ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 1093/2012/EU
ze dne 21. listopadu 2012
o Evropském roku občanů (2013)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 21 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Unie se zakládá na nedělitelných a všeobecných hodnotách lidské důstojnosti, svobody, rovnosti a solidarity, spočívá na zásadách demokracie a právního státu. Tyto zásady mají ve společnostech, jež se vyznačují pluralismem, zákazem diskriminace, tolerancí, spravedlností, solidaritou a rovností žen a mužů, pro členské státy zásadní význam. Každý občan Unie má práva stanovená ve Smlouvě o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“), Smlouvě o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) a v Listině základních práv Evropské unie a měl by mít i možnost jich požívat.
(2)
Maastrichtská smlouva zavedla v roce 1993 institut občanství Unie. Práva spojená s občanstvím Unie byla dále posílena v roce 1999 Amsterdamskou smlouvou a v roce 2009 Lisabonskou smlouvou. V roce 2013 si budeme připomínat dvacáté výročí vzniku občanství Unie. V čl. 1 bodě 12 a čl. 2 bodě 34 Lisabonské smlouvy (dnešní článek 9 Smlouvy o EU a článek 20 Smlouvy o fungování EU) je stanoveno, že každá osoba, která má státní příslušnost členského státu, je občanem Unie, že občanství Unie nenahrazuje, nýbrž doplňuje občanství členského státu a že občané Unie požívají práv a povinností stanovených Smlouvami. V čl. 2 bodě 35 Lisabonské smlouvy (dnešní článek 21 Smlouvy o fungování EU) je zakotveno právo občanů Unie na volný pohyb a pobyt.
(3)
Stockholmský program - otevřená a bezpečná Evropa, která slouží svým občanům a chrání je (3), staví občana do středu evropských politik v oblasti svobody, bezpečnosti a práva. Svou činnost zaměřuje na „budování Evropy občanů“ včetně podpory práv občanů, zejména práva na volný pohyb a práv, která občanům Unie umožňují aktivně se účastnit demokratického života Unie.
(4)
Evropský parlament ve svém usnesení ze dne 15. prosince 2010 o stavu dodržování základních práv v Evropské unii (2009) - účinné provádění po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost (4) vyzval Komisi, aby vyhlásila rok 2013 Evropským rokem občanů, a dala tak impulz k diskusi o evropském občanství, včetně diskuse o jeho terminologii, obsahu a rozsahu, a informovala evropské občany o jejich právech, zejména nových právech vyplývajících ze vstupu Lisabonské smlouvy v platnost a o dostupných prostředcích k uplatňování těchto práv.
(5)
Rok 2013 by měl být vyhlášen Evropským rokem občanů. Evropský rok občanů by mohl být vhodnou příležitostí k tomu, aby se zvýšilo povědomí široké veřejnosti o právech a povinnostech spojených s občanstvím Unie. Cílem Evropského roku občanů by mělo rovněž být zvýšení povědomí občanů o právech vyplývajících z občanství Unie, pokud uplatňují své právo cestovat do jiného členského státu a pobývat v něm, například jako studenti, pracovníci, osoby hledající zaměstnání, dobrovolníci, spotřebitelé, podnikatelé, mladí lidé nebo důchodci. Osvětové akce by proto měly být členěny geograficky, demograficky a sociálně a měly by se také věnovat odstraňování zbývajících překážek, které občanům brání uplatňovat práva vyplývající z občanství Unie. Je třeba informovat o tom, že občané Unie sami hrají klíčovou úlohu při posilování těchto práv tím, že se zapojí do občanské společnosti a demokratického života.
(6)
Aby se občané Unie mohli informovaně rozhodnout, zda využijí svého práva na volný pohyb, nestačí pouze zlepšovat jejich povědomí o tomto právu. Je velmi důležité, aby občané Unie byli rovněž náležitě informováni o dalších právech, jichž na základě právních předpisů Unie v přeshraničních situacích požívají. Rozhodnou-li se využít svého práva na volný pohyb, umožní jim tyto informace tato ostatní práva také plně uplatňovat.
(7)
Od svého zavedení Římskou smlouvou v roce 1958 se právo na volný pohyb a pobyt coby jedna ze čtyř základních svobod osvědčilo jako jeden z pilířů vytvoření vnitřního trhu ku prospěchu ekonomik členských států i jednotlivých občanů Unie.
(8)
Občané Unie vysoce oceňují právo svobodně se pohybovat a pobývat na území různých členských států jako základní individuální právo spojené s občanstvím Unie. Jako takové ukazuje a podporuje lepší porozumění hodnotě, kterou evropská integrace představuje, jakož i účast občanů na utváření Unie.
(9)
Navzdory tomu, že právo na volný pohyb a pobyt je pevně zakotveno v primárním právu Unie a podrobně rozpracováno v sekundárním právu Unie, nadále přetrvává rozdíl mezi příslušnými právními předpisy a skutečností, s níž se občané setkávají, když tato práva chtějí uplatňovat v praxi. Občané Unie, kromě toho, že na ně doléhá nejistota ohledně výhod mobility, vnímají skutečnost, že praktických překážek, jež musí překonávat v souvislosti s životem a prací v jiném členském státě Unie, je příliš mnoho.
(10)
Ve Zprávě o občanství EU za rok 2010 ze dne 27. října 2010 nazvané „Odstranit překážky pro výkon práv občanů EU“ reagovala Komise na hlavní překážky, se kterými se občané stále setkávají v každodenním životě při uplatňování svých práv, která mají jako občané Unie, zejména v přeshraničních situacích, a nastínila 25 konkrétních opatření k odstranění těchto překážek. Jednou z překážek, které byly v této souvislosti zjištěny, byl nedostatek informací. Komise ve své zprávě dospěla k závěru, že občané Unie nemohou požívat svých práv, neboť o nich nejsou dostatečně informováni, a oznámila svůj záměr zvýšit informovanost občanů Unie o jejich právech, zejména o právu na volný pohyb.
(11)
Smlouva o EU a Smlouva o fungování EU přiznávají každému občanovi právo svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, právo volit a být volen ve volbách do Evropského parlamentu a v obecních volbách v členském státě, v němž mají bydliště, a to za stejných podmínek jako státní příslušníci tohoto členského státu, právo na diplomatickou nebo konzulární ochranu v třetí zemi kterýmkoli členským státem za stejných podmínek jako státní příslušníci tohoto státu, pokud členský stát, jehož jsou státními příslušníky, nemá v této třetí zemi své zastoupení, petiční právo k Evropskému parlamentu, právo obracet se na evropského veřejného ochránce práv a na orgány Unie, jakož i další práva v mnoha oblastech, jako je volný pohyb zboží a služeb, ochrana spotřebitele a veřejné zdraví, rovné příležitosti a rovné zacházení, přístup k zaměstnání a k sociální ochraně.
(12)
Lisabonská smlouva stanovila nová práva, zejména zavedla občanskou iniciativu, stanovenou v jejím čl. 1 bodě 12 a čl. 2 bodě 37 (článek 11 Smlouvy o EU a článek 24 Smlouvy o fungování EU), podle níž může alespoň jeden milion občanů z podstatného počtu členských států vyzvat Komisi, aby v některé z oblastí působnosti Unie předložila návrh; díky této iniciativě se mohou občané aktivně zapojit do politického života Unie a přímo se podílet na utváření práva Unie (5).
(13)
Od roku 1979, kdy se konaly první přímé volby, působí Evropský parlament jako přímý prostředník mezi občany a Unií. Evropský parlament a jeho poslanci hrají zásadní úlohu, pokud jde o informování o právech spojených s občanstvím Unie a o jeho přínosech, stejně jako o to, aby při utváření politik stály v popředí zájmy občanů Unie, a o podporu aktivní účasti občanů Unie. Zvyšování povědomí o právech občanů Unie, rovnosti pohlaví, účasti žen a mužů v demokratickém životě Unie, včetně jejich aktivního a pasivního volebního práva v členském státě, v němž mají bydliště, a o rozsahu pravomocí Evropského parlamentu v legislativním procesu je rovněž důležité s ohledem na volby do Evropského parlamentu v roce 2014. Účinek těchto osvětových akcí by se měl zesílit díky úzké koordinaci a využívání možností součinnosti s významnými akcemi prováděnými v období před volbami ostatními orgány Unie, zejména Evropským parlamentem, evropskými politickými stranami a nadacemi a členskými státy.
(14)
Občané Unie, kteří zvažují, zda využijí svého práva na volný pohyb a pobyt, by měli být mimoto informováni zejména o svých právech, pokud jde o získání nebo zachování práv na sociální zabezpečení, včetně práv týkajících se přeshraniční zdravotní péče, na základě předpisů Unie pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení. Tyto předpisy zaručují, že nepřijdou o svá práva na sociální zabezpečení, když se rozhodnou přestěhovat v rámci Unie. Dále by měli být informováni o uznávání svého vzdělání, akademických titulů a odborné kvalifikace a o sociálních a občanských schopnostech, které jsou součástí evropského rámce „klíčových schopností pro celoživotní učení“ (6) a které je mohou připravit na plné zapojení do občanského života a k uplatnění práv, jichž požívají na základě práva Unie.
(15)
Občané Unie by měli být rovněž lépe informováni o svých právech, jež mají jako cestující při cestování po Evropské unii za použití jakéhokoli druhu dopravy, a o právech, jež jim náleží jako spotřebitelům v přeshraničním kontextu. Jestliže si budou občané Unie jisti, že jejich spotřebitelská práva jsou účinně chráněna, budou schopni více přispívat k rozvoji unijního trhu se zbožím a službami, který díky tomu účinněji rozvine svůj plný potenciál ku prospěchu občanů. Podobně by měli být občané lépe informováni o předpisech týkajících se všeobecné bezpečnosti výrobků a dohledu nad trhem, aby měli povědomí o tom, jak jsou v rámci celé Unie chráněna jejich práva a jejich zdraví, zejména v případě ohrožení nebo rizik, kterým nejsou schopni čelit jako jednotlivci. Dále je důležité zvýšit povědomí občanů Unie o jejich právech na přeshraniční zdravotní péči a o doprovodných opatřeních, jako je elektronické zdravotnictví (eHealth) a telemedicína, aby mohli plně využívat bezpečné a kvalitní zdravotní péče poskytované přes hranice členských států.
(16)
Snahou tohoto rozhodnutí je přispět ke splnění cílů strategie Evropa 2020, neboť usnadnění volného pohybu osob a zvyšování mobility pracovníků je jedním z významných způsobů, jak řešit dopady demografických změn na pracovní trh a zvyšovat zaměstnatelnost osob a konkurenceschopnost evropské ekonomiky. S ohledem na znepokojivě vysokou míru nezaměstnanosti v některých členských státech je cílem tohoto rozhodnutí v dlouhodobém horizontu podporovat výzkum a inovace v Unii.
(17)
Informační, vzdělávací a osvětové kampaně pořádané v rámci Evropského roku občanů by rovněž měly brát ohled na potřeby specifických a ohrožených skupin. Informace by měly být volně přístupné ve všech úředních jazycích Unie. Měly by být formulovány jednoduše a vypracovány ve spolupráci s místními, regionálními a ústředními orgány členských států, sdělovacími prostředky, organizacemi občanské společnosti a nevládními organizacemi. Všechny tyto zúčastněné subjekty by měly zvážit pořádání různých iniciativ, jako jsou soutěže v psaní slohových prací a vypracování akčních plánů a pokynů, zřízení internetových fór nebo pořádání kampaní ve školách, včetně vysokých škol.
(18)
Zásadní význam pro chod Unie má aktivní úloha občanů Unie a organizací, které je zastupují. V článcích 10 a 11 Smlouvy o EU je zdůrazněn význam participativní demokracie ve všech jejích aspektech a vyzdvižena úloha občanů a organizací je zastupujících, kteří projevují a veřejně si vyměňují své názory na všechny oblasti činnosti Unie. Orgány Unie by měly podporovat aktivní demokratickou účast na rozhodovacím procesu prostřednictvím pravidelného, otevřeného a transparentního dialogu s občanskou společností s cílem zajistit koherentnost a transparentnost činnosti Unie. Aktivní účasti občanů Unie se rovněž pomůže zajištěním přístupu k dokumentům a informacím a řádnou správou věcí veřejných.
(19)
Významnou úlohu při poskytování informací občanům, zejména mladým lidem, o institutu občanství Unie a o právech, která jsou s ním spojena, hraje vzdělávací politika. V souladu s evropským rámcem „klíčových schopností pro celoživotní učení“ může rovněž přispívat k rozvoji vícejazyčnosti, mobility studentů, učitelů, osob účastnících se odborného vzdělávání a jejich instruktorů a podporovat sociální a občanské schopnosti, čímž napomáhá občanům plně se účastnit občanského života a uplatňovat veškerá práva, která mají podle práva Unie. Mělo by být možné provádět zvláštní opatření, zvyšovat povědomí o možnostech dobrovolnické činnosti, studia v zahraničí, absolvování stáže v jiném členském státě nebo účasti na výměnných vzdělávacích programech Unie.
(20)
U příležitosti Evropského roku občanů vydá Komise Zprávu o občanství EU za rok 2013, která bude podrobně informovat o pokroku dosaženém od Zprávy o občanství EU za rok 2010 a bude obsahovat návrhy dalších opatření směřujících k odstranění překážek, které občanům Unie dosud brání plně uplatňovat jejich práva. Na základě této zprávy může Rada přijmout ustanovení o posílení nebo rozšíření práv spojených s občanstvím Unie.
(21)
Občané Unie by rovněž měli být informováni o existenci vícejazyčného webového portálu Vaše Evropa, který je jednotným informačním místem pro práva občanů a podniků v Unii.
(22)
Informační centra „Europe Direct“ jako prostředník mezi Unií a jejími občany na místní úrovni by měla úzce spolupracovat s Evropským parlamentem při pořádání osvětových kampaní a měla by podněcovat místní a regionální diskuse o Unii, předávat informační materiály a šířit je mezi veřejností a nabízet příležitost pro poskytování zpětné vazby orgánům Unie.
(23)
Veškeré iniciativy prováděné za účelem podpory Evropského roku občanů a v jeho rámci by měly usilovat o zvýšení vzájemného porozumění mezi občany Unie, orgány Unie a členskými státy. K tomu je nutné zvyšovat povědomí o právech občanů mezi zaměstnanci veřejné správy na unijní, státní, regionální i místní úrovni.
(24)
Již od svého vzniku v roce 1949 hraje Rada Evropy vedoucí úlohu v oblasti vzdělávání a kultury, a to tím, že podporuje a vytváří evropské kulturní sítě, vede mezikulturní dialog a podporuje jazykovou rozmanitost. Unie by proto měla v souvislosti s Evropským rokem občanů rozvíjet s Radou Evropy součinnost v této oblasti.
(25)
Primárně patří oblast zlepšování povědomí občanů o právech, jež jim jakožto občanům Unie náleží, do působnosti členských států. To zahrnuje poskytování informací o Unii a cílené podávání zpráv o činnostech všech orgánů Unie. Činnosti na úrovni Unie doplňují činnosti na vnitrostátní, regionální či místní úrovni tak, jak je zdůrazněno v politickém prohlášení nazvaném „Partnerství pro komunikaci o Evropě“, které Evropský parlament, Rada a Komise podepsaly dne 22. října 2008 (7). Orgány Unie a členské státy by měly prohlubovat spolupráci se sdělovacími prostředky a měly by se zavázat, že jim budou o Unii poskytovat kvalitní informace.
(26)
V zájmu optimalizace účinnosti a efektivity akcí plánovaných v rámci Evropského roku občanů je třeba, aby v roce 2012 proběhla série přípravných akcí v souladu s čl. 49 odst. 6 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (8) (finanční nařízení).
(27)
Je třeba přijmout vhodná opatření k zamezení nesrovnalostí a podvodů a podniknout nezbytné kroky k získání prostředků, které byly ztraceny, neoprávněně vyplaceny nebo nesprávně použity, v souladu s nařízeními Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (9) a (Euratom, ES) č. 2185/96 ze dne 11. listopadu 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem (10) a nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (11).
(28)
Financování jiných aktivit než těch, jež jsou financovány z rozpočtu Evropského roku občanů, je ze strany Unie možné prostřednictvím existujících programů Unie nebo strukturálních fondů, zejména programu „Evropa pro občany“ 2007-2013, a zvláštního programu „Základní práva a občanství“ 2007-2013, který je součástí obecného programu „Základní práva a spravedlnost“, programu „Celoživotní učení“ včetně programu Erasmus, iniciativy „Mládež v pohybu“ a programu „MEDIA“.
(29)
V zájmu budoucích evropských roků je třeba zpracovat důkladné hodnocení opatření prováděných v rámci Evropského roku občanů. Příslušná zpráva by měla obsahovat podněty a osvědčené postupy pro budoucí akce, pokud jde o nejlepší způsoby, jak účinně oslovit a zapojit občany, které by měly pokud možno vycházet ze srovnatelných kvantitativních údajů získaných v rámci Evropského roku občanů.
(30)
Jelikož cílů Evropského roku občanů, kterými je zvýšení povědomí a znalosti o právech a povinnostech spojených s občanstvím Unie, aby občané mohli plně využívat práv svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, a v této souvislosti rovněž zaměření se na podporu požívání ostatních práv spojených s občanstvím Unie, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, mimo jiné vzhledem k nutnosti mnohostranných partnerství, nadnárodní výměny informací, pořádání osvětových akcí a šíření osvědčených postupů v celé Unii, a proto jich z důvodu rozsahu Evropského roku občanů může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Předmět
Rok 2013 se vyhlašuje „Evropským rokem občanů“.
Článek 2
Cíle
1. Všeobecným cílem Evropského roku občanů je zvýšit povědomí a znalosti o právech a povinnostech spojených s občanstvím Unie, aby občané mohli plně využívat práv svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států. V této souvislosti se Evropský rok občanů zaměří rovněž na podporu požívání ostatních práv spojených s občanstvím Unie.
2. Na základě odstavce 1 sleduje Evropský rok občanů tyto konkrétní cíle:
a)
zvýšit povědomí občanů Unie o jejich právu svobodně se pohybovat a pobývat v Unii a v této souvislosti o všech ostatních právech zaručených občanům Unie bez jakékoli diskriminace, včetně práva volit v místních a evropských volbách v členském státě, v němž mají bydliště;
b)
zvýšit povědomí občanů Unie, včetně mladých lidí, o tom, jak mohou mít hmatatelný prospěch z práv přiznaných Unií, jakož i o politikách a programech na podporu uplatňování těchto práv;
c)
podnítit diskusi o vlivu a potenciálu, jež má svoboda pohybu a pobytu jakožto nezcizitelný prvek občanství Unie, s cílem podnítit a posílit aktivní občanskou a demokratickou účast občanů Unie zejména v občanských fórech o politikách Unie a volbách do Evropského parlamentu, čímž se posílí sociální soudržnost, kulturní rozmanitost, solidarita, rovnost mezi ženami a muži, vzájemná úcta a pocit společné evropské identity mezi občany Unie na základě základních hodnot Unie zakotvených ve Smlouvě o EU a Smlouvě o fungování EU a v Listině základních práv Evropské unie.
Článek 3
Příslušné iniciativy
1. Opatření, která je třeba přijmout k dosažení cílů uvedených v článku 2, mohou zahrnovat tyto iniciativy organizované na úrovni Unie a na celostátní, regionální i místní úrovni:
a)
informační kampaně, zpravodajství ve sdělovacích prostředcích, vzdělávací kampaně a kampaně na zvyšování povědomí určené široké veřejnosti nebo i užšímu publiku;
b)
výměnu informací a sdílení zkušeností a osvědčených postupů mezi orgány na unijní, celostátní, regionální a místní úrovni a mezi jinými veřejnými subjekty a organizacemi občanské společnosti;
c)
konference a slyšení, rovněž přes internet, a jiné akce na podporu diskusí a ke zvýšení povědomí o významu a výhodách práva na volný pohyb a pobyt a obecněji o institutu občanství Unie a právech s ním spojených;
d)
využití stávajících vícejazyčných participativních nástrojů k podnícení organizací občanské společnosti a občanů s cílem aktivně je zapojit do Evropského roku občanů, včetně nástrojů přímé demokracie, jako je občanská iniciativa a veřejné konzultace;
e)
posílení úlohy a zviditelnění stávajících nástrojů pro informování občanů včetně nástrojů moderních informačních a komunikačních technologií, například vícejazyčných informačních center Europe Direct a webového portálu Vaše Evropa, jakožto klíčových prvků jednotného informačního místa pro práva občanů Unie;
f)
posílení úlohy a zviditelnění nástrojů pro řešení problémů, jako je SOLVIT, s cílem umožnit občanům Unie lepší uplatňování a obranu svých práv na základě práva Unie;
g)
poskytování informací občanům Unie o Petičním výboru Evropského parlamentu a o evropském veřejném ochránci práv, aby mohli občané Unie lépe uplatňovat a bránit svá práva na základě práva Unie; a
h)
propagace Zprávy o občanství EU, která bude založena na rozsáhlé diskusi a aktivních příspěvcích občanů a zúčastněných stran a v níž budou identifikovány další překážky, které brání občanům Unie plně uplatňovat práva spojená s občanstvím Unie, a navrženy vhodné strategie k odstranění těchto překážek.
2. Podrobné informace o iniciativách uvedených v odstavci 1 jsou obsaženy v příloze.
3. Komise a členské státy mohou označit další činnosti, které mohou být přínosem pro cíle Evropského roku občanů stanovené v článku 2, a umožnit, aby byl název Evropského roku občanů použit k propagaci těchto činností v míře, v níž přispívají k dosažení těchto cílů.
4. V souvislosti s iniciativami pořádanými v rámci Evropského roku občanů je třeba věnovat pozornost identifikaci překážek, které občanům Unie brání uplatňovat jejich práva, a podpoře vhodných způsobů a strategii k odstranění těchto překážek, podpoře porozumění mezi různými kulturami a boji proti diskriminaci. Proto je třeba usilovat o součinnost mezi těmito iniciativami a stávajícími nástroji a programy v oblasti základních práv, občanských práv, zaměstnanosti a sociálních věcí, vzdělávání a kultury.
Článek 4
Koordinace a provádění na úrovni Unie
1. Komise úzce spolupracuje s členskými státy, Evropským parlamentem, Evropským hospodářským a sociálním výborem a Výborem regionů a místními a regionálními orgány a s institucemi a sdruženími zastupujícími místní a regionální zájmy.
2. Komise svolává zasedání zástupců evropských organizací nebo organizací občanské společnosti nebo orgánů činných v oblasti občanství a obrany práv občanů nebo podporujících vzdělávání a kulturu a jiné zúčastněné strany, aby byli Komisi nápomocni při provádění Evropského roku občanů na úrovni Unie.
3. Za účelem účinného plnění cílů evropských roků se Komise snaží využívat možných součinností mezi různými tematickými evropskými roky prostřednictvím hodnocení výsledků, sledováním přetrvávajících nedostatků a případně poskytováním statistických údajů.
4. Komise provádí toto rozhodnutí na úrovni Unie.
Článek 5
Finanční ustanovení
1. Opatření s působností na úrovni Unie uvedená v části A přílohy se uskutečňují prostřednictvím veřejných zakázek nebo grantů financovaných ze souhrnného rozpočtu Unie.
2. Na opatření s celounijní působností uvedená v části B přílohy mohou být poskytovány dotace ze souhrnného rozpočtu Unie.
Článek 6
Mezinárodní spolupráce
Komise může pro účely Evropského roku občanů spolupracovat s příslušnými mezinárodními organizacemi, zejména s Radou Evropy.
Článek 7
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise zajistí, aby v případě, že jsou prováděny akce financované podle tohoto rozhodnutí, byla na ochranu finančních zájmů Unie uplatňována preventivní opatření proti podvodům, korupci a jakýmkoliv jiným protiprávním činnostem, byly prováděny účinné kontroly a získávány zpět neoprávněně vyplacené částky, a v případě, že budou zjištěny nesrovnalosti, byly uplatněny účinné, přiměřené a odrazující sankce. Komise může podle tohoto rozhodnutí provádět kontroly a inspekce na místě v souladu s nařízením (Euratom, ES) č. 2185/96. V případě potřeby provede Evropský úřad pro boj proti podvodům šetření v souladu s nařízením (ES) č. 1073/1999.
2. Pokud jde o činnosti Unie financované na základě tohoto rozhodnutí, rozumí se „nesrovnalostí“ ve smyslu čl. 1 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 jakékoli porušení ustanovení práva Unie nebo jakékoli porušení smluvní povinnosti vyplývající z jednání nebo opomenutí hospodářského subjektu, v důsledku kterého je nebo by mohl být poškozen souhrnný rozpočet Unie formou neoprávněného výdaje.
3. Komise sníží, pozastaví či získá zpět částku finanční podpory udělenou na jakékoli opatření, pokud zjistí nesrovnalosti, zejména nesoulad s ustanoveními tohoto rozhodnutí, samostatného rozhodnutí či smlouvy o přidělení dané finanční podpory, nebo pokud vyjde najevo, že opatření bylo bez vyžádání souhlasu Komise podstatně změněno tak, že je v rozporu s povahou nebo s prováděcími podmínkami daného opatření.
4. Pokud nebyly dodrženy určité lhůty nebo pouze část přidělené finanční pomoci odpovídá pokroku dosaženému při provádění daného opatření, požádá Komise příjemce této pomoci, aby do určité doby předložil vysvětlení. Neposkytne-li příjemce uspokojivou odpověď, může Komise zrušit zbývající část finanční pomoci a požadovat vrácení již vyplacených částek.
5. Veškeré neoprávněně vyplacené částky se vracejí Komisi. Ke všem včas nevráceným částkám se za podmínek stanovených finančním nařízením přičítá úrok.
Článek 8
Monitorování a hodnocení
Do 31. prosince 2014 předloží Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů zprávu o provádění, výsledcích a celkovém hodnocení iniciativ stanovených v tomto rozhodnutí. Tato zpráva bude základem pro budoucí politiky, opatření a akce Unie v této oblasti. Na základě zkušeností z Evropského roku občanů bude zpráva rovněž obsahovat podněty a osvědčené postupy, jak zlepšovat poskytování informací občanům o jejich právech i po skončení Evropského roku občanů.
Článek 9
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 10
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
Ve Štrasburku dne 21. listopadu 2012.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 1093/2012/EU HATÁROZATA
(2012. november 21.)
a polgárok európai évéről (2013)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 21. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
rendes jogalkotási eljárás keretében (2),
mivel:
(1)
Az Unió az emberi méltóság, a szabadság, az egyenlőség és a szolidaritás oszthatatlan, egyetemes értékeire épül, és a demokrácia, valamint a jogállamiság elvén alapul. Ezek az elvek alapvetőek a tagállamokban, olyan társadalmakban, amelyekben a pluralizmus, a megkülönböztetés tilalma, a tolerancia, az igazságosság, a szolidaritás, valamint a nők és a férfiak közötti egyenlőség uralkodik. Az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ), az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) és az Európai Unió Alapjogi Chartája által biztosított jogok az Unió minden polgárát megilletik, és minden uniós polgárnak élnie kell tudni e jogokkal.
(2)
A Maastrichti Szerződés 1993-ban bevezette az uniós polgárság fogalmát. Az Amszterdami Szerződés 1999-ben, a Lisszaboni Szerződés pedig 2009-ben tovább erősítette az uniós polgársághoz fűződő jogokat. 2013-ban az uniós polgárság intézményesítésének 20. évfordulóját ünnepeljük. A Lisszaboni Szerződés 1. cikkének 12. pontja és 2. cikkének 34. pontja (jelenleg az EUSZ 9. cikke és az EUMSZ 20. cikke) arról rendelkezik, hogy a tagállamok állampolgárságával rendelkező személyek egyben az Unió polgárai is, az uniós polgárság pedig a tagállam nemzeti állampolgárságát kiegészíti, és nem helyettesíti azt, továbbá, hogy az uniós polgárokat megilletik a Szerződésekben meghatározott jogok, és terhelik az azokban megállapított kötelezettségek. A Lisszaboni Szerződés 2. cikkének 35. pontja (jelenleg az EUMSZ 21. cikke) kimondja az uniós polgárok szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogát.
(3)
„A stockholmi program - A polgárokat szolgáló és védő, nyitott és biztonságos Európa” (3) a szabadság, a biztonság és a jogérvényesülés terén folytatott európai szakpolitikák középpontjába helyezi a polgárt. A program a „polgárok Európájának megalkotására” összpontosítja a fellépéseit, beleértve a polgárok jogainak - különösen a szabad mozgáshoz való jog, valamint az uniós polgárok számára az Unió demokratikus életében való tevékeny részvételt lehetővé tevő jogok - előmozdítását is.
(4)
Az Európai Parlament „Az alapvető jogok helyzete az Európai Unióban (2009) - A Lisszaboni Szerződés hatálybalépését követő hatékony végrehajtás” című, 2010. december 15-i állásfoglalásában (4) felhívta a Bizottságot, hogy a 2013-as évet tegye meg a polgárok európai évének annak érdekében, hogy az uniós polgárságról szóló vitának - ideértve annak terminológiáját, tartalmát és hatályát - lendületet adjon, és hogy az uniós polgárokat tájékoztassa jogaikról, különösen a Lisszaboni Szerződés hatálybalépéséből eredő új jogokról, valamint az azok gyakorlásához rendelkezésre álló eszközökről.
(5)
2013-at a polgárok európai évének kell nyilvánítani. A polgárok európai éve időszerű lehetőséget fog biztosítani arra, hogy a nyilvánosság figyelmét felhívjuk az uniós polgársághoz kapcsolódó jogokra és kötelezettségekre. A polgárok európai évének arra is törekednie kell, hogy a polgárok figyelmét felhívja a valamely másik tagállamban - például diákként, munkavállalóként, álláskeresőként, önkéntesként, fogyasztóként, vállalkozóként, fiatalként vagy nyugdíjasként - való szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való joguk gyakorlásához kapcsolódó, az uniós polgárságból eredő jogaikra. Ezzel összefüggésben a figyelemfelhívást földrajzi, demográfiai és társadalmi szempontok alapján kell szervezni, és az uniós polgárságból eredő jogok gyakorlásának még útjában álló akadályok eltávolítására is összpontosítania kell. Közvetíteni kell azt az üzenetet, hogy a civil társadalomban és a demokratikus életben való részvételük által az uniós polgárok maguk is döntő szerepet játszanak e jogok megerősítésében.
(6)
Ahhoz, hogy az uniós polgárok számára lehetővé tegyük, hogy megalapozott döntéseket hozzanak arról, hogy gyakorolják-e a szabad mozgáshoz való jogukat, nem elég magára a jogra felhívni a figyelmüket. Lényeges, hogy az uniós polgárok megfelelően tájékozottak legyenek a határokon átnyúló helyzetekben az uniós jog alapján őket megillető más jogokról is. Ezen információk majd lehetővé teszik számukra azt is, hogy teljes körűen gyakorolják ezen más jogaikat, amennyiben úgy döntenek, hogy élnek a szabad mozgáshoz való jogukkal.
(7)
A szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jog, mint a négy alapvető szabadság egyike, az 1958-as Római Szerződésben történt bevezetése óta bizonyította értékét a belső piac létrehozását szolgáló egyik pillérként a tagállamok gazdaságainak és az egyéni uniós polgároknak az előnyére.
(8)
Az uniós polgárok nagyra értékelik a tagállamok területén való szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogot, mint az uniós polgársághoz kapcsolódó alapvető egyéni jogot. Mint olyan, bizonyítja az európai integráció értékét és előmozdítja annak jobb megértését, valamint a polgárok részvételét az Unió alakításában.
(9)
Annak ellenére, hogy a szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jog az elsődleges uniós jogban szilárdan meg van alapozva, a másodlagos uniós jogban pedig jelentősen továbbfejlesztették, még maradt hézag az alkalmazandó jogi szabályok és a polgárok által akkor tapasztalt valóság között, amikor a gyakorlatban élni szándékoznak ezekkel a jogokkal. A mobilitás előnyeivel kapcsolatos bizonytalanság mellett az uniós polgárok túl sok gyakorlati akadályt érzékelnek azzal kapcsolatban, hogy egy másik tagállamban éljenek és vállaljanak munkát.
(10)
A Bizottság a „2010. évi jelentés az uniós polgárságról - Az uniós polgárok jogainak érvényesítése előtt álló akadályok lebontása” című 2010. október 27-i dokumentumban foglalkozott azokkal a fő akadályokkal, amelyekkel a polgárok még mindig találkoznak mindennapi életük során, amikor uniós polgárként a jogaikat kívánják gyakorolni, különösen határokon átnyúló helyzetekben, valamint 25 konkrét intézkedést körvonalazott ezen akadályok megszüntetésére. Az egyik, ebben az összefüggésben megjelölt akadály az információ hiánya volt. A Bizottság jelentésében azt a következtetést vonta le, hogy az uniós polgárokat az akadályozza meg a jogaik gyakorlásában, hogy nem ismerik azokat, továbbá bejelentette szándékát, hogy az uniós polgárok számára a jogaikra, különösen a szabad mozgáshoz való jogukra vonatkozó információk terjesztését fokozza.
(11)
Az EUSZ és az EUMSZ az Unió összes polgára számára biztosítja azt a jogot, hogy a tagállamok területén szabadon mozogjanak és tartózkodjanak; azt a jogot, hogy az európai parlamenti és a tartózkodásuk szerinti tagállambeli helyhatósági választásokon - ugyanolyan feltételek mellett, mint az adott tagállam állampolgárai - szavazzanak, illetve jelöltessék magukat; azt a jogot, hogy olyan harmadik ország területén, amelyben az állampolgárságuk szerinti tagállamnak nincs képviselete, bármely másik tagállam diplomáciai és konzuli hatóságaitól - ugyanolyan feltételek mellett, mint az adott tagállam állampolgárai - védelmet kaphassanak; azt a jogot, hogy az Európai Parlamenthez petíciót nyújthassanak be; azt a jogot, hogy az európai ombudsmanhoz, illetve az Unió intézményeihez fordulhassanak; valamint további jogokat is különféle területeken, mint például az áruk és szolgáltatások szabad mozgását, a fogyasztóvédelemhez és közegészségügyhöz, az egyenlő esélyekhez és egyenlő bánásmódhoz, a foglalkoztatáshoz és szociális védelemhez való jogot.
(12)
A Lisszaboni Szerződés új jogokat vezetett be, különösen a polgári kezdeményezést az 1. cikk 12. pontja és a 2. cikk 37. pontja (jelenleg az EUSZ 11. cikke és az EUMSZ 24. cikke) alapján, amely legalább egymillió, jelentős számú tagállamból származó polgár számára lehetővé teszi, hogy felkérjék a Bizottságot, hogy nyújtson be javaslatot bármelyik uniós hatáskör területén, ezáltal pedig a polgárok még tevékenyebben vehetnek részt az Unió politikai életében és közvetlenül részt vehetnek az uniós jog fejlődésének alakításában (5).
(13)
Az 1979-ben tartott első közvetlen választások óta az Európai Parlament közvetlen érintkezési felületként működik a polgárok és az Unió között. Az Európai Parlament és képviselői alapvető szerepet játszanak az uniós polgársággal járó jogok és előnyök megismertetésében, az uniós polgárok aggályainak előtérbe helyezésében a politikák kidolgozása során, valamint az uniós polgárok tevékeny részvételének előmozdításában. A 2014-es európai parlamenti választások szempontjából is fontos a figyelem felhívása az uniós polgárok jogaira, a nemek egyenlőségére, a nők és férfiak részvételére az Unió demokratikus életében, beleértve a tartózkodási helyük szerinti tagállamban szavazóként és jelöltként gyakorolható választói jogaikra, valamint az Európai Parlament által a jogalkotási folyamat során gyakorolt hatáskörök terjedelmére. Az ilyen figyelemfelhívó fellépések hatását meg kell sokszorozni a választások előtti időszakban az uniós intézmények, különösen az Európai Parlament, az európai politikai pártok és alapítványok, valamint a tagállamok által végrehajtott vonatkozó fellépések szoros koordinációjával és a bennük rejlő szinergiák kihasználásával.
(14)
Emellett azokat az uniós polgárokat, akik azt fontolgatják, hogy éljenek-e a szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogukkal, tájékoztatni kell a szociális biztonsági rendszerek koordinációjára vonatkozó uniós szabályokból eredő, a szociális biztonsági jogaik, többek között a határokon átnyúló egészségügyi ellátással kapcsolatos jogaik megszerzésére vagy megőrzésére vonatkozó jogaikról. E szabályok biztosítják azt, hogy a polgárok ne veszítsék el szociális biztonsági jogaikat, amikor úgy döntenek, hogy az Unión belül helyet változtatnak. Továbbá a végzettségük és szakmai képesítésük elismeréséről, valamint azokról a társadalmi és állampolgári kompetenciákról is tájékoztatni kell őket, amelyek „az egész életen át tartó tanuláshoz szükséges kulcskompetenciákról” szóló európai keretrendszer (6) részét képezik, és amelyek a közügyekben való teljes körű részvételüket, valamint az uniós jog alapján őket megillető jogok gyakorlását lehetővé tehetik.
(15)
Az uniós polgárok tájékozottabbak kell, hogy legyenek azon jogaikról is, amelyek az Unió területén bármilyen közlekedési módot használó utasként megilletik őket, valamint a határokon átnyúló fogyasztói jogaikról is. Ha az uniós polgárok biztosak abban, hogy a fogyasztói jogaik hatékony védelmet élveznek, akkor hozzá tudnak járulni az áruk és szolgáltatások uniós piacának fejlődéséhez, amely ezáltal még hatékonyabban, a polgárok előnyére valósítja majd meg teljes potenciálját. Hasonlóképpen a polgárok tájékozottabbak kell, hogy legyenek az általános termékbiztonsági és piacfelügyeleti szabályokról, hogy tudatában legyenek annak, hogy hogyan védik az egészségüket és a jogaikat az Unió egész területén, különösen olyan veszélyek és kockázatok esetén, amelyekkel szemben egyénileg nem tudnak védekezni. Fontos továbbá az uniós polgárok figyelmét még inkább felhívni a határokon átnyúló egészségügyi ellátáshoz való jogaikra, valamint az ehhez kapcsolódó olyan intézkedésekre, mint például az elektronikus egészségügy (eHealth) és a telemedicina, annak érdekében, hogy teljes mértékben élvezhessék a tagállamok határain átnyúló biztonságos és jó minőségű egészségügyi ellátásokat.
(16)
E határozat célja, hogy hozzájáruljon az Európa 2020 stratégia célkitűzéseinek teljesítéséhez, amennyiben a személyek szabad mozgásának elősegítése és a munkavállalói mobilitás növelése fontos eszköz a demográfiai változások munkaerő-piaci következményeinek kezelésében, valamint az egyének foglalkoztathatóságának és az európai ipar versenyképességének növelésében. E határozat hosszú távú célja, hogy támogassa az Unióban a kutatást és az innovációt, a bizonyos tagállamokban jelenleg ijesztően magas munkanélküliségi adatok körülményei között is.
(17)
A polgárok európai évének keretében rendezett tájékoztató, oktató és figyelemfelhívó kampányoknak figyelembe kell venniük a célzottabb közönségek és a kiszolgáltatott csoportok igényeit is. A tájékoztatásnak ingyenesnek és az Unió minden hivatalos nyelvén elérhetőnek kell lennie. Egyszerű nyelvezetet kell használnia, és a helyi, regionális, nemzeti hatóságokkal, a sajtóval, a civil társadalmi és nem kormányzati szervezetekkel együttműködve kell kidolgozni. E különféle érintettek mindegyike megfontolhatja az olyan kezdeményezéseket, mint például az esszépályázatok és a cselekvési tervek és útmutatók kidolgozása, az online fórumok és az iskolákban és egyetemeken folytatott kampányok.
(18)
Az uniós polgárok és az őket képviselő egyesületek tevékeny szerepe központi jelentőséggel bír az Unió működése szempontjából. Az EUSZ 10. és 11. cikke hangsúlyozza a részvételi demokrácia fontosságát annak minden vonatkozásában, valamint a polgárok és érdek-képviseleti szervezeteik által abban játszott szerepet, hogy véleményüket az Unió bármely tevékenységéről nyilvánosságra hozzák és megvitassák. Az Unió intézményeinek elő kell mozdítaniuk a tevékeny demokratikus részvételt a döntéshozatali eljárásban a civil társadalommal folytatott nyílt, átlátható és rendszeres párbeszéd révén, annak érdekében, hogy biztosítsa az Unió fellépéseinek koherenciáját és átláthatóságát. Az uniós polgárok tevékeny részvételét elő kell segíteni a dokumentumokhoz és az információhoz való hozzáférés, valamint a felelősségteljes kormányzás és felelősségteljes irányítás révén is.
(19)
Az oktatáspolitika lényeges szerepet játszik a polgároknak, különösen a fiataloknak az uniós polgárság fogalmáról és a hozzá kapcsolódó jogokról való tájékoztatásában. Segítheti továbbá a többnyelvűség, a diákok, a tanárok, a szakképzésben részt vevők és oktatóik mobilitásának előmozdítását, valamint az egész életen át tartó tanuláshoz szükséges kulcskompetenciák európai keretrendszerével összhangban a szociális és állampolgári kompetenciák megerősítését, amelynek köszönhetően teljes mértékben részt vehetnek a közügyekben és amely lehetővé teszi számukra, hogy az uniós jogból eredő jogaikat átfogóan gyakorolják. Külön fellépések végrehajtására is lehetőséget kell biztosítani az önkéntes munkavégzéshez, a külföldi tanuláshoz, a másik tagállamban szervezett szakmai gyakorlatban vagy az uniós diákcsereprogramokban való részvételhez kapcsolódó lehetőségekre való figyelemfelhívás érdekében.
(20)
A polgárok európai éve során elkészül majd a Bizottságnak az uniós polgárságról szóló 2013-as jelentése, amely az uniós polgárságról szóló 2010-es jelentése óta megtett előrelépést részletezi majd, valamint további fellépéseket javasol az uniós polgárok jogai gyakorlásának útjában álló, fennmaradó akadályok megszüntetése céljából. E jelentés alapján a Tanács előírásokat tud majd elfogadni az uniós polgársággal járó jogok megerősítése vagy bővítése érdekében.
(21)
Fel kell továbbá hívni az uniós polgárok figyelmét a többnyelvű „Az Ön Európája” elnevezésű internetes portálra is, amely egyablakos információs pontként szolgál a polgárokat és vállalkozásokat az Unióban megillető jogokkal kapcsolatban.
(22)
A „Europe Direct” információs központoknak - mint az Unió és polgárai közötti helyi érintkezési felületeknek - a figyelemfelhívó kampányok során az Európai Parlament szoros partnereivé kell válniuk azáltal, hogy elősegítik az Unióval kapcsolatos helyi és regionális vitát, információs anyagokat továbbítanak és osztanak szét a nagyközönség számára, valamint lehetővé teszik a visszajelzést az uniós intézmények felé.
(23)
A polgárok európai éve céljára és keretében elindított valamennyi kezdeményezésnek az uniós polgárok, az uniós intézmények és a tagállamok közötti kölcsönös megértés fokozására kell irányulnia. Ez magában foglalja a polgárok jogaival kapcsolatos figyelemfelhívást a közigazgatási szervek személyzete körében, uniós, nemzeti, regionális és helyi szinten egyaránt.
(24)
Az Európa Tanács 1949-es alapítása óta vezető szerepet játszik az oktatás és a kultúra terén az európai kulturális hálózatok előmozdításával és létrehozásával, valamint a kultúrák közötti párbeszéd, illetve a nyelvi sokféleség támogatása révén. Az Uniónak ezért a polgárok európai évével összefüggésben szinergiákat kell kialakítania az Európa Tanács e téren végzett munkájával.
(25)
A polgárok figyelmének az uniós polgárokként őket megillető jogokra való felhívásáért a tagállamokat terheli az elsődleges felelősség. Ennek része az Unióval kapcsolatos tájékoztatás nyújtása és az összes uniós intézmény tevékenységéről szóló célzott jelentéskészítés. Az uniós szintű fellépés kiegészíti a nemzeti, regionális vagy helyi szintű fellépéseket, amint azt az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által 2008. október 22-én aláírt „Partnerség az Európáról szóló kommunikációért” című politikai nyilatkozat (7) is hangsúlyozza. Az uniós intézményeknek és a tagállamoknak fokozottabban együtt kell működniük a sajtóval, és vállalniuk kell a sajtónak az Unióról szóló, magas színvonalú információval való ellátását.
(26)
A polgárok európai évére tervezett tevékenységek hatékonyságának és eredményességének optimalizálása érdekében fontos 2012-ben elvégezni egy sor előkészítő intézkedést az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet (8) (költségvetési rendelet) 49. cikke (6) bekezdésével összhangban.
(27)
Az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló, 1995. december 18-i 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendelettel (9), az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek csalással és egyéb szabálytalanságokkal szembeni védelmében a Bizottság által végzett helyszíni ellenőrzésekről és vizsgálatokról szóló, 1996. november 11-i 2185/96/Euratom, EK tanácsi rendelettel (10), valamint az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) által lefolytatott vizsgálatokról szóló, 1999. május 25-i 1073/1999/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (11) összhangban a szabálytalanságok és csalás megelőzésére megfelelő intézkedéseket kell hozni, valamint a szükséges lépéseket meg kell tenni az eltűnt, alaptalanul kifizetett vagy szabálytalanul felhasznált pénzeszközök visszaszerzésére.
(28)
A nem a polgárok európai éve költségvetéséből finanszírozott tevékenységek uniós finanszírozása megvalósítható létező uniós programok vagy a strukturális alapok révén, különösen a 2007-2013 közötti időszakra vonatkozó „Európa a polgárokért” program révén, illetve - az „Alapvető jogok és jogérvényesülés” általános program keretében - a 2007-2013 közötti időszakra vonatkozó „Alapvető jogok és polgárság” egyedi program révén, az egész életen át tartó tanulás programja, azon belül többek között az Erasmus program révén, a „Mozgásban az ifjúság” kezdeményezés és a „MEDIA” program révén.
(29)
A jövőbeli európai évek érdekében alapos értékelést kell készíteni a polgárok európai évének keretében hozott intézkedésekről. E jelentésnek, amely a lehetőségek függvényében a polgárok európai évéről gyűjtött, összehasonlítható, mennyiségi adatokon alapul, a jövőbeni fellépést illetően ötleteket, illetve legjobb gyakorlat kell tartalmaznia arra vonatkozóan, hogy hogyan lehet a leghatékonyabban elérni és bevonni a polgárokat.
(30)
Mivel a polgárok európai évének céljait, nevezetesen az uniós polgársághoz kapcsolódó jogokra és kötelességekre való figyelemfelhívást és az ezekkel kapcsolatos ismeretek bővítését, annak érdekében, hogy lehetővé váljon a polgárok számára a tagállamok területén való szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való joguk teljes mértékű gyakorlása, valamint ezzel összefüggésben annak előmozdítását, hogy az uniós polgárok az uniós polgársághoz kapcsolódó egyéb jogaikkal is éljenek, a tagállamok a többoldalú együttműködés, a nemzeteken átnyúló információcsere és a legjobb gyakorlatok Unió-szerte megvalósuló tudatosítása és terjesztése iránti igény miatt nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért a polgárok európai évének léptéke miatt azok uniós szinten jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez a határozat nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Tárgy
A 2013-as évet a polgárok európai évének kell nyilvánítani.
2. cikk
Célkitűzések
(1) A polgárok európai éve általános célkitűzése az, hogy felhívja a figyelmet az uniós polgársághoz kapcsolódó jogokra és kötelezettségekre, és szélesítse az azokkal kapcsolatos ismereteket, annak érdekében, hogy lehetővé tegye a polgárok számára a tagállamok területén való szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való joguk teljes mértékű gyakorlását. Ezzel összefüggésben a polgárok európai éve előmozdítja azt is, hogy az uniós polgárok az uniós polgársághoz kapcsolódó egyéb jogaikkal is éljenek.
(2) Az (1) bekezdés alapján a polgárok európai éve konkrét célkitűzései a következők:
a)
felhívni az uniós polgárok figyelmét az Unión belüli szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogukra és ezzel összefüggésben az Unió polgárai számára hátrányos megkülönböztetés nélkül garantált összes többi jogra, ideértve a választójogukat a lakóhelyük szerinti tagállam európai parlamenti és helyhatósági választásain;
b)
felhívni az uniós polgárok, köztük a fiatalok figyelmét arra, hogy miként élhetnek kézzelfoghatóan az uniós jogokkal, továbbá az e jogok gyakorlását támogató politikákra és programokra;
c)
vitára ösztönözni a szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jognak mint az uniós polgárság elidegeníthetetlen vetületének következményeiről és a benne rejlő lehetőségekről, ösztönzendő és erősítendő ezzel az uniós polgároknak a különösen az uniós politikákkal kapcsolatos polgári fórumokon és az európai parlamenti választásokon való aktív polgári és demokratikus részvételét, erősítve ezzel a társadalmi kohéziót, a kulturális sokszínűséget, a szolidaritást, a nők és férfiak közötti egyenlőséget, a kölcsönös tiszteletet és az uniós polgárok közös európai identitástudatát, amelyek az EUSZ-ben és az EUMSZ-ben, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartájában foglalt fő uniós értékeken alapulnak.
3. cikk
Az érintett kezdeményezések
(1) A 2. cikkben meghatározott célkitűzések megvalósítása érdekében meghozandó intézkedések közé tartozhatnak a következő, uniós, nemzeti, regionális vagy helyi szinten szervezett kezdeményezések:
a)
a nagy nyilvánosságnak, illetve célzott közönségnek címzett tájékoztató, média-, oktató és figyelemfelhívó kampányok kezdeményezése;
b)
információcsere, valamint a tapasztalatok és a jól bevált gyakorlatok cseréje az uniós, nemzeti, regionális és helyi hatóságok, valamint egyéb állami és a civil társadalmi szervezetek között;
c)
konferenciák, meghallgatások - interneten keresztül is - és más események szervezése, amelyek célja vita ösztönzése és figyelemfelhívás a szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jog fontosságával és előnyeivel, valamint nagyobb általánosságban az uniós polgársággal és a hozzá kapcsolódó jogokkal kapcsolatban;
d)
a meglévő többnyelvű részvételi eszközök használata a civil társadalmi szervezeteknek és a polgároknak a polgárok európai évébe való aktív bevonásának ösztönzésére, többek között a közvetlen demokrácia olyan eszközeivel, mint a polgári kezdeményezés és nyilvános meghallgatások;
e)
a polgárok tájékoztatását szolgáló már létező eszközök, köztük a korszerű információs és kommunikációs technológiai eszközök, mint például az uniós polgárok jogaival kapcsolatos „egyablakos” információs rendszer kulcsfontosságú elemei, a többnyelvű „Europe Direct” tájékoztatási központok és „Az Ön Európája” elnevezésű internetes portál szerepének és ismertségének megerősítése;
f)
a problémamegoldó eszközök, mint például a SOLVIT szerepének és ismertségének megerősítése annak lehetővé tétele érdekében, hogy az uniós polgárok hatékonyabban gyakorolhassák és védhessék meg az uniós jog által biztosított jogaikat;
g)
az uniós polgárok tájékoztatása az Európai Parlament Petíciós Bizottságáról és az európai ombudsmanról annak lehetővé tétele érdekében, hogy hatékonyabban gyakorolhassák és védhessék meg az uniós jog által biztosított jogaikat; valamint
h)
az uniós polgárságról szóló jelentés népszerűsítése, amelynek alapos vitán, valamint a polgárok és érdekeltek aktív hozzájárulásán kell alapulnia, és amelynek azonosítania kell az uniós polgárok útjában álló, az uniós polgársággal járó jogok teljes mértékű gyakorlását gátló további akadályokat, illetve megfelelő stratégiákat kell javasolnia ezen akadályok felszámolására.
(2) Az (1) bekezdésben említett kezdeményezések részletei megtalálhatóak a mellékletben.
(3) A Bizottság és a tagállamok más olyan tevékenységeket is megjelölhetnek, amelyek hozzájárulhatnak a polgárok európai éve 2. cikkben meghatározott célkitűzéseihez, és megengedhetik a polgárok európai éve elnevezés használatát ezek népszerűsítése során, amennyiben azok a célkitűzések megvalósításához hozzájárulnak.
(4) A polgárok európai éve keretében szervezett kezdeményezésekkel összefüggésben figyelmet kell fordítani az uniós polgárokat jogaik gyakorlásában gátló akadályok azonosítására, illetve az ezen akadályok felszámolását célzó megfelelő módok és stratégiák kidolgozására, továbbá a hátrányos megkülönböztetés kultúrák közti megértésének és az ez elleni küzdelem előmozdítására. Ezért szinergiák kialakítására kell törekedni e kezdeményezések, valamint az alapvető jogok, a polgárok jogai, a foglalkoztatás és a szociális ügyek, az oktatás és kultúra terén már meglévő eszközök és programok között.
4. cikk
Uniós szintű koordináció és végrehajtás
(1) A Bizottság szorosan együttműködik a tagállamokkal, az Európai Parlamenttel, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottsággal és a Régiók Bizottságával, továbbá a helyi és regionális hatóságokkal, valamint a helyi és regionális érdekeket képviselő szervekkel és szövetségekkel.
(2) A Bizottság az európai vagy civil társadalmi szervezetek, valamint a polgári szerepvállalás terén tevékeny és a polgárok jogait védő, illetve az oktatást és a kultúrát előmozdító szervek képviselőivel és más érdekelt felekkel üléseket hív össze, hogy segítsék a Bizottságot a polgárok európai éve célkitűzéseinek uniós szintű végrehajtásában.
(3) A Bizottság igyekszik kihasználni a különféle tematikus európai évek közötti lehetséges szinergiákat, azáltal, hogy adott esetben értékeli az elért teljesítményeket, figyelemmel kíséri a továbbra is fennálló hiányosságokat és statisztikákat szolgáltat, így gondoskodva az „európai évek” céljainak hatékony megvalósításáról.
(4) A Bizottság ezt a határozatot uniós szinten hajtja végre.
5. cikk
Pénzügyi rendelkezések
(1) A melléklet A. részében említett, jellegüknél fogva az Unió egészére kiterjedő intézkedések céljaira, az Unió általános költségvetéséből finanszírozott közbeszerzési szerződések megkötéséhez vagy támogatások odaítélésére kerül sor.
(2) A melléklet B. részében említett azon intézkedések, amelyek jellegüknél fogva az Unió egészére kiterjednek, az Unió általános költségvetéséből támogathatók.
6. cikk
Nemzetközi együttműködés
A Bizottság a polgárok európai éve céljából együttműködhet a megfelelő nemzetközi szervezetekkel, különösen az Európa Tanáccsal.
7. cikk
Az Unió pénzügyi érdekeinek védelme
(1) A Bizottság gondoskodik arról, hogy az e határozat alapján finanszírozott fellépések végrehajtása során az Unió pénzügyi érdekei - csalás, vesztegetés és bármely egyéb illegális tevékenység elleni megelőző intézkedések alkalmazásával, hatékony ellenőrzésekkel, a jogtalanul kifizetett összegek visszafizettetésével, illetve szabálytalanságok észlelése esetén hatékony, arányos és visszatartó erejű szankciókkal - védelemben részesüljenek. A 2185/96/Euratom, EK rendeletnek megfelelően a Bizottság e határozat alapján helyszíni ellenőrzéseket és vizsgálatokat végezhet. Amennyiben szükséges, a vizsgálatokat az 1073/1999/EK rendelettel összhangban az Európai Csalás Elleni Hivatal végzi.
(2) Az e határozat alapján finanszírozott uniós fellépéseket illetően, a 2988/95/EK, Euratom rendelet 1. cikkének (2) bekezdésében említett szabálytalanság fogalma az uniós jog valamely rendelkezésének bármely olyan megsértését, vagy egy gazdasági szereplő cselekményéből vagy mulasztásából eredő olyan szerződéses kötelezettségszegését jelenti, amely indokolatlan kiadási tétel révén az Unió általános költségvetésének kárt okoz vagy kárt okozna.
(3) A Bizottság csökkenti, felfüggeszteti vagy visszafizetteti a fellépésre nyújtott pénzügyi támogatás összegét, ha szabálytalanságokat tár fel - különösen az e határozat, illetve a szóban forgó pénzügyi támogatást odaítélő egyedi határozat vagy szerződés rendelkezéseinek való meg nem felelést -, vagy ha tudomást szerez arról, hogy a Bizottság jóváhagyásának kérelmezése nélkül a fellépésen olyan jelentős változtatást hajtottak végre, amely nem áll összhangban annak jellegével vagy végrehajtásának feltételeivel.
(4) A határidők be nem tartása esetén, vagy ha a fellépés végrehajtásában elért előrehaladás az odaítélt pénzügyi támogatásnak csak egy részét indokolja, a Bizottság felszólítja a kedvezményezettet, hogy egy adott határidőn belül nyújtsa be észrevételeit. Ha a kedvezményezett nem ad kielégítő választ, a Bizottság törölheti a pénzügyi támogatás hátralevő részét, és követelheti a már kifizetett összegek visszatérítését.
(5) A jogosulatlanul kifizetett összegeket vissza kell fizetni a Bizottságnak. A költségvetési rendeletben meghatározott feltételek szerint kamat terhel minden olyan összeget, amelyet nem fizettek vissza kellő időben.
8. cikk
Nyomon követés és értékelés
A Bizottság 2014. december 31-ig jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak, valamint a Régiók Bizottságának az e határozatban előírt kezdeményezések végrehajtásáról, eredményeiről és átfogó értékeléséről. Ez a jelentés az e területen végrehajtandó jövőbeli uniós politikák, intézkedések és fellépések alapjául szolgál. A polgárok európai éve tapasztalatai nyomán ez a jelentés ötleteket és helyes gyakorlatokat is tartalmaz majd arra vonatkozóan, hogy hogyan lehet jobban tájékoztatni a polgárokat a jogaikról a polgárok európai évének letelte után is.
9. cikk
Hatálybalépés
Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
10. cikk
Címzettek
Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.
Kelt Strasbourgban, 2012. november 21-én.