ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 16. září 2013
o vyrovnáních podle vyhlášky o statkových hnojivech K 75/98 (ex NN 45/98) provedené Belgií (regionem Flandry)
(oznámeno pod číslem C(2013) 5818)
(Pouze nizozemské a francouzské znění je závazné)
(2013/530/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“), a zejména čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
po výzvě pro zainteresované strany, aby předložily své připomínky (1),
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Po přijetí stížnosti, že vlámská vláda vyplácí zemědělcům nezákonnou podporu v souvislosti s používáním hnojiv a statkových hnojiv (dále jen „opatření“), požádaly útvary Evropské komise dopisem ze dne 4. února 1998 belgické orgány, aby poskytly informace o provedení rozhodnutí vlámské vlády ze dne 20. prosince 1995 o vyrovnání splatném zemědělcům za povinnosti podle právních předpisů o hnojivech (dále jen „vyhláška o statkových hnojivech“).
(2)
Komise obdržela tyto informace v dopise od vlámského ministerstva životního prostředí a zaměstnanosti ze dne 18. března 1998 a v dopise od stálého zastoupení Belgie ze dne 31. března 1998.
(3)
Dne 15. dubna 1998 se konalo jednání mezi zástupci příslušných belgických orgánů a útvarů Evropské komise.
(4)
Telexem ze dne 10. července 1998 Komise požádala belgické orgány o doplňující informace, které obdržela v odpovědi belgických orgánů v dopise ze dne 7. srpna 1998, zaevidovaném dne 10. srpna 1998.
(5)
Podle informací od belgických orgánů byly platby prováděny v roce 1996. Opatření však nebylo oznámeno Komisi v souladu s čl. 93 odst. 3 Smlouvy o ES (nyní čl. 108 odst. 3 SFEU). Z tohoto důvodu byl spis zaevidován v registru neoznámených podpor pod číslem NN 45/98. Avšak ačkoli byl režim v platnosti v letech 1996 a 1997, Komise zaznamenala závazek belgických orgánů v jejich dopise ze dne 7. srpna 1998 nevyplatit podporu za rok 1997, dokud Komise nepřijme rozhodnutí o slučitelnosti podpory se společným trhem. Belgické úřady informovaly Komisi, že záměrem vlámské vlády bylo začlenit tento režim vyrovnání do vlámského programu podpory podle nařízení Rady (EHS) č. 2078/92 (2).
(6)
Dopisem ze dne 21. ledna 1999 Komise informovala Belgii, že se ve věci opatření rozhodla zahájit řízení stanovené v čl. 108 odst. 2 SFEU.
(7)
Rozhodnutí Komise zahájit řízení bylo zveřejněno dne 17. dubna 1999 v Úředním věstníku (3).
(8)
Komise vyzvala zainteresované strany k předložení jejich připomínek k opatření.
(9)
Komise neobdržela od zainteresovaných stran žádné připomínky.
(10)
Oznámení týkající se jiných vlámských případů ve věci statkových hnojiv (C12/1999, N105/1999, N311/99) byla belgickými orgány stažena.
(11)
Dne 6. března 2012 Komise obdržela stížnost od zemědělce na platbu vyrovnání za rok 1996 v souladu s vyhláškou o statkových hnojivech. Na jednání zástupců belgických (vlámských) orgánů a útvarů Evropské komise dne 16. dubna 2012 Komise požádala belgické orgány o předložení jejich stanovisek ke stížnosti.
(12)
Dne 9. listopadu 2012 požádala Evropská komise o další informace. Belgické orgány odpověděly dopisem ze dne 14. ledna 2013.
II. PODROBNÝ POPIS PODPORY
1. NÁZEV
(13)
Vyrovnání podle vyhlášky o statkových hnojivech
2. ROZPOČET
(14)
Celkový rozpočet na opatření na rok 1996 činil 427 511 868 BEF (belgických franků) rozdělených takto:
(a)
vyrovnání sníženého výnosu
-
travní porost 250 279 282 BEF
-
kukuřice 50 102 650 BEF
(b)
vyrovnání nákladů na likvidaci statkových hnojiv 65 486 397 BEF
(c)
vyrovnání nákladů na uskladnění statkových hnojiv 34 276 829 BEF
(d)
vyrovnání nákupu dalšího hnojiva 27 366 710 BEF
(15)
Vyrovnání podle vyhlášky o statkových hnojivech byla vyplacena za rok 1996.
(16)
V souladu s vyhláškou o statkových hnojivech je vyrovnání splatné zemědělcům, jejichž zemědělský podnik leží zcela nebo zčásti v oblasti vodní plochy nebo toku nebo v přírodní oblasti. Týká se 7,502 z celkových 40,673 zemědělských podniků s ornou půdou nebo hospodářskými zvířaty ve Flandrech (18,5 %). Z hlediska plochy spadá z celkových 649,223 ha v rámci orné půdy nebo hospodářských zvířat 47,948 ha (7,5 %) do oblastí vodních ploch a toků a 21,919 ha (3 %) spadá do přírodních oblastí.
(17)
Cílem režimu podpory je umožnit zemědělcům s půdou v environmentálně citlivých oblastech, aby byli schopni přizpůsobit se přísnějším normám v oblasti používání statkových hnojiv, a vyrovnat těmto zemědělcům ekonomickou ztrátu, kterou utrpí. Podpora se vypočítá na základě ušlých příjmů s ohledem na běžné zemědělské postupy mimo tyto citlivé oblasti. Podle belgických orgánů bylo vyrovnání nezbytné také proto, aby se předešlo sociálním nepokojům.
(18)
Podpora je poskytována zemědělcům v těchto citlivých oblastech s cílem vyrovnat jim:
(a)
pokles produkce způsobený menší mírou hnojení a používání statkových hnojiv;
(b)
další náklady na likvidaci statkových hnojiv;
(c)
další náklady na uskladnění statkových hnojiv;
(d)
další nákup chemických hnojiv.
(19)
Podle informací, které poskytly belgické orgány, vycházejí platby pro zemědělce, mající za cíl vyrovnat povinnosti dané právními předpisy o hnojivech, ze čtyř právních předpisů:
(a)
rozhodnutí vlámské vlády ze dne 20. prosince 1995 o vyrovnání splatném zemědělcům v souvislosti s povinnostmi podle právních předpisů o hnojivech;
(b)
rozhodnutí vlámské vlády ze dne 20. prosince 1995, kterým se stanovuje vyrovnání za roky 1996 a 1997 podle čl. 15 odst. 9 vyhlášky ze dne 23. ledna 1991 o ochraně životního prostředí před znečištěním statkovými hnojivy;
(c)
rozhodnutí vlámské vlády ze dne 19. března 1996, kterým se stanovují pravidla pro další povinnosti s ohledem na likvidaci a pomoc s dalšími přebytky statkových hnojiv v oblastech, kde se uplatňují přísnější normy pro rozmetání statkových hnojiv;
(d)
rozhodnutí vlámské vlády ze dne 15. července 1997, kterým se upravuje rozhodnutí vlámské vlády ze dne 20. prosince 1995, kterým se stanovuje vyrovnání za roky 1996 a 1997 podle čl. 15 odst. 9 vyhlášky ze dne 23. ledna 1991 o ochraně životního prostředí před znečištěním statkovými hnojivy.
(20)
Ani jeden z těchto právních předpisů nebyl oznámen Komisi v souladu s článkem 93 Smlouvy o ES (nyní čl. 108 odst. 3 SFEU).
(21)
Podle belgických orgánů se politika týkající se statkových hnojiv ve Flandrech opírá o vyhlášku ze dne 20. prosince 1995, kterou se mění vyhláška ze dne 23. ledna 1991 o ochraně životního prostředí před znečištěním hnojivy. Cílem této vyhlášky je zmírnění environmentálních problémů způsobených obohacováním povrchových a podzemních vod a vyplavováním fosfátů a dusičnanů do půdy s rizikem proniknutí do podzemních a povrchových vod. Podle zprávy o životním prostředí a přírodě ve Flandrech stojí zemědělství za 56 % čistého zatížení životního prostředí dusíkem a fosforem. Úniky amoniaku ze stájí hospodářských zvířat a rozmetání močůvky představují 21 % znečišťujících emisí ve Flandrech.
(22)
Vyhláška o statkových hnojivech vytyčuje cíle týkající se dosažení a/nebo zachování požadovaných kvalitativních norem pro půdu, vodu (povrchovou a podzemní) a ovzduší. Stanovuje postupné zpřísňování omezení používání statkových hnojiv. Umožňuje tak úpravy během přechodného období. Normy upravující používání hnojiv se budou postupně zpřísňovat, s výjimkou obzvláště ohrožených oblastí, konkrétně v oblastech vodních ploch nebo toků nebo v přírodních oblastech, kde přísnější pravidla vstoupila v platnost okamžitě.
(23)
Vyhláška také stanovuje zmrazení produkce statkových hnojiv a počtu hospodářských zvířat ve Flandrech na úrovni z roku 1992. Za tímto účelem se zavádí politika místních povolení. Současně se pro větší zemědělské podniky povolené objemy/počty při obnově povolení sníží až o 25 %. Živočišná výroba dostala čas (do roku 2002) na to, aby nalezla způsoby, jak omezit přebytky statkových hnojiv a jejich dopad.
(24)
Přísnější omezení vstoupila v účinnost okamžitě dne 1. ledna 1996 v těchto oblastech:
(a)
povodí a chráněná území;
(b)
přírodní rezervace, chráněné přírodní oblasti, lesní půda;
(c)
oblasti podle směrnice o ochraně ptáků;
(d)
údolí a ekologicky hodnotná zemědělská půda;
(e)
půda citlivá na dusičnany;
(f)
půda znečištěná fosfáty.
(25)
Podle belgických orgánů byly při určování těchto citlivých oblastí zohledněny požadavky směrnice Rady 91/676/EHS (4) o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů a směrnice Rady 79/409/EHS (5) o ochraně volně žijících ptáků.
(26)
V souladu s vyhláškou o statkových hnojivech se v období od 1. ledna 1996 do 31. prosince 1998 v celých Flandrech, s výjimkou oblastí vodních ploch a toků a přírodních oblastí, uplatňovaly následující všeobecná omezení používání hnojiv a statkových hnojiv. Tato omezení byla vyjádřena v kilogramech oxidu fosforečného, v kilogramech dusíku z chemických hnojiv a v kilogramech celkového ročního povoleného množství dusíku, jak ukazuje níže uvedená tabulka.
Skupina plodin
Oxid fosforečný
Dusík z chemických hnojiv
Dusík celkem
Travní porost
170
250
450
Kukuřice
160 (1996)
155 (1997)
150 (1998)
200
325
Plodiny s nízkou potřebou dusíku (6)
125
125
170
Ostatní plodiny
150
225
325
(27)
Belgické orgány také jako ukazatel toho, jaké cíle chtějí plnit od roku 2003, zveřejnily následující omezení.
Skupina plodin
Oxid fosforečný
Dusík z chemických hnojiv
Dusík z hospodářských zvířat, statkových hnojiv a jiných hnojiv
Dusík celkem
Travní porost
125
250
250
450
Kukuřice
100
130
225
275
Plodiny s nízkou potřebou dusíku (7)
100
70
125
125
Ostatní plodiny
100
150
200
275
(28)
Kromě těchto kvantitativních omezení je na běžné zemědělské půdě zakázáno rozmetávat statková hnojiva nebo jiná biohnojiva během následujících období: od 21. září do 21. ledna, o všech nedělích a státních svátcích, o všech sobotách, kromě sobot v době od 1. února do 15. května, v noci (mezi 22:00 hod a 7:00 hod), když je země zaplavená, zmrzlá nebo pokrytá sněhem.
(29)
Přísnější normy se uplatňují v oblastech vodních ploch a toků, a to s ohledem na produkci pitné vody nebo z toho důvodu, že tyto oblasti jsou obzvláště citlivé na vyplavování dusičnanů. Výraz „oblast vodních ploch a toků“ představuje:
(a)
povodí a ochranná pásma typu II a III pro podzemní vody, vymezená podle vyhlášky ze dne 24. ledna 1984, kterou se zavádí opatření v oblasti hospodaření s podzemními vodami;
(b)
citlivé oblasti určené vlámskou vládou jako oblasti vyžadující přísnější normy v povodích povrchových vod určených k výrobě pitné vody, vymezených podle zákona ze dne 26. března 1971 o ochraně povrchových vod před znečištěním;
(c)
oblasti s půdou citlivou na dusičnany, kde jsou vyžadovány přísnější normy, stanovené vlámskou vládou a vymezené vyhláškou ze dne 24. ledna 1984, kterou se zavádí opatření v oblasti hospodaření s podzemními vodami.
(30)
Následující tabulka uvádí normy upravující používání statkových hnojiv použitelné od 1. ledna 1996 pro oblasti vodních ploch a toků. Tato pravidla vycházejí z obvyklých výnosů pro vyjmenované skupiny plodin a z environmentálně přijatelných ztrát pro tyto oblasti. Množství jsou vyjádřena v kilogramech P2O5 a kilogramech dusíku na hektar ročně.
Skupina plodin
Oxid fosforečný
Dusík z chemických hnojiv
Dusík ze statkových hnojiv hospodářských zvířat a jiných hnojiv
Dusík celkem
Travní porost
120
200
200
350
Kukuřice
100
150
170
275
Plodiny s nízkou potřebou dusíku
80
70
125
125
Ostatní plodiny
100
150
170
275
(31)
V oblastech vodních ploch a toků je rozmetávání statkových hnojiv zakázáno v době od 1. září do 21. ledna včetně, s výjimkou pásem A a B v oblastech využívaných k zachytávání povrchových vod, kde se zákaz prodlužuje do 15. února včetně.
(32)
Výraz „přírodní oblast“ představuje:
(a)
údolní oblasti a ekologicky hodnotnou zemědělskou půdu vyznačenou na mapách pro rozvoj venkova podle zákona ze dne 29. března 1962 o organizaci celostátního a městského územního rozvoje;
(b)
zvláštní ochranné zóny vymezené rozhodnutím vlámské vlády ze dne 17. října 1988;
(c)
specifická stanoviště a přilehlé nárazníkové zóny;
(d)
lesní oblasti, přírodní rezervace, oblasti rozvoje přírody nebo chráněné přírodní oblasti, vyznačené na mapách pro rozvoj venkova podle zákona ze dne 29. března 1962 o organizaci celostátního a městského územního rozvoje, s přechodným opatřením použitelným do 31. prosince 1997.
(33)
Níže uvedená tabulka obsahuje normy upravující používání statkových hnojiv použitelné od 1. ledna 1996 pro přírodní oblasti. Tato pravidla vycházejí z výnosových norem pro vyjmenované skupiny plodin a z environmentálně přijatelných ztrát pro tyto oblasti. Množství jsou vyjádřena v kilogramech P2O5 a kilogramech dusíku na hektar ročně.
Skupina plodin
Oxid fosforečný
Dusík z chemických hnojiv
Dusík celkem
Travní porost
120
200
400
Kukuřice
100
150
275
Plodiny s nízkou potřebou dusíku
80
70
125
Ostatní plodiny
100
150
275
(34)
V přírodních oblastech je rozmetání statkových hnojiv zakázáno v období od 1. září do 21. ledna včetně a na travním porostu důležitém pro ochranu ptáků lze hnojení statkovými hnojivy zakázat také od 1. dubna do 30. června. Dále je zakázáno používat jakýkoli druh hnojiva v lesních oblastech, přírodních rezervacích, oblastech rozvoje přírody nebo chráněných přírodních oblastech v období od 1. ledna 1998, s výjimkou trusu hospodářských zvířat pasoucích se na dané půdě, přičemž maximální povolená hustota ustájení činí dvě velké dobytčí jednotky na hektar měřené ročně. Rodinná hospodářství mohou získat přechodné osvobození od tohoto zákazu.
(35)
Podle vyhlášky o statkových hnojivech se vyrovnání vyplácí automaticky pouze v případě travního porostu a kukuřice. U ostatních plodin se předpokládá, že snížené míry používání hnojiv nebudou mít za následek pokles produkce. Avšak i v tomto případě může zemědělec získat vyrovnání, pokud je schopen ztráty doložit.
(36)
Vyrovnání změny výnosu na travním porostu se vypočítá na základě rozdílu mezi povolenou normou pro hnojiva v oblastech mimo citlivé zóny a povolenými normami v citlivých zónách s tím, že se rozlišuje mezi oblastmi, které se nacházejí v oblastech vodních ploch a toků, a oblastmi, které se nacházejí v přírodních oblastech. Cílem podpory je vyrovnat ztrátu výnosu a ziskovosti způsobenou těmito omezeními.
(37)
Výchozím bodem pro výpočet podpory jsou průměrná upravená hrubá zisková rozpětí (semi-gross margins, SGM) v BEF/ha za poslední tři roky předcházející poskytnutí vyrovnání podle zákona o dani z příjmu. Rozlišuje se mezi půdou, která se využívá pro chov na mléko, a jiným travním porostem. Pro účely výpočtu upraveného hrubého ziskového rozpětí jsou Flandry rozděleny na třináct oblastí v závislosti na agronomických charakteristikách dotčené oblasti.
(38)
V případě travních porostů využívaných k produkci mléka je nejvyšší upravené hrubé ziskové rozpětí v oblasti Kempenlandu v provincii Antverpy (55 700 BEF/ha), nejnižší pak v oblasti dun (33 167 BEF/ha), přičemž průměr pro Flandry jako celek činí 44 160 BEF/ha. V případě travních porostů nevyužívaných k produkci mléka je nejvyšší upravené hrubé ziskové rozpětí v písčitém/hlinitopísčitém regionu Západních Flander (36 100 BEF/ha), nejnižší pak v oblasti dun (24 633 BEF/ha), přičemž průměr pro Flandry jako celek činí 31 941 BEF/ha.
(39)
U oblastí vodních ploch a toků vychází vyrovnání ze skutečnosti, že maximální povolená míra používání dusíku je stanovena na 350 kg/ha, zatímco v normálních oblastech činí 450 kg/ha. To odpovídá snížení o 22 %. Podle zákona o klesající návratnosti belgické orgány počítají, že výsledkem toho bude pokles výnosů o 15 %. Vliv na ziskovost zemědělského podniku však bude větší. Belgické orgány počítají s tím, že v průměru činí upravené hrubé ziskové rozpětí po odpočtu fixních nákladů 40 % celkového výnosu. Pokles výnosu o 15 % tak bude mít za následek pokles upraveného hrubého ziskového rozpětí o 37,5 % (15 % × 100/40). Základem platby vyrovnání snížených výnosů v dotčené oblasti je tak upravené hrubé ziskové rozpětí × 37,5 %. Současně s tím jsou zemědělci v oblastech vodních ploch a toků povinni používat o 50 kg/ha méně chemických hnojiv. To představuje úsporu ve výši 800 BEF (50 kg N × 16 BEF/kg). Tato částka se tudíž odečítá od splatné podpory.
(40)
V případě přírodních oblastí vychází vyrovnání ze stejných zásad. V přírodních oblastech činí maximální povolená míra používání dusíku 400 kg/ha v porovnání se 450 kg/ha v normálních oblastech, což odpovídá poklesu o 11 %. Belgické orgány počítají, že výsledkem bude snížení výnosů o 7 %. Snížení výnosu o 7 % bude mít za následek pokles upraveného hrubého ziskového rozpětí o 17,5 % (7 % × 100/40). Základem platby vyrovnání snížených výnosů v přírodních oblastech je tak upravené hrubé ziskové rozpětí × 17,5 %. Navíc je provedeno stejné snížení podpory o 800 BEF (viz bod 39 výše) s ohledem na úspory z omezeného používání hnojiv.
(41)
Níže uvedená tabulka shrnuje nejvyšší, nejnižší a průměrné sazby splatné podpory.
Travní porosty využívané k produkci mléka
Upravené hrubé ziskové rozpětí
Sazba podpory, oblasti vodních ploch a toků
FOR-L_2013285CS.01000801.notes.0001.xml.jpg
Sazba podpory, přírodní oblasti
FOR-L_2013285CS.01000801.notes.0002.xml.jpg
Kempenland v provincii Antverpy
55 700
20 088
8 948
Duny
33 167
11 638
5 004
Průměr
44 160
15 760
9 928
Ostatní travní porosty
Upravené hrubé ziskové rozpětí
Sazba podpory, oblasti vodních ploch a toků
FOR-L_2013285CS.01000801.notes.0003.xml.jpg
Sazba podpory, přírodní oblasti
FOR-L_2013285CS.01000801.notes.0004.xml.jpg
Západní Flandry- písčitý/hlinitopísčitý region
36 100
12 738
5 518
Duny
24 633
8 437
3 511
Průměr
31 941
11 177
4 789
(42)
Belgické orgány zdůrazňují, že se jedná o maximální sazby vyrovnání na hektar. Celková plocha travního porostu způsobilého k vyrovnání činí 31 003 ha, z toho je 17 468 ha v oblastech vodních ploch a toků a 13 535 ha v přírodních oblastech. Maximální teoretické vyrovnání, které mohlo být vyplaceno, činí 202 822 411 BEF v oblastech vodních ploch a toků a 65 900 155 BEF v přírodních oblastech. Avšak vzhledem k nižším sazbám podpory pro travní porosty nepoužívané k produkci mléka činilo skutečné vyrovnání poskytnuté na travní porosty 250 275 012 BEF za rok, z čehož částka 186 505 640 BEF byla poskytnuta v oblastech vodních ploch a toků a částka 63 769 372 BEF v přírodních oblastech. Podle belgických orgánů je tento rozdíl mezi maximálními teoretickými sazbami podpory a sazbami skutečně vyplacené podpory způsoben celou řadou faktorů, zejména skutečností, že vyrovnání bylo vyplaceno pouze pro plochy travního porostu, který týž zemědělský podnik využíval jako travní porost již v roce 1994.
(43)
U kukuřice se uplatňuje paušální podpora při ztrátě produkce ve výši 3 600 BEF/ha za předpokladu, že se kukuřice stále pěstuje na témže pozemku a není vyseta na původně travním porostu, který byl zorán. Tato podpora vychází z odhadů, že průměrná produkce sušiny u kukuřice činí 14 500 kg/ha a průměrná ztráta výnosu v důsledku přísnějších norem je 900 kg/ha. Na základě odhadované nákladové ceny 4 BEF/kg sušiny je výsledkem ušlý příjem ve výši 3 600 BEF.
(44)
Mimoto jsou zemědělci vybízeni k tomu, aby po kukuřici seli trávu, čímž omezí odvádění dusičnanů z půdy a vyplavování dusičnanů. Na to byla poskytnuta další podpora ve výši 3 600 BEF/ha. Podle belgických orgánů tato podpora pokrývá pouze náklady na travní semeno.
(45)
Podpora je poskytována zemědělským podnikům v oblastech vodních ploch a toků a v přírodních oblastech s cílem pokrýt další náklady na likvidaci přebytků statkových hnojiv, které vyplývají z nižších limitů pro používání těchto hnojiv.
(46)
Podpora je poskytována, pokud má zemědělský podnik další přebytky statkových hnojiv, které se nahromadily následkem přísnějších norem upravujících používání statkových hnojiv. Pro účely výpočtu podpory se rozlišuje mezi:
(a)
rodinnými zemědělskými podniky s hospodářskými zvířaty a jinými zemědělskými podniky s hospodářskými zvířaty, které v letech 1993 až 1996 nezískaly další ornou půdu; při výpočtu možností likvidace statkových hnojiv je brána v úvahu plocha orné půdy podle registru z roku 1996;
(b)
zemědělskými podniky s hospodářskými zvířaty jiného než rodinného typu, které v letech 1993 až 1996 získaly další půdu; plocha, která se bere v úvahu při určování možností likvidace statkových hnojiv, vychází z orné půdy evidované v roce 1994 (situace v zemědělském podniku v roce 1993).
(47)
Pro účely výpočtu podpory se používá vážený průměr na základě výpočtu počtu zvířat jednotlivých druhů (skot, prasata, drůbež, jiné) ve Flandrech a typické minerální složení statkových hnojiv od každého druhu z hlediska obsahu minerálů.
(48)
Na tomto základě se odhaduje, že každá tuna statkových hnojiv obsahuje 6,6 kg dusíku a 4,2 kg oxidu fosforečného.
(49)
Podpora se vyplácí za jednotku minerálů (na kilogram oxidu fosforečného (P2O5) a za kilogram dusíku (N)) způsobilých k vyrovnání. Lokalita zemědělského podniku určuje výši platby. Splatná podpora činí:
(a)
13 BEF / jednotku: pro zemědělské podniky v „bílé“ obci s revidovanou produkcí 75 kg P2O5/ha;
(b)
20 BEF / jednotku: pro zemědělské podniky v „šedé“ obci s revidovanou produkcí 75 až 125 kg P2O5/ha;
(c)
27 BEF / jednotku: pro jeden zemědělský podnik v obci s revidovanou produkcí 125 kg P2O5/ha.
(50)
Částky podpory jsou vyšší v obcích s vyšší revidovanou produkcí, protože statková hnojiva se musí převážet na delší vzdálenosti.
(51)
Kromě toho se podpora platí také jako vyrovnání zemědělcům, kteří již nemohou využívat dohody se sousedními zemědělskými podniky o rozmetávání přebytečných statkových hnojiv na půdě těchto podniků. Aby zemědělský podnik měl nárok na podporu, musel uzavřít dohodu o likvidaci přebytečných statkových hnojiv v roce 1995 s uživatelem, který má pozemky v oblasti, kde se uplatňují přísnější normy, a musí mít sídlo v obci s revidovanou produkcí nad 100 kg P2O5/ha. Vyrovnání se platí za jednotku minerálů, tj. za množství v kg P2O5 a za kg N, o něž bylo těmto uživatelům poskytnuto méně. Maximální množství, které může být způsobilé k vyrovnání, odpovídá rozdílu v možnostech likvidace mezi obvyklými normami upravujícími používání statkových hnojiv a normami, které se uplatňují v oblastech s přísnějšími pravidly. Lokalita zemědělského podniku určuje výši platby, která činí:
(a)
27 BEF / jednotku: jeden zemědělský podnik v obci s revidovanou produkcí 125 kg P2O5/ha;
(b)
20 BEF / jednotku pro všechny ostatní zemědělské podniky.
(52)
Rodinné zemědělské podniky s hospodářskými zvířaty s přebytky statkových hnojiv na pozemcích v dílčím kluizenském povodí pro zachycování povrchových vod nebo na půdě citlivé na dusičnany na březích řeky Mázy (Maas) mohou využít povinnosti skladu statkových hnojiv přijímat další přebytky těchto hnojiv v důsledku přísnějších norem upravujících používání statkových hnojiv. V tomto případě se vyrovnání likvidace a uskladnění statkových hnojiv snižuje v poměru k množství minerálů, v souvislosti s nimiž byla využita pomoc skladu statkových hnojiv.
(53)
Jelikož rozmetání statkových hnojiv v oblastech vodních ploch a toků a přírodních oblastech bylo zakázáno v období od 1. září, a nikoli od 21. září jako na ostatních územích, dostali se někteří zemědělci do potíží, protože statková hnojiva jsou v mnoha zemědělských podnicích rozmetávána po sklizni a řada plodin je sklízena až po (každoročním) datu začátku zákazu. To již v oblastech vodních ploch a toků a přírodních oblastech nebylo možné. Belgické úřady odhadují, že v důsledku toho by tyto podniky požadovaly další zařízení pro uskladnění statkových hnojiv na tři měsíce.
(54)
Rozdíl v normách upravujících používání statkových hnojiv v běžných oblastech a v oblastech vodních ploch a toků a přírodních oblastech odpovídá zhruba 50 kg P2O5/ha. Jelikož jedna tuna statkových hnojiv obsahuje v průměru 5,2 kg P2O5, 50 kg P2O5/ha odpovídá přibližně 10 tunám požadované skladovací kapacity na hektar.
(55)
Na základě odhadu, že náklady na stavbu skladovacího zařízení o objemu 500 m3 činí 1 263 120 BEF, belgické orgány předpokládají, že poskytnutí nezbytné skladovací kapacity zahrnuje investici zhruba 2 500 BEF na tunu skladovací kapacity, která bude amortizována za 20 let, a odpovídá tudíž ekvivalentu 125 BEF/t/rok. Roční vyrovnání ve výši 1 250 BEF/ha je proto splatné zemědělcům produkujícím statková hnojiva od hospodářských zvířat s ornou půdou v oblastech, kde se uplatňují přísnější pravidla pro používání a rozmetání statkových hnojiv.
(56)
Zemědělci, kteří v roce 1996 obdrželi toto vyrovnání uskladnění statkových hnojiv podle vyhlášky o statkových hnojivech, nemohou v témže roce z Vlámského zemědělského investičního fondu získat dotace na úroky nebo kapitálové příplatky na vybudování zařízení pro uskladnění statkových hnojiv od hospodářských zvířat.
(57)
Jelikož zemědělci s pozemky v oblastech vodních ploch a toků nemohou plně pokrýt povolené množství dusíku na hektar používáním živočišných statkových hnojiv, belgické úřady předpokládají, že zemědělci v těchto oblastech se budou snažit zachovat úroveň produkce pomocí dalšího chemického hnojiva, a to zejména na „ostatní plodiny“ a na kukuřici.
(58)
Předpokládá se, že tyto zemědělské podniky použijí dalších 60 kg N/ha za cenu 16 BEF/kg. Splatná podpora tudíž činí 960 BEF (60 × 16), přičemž tato částka byla zaokrouhlena na paušální sazbu ve výši 1 000 BEF/ha.
(59)
Zemědělci, kteří měli v roce 1994 ornou půdu nacházející se v oblastech vodních ploch a toků a přírodních oblastech, mohou požádat sklad statkových hnojiv, který odpovídá za správu režimu podpory, o vyrovnání za tyto oblasti. Na mapách a plánech musí vyznačit své jednotlivé pozemky s ornou půdou a s osevním plánem pro rok 1994 a pro rok žádosti. Nachází-li se orná půda v několika oblastech nebo zónách, vyrovnání se vypočítá na základě nejpřísnějších norem pro používání a rozmetání statkových hnojiv. Sklad statkových hnojiv žádosti přezkoumá a dotčené osoby informuje o tom, jaké vyrovnání bude vyplaceno, a to na základě veškerých informací, které má k dispozici. Vyrovnání se neplatí, pokud jeho výše nedosahuje částky 1 000 BEF. Žadatelé mají právo odvolat se k vlámskému ministerstvu životního prostředí, které musí rozhodnout do šesti měsíců, jinak se odvolání považuje za přijaté.
(60)
Sklad statkových hnojiv, policie a úředníci oddělení inspekce životního prostředí úřadu pro správu životního prostředí, přírody, pozemků a vody a jiní úředníci jsou oprávněni kontrolovat, zda zemědělci plní své povinnosti podle vyhlášky o statkových hnojivech. Pokud jsou zjištěna porušení povinností, mohou být zemědělci požádáni o vrácení podpory. Podpora nesmí být podle vyhlášky o statkových hnojivech poskytnuta na půdu, která je vyňata z produkce.
III. POSOUZENÍ PODPORY
(61)
Opatření popsaná výše představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Vyrovnání pochází ze státních zdrojů a vyplácí se určitým kategoriím zemědělců, tj. těm, kteří sídlí v oblastech vodních ploch a toků nebo přírodních oblastech. Tato podpora narušuje hospodářskou soutěž nebo hrozí jejím narušením a ovlivňuje obchod mezi členskými státy, protože zlepšuje konkurenční postavení zemědělců, kteří dostávají vyrovnání, v porovnání se zemědělci v jiných částech Belgie nebo v jiných členských státech, kteří podporu nedostávají. Kromě toho pokud jsou produkty vyprodukované těmito zemědělci předmětem obchodu uvnitř EU, zdá se pravděpodobné, že opatření budou mít vliv na obchod mezi členskými státy.
(62)
Ve svých písemných připomínkách belgické orgány zdůraznily environmentální cíle režimu podpory a v této souvislosti citovaly ustanovení nařízení Rady (EHS) č. 2078/92 ze dne 30. června 1992 o metodách zemědělské výroby slučitelných s požadavky ochrany životního prostředí a zachování přírodního prostředí (dále jen nařízení (EHS) č. 2078/92) (8) a pokyny Společenství ke státní podpoře na ochranu životního prostředí (9). Bod 2.1 pokynů k podpoře na ochranu životního prostředí uvádí, že v zemědělském odvětví se pokyny netýkají oblasti, na kterou se vztahuje nařízení (EHS) č. 2078/92. Je tudíž vhodné začít úvahou o použití nařízení (EHS) č. 2078/92 na dotčená opatření.
(63)
Belgické orgány vysvětlují, že na vyrovnání pro zemědělce poskytnuté jako součást opatření v přírodních oblastech a v oblastech vodních ploch a toků by se mělo pohlížet jako na provedení nařízení (EHS) č. 2078/92.
(64)
Nařízení (EHS) č. 2078/92 stanovuje režim podpory Společenství, který je určen mimo jiné k podpoře dobrovolného uplatňování zemědělských postupů, jež zmírňují znečišťující vlivy zemědělství, a to na základě závazků zemědělce (čl. 2 odst. 1). Členské státy určí podmínky pro poskytnutí podpory a výši podpory, která má být vyplacena, na základě závazku příjemce a ušlého příjmu, jakož i potřeby poskytnout pobídku (čl. 5 odst. 1 písm. a) a b)). Kromě toho může Společenství za podmínek stanovených Komisí také přispět k určitým prémiím poskytnutým členskými státy za účelem vyrovnání příjmů ušlých v důsledku povinného uplatňování omezení podle článku 2 v souvislosti s opatřeními zavedenými v těchto členských státech v souladu s ustanoveními Společenství (čl. 4 odst. 5 nařízení (EHS) č. 2078/92).
(65)
Dále podle čl. 10 odst. 1 mají členské státy možnost zavést režimy pro další opatření financované na vnitrostátní úrovni, jejichž podmínky pro udělení podpory se liší od požadavků nařízení nebo jejichž výše překračuje omezení stanovená v nařízení. Tyto režimy musí být v souladu s cíli nařízení a pravidly státní podpory.
(66)
Sporný režim nemá poskytovat vyrovnání ztrát spojených s plněním dobrovolně přijatých závazků zemědělců. Nezahrnuje ani spolufinancování vyrovnání ze strany Společenství v souvislosti s opatřeními, která Belgie zavedla za podmínek určených Komisí. Režim se spíše týká (výhradně) vnitrostátního financování vyrovnání ztrát pramenících z plnění povinností podle vnitrostátních právních předpisů o hnojivech.
(67)
Z těchto důvodů podpora nespadá do oblasti působnosti nařízení a musí být zkoumána podle platných pravidel státní podpory.
IV. UPLATŇOVÁNÍ POKYNŮ SPOLEČENSTVÍ KE STÁTNÍ PODPOŘE NA OCHRANU ŽIVOTNÍHO PROSTŘEDÍ
(68)
Je nezbytné zvážit, zda lze opatření považovat za slučitelné s pokyny Komise z roku 1994 ke státní podpoře na ochranu životního prostředí (10) (dále jen „pokyny“), které platily v době opatření (11).
(69)
V této souvislosti je nezbytné poznamenat, že opatření ve formě podpory na vyrovnání sníženého výnosu na travním porostu nebo u kukuřice, podpory na likvidaci přebytků statkových hnojiv a vyrovnání dalších nákladů na používání umělých hnojiv představují provozní podporu. V odpovědi na otázku útvarů Komise belgické orgány vysvětlily, že náklady na uskladnění statkových hnojiv nejsou na rozdíl od nákladů na investice do dalšího uskladnění statkových hnojiv ve skutečnosti přímo spojeny se skutečnými investicemi. Vzhledem k těmto vysvětlením se Komise domnívá, že toto opatření by mělo být také považováno za provozní podporu.
(70)
Komise se obecně domnívá, že vyplácení provozních podpor zemědělskému odvětví pravděpodobně neposkytne trvalý přínos k rozvoji odvětví a může představovat narušení podmínek hospodářské soutěže, jež znevýhodňuje zemědělce, kteří takové podpory nedostávají. Komise tudíž takové podpory posuzuje přísně.
(71)
Vyplácením provozní podpory na opatření v oblasti ochrany životního prostředí se zabývá bod 3.4 pokynů. Ten zní:
„V souladu s dlouholetou politikou Komise zpravidla neschvaluje provozní podporu, která firmám snižuje náklady vyplývající ze znečištění nebo ulevuje od nepříjemností, které způsobují. Za určitých dobře definovaných okolností však Komise může stanovit z této zásady výjimku. Doposud tak učinila v oblasti odpadového hospodářství a slev na ekologických daních. Komise bude i nadále posuzovat takové případy podle jejich opodstatněnosti a ve světle přísných kritérií, která vypracovala v těchto dvou právě zmíněných oblastech. Podle těchto kritérií musí podpora nahrazovat pouze výrobní vícenáklady na základě porovnání s tradičními náklady a měla by být dočasná a v zásadě degresivní, aby představovala pobídku ke snižování znečištění nebo rychlejšímu zavedení účinnějšího způsobu využití zdrojů. Podpora dále nesmí být v rozporu s jinými ustanoveními Smlouvy o ES, a zejména s ustanoveními, která se týkají volného pohybu zboží a služeb.
V oblasti odpadového hospodářství může veřejné financování dalších nákladů na tříděný sběr, využití a zpracování komunálního odpadu ve prospěch podniků i spotřebitelů zahrnovat státní podporu, ale v takovém případě je lze povolit za předpokladu, že podnikům jsou náklady účtovány v poměru k míře, v jaké systém využívají, nebo k množství odpadu, který ve svém provozu vyprodukují. Podpora sběru, využití a zpracování průmyslového a zemědělského odpadu se bude posuzovat případ od případu.
Dočasné slevy na nových ekologických daních lze povolit tehdy, pokud je nezbytné vyrovnat ztráty konkurenceschopnosti, zejména na mezinárodní úrovni. Dalším faktorem, který je třeba vzít v úvahu, je, co naopak musí udělat firmy, aby omezily znečišťování, které způsobují. Toto ustanovení se vztahuje i na slevy na daních zavedených podle právních předpisů Evropského společenství, kdy členské státy samy rozhodují o slevě na dani nebo její výši.“
(72)
Co se týká podpor na uskladnění a likvidaci přebytečných statkových hnojiv, Komise se domnívá, že přebytečná statková hnojiva lze považovat za formu zemědělského odpadu. V souladu s pokyny citovanými výše je zapotřebí podporu na likvidaci takového odpadu zvažovat případ od případu podle kritérií bodu 3.4 pokynů.
(73)
Komise konstatuje, že současné opatření bylo dočasné, jelikož se uplatňovalo pouze v letech 1996 a 1997. Dále Komise konstatuje, že belgické orgány neoznámily pokračování plateb přímé podpory na uskladnění nebo likvidaci statkových hnojiv, ačkoli dohody o sběru statkových hnojiv od některých zemědělců skladem statkových hnojiv zůstávají nezměněny.
(74)
Komise musí vzít v úvahu též skutečnost, že opatření ve formě podpory nejsou degresivní, jelikož po oba dotčené roky je poskytována stejná výše podpory (srov. body 38-40, 49-51).
(75)
Na základě informací, které poskytly belgické orgány, je také zjevné, že záměrem opatření je vyrovnat plné náklady na uskladnění a likvidaci přebytečných statkových hnojiv vzniklých v důsledku omezení uložených v citlivých zónách. Zemědělci by tak byli osvobozeni od poplatků za likvidaci odpadu. Zdá se také, že od zemědělců v citlivých zónách není požadováno, aby podnikli nějaké kroky ke snížení své produkce statkových hnojiv. Neexistuje tak žádné protiplnění ze strany zemědělců za příjem podpory, která jim jednoduše vyrovnává plnění přísnějších norem pro používání statkových hnojiv stanovených v citlivých zónách. V důsledku toho opatření nepředstavuje pobídku ke snižování produkce statkových hnojiv.
(76)
Z těchto důvodů se Komise domnívá, že opatření nejsou v souladu s pokyny a neplní cíle nařízení (EHS) č. 2078/92. Komise tudíž zastává názor, že nejsou slučitelná s vnitřním trhem.
(77)
Pokud jde o podpory, které zemědělcům vyrovnávají ztráty produkce v důsledku omezení používání živočišných statkových hnojiv, včetně podpory vyrovnávající další náklady na umělá hnojiva, Komise konstatuje, že podpory vyrovnávající úbytek produkce nejsou v pokynech výslovně uvedeny. Nicméně jelikož omezení používání statkových hnojiv má za následek snížené výnosy, zvyšuje pravděpodobně výrobní náklady zemědělců na zbývající plodiny. Podle zásad stanovených v pokynech uvedených výše by se zdálo, že takové podpory lze odůvodnit pouze v případě, že budou splněny následující podmínky (12):
(a)
podpora by měla být dočasná a v zásadě degresivní, aby představovala pobídku k snižování znečištění nebo k rychlejšímu zavedení účinnějších způsobů využití zdrojů;
(b)
podpora musí pouze vyrovnávat výrobní vícenáklady v porovnání s tradičními metodami;
(c)
podpora nesmí být v rozporu s jinými ustanoveními Smlouvy o ES.
Kromě toho z článku 10 nařízení (EHS) č. 2078/92 vyplývá, že podpora poskytnutá mimo rámec nařízení, ale s cílem dosáhnout jednoho z omezení stanovených v jeho článku 2, musí být v souladu s cíli nařízení.
(78)
Jelikož se podpora uplatňovala pouze po dobu dvou let, zdálo by se, že byla dočasná. Při podání informací ze dne 14. ledna 2013 belgické orgány potvrdily, že opatření byla v roce 1998 přerušena.
(79)
Avšak po dobu, po kterou se opatření uplatňovalo, nebyla podpora degresivní (srov. body 38-40, 49-50), v důsledku čehož nebyla vytvořena pobídka k rychlejšímu zavedení účinnějších způsobů využití zdrojů.
(80)
Jak je uvedeno výše, vyrovnání ztráty produkce na travním porostu se vypočítá podle celkového používání umělých hnojiv povoleného v oblastech, které nejsou citlivé, konkrétně 450 kg N/ha pro travní porost a 325 kg N/ha pro kukuřici. Podle belgických orgánů byly tyto údaje vypočítány na vědeckém základě s cílem zajistit, aby koncentrace dusičnanů v podzemních a povrchových vodách nepřesáhla 50 mg NO3-N/l nebo 11,3 mg NO3-N/l, s přihlédnutím k průměrné přípustné ztrátě 70 kg NO3-N/l na hektar ročně. Jejich cílem je zkombinovat optimální produkci s minimálním vyplavováním. Omezení pro přírodní oblasti a oblasti vodních ploch a toků byla vypočítána stejně s přihlédnutím ke skutečnosti, že jejich status z hlediska dusičnanů je citlivější než v ostatních oblastech.
(81)
Ve svém dopise ze dne 7. srpna 1998 belgické orgány vysvětlily, že bylo rozhodnuto vypočítat vyrovnání rozdílu v normě na základě celkového množství dusíku, které lze použít v souladu se zákonem, včetně dusíku z umělých hnojiv i dusíku z živočišných statkových hnojiv. Podle belgických orgánů byl tento přístup použit z toho důvodu, že bylo pokládáno za nezbytné zajistit rovné zacházení se zemědělci v jednom regionu, aby zemědělci, jejichž půda se nachází v oblastech, pro které platí přísnější místní normy, nebyli poškozeni v porovnání se zemědělci, jejichž půda takovými normami nebyla dotčena. Pokud by normy byly stejné pro všechny zemědělce ve všech oblastech, bylo by toto konkurenční zvýhodnění zrušeno a nebylo by nutné platit žádné vyrovnání. Pokud zemědělci vynaloží úsilí o překročení základní normy kvality životního prostředí, je v této situaci možné vypočítat platbu vyrovnání na základě rozdílu mezi tím, čeho je dosaženo, a kvalitativní normou.
(82)
Na základě této zásady rovnosti v rámci téhož regionu se belgické orgány domnívaly, že platná pravidla nepředstavují nadměrné vyrovnání pro zemědělce a/nebo vyrovnání za upuštění od zemědělských postupů, které jsou v rozporu s nařízeními EU. V souladu s tímto argumentem bude konkurenční znevýhodnění nebo zvýhodnění v rámci jednoho zemědělského regionu výraznější v tomto regionu než v EU jako celku. Proto byla v rámci Flander vyrovnána celá ztráta, kterou utrpěli zemědělci, jejichž půda se nachází v oblastech s přísnějšími místními normami (tedy skutečná utrpěná ztráta výnosu).
(83)
Belgické orgány dále poukázaly na to, že vlámský region uložil přísnější místní normy již v letech 1996 a 1997, zatímco směrnice o dusičnanech toto vyžadovala až po 20. prosinci 1998. V citlivých oblastech vodních ploch a toků bylo uloženo omezení 200 kg N/ha u travních porostů, zatímco pro kukuřici a jiné plodiny to bylo 170 kg N/ha. Podle belgických orgánů tak bylo povolené množství živočišných statkových hnojiv již od roku 1996 nižší, než bylo stanoveno v rámci prvního akčního programu podle směrnice 91/676/EHS, a u určitých plodin bylo omezeno na úroveň stanovenou ve druhém akčním programu.
(84)
Dne 14. ledna 2013 belgické orgány poskytly podrobné informace o metodě výpočtu, aby ukázaly, že byla v souladu se zemědělskou praxí a s právními ustanoveními EU platnými v době opatření.
(85)
Avšak na základě dostupných informací ustanovení v oblastech vodních ploch a toků a přírodních oblastech zjevně výrazně nepřekračují rámec povinností stanovených ve směrnici 91/676/EHS. V této souvislosti Komise konstatuje, že samy belgické orgány ve svých písemných připomínkách uvedly, že označily oblasti vodních ploch a toků a přírodní oblasti za oblasti obzvláště citlivé na znečištění dusičnany, a že tudíž usoudily, že k dosažení cílových 50 mg/l dusičnanů v povrchových sladkých vodách, především vodách používaných pro získávání pitné vody, a v podzemních vodách jsou nezbytné nižší limity. To byla úroveň, která byla podle směrnice 91/676/EHS povinná na konci roku 1995.
(86)
Pokud jde o metodu výpočtu vyrovnání, Komise požádala belgické orgány, aby poskytly ověřené studie, s jejichž pomocí by prokázaly přesnost předpokladů použitých při výpočtu. Belgické orgány byly především požádány, aby poskytly výsledky studií prokazující, že snížení celkového používání hnojiv ze 450 kg N/ha na 350 kg N/ha skutečně vede ke snížení výnosu o 15 % a že snížení ze 450 kg N/ha na 400 kg N/ha má za následek snížení výnosu o 7 %. Belgické orgány prokázaly přesnost základních předpokladů použitých při výpočtu ve své odpovědi ze dne 14. ledna 2013.
(87)
Belgické orgány byly také požádány, aby pomocí řady hypotéz předložily doplňující informace o předpokladech použitých při výpočtu účinků této ztráty produkce na celkovou ziskovost zemědělského podniku, včetně produkce čistě na orné půdě a smíšené produkce na orné půdě a z hospodářských zvířat. Komise zejména požádala belgické orgány, aby podrobně vysvětlily, proč předpokládají, že 15 % ztráta produkce travin ve smíšeném zemědělském podniku s ornou půdou a hospodářskými zvířaty představuje 40 % ztrátu ziskovosti zemědělského podniku s přihlédnutí k různým typům živočišné výroby. Tyto informace belgické orgány poskytly ve své odpovědi ze dne 14. ledna 2013.
(88)
Belgické orgány byly také požádány, aby předložily výpočty na základě alternativních metod poskytování vyrovnání, například nákladů na nákup náhradního krmiva jako náhrady za ztrátu produkce. Ve své odpovědi ze dne 14. ledna 2013 belgické orgány trvaly na tom, že vzhledem k tomu, že takové výpočty nebyly provedeny v době opatření, již je nelze provést.
(89)
Podle názoru Komise proto belgické orgány neprokázaly, že podpora byla omezena pouze na výrobní vícenáklady. Kromě toho, jak je uvedeno výše (bod 79), podpora nebyla degresivní.
(90)
Poskytnutí podpory na ztrátu produkce tak nesplňuje podmínky pokynů. Z těchto důvodů se Komise domnívá, že tato opatření podpory nejsou slučitelná se Smlouvou.
V. ZÁVĚR
(91)
Komise má za to, že Belgie zavedla vyrovnání podle vyhlášky o statkových hnojivech v rozporu s čl. 93 odst. 3 Smlouvy o ES (nyní čl. 108 odst. 3 SFEU).
(92)
Opatření nespadají do oblasti působnosti nařízení (EHS) č. 2078/92.
(93)
Opatření týkající se vyrovnání na uskladnění a likvidaci přebytečných statkových hnojiv a ztrátu produkce představují provozní podporu, kterou lze za slučitelnou prohlásit pouze výjimečně. V této souvislosti přísný přístup pokynů předpokládá, že podpora na uskladnění a likvidaci může být prohlášena za slučitelnou, pokud je dočasná a degresivní a pokud vyžaduje protiplnění od zemědělce. V případě podpory na ztrátu produkce by měla být podpora dočasná a degresivní a měla by kompenzovat pouze výrobní vícenáklady. Jak bylo analyzováno výše, tyto podmínky nebyly splněny.
(94)
Vzhledem k tomu, že za příjem podpory nebylo vyžadováno žádné protiplnění příjemců a že opatření podpory zjevně neobsahují žádné pobídky pro příjemce, aby podnikli další kroky směřující ke zlepšení ochrany životního prostředí, nepřispívá podle Komise toto opatření podpory k rozvoji určitých hospodářských činností ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU.
(95)
Vyhláška o statkových hnojivech byla zrušena v roce 1998 a veškerá opatření byla zastavena.
(96)
Z výše uvedených důvodů se Komise domnívá, že během doby svého uplatňování v letech 1996 a 1997 opatření představovalo nezákonnou a neslučitelnou podporu, která v zásadě musí být vrácena.
(97)
Vzhledem ke skutečnosti, že na pravomoc Komise získat zpět neslučitelnou podporu se vztahuje promlčecí doba v délce deseti let (13), nelze tuto neslučitelnou podporu získat zpět.
(98)
Jakákoli individuální podpora, která v době poskytnutí splňovala podmínky blokové výjimky nebo schváleného režimu, je slučitelná s vnitřním trhem až do maximálních intenzit podpory platných pro tento typ podpory,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora poskytnutá jako vyrovnání podle vyhlášky o statkových hnojivech, nezákonně zavedená Belgií v rozporu s čl. 93 odst. 3 Smlouvy o ES, je neslučitelná s vnitřním trhem.
Článek 2
Individuální podpora poskytnutá v rámci režimu podle článku 1, která v době, kdy byla poskytována, splňovala podmínky blokové výjimky nebo schváleného režimu, je slučitelná s vnitřním trhem až do maximálních intenzit podpory platných pro tento typ podpory.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Belgickému království.
V Bruselu dne 16. září 2013.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2013. szeptember 16.)
a trágyáról szóló rendelet szerinti kompenzációkról A Belgium (Flandria) által végrehajtott C 75/98. (korábbi NN 45/98.) számú intézkedés
(az értesítés a C(2013) 5818. számú dokumentummal történt)
(Csak a holland és francia nyelvű változat hiteles)
(2013/530/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre (EUMSZ) és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,
miután az érdekelt feleket felkérte észrevételeik megtételére (1),
mivel:
I. ELJÁRÁS
(1)
Miután panasz érkezett arról, hogy a flamand kormány a műtrágya és a szerves trágya használatával összefüggésben jogellenes támogatást fizet a mezőgazdasági termelőknek (a továbbiakban: az intézkedés), az Európai Bizottság szolgálatai 1998. február 4-i levelükben arra kérték a belga hatóságokat, hogy nyújtsanak tájékoztatást a műtrágyákra vonatkozó jogi szabályozásban foglalt kötelezettségek teljesítéséért a mezőgazdasági termelőknek fizetendő kompenzációról szóló, 1995. december 20-i flamand kormányhatározat (a továbbiakban: a trágyáról szóló rendelet) végrehajtásáról.
(2)
A Bizottság a kért tájékoztatást a flamand környezetvédelmi és munkaügyi miniszter 1998. március 18-i levelében és Belgium állandó képviseletének 1998. március 31-i levelében kapta meg.
(3)
Az illetékes belga hatóságok képviselői és az Európai Bizottság szolgálatai közötti találkozóra 1998. április 15-én került sor.
(4)
A Bizottság az 1998. július 10-i telexében a belga hatóságoktól további tájékoztatást kért, amelyet a belga hatóságok az 1998. augusztus 7-én kelt és 1998. augusztus 10-én iktatott válaszlevelükben adtak meg.
(5)
A belga hatóságok tájékoztatása szerint a kifizetésekre 1996-ban került sor. Mindazonáltal az intézkedésről nem értesítették a Bizottságot, holott ezt az EK-Szerződés 93. cikkének (3) bekezdése (jelenleg az EUMSZ 108. cikkének (3) bekezdése) előírja. Emiatt az ügyirat a be nem jelentett támogatások nyilvántartásába került bejegyzésre NN 45/98. számon. A program ugyan már 1996-ban és 1997-ben is érvényben volt, a Bizottság mindazonáltal tudomásul vette a belga hatóságok által az 1998. augusztus 7-i levelükben tett kötelezettségvállalást, miszerint addig nem fizetnek támogatást az 1997. évre, amíg a Bizottság határozatot nem hoz a támogatás közös piaccal való összeegyeztethetőségéről. A belga hatóságok tájékoztatták a Bizottságot, hogy a flamand kormány be kívánta építeni ezt a kompenzációs rendszert a 2078/92/EGK tanácsi rendelet (2) szerinti flamand támogatási programba.
(6)
1999. január 21-én kelt levelében a Bizottság az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárást az intézkedés vonatkozásában megindító határozatáról tájékoztatta Belgiumot.
(7)
Az eljárás megindításáról szóló bizottsági határozatot a Hivatalos Lapban 1999. április 17-én tették közzé (3).
(8)
A Bizottság felhívta az érdekelt feleket a szóban forgó intézkedéssel kapcsolatos észrevételeik benyújtására.
(9)
A Bizottsághoz az érdekelt felektől nem érkezett észrevétel.
(10)
Az egyéb, trágyával kapcsolatos ügyekre (C12/1999., N105/1999., N311/99.) vonatkozó bejelentéseket visszavonták a belga hatóságok.
(11)
A Bizottsághoz 2012. március 6-án panasz érkezett a trágyáról szóló rendelet szerint 1996-ra fizetett kompenzációval kapcsolatosan egy mezőgazdasági termelőtől. A belga (flamand) hatóságok képviselői és az Európai Bizottság szolgálatai közötti 2012. április 16-i találkozón a Bizottság felkérte a belga hatóságokat, hogy nyújtsák be a panasszal kapcsolatos álláspontjukat.
(12)
Az Európai Bizottság 2012. november 9-én további tájékoztatást kért. A belga hatóságok 2013. január 14-i levelükben adtak választ.
II. A TÁMOGATÁS RÉSZLETES LEÍRÁSA
1. CÍM
(13)
A trágyáról szóló rendelet szerinti kompenzáció
2. KÖLTSÉGVETÉS
(14)
Az intézkedés 1996. évi teljes költségvetése 427 511 868 BEF (belga frank) volt az alábbi bontásban:
a)
terméshozam-csökkenésért nyújtott kompenzáció
-
gyepterület: 250 279 282 BEF
-
kukorica: 50 102 650 BEF
b)
a trágya ártalmatlanításának költségeiért nyújtott kompenzáció: 65 486 397 BEF
c)
a trágya tárolásának költségeiért nyújtott kompenzáció: 34 276 829 BEF
d)
pótlólagos műtrágyavásárlásért nyújtott kompenzáció: 27 366 710 BEF
(15)
A trágyáról szóló rendelet szerinti kompenzációt az 1996. évre fizették.
(16)
A trágyáról szóló rendelet értelmében azon mezőgazdasági termelők részére kell fizetni kompenzációt, akiknek a mezőgazdasági üzeme részben vagy teljes egészében egy vizes vagy természeti övezetben fekszik. A Flandriában szántófölddel vagy állatállománnyal rendelkező, összesen 40,673 mezőgazdasági üzem közül 7,502 (18,5 %) ilyen. A földterületet illetően a szántóföldi művelés alatt álló, illetve állattartásra használt 649,223 ha összterületből 47,948 ha (7,5 %) vizes és 21,919 ha (3 %) természeti övezet.
(17)
A támogatási program célja, hogy a környezeti szempontból érzékeny területeken fekvő földterülettel rendelkező mezőgazdasági termelők számára lehetőséget biztosítson arra, hogy alkalmazkodjanak a trágyázásra vonatkozó szigorúbb előírásokhoz, valamint hogy e mezőgazdasági termelők gazdasági veszteségeit kompenzálja. A támogatás összegét a kiesett bevétel alapján számítják ki, figyelembe véve az érzékeny övezeteken kívül alkalmazott általános mezőgazdasági gyakorlatot. A belga hatóságok szerint a kompenzációra a társadalmi konfliktus elkerülése érdekében is szükség volt.
(18)
Az érzékeny övezetekben gazdálkodó mezőgazdasági termelőket a következőkért kompenzálták a támogatással:
a)
a kevesebb műtrágya és szerves trágya használatából eredő hozamcsökkenés,
b)
trágya ártalmatlanításának többletköltségei,
c)
a trágya tárolásának többletköltségei,
d)
vegyi trágyázószerek pótlólagos beszerzése.
(19)
A belga hatóságok tájékoztatása szerint a trágyázószerekre vonatkozó jogszabályokban foglalt kötelezettségek teljesítéséért a mezőgazdasági termelőknek kompenzációként nyújtott kifizetések jogalapját négy jogszabály képezte:
a)
a flamand kormány 1995. december 20-i határozata a trágyázószerekre vonatkozó jogi szabályozásban foglalt kötelezettségek teljesítéséért a mezőgazdasági termelőknek fizetendő kompenzációról,
b)
a flamand kormány 1995. december 20-i határozata az 1996. és 1997. évi kompenzációnak a környezet műtrágya okozta szennyezés elleni védelméről szóló, 1991. január 23-i rendelet 15. cikke (9) bekezdése értelmében történő megállapításáról,
c)
a flamand kormány 1996. március 19-i határozata a szigorúbb trágyázási előírások hatálya alá tartozó területeken az ártalmatlanítással kapcsolatos további kötelezettségekre és a trágyafelesleggel kapcsolatos segítségnyújtásra vonatkozó szabályok megállapításáról,
d)
a flamand kormány 1997. július 15-i határozata az 1996. és 1997. évi kompenzációnak a környezet műtrágya okozta szennyezés elleni védelméről szóló, 1991. január 23-i rendelet 15. cikke (9) bekezdése értelmében történő megállapításáról szóló, 1995. december 20-i flamand kormányhatározat módosításáról.
(20)
E jogszabályok egyikéről sem értesítették a Bizottságot, holott ezt az EK-Szerződés 93. cikke (jelenleg az EUMSZ 108. cikkének (3) bekezdése) előírja.
(21)
A belga hatóságok szerint Flandria trágyával kapcsolatos politikája a környezet trágyázószerek okozta szennyezés elleni védelméről szóló, 1991. január 23-i rendelet módosításáról szóló, 1995. december 20-i rendeleten alapul. E rendelet célja, hogy mérsékelje a felszíni és a felszín alatti vizek dúsulása, valamint a foszfátok és nitrátok talajba való bemosódása, és ezáltal a felszíni és a felszín alatti vizekbe való bejutásának kockázata által okozott környezeti problémákat. A flandriai környezetről és természetről készült jelentés szerint a környezeti nitrogén- és foszfátterhelés 56 %-a a mezőgazdaságból származik. Flandriában az állattartásra szolgáló épületek ammóniakibocsátásából és a hígtrágyaszórásból ered a szennyezőanyag-kibocsátás 21 %-a.
(22)
A trágyáról szóló rendelet meghatározza a talaj, a (felszíni és felszín alatti) víz és a levegő elvárt minőségének elérésére, illetve fenntartására vonatkozó célkitűzéseket. A trágyázásra vonatkozó korlátozások fokozatos szigorítását is előírja, így átmeneti időszak során lehetővé teszi az alkalmazkodást. A műtrágyázást szabályozó előírásokat is fokozatosan szigorítja, kivéve a különösen sebezhető, vagyis a vizes vagy természeti övezetekben, ahol a szigorúbb szabályok azonnal hatályba léptek.
(23)
A rendelet ezenkívül a flandriai trágyatermelés és állatlétszám 1992-es szinten történő befagyasztásáról is rendelkezik. Ennek érdekében helyi engedélyezési politikát vezet be. Ugyanakkor a nagyobb üzemek esetében az engedélyezett mennyiség 25 %-kal csökken az engedély megújításakor. Az állattenyésztési ágazat (2002-ig) haladékot kapott, hogy megtalálja annak módját, hogyan csökkenthető a trágyafelesleg és annak hatása.
(24)
A szigorúbb korlátozások 1996. január 1-jén azonnal hatályba léptek az alábbi területeken:
a)
vízgyűjtő és vízvédelmi területek,
b)
természeti területek, természetvédelmi területek, erdőterületek,
c)
a madárvédelmi irányelv hatálya alá tartozó területek,
d)
völgyek és ökológiailag értékes mezőgazdasági területek,
e)
nitrátérzékeny földterületek,
f)
foszfáttal szennyezett földterületek.
(25)
A belga hatóságok előadták, hogy ezeknek az érzékeny területeknek a kijelölésekor figyelembe vették a vizek mezőgazdasági eredetű nitrátszennyezéssel szembeni védelméről szóló 91/676/EGK tanácsi irányelv (4) és a vadon élő madarak védelméről szóló 79/409/EGK tanácsi irányelv (5) előírásait.
(26)
A trágyáról szóló rendelet értelmében az alábbi általános határértékek vonatkoztak Flandriában a műtrágya és a szerves trágya használatára 1996. január 1. és 1998. december 31. között, a vizes és a természeti övezetek kivételével. E határértékeket a foszfor-pentoxid, a vegyi trágyázószerekből származó nitrogén és az összes nitrogén éves, megengedett, kilogrammban megadott mennyiségeként fejezték ki az alábbi táblázatban foglaltaknak megfelelően.
Terménycsoport
Foszfor-pentoxid
Vegyi trágyázószerekből származó nitrogén
Összes nitrogén
Gyepterület
170
250
450
Kukorica
160 (1996)
155 (1997)
150 (1998)
200
325
Csekély nitrogénigényű termények (6)
125
125
170
Egyéb termények
150
225
325
(27)
A belga hatóságok emellett az alábbi határértékeket is közzétették, ezzel jelezve, hogy mely célértékeket kívánták elérni 2003-tól.
Terménycsoport
Foszfor-pentoxid
Vegyi trágyázószerekből származó nitrogén
Az istállótrágyából és egyéb trágyázószerekből származó nitrogén
Összes nitrogén
Gyepterület
125
250
250
450
Kukorica
100
130
225
275
Csekély nitrogénigényű termények (7)
100
70
125
125
Egyéb termények
100
150
200
275
(28)
E mennyiségi határértékek betartásán túl a szokványos mezőgazdasági területeken tilos a szerves trágya vagy egyéb szerves trágyázószer kiszórása a következő időszakokban: szeptember 21. és január 21. között, vasárnaponként és munkaszüneti napokon, a február 1. és május 15. közé eső szombatok kivételével szombatonként, éjjelente (22 óra és 7 óra között), továbbá akkor, ha a talaj vízzel elöntött, fagyott vagy hóval borított.
(29)
Szigorúbb előírásoknak kell megfelelni a vizes övezetekben az ott folyó ivóvízkivételre való tekintettel, valamint azért, mert ezek az övezetek különösen érzékenyek a nitrogén kilúgozódására. A „vizes övezet” fogalma az alábbiakat foglalja magában:
a)
vízgyűjtő területek, valamint a felszín alatti vizek II. és III. típusú védett övezetei, amelyek a felszín alatti vizek kezelésére vonatkozó intézkedésekről szóló, 1984. január 24-i rendelet alkalmazásával kerültek kijelölésre,
b)
ivóvízkivételre szánt felszíni vizek felszín alatti vízgyűjtő medencéin belüli érzékeny területek, amelyekre a flamand kormány megállapítása szerint szigorúbb előírásokat kell alkalmazni, és amelyek a felszíni vizek szennyezés elleni védelméről szóló, 1971. március 26-i törvény alkalmazásával kerültek kijelölésre,
c)
nitrátérzékeny talajú földterületek, ahol a flamand kormány megállapítása szerint szigorúbb előírásokat kell alkalmazni, és amelyek a felszín alatti vizek kezelésére vonatkozó intézkedésekről szóló, 1984. január 24-i rendelet alkalmazásával kerültek kijelölésre.
(30)
Az alábbi táblázat a vizes övezetekben végzett trágyázásra 1996. január 1-jétől alkalmazandó előírásokat mutatja be. Ezek a szabályok a felsorolt terménycsoportok hozamszintjén, valamint az ezen övezetekben környezetvédelmileg elfogadható veszteségen alapulnak. A táblázatban a P2O5 és a nitrogén hektáronkénti, éves, kilogrammban kifejezett mennyisége szerepel.
Terménycsoport
Foszfor-pentoxid
Vegyi trágyázószerekből származó nitrogén
Az istállótrágyából és egyéb trágyázószerekből származó nitrogén
Összes nitrogén
Gyepterület
120
200
200
350
Kukorica
100
150
170
275
Csekély nitrogénigényű termények
80
70
125
125
Egyéb termények
100
150
170
275
(31)
A vizes övezetekben szeptember 1. és január 21. között tilos trágyázni, kivéve a felszíni víz gyűjtésére használt területek A. és B. övezeteit, ahol a tilalom február 15-ig tart.
(32)
A „természeti övezet” fogalma az alábbiakat foglalja magában:
a)
az országos területrendezésről és a várostervezésről szóló, 1962. március 29-i törvény szerinti vidékfejlesztési térképeken feltüntetett völgyek és ökológiailag értékes mezőgazdasági területek,
b)
az 1988. október 17-i flamand kormányhatározatban kijelölt különleges természetvédelmi övezetek,
c)
meghatározott élőhelyek és a velük határos pufferzónák,
d)
az országos és várostervezésről szóló, 1962. március 29-i törvény szerinti vidékfejlesztési térképeken feltüntetett erdőterületek, természeti területek, rehabilitációs területek vagy természetvédelmi területek, amelyekre 1997. december 31-ig átmeneti intézkedés vonatkozott.
(33)
Az alábbi táblázat a természeti övezetekben végzett trágyázásra 1996. január 1-jétől alkalmazandó előírásokat mutatja be. Ezek a szabályok a felsorolt terménycsoportok hozamszintjén, valamint az ezen övezetekben környezetvédelmileg elfogadható veszteségen alapulnak. A táblázatban a P2O5 és a nitrogén hektáronkénti, éves, kilogrammban kifejezett mennyisége szerepel.
Terménycsoport
Foszfor-pentoxid
Vegyi trágyázószerekből származó nitrogén
Összes nitrogén
Gyepterület
120
200
400
Kukorica
100
150
275
Csekély nitrogénigényű termények
80
70
125
Egyéb termények
100
150
275
(34)
A természeti övezetekben szeptember 1. és január 21. között tilos trágyázni, emellett a madarak védelme szempontjából lényeges gyepterületeken adott esetben április 1. és június 30. között is megtiltható a trágyázás. Továbbá az erdőterületeken, a természeti területeken, a rehabilitációs területeken és a természetvédelmi területeken 1998. január 1-jétől tilos bármilyen trágyázószert használni a földterületen legelő állatok ürülékének kivételével, az állatok legnagyobb megengedett állománysűrűségi mutatója pedig éves szinten 2 számosállategység/hektár lehet. A családi gazdaságok ideiglenes mentességet szerezhetnek e tilalom alól.
(35)
A trágyáról szóló rendelet értelmében csak gyepterület és kukorica esetében jár automatikusan kompenzáció. Egyéb termények esetében az alapfeltételezés az, hogy kevesebb trágyázószer használata nem eredményez hozamcsökkenést. Ez utóbbi esetben viszont a mezőgazdasági termelő csak akkor jogosult kompenzációra, ha bizonyítani tudja, hogy veszteség érte.
(36)
A gyepterület hozamának megváltozása miatt nyújtott kompenzáció kiszámítása a trágyázószerek érzékeny övezeteken kívül megengedett szintjének és az érzékeny övezetekben megengedett szintjének a különbségén alapul, a vizes, illetve a természeti övezetekben fekvő földterületek megkülönböztetésével. A támogatás célja, hogy a kevesebb műtrágya használatából eredő hozamkiesést és jövedelmezőségromlást kompenzálja.
(37)
A támogatás kiszámításának kiindulási alapja a kompenzáció nyújtását megelőző három év BEF/ha-ban kifejezett átlagos félbruttó árrése a jövedelemadó-törvénynek megfelelően. Különbséget tesznek a tejelő állomány tartására használt földterület és egyéb gyepterületek között. A félbruttó árrés kiszámítása céljából Flandriát 13 területre osztották azok agronómiai jellemzői alapján.
(38)
A tejelő állomány tartására használt gyepterületek közül Antwerpen-Kempenland rendelkezett a legmagasabb félbruttó árréssel (55 700 BEF/ha), a Dűnék területén volt a legalacsonyabb ez az érték (33 167 BEF/ha), a Flandria egészére vonatkozó átlagérték pedig 44 160 BEF/ha volt. A nem tejelő állomány tartására használt gyepterületek közül a homokos-vályogos talajú Nyugat-Flandria régióban volt a legmagasabb a félbruttó árrés (36 100 BEF/ha), a Dűnék területén pedig a legalacsonyabb (24 633 BEF/ha), míg a Flandria egészére vonatkozó átlagérték 31 941 BEF/ha volt.
(39)
A vizes övezetek esetében a kompenzáció alapjául az a tény szolgál, hogy a nitrogénfelhasználás legnagyobb megengedett szintje 350 kg/ha, szemben a normál övezetekre vonatkozó 450 kg/ha értékkel. Ez 22 %-os csökkentésnek felel meg. A csökkenő hozadék elve értelmében ez 15 %-os terméshozam-csökkenést eredményez a belga hatóságok számítása szerint. A mezőgazdasági üzem jövedelmezőségére gyakorolt hatás azonban ennél is nagyobb. Az állandó költségek levonása után a félbruttó árrés a belga hatóságok számításai szerint a teljes hozam átlagosan 40 %-át teszi ki. Következésképpen a hozam 15 %-os csökkenése a félbruttó árrés 37,5 %-os csökkenését eredményezi (15 % × 100/40). A hozamcsökkenés miatt fizetett kompenzáció alapja az érintett területeken így a félbruttó árrés szorozva 37,5 %-kal. A vizes övezetekben ugyanakkor a mezőgazdasági termelők hektáronként 50 kilogrammal kevesebb vegyi trágyázószert használhatnak. Ez 800 BEF megtakarítást jelent (50 kg N × 16 BEF/kg). Ezt az összeget ezért levonják a fizetendő támogatás összegéből.
(40)
A természeti övezetek esetében a kompenzáció hasonló elveken alapul. A természeti övezetekben a nitrogénfelhasználás legnagyobb megengedett szintje 400 kg/ha, szemben a normál övezetekre vonatkozó 450 kg/ha értékkel, ami 11 %-os csökkentésnek felel meg. A belga hatóságok számítása szerint ez 7 %-os terméshozam-csökkenést eredményez. A hozam 7 %-os csökkenése a félbruttó árrés 17,5 %-os csökkenését eredményezi (7 % × 100/40). A hozamcsökkenés miatt fizetett kompenzáció alapja a természeti övezetekben így a félbruttó árrés szorozva 17,5 %-kal. Emellett a támogatás összegét ebben az esetben is csökkentik 800 BEF összeggel (lásd a (39) preambulumbekezdést), figyelembe véve a kevesebb trágyázószer használatából eredő megtakarítást.
(41)
Az alábbi táblázat a legmagasabb, a legalacsonyabb és az átlagos támogatási összegeket foglalja össze.
Tejelő állomány tartására használt gyepterületek
Félbruttó árrés
Támogatás összege vizes övezetekben
FOR-L_2013285HU.01000801.notes.0001.xml.jpg
Támogatás összege természeti övezetekben
FOR-L_2013285HU.01000801.notes.0002.xml.jpg
Antwerpen-Kempenland
55 700
20 088
8 948
Dűnék
33 167
11 638
5 004
Átlag
44 160
15 760
9 928
Egyéb gyepterületek
Félbruttó árrés
Támogatás összege vizes övezetekben
FOR-L_2013285HU.01000801.notes.0003.xml.jpg
Támogatás összege természeti övezetekben
FOR-L_2013285HU.01000801.notes.0004.xml.jpg
Nyugat-Flandria homokos-vályogos talajú régió
36 100
12 738
5 518
Dűnék
24 633
8 437
3 511
Átlag
31 941
11 177
4 789
(42)
A belga hatóságok hangsúlyozzák, hogy ezek a számadatok a kompenzáció hektáronkénti összegei. A kompenzációra jogosító gyepterület összterülete 31 003 hektár, amelyből 17 468 hektár fekszik vizes, 13 535 hektár pedig természeti övezetekben. Ennek megfelelően a vizes övezetekben elvileg legfeljebb 202 822 411 BEF összeget, a természeti övezetekben pedig 65 900 155 BEF összeget fizethettek volna ki kompenzációként. Mivel azonban a nem tejelő állomány tartására használt gyepterületek esetében a támogatás összege kisebb, ezért a legelők esetében nyújtott tényleges kompenzáció összege évente 250 275 012 BEF volt, amelyből 186 505 640 BEF összeget nyújtottak vizes övezetekben, 63 769 372 BEF összeget pedig természeti övezetekben. A belga hatóságok szerint a támogatási összegek elméleti maximuma és a ténylegesen kifizetett összegek között megfigyelhető különbség számos tényezőre vezethető vissza, de különösen arra, hogy csak azon gyepterületek esetében fizettek kompenzációt, amelyeket az adott mezőgazdasági üzem már 1994-ben is gyepterületként használt.
(43)
Kukorica esetében a hozamkiesésért nyújtott átalánytámogatás összege hektáronként 3 600 BEF, feltéve, hogy a kukoricát ugyanazon a parcellán termesztik, nem pedig felszántott korábbi gyepterületekbe vetik. A támogatás alapjául azon becslések szolgálnak, amelyek szerint kukorica esetében az átlagos szárazanyaghozam 14 500 kg/ha, a szigorúbb előírásokból eredő hozamkiesés pedig 900 kg/ha. 4 BEF/kg becsült szárazanyagárral számolva ez 3 600 BEF bevételkiesést jelent.
(44)
A mezőgazdasági termelőket emellett arra ösztönzik, hogy a kukorica után füvet vessenek, hogy ezzel mérsékeljék a nitrátok talajból való kiürülését, valamint a nitrogén kilúgozódását. Erre a célra további 3 600 BEF/ha támogatást nyújtottak. A belga hatóságok szerint ez a támogatás mindössze a fűmagvásárlás költségeit fedezi.
(45)
A vizes és természeti övezetekben fekvő mezőgazdasági üzemek támogatást kapnak a trágyázásra vonatkozó alacsonyabb határértékek miatt keletkező trágyafelesleg ártalmatlanításához kapcsolódó többletköltségek fedezésére.
(46)
A támogatás abban az esetben jár, ha a mezőgazdasági üzemben a trágyázásra vonatkozó szigorúbb előírások miatt trágyafelesleg gyülemlik fel. A támogatás összegének kiszámításakor különbséget tesznek az alábbiak között:
a)
családi állattartó gazdaságok és egyéb állattartó gazdaságok, amelyek nem szereztek további szántóföldet 1993 és 1996 között; az 1996. évi nyilvántartás szerinti szántóföldek területét figyelembe veszik a trágyaártalmatlanítás lehetőségeinek kidolgozásakor;
b)
nem családi állattartó gazdaságok, amelyek nem szereztek további szántóföldet 1993 és 1996 között; a trágyaártalmatlanítás lehetőségeinek kidolgozásakor figyelembe vett terület meghatározásához az 1994-ben nyilvántartásba vett szántóföldeket (a gazdaság 1993-as állapota) veszik alapul.
(47)
A támogatás összegének kiszámításhoz súlyozott átlagot használnak, amelynek alapjául a különböző fajokba (szarvasmarha, sertés, baromfi, egyéb) tartozó flandriai állatok száma, valamint az egyes fajok trágyájának ásványianyag-tartalom szempontjából vizsgált ásványianyag-összetétele szolgál.
(48)
Az erre épülő becslések szerint a trágya tonnánként 6,6 kg nitrogént és 4,2 kg difoszfor-pentoxidot tartalmaz.
(49)
A támogatást a kompenzációra jogosító ásványi anyag egysége (a difoszfor-pentoxid [P2O5] kilogrammja és nitrogén [N] kilogrammja) után fizetik. A gazdaság elhelyezkedésén múlik a kifizetés összege. A fizetendő támogatás összege:
a)
13 BEF/egység: olyan, „fehér” településeken található mezőgazdasági üzemek esetében, ahol a felülvizsgált kibocsátás kevesebb mint 75 kg P2O5/ha,
b)
20 BEF/egység: „szürke” településeken, ahol a felülvizsgált kibocsátás 75-125 kg P2O5/ha,
c)
27 BEF/egység: egyetlen mezőgazdasági üzem esetében, amely olyan településen található, ahol a felülvizsgált kibocsátás több mint 125 kg P2O5/ha.
(50)
A támogatás összege magasabb azon települések esetében, ahol nagyobb a felülvizsgált kibocsátás, mivel a trágyát messzebb kell szállítani.
(51)
Emellett azon mezőgazdasági termelők kompenzálására is fizetendő támogatás, akik már nem élhetnek azzal a lehetőséggel, hogy a szomszédos mezőgazdasági üzemekkel kötött megállapodás értelmében kiszórják a felesleges trágyát azok területén. A mezőgazdasági üzem akkor jogosult erre a támogatásra, ha 1995-ben megállapodást kötött a felesleges trágya ártalmatlanításáról egy olyan földhasználóval, aki szigorúbb előírások hatálya alá tartozó területen rendelkezik földdel, és ha olyan településen működik, ahol a felülvizsgált kibocsátás meghaladja a 100 kg P2O5/ha-t. A kompenzációt az ásványi anyag egységének, vagyis a P2O5 és a nitrogén kilogrammonkénti mennyiségének a továbbadott mennyiséggel csökkentett értéke után fizetik. A kompenzációra jogosító maximális mennyiség a trágyázásra vonatkozó rendes előírások és a szigorúbb szabályozás alá tartozó területeken alkalmazandó előírások ártalmatlanítási lehetőségei közötti különbség. A gazdaság elhelyezkedésén múlik a fizetendő összeg, amely a következőképpen alakul:
a)
27 BEF/egység: egyetlen mezőgazdasági üzem esetében, amely olyan településen található, ahol a felülvizsgált kibocsátás több mint 125 kg P2O5/ha,
b)
20 BEF/egység: minden egyéb mezőgazdasági üzem esetében.
(52)
Azok a családi állattartó gazdaságok, amelyeknek Kluizenben az ivóvízkivételre szánt felszíni vizek felszín alatti vízgyűjtő medencéjének területén vagy a Maas folyó partjának nitrátérzékeny talajú földterületein fekvő parcellákon keletkezett trágyafeleslegük, kihasználhatják azt a lehetőséget, hogy a trágyatanács köteles átvenni a trágyázásra vonatkozó szigorúbb előírások betartása miatt keletkezett felesleges trágyamennyiséget. Ebben az esetben a trágya ártalmatlanításáért és tárolásáért nyújtott kompenzáció összege azon ásványianyag-mennyiség arányában csökken, amellyel kapcsolatosan a trágyatanács segítséget nyújtott.
(53)
Az, hogy a vizes és a természeti övezetekben más területekkel ellentétben szeptember 21. helyett már szeptember 1-jétől tilos a trágyázás, egyes mezőgazdasági termelők számára nehézségeket okozott, mivel sok mezőgazdasági üzemben a betakarítás után trágyáznak, és számos terményt a tilalom (éves) kezdő időpontja után takarítanak be. A vizes és természeti övezetekben erre a továbbiakban nem volt lehetőség. Ennek következményeként ezeknek a mezőgazdasági üzemeknek a belga hatóságok becslése szerint három hónapon át további trágyatároló létesítményekre lenne szükségük.
(54)
A normál területeken, illetve a vizes és természeti övezetekben a trágyázásra vonatkozó előírások alkalmazása közötti különbség megközelítőleg 50 kg P2O5/ha. Mivel egy tonna trágya átlagosan 5,2 kg P2O5-öt tartalmaz, így 50 kg P2O5/ha megközelítőleg 10 tonna/ha tárolókapacitást tesz szükségessé.
(55)
Azon becslés alapján, hogy egy 500 m3-es tárolólétesítmény megépítésének költsége 1 263 120 BEF, a szükséges tárolókapacitás biztosításához a belga hatóságok számításai szerint a tárolókapacitás tonnájánként nagyjából 2 500 BEF beruházást tesz szükségessé, amely 20 év alatt amortizálható, így éves értéke 125 BEF/t. Ezért évente 1 250 BEF/ha kompenzáció fizetendő azoknak a mezőgazdasági termelőknek, akiknek a mezőgazdasági üzemében istállótrágya keletkezik, és akik olyan területeken rendelkeznek szántófölddel, ahol szigorúbb szabályok vonatkoznak a trágyázásra.
(56)
Azok a mezőgazdasági termelők, akik 1996-ban a trágyáról szóló rendelet szerint ilyen kompenzációban részesültek a trágyatárolásért, ugyanabban az évben nem kaphatnak kamattámogatást vagy tőkeprémiumot istállótrágyának szánt tárolólétesítmény építésére a flamand mezőgazdasági beruházási alapból (VLF).
(57)
Mivel a vizes övezetekben földdel rendelkező mezőgazdasági termelők állati trágya használatával nem tudják elérni a hektáronként megengedett nitrogénmennyiséget, a belga hatóságok ezért arra számítanak, hogy e területeken a mezőgazdasági termelők vegyi trágyázószerek pótlólagos hozzáadásával próbálják majd fenntartani a hozamszinteket, különösen az „egyéb termények” kategóriába tartozó növények és a kukorica esetében.
(58)
E mezőgazdasági üzemek a feltételezések szerint hektáronként további 60 kg nitrogént használnak majd, amelynek költsége 16 BEF/kg. A fizetendő támogatás összege ezért 960 BEF (60 × 16), amelyet 1 000 BEF/ha átalányösszegre kerekítenek.
(59)
Azok a mezőgazdasági termelők, akik 1994-ben vizes vagy természeti övezetben fekvő szántófölddel rendelkeztek, e területeken kompenzációt kérelmezhetnek a program igazgatásáért felelős trágyatanácstól. Térképeken és vázlatokon kell megjelölniük szántóföldjüket parcellánként, és közölniük kell az 1994. évre és a kérelmezés évére vonatkozó vetési tervet is. Amennyiben a szántóföld több területen és övezetben fekszik, a kompenzációt a trágyázásra vonatkozó legszigorúbb előírások alapján számítják ki. A trágyatanács megvizsgálja a kérelmeket, majd a rendelkezésre álló információk felhasználásával tájékoztatja az érintetteket arról, hogy milyen összegű kompenzáció kerül kifizetésre. Nem jár kompenzáció, ha az összege 1 000 BEF alatti. A kérelmezők jogosultak fellebbezni a flamand környezetvédelmi miniszternél, akinek hat hónapon belül határozatot kell hoznia, ellenkező esetben helyt kell adni a kérelemnek.
(60)
A trágyatanács, a rendőrök, a környezet-, természet- föld- és vízgazdálkodási hatóság környezetvédelmi ellenőrzési osztályának tisztviselői, valamint egyéb tisztviselők jogosultak ellenőrizni, hogy a mezőgazdasági termelők teljesítik-e a trágyáról szóló rendeletben foglalt kötelezettségeiket. Jogsértés észlelése esetén a mezőgazdasági termelők a támogatás visszafizetésére kötelezhetők. A trágyáról szóló rendelet értelmében nem nyújtható támogatás pihentetett földterületekre vonatkozóan.
III. A TÁMOGATÁS ÉRTÉKELÉSE
(61)
A fent ismertetett intézkedések az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdése szerinti állami támogatásnak minősülnek. A kompenzációt állami forrásokból nyújtják meghatározott kategóriákba tartozó, vagyis a vizes vagy természeti övezetekben gazdálkodó mezőgazdasági termelőknek. Ez a támogatás torzítja a versenyt vagy annak torzításával fenyeget, és érinti a tagállamok közötti kereskedelmet, mivel javítja a kompenzációban részesülő mezőgazdasági termelők versenyhelyzetét azokkal a Belgium más részein vagy másik tagállamokban gazdálkodó mezőgazdasági termelőkkel szemben, akik nem részesülnek támogatásban. Továbbá, amennyiben a támogatott mezőgazdasági termelők által előállított termékek részt vesznek az Unión belüli kereskedelemben, az intézkedések valószínűleg a tagállamok közötti kereskedelmet is érintik.
(62)
A belga hatóságok írásban tett észrevételeikben kiemelték a támogatási program környezeti célkitűzéseit, ezzel összefüggésben pedig a környezetvédelmi követelményekkel és a természeti környezet megőrzésével összeegyeztethető mezőgazdasági termelési módszerekről szóló, 1992. június 30-i 2078/92/EGK tanácsi rendelet (a továbbiakban: 2078/92/EGK rendelet) (8) és a környezetvédelem állami támogatásáról szóló közösségi iránymutatás (9) rendelkezéseire hivatkoztak. A környezetvédelem állami támogatásáról szóló közösségi iránymutatás 2.1. pontja szerint az iránymutatás a mezőgazdasági ágazatban nem vonatkozik a 2078/92/EGK rendelet hatálya alá tartozó területre. Ezért helyénvaló első lépésként mérlegelni a 2078/92/EGK rendelet alkalmazását az érintett intézkedésekre.
(63)
A belga hatóságok kifejtették, hogy a természeti és vizes övezetekben végrehajtott intézkedés keretében a mezőgazdasági termelőknek nyújtott kompenzációt a 2078/92/EGK rendelet rendelkezéseinek végrehajtásaként kell értelmezni.
(64)
A 2078/92/EGK rendelet közösségi támogatási programot hozott létre azzal a céllal, hogy a mezőgazdasági termelők kötelezettségvállalásai alapján előmozdítsa többek között azon gazdálkodási gyakorlatok önkéntes alkalmazását, amelyek csökkentik a mezőgazdaság környezetszennyező hatásait (a 2. cikk (1) bekezdése). A tagállamok határozzák meg a támogatás odaítélésének feltételeit és a fizetendő támogatási összeget a kedvezményezett kötelezettségvállalása és a bevételkiesés, valamint a pénzügyi ösztönző biztosításának szükségessége alapján (az 5. cikk (1) bekezdésének a) és b) pontja). Emellett a Bizottság által meghatározott feltételek szerint a Közösség is hozzájárulhat a tagállamok által nyújtott bizonyos támogatásokhoz, hogy kompenzálja a 2. cikkben említett korlátozások kötelező alkalmazásából eredő bevételkiesést az adott tagállamokban a közösségi rendelkezések szerint végrehajtott intézkedésekkel összefüggésben (a 2078/92/EGK rendelet 4. cikkének (5) bekezdése).
(65)
A 10. cikk (1) bekezdése szerint a tagállamoknak továbbá lehetőségük van nemzeti finanszírozású programokat bevezetni olyan kiegészítő intézkedések végrehajtása céljából, amelyek esetében a támogatások odaítélésének feltételei eltérnek a rendeletben meghatározott követelményektől, vagy amelyek támogatási összege meghaladja a rendeletben foglalt határértéket. E programoknak meg kell felelniük a rendeletben és az állami támogatásra vonatkozó szabályokban megfogalmazott céloknak.
(66)
A szóban forgó program nem azt a célt szolgálja, hogy a mezőgazdasági termelők által tett önkéntes kötelezettségvállalások teljesítésével összefüggő bevételkiesésért kompenzációt nyújtson, emellett a kompenzáció közösségi társfinanszírozását sem foglalja magában a Bizottság által meghatározott feltételeknek megfelelően Belgium által végrehajtott intézkedésekkel összefüggésben. Ehelyett a program a trágyázószerekre vonatkozó nemzeti jogszabályokban előírt kötelezettségek teljesítéséből fakadó bevételkiesés kompenzálásának (kizárólag) nemzeti finanszírozására szolgál.
(67)
A támogatás ezért nem tartozik a rendelet hatálya alá, és az állami támogatásra vonatkozó szabályok alkalmazandó rendelkezései szerint kell vizsgálni.
IV. A KÖRNYEZETVÉDELEM ÁLLAMI TÁMOGATÁSÁRÓL SZÓLÓ KÖZÖSSÉGI IRÁNYMUTATÁS ALKALMAZÁSA
(68)
Mérlegelni kell, hogy az intézkedés összeegyeztethetőnek tekinthető-e a környezetvédelem állami támogatásáról szóló 1994-es bizottsági iránymutatással (10) (a továbbiakban: az iránymutatás), amely az intézkedés bevezetésekor hatályos volt (11).
(69)
Ezzel összefüggésben megjegyzendő, hogy a gyepterület vagy a kukorica terméshozam-csökkenésének kompenzálása érdekében végrehajtott támogatási intézkedések, a trágyafelesleg ártalmatlanításáért nyújtott támogatások, valamint a műtrágyázás többletköltségeiért nyújtott kompenzáció működési támogatásnak minősül. A bizottsági szolgálatok kérdésére válaszolva a belga hatóságok előadták, hogy a trágya tárolásának költségei összehasonlíthatók ugyan a további tárolólétesítményekbe való beruházás költségeivel, de valójában közvetlenül nem függnek össze a tényleges beruházásokkal. A Bizottság e magyarázat alapján úgy ítéli meg, hogy ez az intézkedés is működési támogatásnak tekintendő.
(70)
A Bizottság általában véve úgy véli, hogy a mezőgazdasági ágazatban fizetett működési támogatás feltehetőleg nem járul hozzá tartósan az ágazat fejlődéséhez, ráadásul a versenyfeltételek torzulását eredményezheti, ami hátrányos helyzetbe hozhatja azokat a mezőgazdasági termelőket, akik nem részesülnek ilyen támogatásban. A Bizottság ezért szigorúan értékeli az ilyen támogatásokat.
(71)
A környezetvédelmi intézkedésekért nyújtott működési támogatás kifizetésével az iránymutatás 3.4. pontja foglalkozik. E pont így szól:
„A régóta fennálló politikának megfelelően a Bizottság rendszerint nem hagy jóvá olyan működési támogatásokat, amelyek a vállalkozásokat az általuk okozott környezetszennyezés vagy környezetterhelés költségeinek viselése alól mentesíti. A Bizottság mindazonáltal bizonyos jól meghatározott körülmények között eltérhet ettől az elvtől. Ez eddig a hulladékgazdálkodás és a környezetvédelmi adó alóli mentesség terén fordul elő. A Bizottság továbbra is a tényállás alapján, valamint azon szigorú követelmények fényében értékeli az ilyen eseteket, amelyeket a fent említett két területre vonatkozóan dolgozott ki. Ilyen követelmény, hogy a támogatásnak a hagyományos termeléshez viszonyított többletköltségeket kell kompenzálnia, valamint hogy átmenetinek és elvileg degresszívnek kell lennie, hogy ösztönözze a környezetszennyezés csökkentését vagy a hatékonyabb forrásfelhasználásra szolgáló módszerek gyorsabb bevezetését. A támogatás továbbá nem ütközhet az EK-Szerződés egyéb, különösen az áruk és szolgáltatások szabad mozgására vonatkozó rendelkezéseibe.
A hulladékgazdálkodás terén a kommunális hulladék szelektív gyűjtésével, hasznosításával és kezelésével járó többletköltségeinek a vállalkozások és a fogyasztók javára történő állami finanszírozása állami támogatást is tartalmazhat, de ilyen esetben akkor engedélyezhető, ha a vállalkozásoknak azzal arányosan számítják fel a költségeket, amilyen mértékben használják a programot, vagy amennyi hulladékot termelnek. Az ipari és a mezőgazdasági hulladék gyűjtésének, hasznosításának és kezelésének támogatását eseti alapon kell elbírálni.
Az új környezetvédelmi adók alóli ideiglenes mentesség akkor engedélyezhető, ha különösen a nemzetközi versenyképességben bekövetkezett veszteségek ellensúlyozásához szükséges. További tényező, amelyet figyelembe kell venni, hogy ennek fejében a vállalkozásoknak mit kell tenniük a szennyezés csökkentése érdekében. Ezt a rendelkezést a mentesség vagy annak összege tekintetében a tagállamok mérlegelési jogkörét megállapító közösségi jogi szabályozásban bevezetett adómentességekre is alkalmazni kell.”
(72)
A trágyafelesleg tárolásáért és ártalmatlanításáért nyújtott támogatással kapcsolatosan a Bizottság úgy véli, hogy a trágyafelesleg a mezőgazdasági hulladék egy formájának tekinthető. A fent idézett iránymutatással összhangban az ilyen hulladék ártalmatlanításáért nyújtott támogatást az iránymutatás 3.4. pontja fényében eseti alapon kell elbírálni.
(73)
A Bizottság megjegyzi, hogy a szóban forgó intézkedés átmeneti volt, mivel kizárólag az 1996. és 1997. évet érintette. A Bizottság megjegyzi továbbá, hogy a belga hatóságok nem jelentették be a trágya tárolásáért és ártalmatlanításáért nyújtott támogatások közvetlen kifizetésének folytatását, holott változatlanul fennálltak azok a megállapodások, amelyek értelmében a trágyatanács begyűjtötte a trágyát bizonyos mezőgazdasági termelőktől.
(74)
A Bizottságnak azt is figyelembe kell vennie, hogy a támogatási intézkedések nem degresszívek, mivel mindkét vizsgált évben ugyanolyan mértékű támogatás nyújtottak (vö. a (38)-(40) és a (49)-(51) preambulumbekezdéssel).
(75)
Továbbá a belga hatóságok által közölt információk alapján úgy tűnik, hogy az intézkedés az érzékeny övezetekben előírt korlátozások miatt keletkező trágyafelesleg tárolásával és ártalmatlanításával járó összes költség kompenzálására irányul. A mezőgazdasági termelők ezért mentesülnének a hulladékártalmatlanítás költségeinek viselése alól. Emellett a jelek szerint nincs olyan követelmény, amely az érzékeny övezetekben előírná a mezőgazdasági termelőknek, hogy csökkentsék a trágyatermelésüket. Így a mezőgazdasági termelők nem nyújtanak ellenszolgáltatást a kapott támogatásért, amely egyszerűen csak kompenzálja őket az érzékeny övezetekben a trágya felhasználására vonatkozó szigorúbb előírások betartásáért. Következésképpen a támogatási intézkedés nem ösztönöz a trágyatermelés csökkentésére.
(76)
A Bizottság ennélfogva úgy véli, hogy ezek az intézkedések nem felelnek meg az iránymutatásnak, és nincsenek összhangban a 2078/92/EGK rendelet célkitűzéseivel. A Bizottság ennélfogva úgy véli, hogy az intézkedések nem egyeztethetők össze a belső piaccal.
(77)
A mezőgazdasági termelőknek az állati trágya használatának korlátozásából eredő hozamkiesésért való kompenzálására nyújtott támogatásokat - ideértve a műtrágyahasználat többletköltségeinek kompenzálására nyújtott támogatásokat is - illetően a Bizottság megjegyzi, hogy a hozamkiesésért nyújtott támogatásokat az iránymutatás külön nem említi. Mindazonáltal feltételezhető, hogy amilyen mértékben rontják a terméshozamot a trágyázásra vonatkozó korlátozások, olyan mértékben növelik a mezőgazdasági termelők termelési költségeit a fennmaradó termények esetében. A fent említett iránymutatásban foglalt alapelvek alapján úgy tűnik, hogy ilyen támogatások nyújtása csak akkor lehet indokolt, ha az alábbi feltételek teljesülnek (12):
a)
a támogatásnak átmenetinek és elvileg degresszívnek kell lennie, hogy ösztönözze a környezetszennyezés csökkentését vagy a hatékonyabb forrásfelhasználásra szolgáló módszerek gyorsabb bevezetését;
b)
a támogatás kizárólag a hagyományos termeléshez viszonyított többletköltségeket kompenzálhatja;
c)
a támogatás nem ütközhet az EK-Szerződés egyéb rendelkezéseibe.
Emellett a 2078/92/EGK rendelet 10. cikkéből következik, hogy a rendelet hatályán kívül eső, de a rendelet 2. cikkében foglalt valamely korlátozás megvalósítása céljából nyújtott támogatásoknak összhangban kell lenniük a rendelet célkitűzéseivel.
(78)
Mivel a támogatást mindössze egy kétéves időszakban nyújtották, feltehetőleg átmeneti volt. 2013. január 14-i tájékoztatásukban a belga hatóságok megerősítették, hogy az intézkedéseket 1998-ban beszüntették.
(79)
Az intézkedések alkalmazásának ideje alatt azonban a támogatás nem volt degresszív (vö. a (38)-(40) és a (49)-(51) preambulumbekezdéssel), következésképpen nem ösztönözte a hatékonyabb forrásfelhasználásra szolgáló módszerek gyorsabb bevezetését.
(80)
A fent említetteknek megfelelően a gyepterületen bekövetkezett hozamkiesésért nyújtott kompenzáció összegét a nem érzékeny övezetekben megengedett teljes trágyázószer-mennyiség figyelembevételével számítják ki, ami gyepterületek esetében 450 kg N/ha, kukorica esetében pedig 325 kg N/ha. A belga hatóságok szerint ezeket a számadatokat tudományos alapon számították ki annak biztosítása érdekében, hogy a felszín alatti és a felszíni víz nitrátkoncentrációja ne haladja meg az 50 mg NO3-N/l, illetve 11,3 mg NO3-N/l értéket, figyelembe véve az éves szinten hektáronként 70 kg NO3-N/l átlagos megengedhető veszteséget. A cél az optimális hozam elérése minimális lúgozódás mellett. A természeti és a vizes övezetekre vonatkozó határértékeket hasonló módszerrel számították ki, figyelembe véve, hogy ezek az övezetek nitrát szempontjából jóval érzékenyebbek, mint más övezetek.
(81)
1998. augusztus 7-i levelükben a belga hatóságok kifejtették, hogy döntés született az előírások közötti különbség miatt járó kompenzációnak a jogszerűen alkalmazható nitrogén - ideértve a műtrágyából és az állati trágyából származó nitrogént is - teljes mennyisége alapján történő kiszámításáról. A belga hatóságok szerint azért alkalmazták ezt a megközelítést, mert szükségesnek ítélték annak biztosítását, hogy ugyanazon a régión belül a mezőgazdasági termelők egyenlő bánásmódban részesüljenek azért, hogy azok a mezőgazdasági termelők, akiknek a földje szigorúbb helyi előírások hatálya alá tartozó területen fekszik, ne szenvedjenek hátrányt azokkal a mezőgazdasági termelőkkel szemben, akiknek a földjére nem vonatkoznak ilyen előírások. Amennyiben minden mezőgazdasági termelőre ugyanazok az előírások vonatkoznának minden területen, akkor ez a versenyelőny megszűnne, és nem lenne szükség kompenzáció fizetésére. Amennyiben a mezőgazdasági termelők ebben a helyzetben az alapvető környezetminőségi előírás túlteljesítésére törekednek, akkor a kompenzáció összege kiszámítható az elért szint és a minőségi előírásban foglalt szint közötti különbség alapján.
(82)
Az ugyanazon régión belüli egyenlőség elve értelmében a belga hatóságok úgy ítélték meg, hogy a vonatkozó szabályok alkalmazása nem minősül a mezőgazdasági termelők túlkompenzálásának és/vagy az uniós jogszabályokkal ellentétes mezőgazdasági gyakorlatok beszüntetéséért nyújtott kompenzációnak. A hatóságok érvelése szerint az ugyanazon mezőgazdasági régión belüli versenyhátrány vagy versenyelőny jelentősebb lesz az adott régión belül, mint az Európai Unió egészében. Ezért kompenzálták Flandriában az elszenvedett teljes veszteségért (tényleges terméshozam-kiesésért) azokat a mezőgazdasági termelőket, akiknek a földje a szigorúbb helyi előírások hatálya alá tartozó területen fekszik.
(83)
A belga hatóságok továbbá jelezték, hogy a flamand régióban már 1996-ban és 1997-ben is szigorúbb helyi előírások voltak hatályban, a nitrátról szóló irányelv viszont 1998. december 20-ig nem írta ezt elő. Az érzékeny vizes övezetekben a korlátozás határértékét a gyepterületekre vonatkozóan 200 kg N/ha-ban, a kukoricára és egyéb terményekre vonatkozóan 170 kg N/ha-ban határozták meg. A belga hatóságok szerint ezáltal az állati trágya megengedett mennyisége 1996 óta már kevesebb a 91/676/EGK irányelv szerinti első cselekvési programban előírtnál, bizonyos termények esetében pedig a második cselekvési programban foglalt szintre korlátozódik.
(84)
A belga hatóságok 2013. január 14-én részletes tájékoztatást nyújtottak a számítási módszerről annak bizonyítása érdekében, hogy az összhangban van a mezőgazdasági gyakorlattal és az intézkedés bevezetésekor hatályos uniós jogszabályokkal.
(85)
A rendelkezésre álló információk alapján azonban a vizes és a természeti övezetekben alkalmazott rendelkezések nem mutatnak túl jelentősen a 91/676/EGK irányelvben foglalt kötelezettségeken. Ezzel összefüggésben a Bizottság megjegyzi, hogy a belga hatóságok az írásban tett észrevételeikben maguk is jelezték, hogy a vizes és a természeti övezeteket a nitrátszennyezésre különösen érzékenynek találták, és ezért alacsonyabb határérték megállapítását tartották szükségesnek annak biztosítása érdekében, hogy a nitráttartalom 50 mg/l legyen a felszíni, főleg az ivóvíz kinyerésére használt édesvizekben, valamint a felszín alatti vizekben. A 91/676/EGK irányelv értelmében ez volt a kötelező szint 1995 végén.
(86)
Továbbá a kompenzáció összegének kiszámítására alkalmazott módszerrel kapcsolatosan a Bizottság arra kérte a belga hatóságokat, hogy a számításokhoz használt feltételezések pontosságát támasszák alá ellenőrzött vizsgálatokkal. Különösen azt kérte a belga hatóságoktól, hogy olyan vizsgálatok eredményeit közöljék, amelyek bizonyítják, hogy a terméshozam a teljes trágyázószer-felhasználás 450 kg N/ha-ról 350 kg N/ha-ra való csökkentése miatt valóban 15 %-kal esik vissza, 450 kg N/ha-ról 400 kg N/ha-ra való csökkentés esetén pedig 7 %-kal mérséklődik. A belga hatóságok 2013. január 14-i válaszukban bizonyították a számításokhoz alapul vett feltételezések pontosságát.
(87)
A Bizottság emellett arra kérte a belga hatóságokat, hogy különféle, többek között a kizárólag növénytermesztést folytató, valamint a növénytermesztést és állattenyésztést is folytató mezőgazdasági üzemekkel kapcsolatos hipotézisek alkalmazásával nyújtsanak további tájékoztatást azokról a feltételezésekről, amelyeket annak kiszámításához használnak fel, hogy az említett hozamkiesés milyen hatást gyakorol a mezőgazdasági üzem általános jövedelmezőségére A Bizottság különösen arra kért részletes magyarázatot a belga hatóságoktól, hogy a növénytermesztést és állattenyésztést is folytató mezőgazdasági üzemek esetében a gyephozam 15 %-ának kiesése megítélésük szerint miért okozza a mezőgazdasági üzem jövedelmezőségének 40 %-os csökkenését, figyelembe véve a különböző állattartási típusokat. A belga hatóságok 2013. január 14-i levelükben adtak erről tájékoztatást.
(88)
A Bizottság továbbá arra kérte a belga hatóságokat, hogy a kompenzáció nyújtásának alternatív módszerei, például a hozamkiesés pótlására vásárolt takarmány költségei alapján is végezzenek számításokat. A belga hatóságok 2013. január 14-i levelükben azt állították, hogy már nem végezhetők ilyen számítások, mivel azokat az intézkedés végrehajtásakor sem végezték el.
(89)
A Bizottság véleménye szerint ezért a belga hatóságok nem bizonyították, hogy a támogatás a termelési többletköltségek megtérítésére korlátozódott. Emellett a fentiekben ((79) preambulumbekezdés) igazolást nyert, hogy a támogatás nem volt degresszív.
(90)
A hozamkiesésért nyújtott támogatás ezért nem felel meg az iránymutatásban foglalt feltételeknek. A Bizottság ebből kifolyólag úgy ítéli meg, hogy a támogatási intézkedések összeegyeztethetetlenek a Szerződéssel.
V. KÖVETKEZTETÉS
(91)
A Bizottság megállapítja, hogy Belgium a trágyáról szóló rendelet szerinti kompenzációt jogellenesen, az EK-Szerződés 93. cikkének (3) bekezdését (jelenleg az EUMSZ 108. cikkének (3) bekezdése) megsértve nyújtotta.
(92)
Az intézkedések nem tartoznak a 2078/92/EGK rendelet hatálya alá.
(93)
A trágyafelesleg tárolásáért és ártalmatlanításáért, valamint a hozamkiesésért nyújtott kompenzációval kapcsolatos intézkedések működési támogatásnak minősülnek, amelyek csak kivételes esetben nyilváníthatók összeegyeztethetőnek. Ezzel összefüggésben az iránymutatásban megfogalmazott szigorú megközelítés szerint a tárolásra és ártalmatlanításra nyújtott támogatás akkor nyilvánítható összeegyeztethetőnek, ha átmeneti és degresszív, és ellenszolgáltatást követel meg a mezőgazdasági termelőtől. A hozamkiesésért nyújtott támogatásnak átmenetinek és degresszívnek kell lennie, és kizárólag a termelési többletköltségek kompenzálására korlátozódhat. Ahogy az a fenti elemzésből kitűnik, ezek a feltételek nem teljesültek.
(94)
Amennyiben a kedvezményezettek nem nyújtanak ellenszolgáltatást a támogatásért, a támogatási intézkedések pedig látszólag nem ösztönzik a kedvezményezetteket arra, hogy további lépéseket tegyenek a környezetvédelem javítása érdekében, akkor a Bizottság szerint a támogatási intézkedések az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdése c) pontjának értelmében nem járulnak hozzá egyes gazdasági tevékenységek fejlődéséhez.
(95)
A trágyáról szóló rendeletet 1998-ban hatályon kívül helyezték, és az összes intézkedést beszüntették.
(96)
A fenti okok miatt a Bizottság megállapítja, hogy az intézkedés az 1996 és 1997 közötti alkalmazási időszakában jogellenes és összeegyeztethetetlen támogatásnak minősült, amelyet elvileg vissza kell fizettetni.
(97)
Mivel a Bizottság összeegyeztethetetlen támogatás visszafizettetésére vonatkozó hatásköre tízéves jogvesztő határidőn belül érvényesíthető (13), ez az összeegyeztethetetlen támogatás nem fizettethető vissza.
(98)
Az egyedi támogatás az ilyen típusú támogatásra alkalmazott maximális támogatási intenzitás erejéig összeegyeztethető a belső piaccal, ha az odaítélésekor megfelelt a csoportmentesség vagy egy jóváhagyott támogatási program feltételeinek,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A trágyáról szóló rendelet szerinti kompenzációként nyújtott állami támogatás, amelyet Belgium az EK-Szerződés 93. cikke (3) bekezdésének megsértésével jogellenesen biztosított, összeegyeztethetetlen a belső piaccal.
2. cikk
Az 1. cikkben említett támogatási program keretében nyújtott egyedi támogatás az ilyen típusú támogatásra alkalmazott maximális támogatási intenzitás erejéig összeegyeztethető a belső piaccal, ha az odaítélésekor megfelelt a csoportmentesség vagy egy jóváhagyott támogatási program feltételeinek.
3. cikk
Ennek a határozatnak a Belga Királyság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2013. szeptember 16-án.