a kényszerítő bírságot kirovó határozatban meghatározott napon kezdődik. A határozatban előírt legkorábbi nap az a nap, amelyen az érintett személyt értesítik az EKB kényszerítő bírság kirovására vonatkozó indokairól.
(4) A kényszerítő bírság legfeljebb a (3) bekezdésben említett határozatban meghatározott napot követő hat hónapos időszakra róható ki.
4. CÍM
HATÁRIDŐK
130. cikk
A közigazgatási szankciók kirovására vonatkozó elévülési határidők
(1) Az EKB felügyelt szervezetekre közigazgatási szankciók kirovására vonatkozó hatásköre öt éves elévülési határidőn belül gyakorolható, amely határidő számítása a jogsértés elkövetésének napján kezdődik. Folyamatos vagy ismételt jogsértés esetében az elévülési határidő a jogsértés megszűnésének napján kezdődik.
(2) Az igazgatási pénzbírság kirovására vonatkozó elévülési határidőt megszakítja az EKB részéről a 124. cikk szerinti jogsértés kivizsgálása vagy azzal kapcsolatos eljárás vonatkozásában tett bármely intézkedése. Az elévülési határidő azon a napon szakad meg, amikor az intézkedésről érintett felügyelt szervezetet értesítik.
(3) Az elévülési határidő a megszakadást követően újra kezdődik. Az elévülési határidő azonban legkésőbb azon a napon jár le, amelyen az elévülési határidő kétszeresének megfelelő időszak eltelik anélkül, hogy az EKB közigazgatási szankciót nem rovott volna ki. Ez az időszak meghosszabbodik azon időtartammal, amely alatt az elévülés az (5) bekezdés szerint nyugszik.
(4) Az közigazgatási szankció kirovásának elévülési határideje nyugszik az EKB Kormányzótanácsa határozatára a felülvizsgálati testület előtti felülvizsgálati eljárás vagy a Bíróság előtti fellebbezési eljárás alatt.
(5) Az elévülési határidő nyugszik a felügyelt szervezet ellen ugyanazon tényállás alapján folyamatban lévő büntetőeljárás alatt is.
131. cikk
Elévülési határidők a közigazgatási szankciók végrehajtása vonatkozásában
(1) Az EKB SSM-rendelet 18. cikkének (1) és (7) bekezdése szerinti határozat végrehajtására vonatkozó hatásköre öt éves elévülési határidőn belül gyakorolható, amely határidő számítása a szóban forgó határozat elfogadásának napján kezdődik.
(2) A közigazgatási szankció végrehajtására vonatkozó elévülési határidőt megszakítja az EKB részéről az érintett közigazgatási szankció kifizetésének vagy fizetési feltételeinek kikényszerítését szolgáló bármely intézkedése.
(3) Az elévülési határidő a megszakadást követően újra kezdődik.
(4) A közigazgatási szankció végrehajtására vonatkozó elévülési határidő nyugszik az alábbi időtartamok alatt:
a)
fizetési haladék;
b)
a fizetés végrehajtásának az EKB Kormányzótanácsa vagy a Bíróság határozata alapján történő felfüggesztése.
5. CÍM
A HATÁROZATOK KÖZZÉTÉTELE ÉS INFORMÁCIÓCSERE
132. cikk
A közigazgatási szankciók vonatkozó határozatok közzététele
(1) Az EKB indokolatlan késedelem nélkül az érintett felügyelt szerveztet történő értesítést követően közzéteszi a honlapján a 120. cikkben meghatározott, a mechanizmusban részt vevő tagállamban található felügyelt szervezetre közigazgatási szankciót kirovó határozatokat, beleértve a jogsértés típusára és jellegére vonatkozó információkat, kivéve, ha az ilyen közzététel:
a)
veszélyeztetné a pénzügyi piacok stabilitását vagy valamely folyamatban lévő bűnügyi nyomozást; vagy
b)
amennyiben az meghatározható, aránytalan veszteséget okozna az érintett felügyelt szervezetnek.
Ilyen körülmények között a közigazgatási szankciókra vonatkozó határozatokat anonimizált módon kell közzétenni. Alternatív megoldásként, amennyiben az említett körülmények előreláthatólag meg fognak szűnni, az e bekezdés szerinti nyilvánosságra hozatal erre az időtartamra elhalasztható.
(2) Ha a Bíróság előtt folyamatban van az (1) bekezdés szerinti határozat elleni fellebbezés, az EKB indokolatlan késedelem nélkül közzéteszi hivatalos honlapján a szóban forgó fellebbezés állására vonatkozó információkat, valamint annak kimenetelét.
(3) Az EKB biztosítja, hogy az (1) és (2) bekezdés szerint nyilvánosságra hozott információk legalább öt évig fenn maradjanak a hivatalos honlapjukon.
133. cikk
Az EBH tájékoztatása
Az EKB - az SSM-rendelet 27. cikkében említett szakmai titoktartási követelményeknek megfelelően - tájékoztatja az EBH-t a 120. cikkben meghatározott összes olyan közigazgatási szankcióról, amelyeket euroövezeti tagállamban található felügyelt szervezetre róttak ki, beleértve az e bírságokra vonatkozó fellebbezéseket és azok kimenetelét.
6. CÍM
EGYÜTTMŰKÖDÉS AZ EKB ÉS AZ EUROÖVEZETI TAGÁLLAMOK INH-I KÖZÖTT AZ SSM-RENDELET 18. CIKKÉNEK (5) BEKEZDÉSE ALAPJÁN
134. cikk
Jelentős felügyelt szervezetek
(1) A jelentős felügyelt szervezetek tekintetében valamely INH kizárólag az EKB kérésére abban az esetben indít eljárást, ha arra az SSM-rendelet alapján az EKB-ra ruházott feladatok ellátása érdekében szükség van, az annak biztosítását célzó intézkedés érdekében, hogy az SSM-rendelet 18. cikkének (1) bekezdésének hatálya alá nem tartozó esetekben megfelelő szankciókat rójanak ki. Ebbe az ügykörbe tartozik az alábbiak alkalmazása:
a)
nem pénzbeli szankciók a közvetlenül alkalmazandó uniós jogszabályok jogi vagy természetes személyek általi megszegése esetében, illetve pénzbírság természetes személyekre a közvetlenül alkalmazandó uniós jogszabályok megszegése esetében;
b)
pénzbeli és nem pénzbeli szankciók a vonatkozó uniós irányelveket átültető nemzeti jogszabály jogi vagy természetes személyek általi megszegése esetében;
c)
az euroövezeti tagállamok INH-ira konkrét hatásköröket átruházó irányadó nemzeti jogszabályoknak megfelelően kirovandó pénzbeli és nem pénzbeli szankciók, amelyek az irányadó uniós jogszabályok értelmében jelenleg nem kötelezőek.
E bekezdés rendelkezései nem járnak az INH-knak az EKB-ra át nem ruházott feladatok tekintetében a nemzeti jogszabályok alkalmazását illetően saját kezdeményezésű eljárás indítására vonatkozó lehetőségének a sérelmével.
(2) Valamely INH felkérheti az EKB-t az (1) bekezdésben említett ügyekben eljárás megindítására.
(3) A mechanizmusban részt vevő tagállam INH-ja értesíti az EKB-t az EKB kezdeményezésére az (1) bekezdés szerint megindított szankcionálási eljárás befejezéséről. Az EKB-t tájékoztatni kell különösen az esetlegesen kirótt szankciók mértékéről.
135. cikk
Adatszolgáltatás a jelentős felügyelt szervezetek tekintetében
Az érintett INH rendszeresen értesíti az EKB-t a felügyeleti feladataival kapcsolatban a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetekre kirótt igazgatási pénzbírságokról.
7. CÍM
BŰNCSELEKMÉNYEK
136. cikk
Az esetlegesen bűncselekményt megalapozó tények bizonyítása
Amennyiben az EKB az SSM-rendelet szerinti feladatainak ellátása során indokoltan gyanítja bűncselekmény elkövetését, felkéri az érintett INH-t, hogy az ügyet utalja a megfelelő hatóságokhoz a nemzeti joggal összhangban történő vizsgálatra és az esetleges büntetőeljárás lefolytatására.
8. CÍM
A BÍRSÁGOKBÓL SZÁRMAZÓ BEVÉTEL
137. cikk
A bírságokból származó bevétel
Az EKB által az SSM-rendelet 18. cikkének (1) és (7) bekezdése alapján kirótt közigazgatási szankciók az EKB bevételét képezik.
XI. RÉSZ
INFORMÁCIÓKHOZ VALÓ HOZZÁFÉRÉS, ADATSZOLGÁLTATÁS, VIZSGÁLATOK ÉS HELYSZÍNI ELLENŐRZÉSEK
1. CÍM
ÁLTALÁNOS ELVEK
138. cikk
Együttműködés az EKB és az INH-k között az SSM-rendelet 10-13. cikkében említett hatáskörök tekintetében
Az ebben a részben megállapított rendelkezések a jelentős felügyelt szervezetekre vonatkoznak. A rendelkezések akkor vonatkoznak a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetekre, ha az EKB az SSM-rendelet 6. cikke (5) bekezdésének d) pontja szerint az SSM-rendelet 10-13. cikkében említett hatáskörök kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet tekintetében történő igénybevétele mellett dönt. Ez azonban nem érinti az INH-k kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetek SSM-rendelet 6. cikkének (6) bekezdése szerinti közvetlen felügyeletére vonatkozó hatáskörét.
2. CÍM
EGYÜTTMŰKÖDÉS INFORMÁCIÓK BEKÉRÉSE TEKINTETÉBEN
139. cikk
Eseti információkérések az SSM-rendelet 10. cikke alapján
(1) Az SSM-rendelet 10. cikkének megfelelően és az irányadó uniós jog szerint és azzal összhangban az EKB kötelezheti az említett rendelet 10. cikkének (1) bekezdésében említett jogi vagy természetes személyeket minden olyan információ átadására, amelyek szükségesek az SSM-rendelettel ráruházott feladatok ellátásához. Az EKB megjelöli az érintett információkat és azt az ésszerű határidőt, amelyen belül azokat az EKB-nak meg kell adni.
(2) Az EKB - mielőtt előírná az információk SSM-rendelet 10. cikkének (1) bekezdésével összhangban történő megadását - először figyelembe veszi az INH-knál már rendelkezésre álló információkat.
(3) Az EKB az érintett INH rendelkezésére bocsátja minden olyan információ másolatát, amelyet azoktól a jogi vagy természetes személyektől kapott, amelyekhez/akikhez információkérést intézett.
3. CÍM
ADATSZOLGÁLTATÁS
140. cikk
Az illetékes hatóságoknak történő felügyeleti adatszolgáltatással kapcsolatos feladatok
(1) Az EKB feladata azon irányadó uniós jogszabályok betartásának biztosítása, amely a hitelintézetekre követelményeket ír elő az illetékes hatóságoknak történő adatszolgáltatás terén.
(2) Az EKB ebből a célból rendelkezik a jelentős felügyelt szervezetek vonatkozásában a felügyeleti adatszolgáltatásról szóló, irányadó uniós jogszabályokban előírt feladatokkal és hatáskörökkel. A kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetek vonatkozásában az INH rendelkezik a felügyeleti adatszolgáltatásról szóló, irányadó uniós jogszabályokban előírt feladatokkal és hatáskörökkel.
(3) A (2) bekezdés ellenére és eltérő rendelkezés hiányában minden felügyelt szervezetnek az érintett INH-val kell közölnie az irányadó uniós jogszabályoknak megfelelően rendszeresen szolgáltatandó adatokat. Kifejezett eltérő rendelkezés hiányában a felügyelt szervezetek által teljesítendő minden adatszolgáltatást az INH-khoz kell benyújtani. A kezdeti adatellenőrzéseket ezek a hatóságok végzik el és az információkat az EKB rendelkezésére bocsátják.
(4) Az EKB szervezi meg a felügyelt szervezetek által szolgáltatott adatok összegyűjtéséhez és minőségellenőrzéséhez kapcsolódó eljárásokat, az irányadó uniós jogszabályok és az EBH végrehajtás-technikai standardjai szerint és azoknak megfelelően.
141. cikk
Rendszeres időközönként történő információkérések az SSM-rendelet 10. cikke alapján
Az SSM-rendelet 10. cikkének az EKB rendszeres időközönként, meghatározott formában, felügyeleti és kapcsolódó statisztikai célokra történő adatszolgáltatás előírására vonatkozó hatáskörének megfelelően, az irányadó uniós jogszabályok szerint és azoknak megfelelően az EKB előírhatja a felügyelt szervezetek számára további felügyeleti adatok szolgáltatását, amennyiben azokra az EKB-nak az SSM-rendelettel ráruházott feladatok ellátásához szüksége van. Az EKB az irányadó uniós jogszabályokban meghatározott feltételek mellett meghatározhatja különösen a szolgáltatandó adatok konkrét kategóriáit, illetve az adatszolgáltatási eljárásokat, formátumokat, gyakoriságokat és határidőket.
4. CÍM
EGYÜTTMŰKÖDÉS AZ ÁLTALÁNOS VIZSGÁLATOK TEKINTETÉBEN
142. cikk
Általános vizsgálatok indítása az SSM-rendelet 11. cikke alapján
(1) Az EKB vizsgálatot folytat az SSM-rendelet 10. cikkének (1) bekezdésében említett bármely jogi vagy természetes személy vonatkozásában valamely EKB-határozat alapján. E határozatnak a következőket kell tartalmaznia:
a)
a határozat jogalapja és célja;
b)
az SSM-rendelet 11. cikkének (1) bekezdésében megállapított hatáskörök igénybevételének szándéka;
c)
az a tény, hogy a vizsgálatnak alávetett személy részéről a vizsgálat akadályozása az EKB határozatának az SSM-rendelet 18. cikkének (7) bekezdése értelmében történő megszegése, a nemzeti jogszabályok sérelme nélkül, az SSM-rendelet 11. cikke (2) bekezdésében meghatározottak szerint.
(2) Ha az (1) bekezdésnek megfelelően indított vizsgálatot az SSM-rendelet 10. cikkének (1) bekezdésében említett jogi vagy természetes személy telephelyén vagy lakóhelyén végzik el, azt az 5. címben említett helyszíni vizsgálati csoportnak kell lefolytatnia.
5. CÍM
HELYSZÍNI ELLENŐRZÉSEK
143. cikk
Az EKB SSM-rendelet 12. cikke alapján történő helyszíni ellenőrzés elvégzésére vonatkozó határozata
(1) Az EKB az SSM-rendelettel ráruházott feladatok ellátása érdekében az SSM-rendelet 12. cikke szerint a 144. cikkben említett helyszíni vizsgálati csoportokat jelölhet ki az SSM-rendelet 10. cikkének (1) bekezdésében említett jogi személyek telephelyein az összes szükséges helyszíni ellenőrzés elvégzésére.
(2) A 142. cikk sérelme nélkül és az SSM-rendelet 12. cikkének (3) bekezdése szerint helyszíni ellenőrzéseket az EKB határozata alapján lehet végezni, amely legalább a következőket meghatározza:
a)
a helyszíni ellenőrzés tárgya és célja; és
b)
az a tény, hogy a helyszíni ellenőrzésnek alávetett jogi személy részéről annak akadályozása az EKB határozatának az SSM-rendelet 18. cikkének (7) bekezdése értelmében történő megszegése, a nemzeti jogszabályok sérelme nélkül, az SSM-rendelet 11. cikke (2) bekezdésében meghatározottak szerint.
(3) Ha a helyszíni ellenőrzés az EKB határozata alapján elvégzett, a 142. cikkben vizsgálatot követi, és amennyiben a helyszíni ellenőrzés célja és hatóköre a vizsgálatéval megegyezik, az EKB és az INH tisztviselői és más általuk felhatalmazott személyek ugyanazon határozat alapján kapnak bejutási engedélyt a vizsgálattal érintett jogi személy telephelyére és ingatlanára, az SSM-rendelet 12. cikkének (2) és (4) bekezdésével összhangban és 13. cikkének sérelme nélkül.
144. cikk
A helyszíni vizsgálati csoport létrehozása és összetétele
(1) Az EKB felel a helyszíni vizsgálati csoport INH-k bevonásával történő létrehozásáért és összetételéért, az SSM-rendelet 12. cikkének megfelelően.
(2) Az EKB jelöli ki a helyszíni vizsgálati csoport vezetőjét az EKB és az INH személyzetének tagjai közül.
(3) Az EKB és az INH konzultálnak egymással és megegyeznek az INH helyszíni vizsgálati csoportok vonatkozásában rendelkezésre álló forrásinak felhasználásáról.
145. cikk
A helyszíni ellenőrzés eljárása és bejelentése
(1) Az EKB a helyszíni ellenőrzésnek alávetett jogi személyt legalább helyszíni ellenőrzés megkezdése előtt öt munkanappal értesíti a 143. cikk (2) bekezdésében említett EKB-határozatról és a helyszíni vizsgálati csoport tagjainak nevéről. A helyszíni ellenőrzés lefolytatásának helye szerinti tagállam INH-ját legalább egy héttel a helyszíni ellenőrzéssel érintett jogi személy értesítése előtt értesíti az ellenőrzésről.
(2) Ha az ellenőrzés megfelelő lebonyolítása és eredményessége ezt megköveteli, az EKB anélkül is elvégezheti a helyszíni ellenőrzést, hogy arról előzetesen értesítette volna a felügyelt szervezetet. Az INH-t az ilyen ellenőrzés megkezdése előtt a lehető legkorábban értesíteni kell.
146. cikk
A helyszíni ellenőrzés elvégzése
(1) A helyszíni ellenőrzést végzők követik a helyszíni vizsgálati csoport vezetőjének utasításait.
(2) Amennyiben a helyszíni ellenőrzésnek alávetett szervezet jelentős felügyelt szervezet, a helyszíni vizsgálati csoport vezetőjének feladata a helyszíni vizsgálati csoport és az adott jelentős felügyelt szervezet felügyeletéért felelős közös felügyeleti csoport közötti koordináció.
XII. RÉSZ
ÁTMENETI ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
147. cikk
Az EKB általi közvetlen felügyelet megkezdése a feladatok EKB által első alkalommal történő átvétele alkalmával
(1) Az EKB 2014. november 4-e előtt legalább két hónappal határozatot intéz minden olyan felügyelt szervezethez, amelynek vonatkozásában átveszi az SSM-rendelettel ráruházott feladatokat, megerősítve, hogy a szervezet jelentős felügyelt szervezet. Azon felügyelt szervezetek esetében, amelyek jelentős felügyelt csoport tagjai, az EKB az EKB határozatot a konszolidációnak a mechanizmusban részt vevő tagállamokon belüli legmagasabb szintjén álló felügyelt szervezettel közli, és biztosítja azt, hogy a jelentős felügyelt csoportba tartozó felügyelt szervezetek megfelelő tájékoztatást kapjanak. Ezek a határozatok 2014. november 4-én lépnek hatályba.
(2) Ha az EKB az (1) bekezdés ellenére 2014. november 4-e előtt megkezdi az SSM-rendelettel ráruházott feladatok ellátását, az érintett szervezethez és INH-hoz határozatot intéz. E rendelet eltérő rendelkezése hiányában ez a határozat a közléssel lép hatályba. Az érintett INH-t az ilyen határozat meghozatalára vonatkozó szándékról a lehető legkorábban értesíteni kell.
(3) Az (1) bekezdés szerinti határozat elfogadása előtt az EKB az érintett felügyelt szervezet számára lehetőséget ad írásbeli nyilatkozattételre.
148. cikk
Az INH részéről a felügyeleti múlt és a kockázati profil tekintetében az EKB-nak nyújtandó jelentés formátumának meghatározása
(1) Az INH-k legkésőbb 2014. augusztus 4-ig közlik az EKB-val az általuk engedélyezett hitelintézetek nevét, és az ezekre a hitelintézetekre vonatkozó jelentést az EKB által meghatározott formában.
(2) Ha az EKB az (1) bekezdés ellenére 2014. november 4-e előtt megkezdi az SSM-rendelettel ráruházott feladatok ellátását, felkérheti az INH-t, hogy a felkérésben megadott ésszerű határidőn belül közölje az EKB-val az érintett hitelintézetek nevét, és az ezekre a hitelintézetekre vonatkozó jelentést az EKB által meghatározott formában.
149. cikk
A folyamatban lévő eljárások folytonossága
(1) Az EKB eltérő döntésének hiányában ha valamely INH olyan felügyeleti eljárást indított, amely az SSM-rendelet alapján az EKB hatáskörébe kerül át és erre 2014. november 4. előtt kerül sor, a 48. cikkben megállapított eljárásokat kell alkalmazni.
(2) A 48. cikkben foglaltaktól való eltérésként ez a cikk a szokásos eljárásokra is vonatkozik.
150. cikk
Az INH-k által hozott felügyeleti határozatok
Az SSM-rendelettel az EKB-ra ruházott hatáskörök gyakorlásának sérelme nélkül az INH-k által 2014. november 4. előtt hozott határozatok változatlanul érvényben és hatályban maradnak.
151. cikk
Azok a tagállamok, amelyeknek az euro válik fizetőeszközévé
(1) A (2) bekezdés szerint olyan körülmények között, amikor az EUMSZ 139. cikke szerinti eltérés az EUMSZ 140. cikkének (2) bekezdése szerint megszűnik valamely tagállam vonatkozásában, a 148-150. cikket megfelelően alkalmazni kell az e tagállamok INH-ja által indított felügyeleti eljárások vagy meghozott felügyeleti határozatok tekintetében.
(2) A 149. és 150. cikkben foglalt, a 2014. november 4-é re vonatkozó hivatkozást úgy kell értelmezni, hogy arra a napra vonatkozik, amikor az érintett tagállamban az eurót bevezetik.
152. cikk
A hatályos megállapodások folytonossága
Továbbra is hatályban marad a valamely INH által 2014. november 4-e előtt más hatóságokkal megkötött minden olyan együttműködési megállapodás, amely legalább részben az SSM-rendelettel az EKB-ra ruházott feladatokra vonatkozik. Az EKB a szóban forgó megállapodásra irányadó eljárásnak megfelelően dönthet a hatályos együttműködési megállapodásokban való részvételről vagy harmadik személyekkel az SSM-rendelettel az EKB-ra ruházott feladatok vonatkozásában új együttműködési megállapodások létrehozásáról. Az INH csak olyan mértékig alkalmazhatja tovább a hatályos együttműködési megállapodásokat, amennyiben azokban az EKB nem lépett a helyébe. Amennyiben a hatályos együttműködési megállapodások végrehajtása érdekében szükséges, az INH feladata az EKB támogatása, különösen a megállapodás alapján fennálló jogainak gyakorlása és kötelezettségeinek teljesítése az EKB-val koordinálva.
153. cikk
Záró rendelkezések
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet a Szerződéseknek megfelelően teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó a tagállamokban.
Kelt Frankfurt am Mainban, 2014. április 16-án.