NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 499/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se doplňují nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 a (EU) č. 1306/2013 prostřednictvím změny prováděcího nařízení Komise (EU) č. 543/2011, pokud jde o odvětví ovoce a zeleniny a odvětví výrobků z ovoce a zeleniny
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (1), a zejména na čl. 37 písm. c) bod iv) a písm. d) bod xiii), čl. 173 odst. 1 písm. b), c) a f), čl. 181 odst. 2 a čl. 231 odst. 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (2), a zejména na čl. 64 odst. 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 543/2011 (3) bylo přijato na základě nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 (4), jež bylo zrušeno a nahrazeno nařízením (EU) č. 1308/2013.
(2)
Nařízení (EU) č. 1308/2013 obsahuje některá nová ustanovení týkající se odvětví ovoce a zeleniny a odvětví výrobků z ovoce a zeleniny. Tato ustanovení je třeba doplnit, pokud jde o finanční příspěvky členů organizace producentů v odvětví ovoce a zeleniny (dále jen „organizace producentů“), uvádění celé produkce na trh prostřednictvím příslušné organizace producentů, externí zajišťování činností, demokratickou odpovědnost, stanovování stropů pro výdaje na řešení krizí a prevenci, podmínky pro opětovnou výsadbu sadů jako opatření na předcházení krizím a jejich řešení, některé prvky postupu v případě, že nebyla dodržena kritéria uznávání, a uplatnění režimu vstupní ceny i podmínky pro skládání jistoty.
(3)
Článek 160 nařízení (EU) č. 1308/2013 stanoví, že stanovy organizace producentů ukládají členům povinnost, aby celou svoji produkci uváděli na trh prostřednictvím své příslušné organizace producentů. S cílem umožnit flexibilitu v odvětví ovoce a zeleniny je vhodné za určitých podmínek producentům povolit, aby svoji produkci uváděli na trh i jinak než prostřednictvím organizace producentů.
(4)
Podle článku 26 prováděcího nařízení (EU) č. 543/2011 se hlavní činnost organizace producentů má týkat koncentrace nabídky a uvádění produktů, které vyprodukují její členové a pro které je uznána, na trh. Je třeba upřesnit, jakým způsobem je tato činnost prováděna, zejména v případě externího zajišťování činností. Aby členské státy mohly provádět nezbytné kontroly, měly by navíc organizace producentů vést záznamy, které umožní členskému státu ověřit, zda organizace producentů plní své úkoly.
(5)
Článek 27 prováděcího nařízení (EU) č. 543/2011 stanoví, že organizace producentů musí zůstat odpovědné za činnosti zajišťované externě. Je vhodné přesněji stanovit, jak má být zajištěno, aby takové činnosti zůstaly pod kontrolou organizace producentů, která tyto činnosti zadala externě.
(6)
Článek 31 prováděcího nařízení (EU) č. 543/2011 stanoví, že členské státy musí přijmout veškerá opatření, která považují za nezbytná k tomu, aby se předešlo jakémukoliv zneužití pravomoci nebo vlivu jedním nebo několika členy některé organizace producentů. Organizace producentů by měly členským státům prokázat demokratickou odpovědnost, pokud jde o členy jejich organizace. Za tím účelem by mělo být omezeno maximální procento hlasovacích práv a podílů, které může mít fyzická nebo právnická osoba v organizaci producentů.
(7)
V čl. 153 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 1308/2013 stanoví, že stanovy organizace producentů předepisují členské příspěvky nezbytné k jejímu financování. S cílem zajistit, aby členové organizace producentů platili požadované finanční příspěvky potřebné pro vytvoření a doplňování provozního fondu stanoveného v článku 32 uvedeného nařízení, je nezbytné stanovit, že tato povinnost musí být uvedena ve stanovách organizace producentů.
(8)
Aby se zabránilo situacím, kdy by opatření pro předcházení krizím a jejich řešení vedla k nerovnoměrnému financování v rámci sdružení organizací producentů, měly by být na úrovni jednotlivých organizací producentů vypočteny stropy pro výdaje na předcházení krizím a jejich řešení v rámci operačních programů sdružení organizací producentů. Kromě toho by měly být také stanoveny podmínky pro opětovnou výsadbu sadů jako opatření pro předcházení krizím a jejich řešení. Aby se zamezilo nerovnoměrnému financování operačních programů, měl by být stanoven maximální procentní podíl výdajů, který lze vyčlenit na opětovnou výsadbu sadů.
(9)
Článek 114 prováděcího nařízení (EU) č. 543/2011 stanoví sankce, které mají být uplatněny v případě nedodržení kritérií uznání. Podle čl. 154 odst. 4 nařízení (EU) č. 1308/2013 musí členské státy provádět v pravidelných intervalech kontroly, aby se ujistily, že organizace producentů dodržují kritéria uznání, ukládat těmto organizacím sankce v případě nedodržování opatření nebo v případě nesrovnalostí a v případě nutnosti rozhodnout o odebrání uznání. Systém, který rozlišuje mezi závažným a méně závažným nedodržením kritérií uznání, by byl účinnější a nedocházelo by k rozdílným výkladům členskými státy. Je proto vhodné zavést zjednodušený postup a odstupňované ukládání sankcí podle článku 64 nařízení (EU) č. 1306/2013, aby se zabránilo organizacím producentů, které nadále nesplňují kritéria uznání, neoprávněně využívat podpory Unie.
(10)
Článek 181 nařízení (EU) č. 1308/2013 stanoví použití celního kodexu pro odbavení zboží, na které se vztahuje režim vstupní ceny. Jelikož dotyčné zboží rychle podléhá zkáze a jeho hodnota v okamžiku celního odbavení není vždy stanovena, je nezbytné, aby Komise mohla přijmout pravidla pro účely kontroly věrohodnosti vstupní ceny zásilky uvedené v prohlášení ve srovnání s paušální dovozní hodnotou v zájmu urychlení celního odbavení. Kromě toho zkušenosti získané při uplatňování režimu vstupní ceny ukázaly, že je vhodné požadovat složení jistoty, pokud celní hodnota určená podle hodnoty transakce uvedené v článku 29 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (5) překročí o více než 8 % paušální dovozní hodnotu vypočítanou Komisí.
(11)
Prováděcí nařízení (EU) č. 543/2011 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(12)
V zájmu zajištění hladkého přechodu operačních programů schválených podle nařízení (ES) č. 1234/2007 na nová pravidla podle nařízení (EU) č. 1308/2013 by měla být stanovena přechodná ustanovení.
(13)
Ustanovení o předcházení krizím a jejich řešení by se měla uplatňovat od 1. ledna 2014, tj. ode dne, od kterého se použijí příslušná nová ustanovení nařízení (EU) č. 1308/2013. Aby se organizace producentů mohly přizpůsobit novým pravidlům týkajícím se požadavků na externí zajišťování činností a demokratickou odpovědnost, měla by se příslušná ustanovení použít až ode dne 1. ledna 2015. Článek 181 nařízení (EU) č. 1308/2013 se použije ode dne 1. října 2014, a proto by se měla příslušná nová ustanovení tohoto nařízení o kontrole věrohodnosti vstupní ceny zásilky uvedené v prohlášení a o podmínkách skládání jistoty použít od téhož dne,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Prováděcí nařízení (EU) č. 543/2011 se mění takto:
1)
V čl. 26 odst. 1 se doplňuje nový druhý a třetí pododstavec, které znějí:
„Uvádění na trh musí provádět organizace producentů nebo v případě externího zajišťování činností podle článku 27 musí probíhat pod kontrolou organizace producentů. Uvádění na trh zahrnuje rozhodnutí o prodeji produktu, výběr distribučního řetězce, a pokud k prodeji nedojde formou aukce, jednání o jeho množství a ceně.
Organizace producentů po dobu nejméně 5 let uchovává záznamy, včetně účetních dokladů, které prokazují, že organizace producentů koncentrovala nabídku a uváděla na trh produkty svých členů, pro které byla uznána.“
2)
Vkládá se nový článek 26a, který zní:
„Článek 26a
Uvádění produkce na trh mimo organizaci producentů
Pokud je k tomu organizace producentů oprávní a pokud je to v souladu s podmínkami stanovenými organizací producentů, členové této organizace producentů mohou:
1.
prodat přímo ve svých podnicích nebo mimo ně spotřebitelům pro jejich osobní spotřebu nejvýše pevně stanovený procentní podíl své produkce nebo produktů, přičemž tento procentní podíl stanoví členské státy nejméně na 10 %;
2.
uvádět na trh sami nebo prostřednictvím jiné organizace producentů, kterou určí jejich vlastní organizace, množství produktů, jejichž objem je nepatrný ve srovnání s objemem tržní produkce jejich organizace;
3.
uvádět na trh sami nebo prostřednictvím jiné organizace producentů, kterou určí jejich vlastní organizace, produkty, které svou povahou běžně nejsou pokryty obchodními činnostmi dotyčné organizace producentů.“
3)
Článek 27 se nahrazuje tímto:
„Článek 27
Externí zajišťování činností
1. Činnosti, jejichž zajištění externími subjekty mohou členské státy povolit podle článku 155 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 (6), se vztahují k cílům organizací producentů uvedeným v čl. 152 odst. 1 písm. c) uvedeného nařízení a mohou mimo jiné zahrnovat shromažďování, skladování, balení a uvádění produktu členů organizace producentů na trh.
2. Organizace producentů zajišťující nějakou činnost externě uzavře pro účely provádění příslušné činnosti s jiným subjektem, včetně jednoho nebo několika svých členů nebo dceřiného podniku, obchodní dohodu formou písemné smlouvy. Organizace producentů zůstává nadále odpovědná za provádění činnosti zajišťované externě i za celkovou kontrolu řízení a dohled nad obchodní dohodou o provádění uvedené činnosti.
3. Celková kontrola řízení a dohled uvedené v odstavci 2 musí být účinné a vyžadují, aby smlouva o externím zajišťování činnosti:
a)
umožnila organizaci producentů vydávat závazné pokyny a obsahovala ustanovení, která umožní organizaci producentů ukončit smlouvu, pokud poskytovatel služeb nesplňuje podmínky smlouvy o externím zajištění činnosti;
b)
stanovila podrobné podmínky, včetně povinnosti podávat zprávy a lhůt, které umožní organizaci producentů hodnotit činnosti zajišťované externě a vykonávat nad nimi skutečnou kontrolu.
Smlouvy o externím zajištění činnosti, jakož i zprávy uvedené v písmenu b) uchovává organizace producentů po dobu nejméně 5 let pro účely následných kontrol a musí být na požádání přístupné všem členům.
(6) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 671).“" 						
4)
Článek 31 se nahrazuje tímto:
„Článek 31
Demokratická odpovědnost organizací producentů
1. Členské státy stanoví maximální procentní část hlasovacích práv a podílů, kterou může mít fyzická nebo právnická osoba v organizaci producentů. Maximální procentní část hlasovacích práv a podílů musí být nižší než 50 % celkových hlasovacích práv a nižší než 50 % podílů. V řádně odůvodněných případech mohou členské státy stanovit vyšší maximální procentní část podílů, které může mít právnická osoba v organizaci producentů, za předpokladu, že se v každém případě zamezí zneužití pravomoci touto právnickou osobou.
Odchylně od prvního pododstavce se v případě organizací producentů provádějících operační program dne 17. května 2014 maximální procentní část podílů stanovená členským státem při použití prvního pododstavce uplatní až po skončení operačního programu.
2. Orgány členských států provádějí kontroly hlasovacích práv a podílů, a to včetně kontrol totožnosti fyzických nebo právnických osob majících členské podíly v organizaci producentů, které jsou samy právnickou osobou.
3. Pokud je organizace producentů jasně vymezenou složkou právnické osoby, členské státy přijmou opatření a omezí či zruší pravomoci uvedené právnické osoby, pokud jde o změnu, schvalování nebo zamítání rozhodnutí organizace producentů.“
5)
V článku 53 se doplňuje nový odstavec 3, který zní:
„3. Stanovy organizace producentů v odvětví ovoce a zeleniny vyžadují od jejích členů, aby platili finanční příspěvky stanovené ve stanovách sdružení pro potřeby vytvoření a doplňování provozního fondu stanoveného v článku 32 nařízení (EU) č. 1308/2013.“
6)
V článku 62 se doplňuje nový odstavec 5, který zní:
„5. Strop pro výdaje na opatření pro předcházení krizím a jejich řešení podle čtvrtého pododstavce čl. 33 odst. 3 nařízení (EU) č. 1308/2013 se v rámci operačních programů sdružení organizací producentů vypočte na úrovni jednotlivých organizací producentů, které jsou jeho členy.“
7)
Vkládá se nový článek 89a, který zní:
„Článek 89a
Opětovná výsadba sadů po povinném vyklučení
Pokud členské státy zahrnou do svých vnitrostátních strategií opětovnou výsadbu sadů po povinném vyklučení ze zdravotních nebo fytosanitárních důvodů provedeném jako krizové opatření, musí stanovit vhodné druhy a případně odrůdy i podmínky týkající se uplatňování uvedeného opatření. V případě klučení z fytosanitárních důvodů musí opatření přijatá členskými státy ohledně opětovné výsadby sadů splňovat podmínky směrnice Rady 2000/29/ES (7).
Na opětovnou výsadbu sadů se nesmí použít více než 20 % celkových výdajů v rámci operačních programů. Členské státy mohou rozhodnout, že stanoví nižší procento.
(7) Směrnice Rady 2000/29/ES ze dne 8. května 2000 o ochranných opatřeních proti zavlékání organismů škodlivých rostlinám nebo rostlinným produktům do Společenství a proti jejich rozšiřování na území Společenství (Úř. věst. L 169, 10.7.2000, s. 1).“" 						
8)
Článek 114 se nahrazuje tímto:
„Článek 114
Nedodržení kritérií uznání
1. Pokud členský stát zjistí, že organizace producentů nesplňuje jedno z kritérií uznání v souvislosti s požadavky článků 21, 23, čl. 26 odst. 1 a 2 a článku 31, zašle dotyčné organizaci producentů nejpozději do dvou měsíců ode dne, kdy byla uvedená skutečnost zjištěna, doporučeně dopis s upozorněním na chybu, v němž budou uvedena nápravná opatření a lhůty, do kdy je třeba tato opatření přijmout; tyto lhůty nepřesáhnou čtyři měsíce. Od okamžiku zjištění nedodržení členské státy pozastaví platby podpory až do okamžiku přijetí nápravných opatření k jejich spokojenosti.
2. Nedodržení kritérií uznání podle odstavce 1 ve lhůtě stanovené členským státem má za následek pozastavení uznání organizace producentů. Členský stát oznámí organizaci producentů dobu pozastavení, která nepřesáhne 12 měsíců od data přijetí dopisu s upozorněním organizací producentů. Není tím dotčeno uplatňování horizontálních vnitrostátních právních předpisů, které mohou stanovit pozastavení této akce po zahájení soudního řízení v dané věci.
Během doby pozastavení uznání může organizace producentů pokračovat ve své činnosti, ale podpory se přestanou vyplácet až do okamžiku, kdy je pozastavení uznání zrušeno. Roční částka podpory se sníží o 2 % za každý započatý kalendářní měsíc, v němž bylo uznání pozastaveno.
Pozastavení končí dnem kontroly, která prokáže, že předmětná kritéria uznání byla dodržena.
3. Pokud nejsou kritéria dodržena do konce doby pozastavení stanovené příslušným orgánem členského státu, členský stát odejme uznání s účinností ode dne, od něhož přestaly být podmínky uznání dodržovány, nebo pokud není možné toto datum určit, ode dne, kdy bylo nedodržení zjištěno. Není tím dotčeno uplatňování horizontálních vnitrostátních právních předpisů, které mohou stanovit pozastavení této akce po zahájení soudního řízení v této věci. Neuhrazená podpora se nevyplatí a podpora vyplacená neoprávněně se vrátí.
4. Pokud členský stát zjistí, že organizace producentů nedodržuje nějaké jiné kritérium uznání stanovené v článku 154 nařízení (EU) č. 1308/2013, než které je uvedeno v odstavci 1, zašle dotyčné organizaci producentů nejpozději do dvou měsíců ode dne, kdy byla uvedená skutečnost zjištěna, doporučeně dopis s upozorněním na chybu, v němž budou uvedena nápravná opatření a lhůty, do kdy je třeba tato opatření přijmout; tyto lhůty nepřesáhnou čtyři měsíce.
5. Nejsou-li nápravná opatření přijata podle odstavce 4 ve lhůtě stanovené členským státem, dojde k pozastavení plateb a ke snížení roční výše podpory o 1 % za každý započatý kalendářní měsíc, který překračuje tuto lhůtu. Není tím dotčeno uplatňování horizontálních vnitrostátních právních předpisů, které mohou stanovit pozastavení této akce po zahájení soudního řízení v této věci.
6. Pokud však organizace producentů členskému státu prokáže, že není schopna dodržovat kritéria uznání stanovená v čl. 154 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 1308/2013, pokud jde o minimální objem nebo hodnotu tržní produkce, které stanoví členské státy, v důsledku přírodních katastrof, nepříznivých klimatických jevů nebo chorob či škůdců, přestože podnikla nezbytná opatření na prevenci rizik, může členský stát pro daný rok této organizaci producentů udělit výjimku ohledně minimálního objemu nebo hodnoty tržní produkce.
7. V případech použití odstavců 1, 2, 4 a 5 mohou členské státy provádět platby po uplynutí lhůty stanovené v článku 70, je-li to pro uplatňování tohoto článku nezbytné. Tyto platby však musí být uskutečněny nejpozději 15. října druhého roku následujícího po roce provádění programu.“
9)
Článek 137 se nahrazuje tímto:
„Článek 137
Základ vstupní ceny
1. Ustanovení čl. 181 odst. 1 nařízení (EU) č. 1308/2013 se použije na produkty uvedené v příloze XVI.
2. Pokud se celní hodnota produktů uvedených v příloze XVI části A určí podle hodnoty transakce uvedené v článku 29 nařízení (EHS) č. 2913/92 a tato celní hodnota je vyšší o více než 8 % než paušální částka vypočtená Komisí jako paušální dovozní hodnota v době přijetí prohlášení o propuštění produktů do volného oběhu, musí dovozce složit jistotu podle čl. 248 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2454/93. Pro tento účel se částka dovozního cla, které mohou nakonec produkty uvedené v příloze XVI části A podléhat, rovná částce dlužného cla, pokud byl dotčený produkt zařazen na základě dotyčné paušální dovozní hodnoty.
První pododstavec se nepoužije, pokud je paušální dovozní hodnota vyšší než vstupní ceny uvedené v příloze I části III oddílu I příloze 2 nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 (8) a pokud deklarant žádá o okamžité zaúčtování částky cla, která může být pro zboží nakonec vyměřena namísto složení jistoty.
3. Pokud se celní hodnota produktů uvedených v příloze XVI části A vypočte podle čl. 30 odst. 2 písm. c) nařízení (EHS) č. 2913/92, odečte se clo podle čl. 136 odst. 1 tohoto nařízení. V uvedeném případě složí dovozce jistotu uvedenou v čl. 248 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2454/93, která se rovná výši cla, které by zaplatil, kdyby byly produkty zařazeny na základě platné paušální dovozní hodnoty.
4. Celní hodnota zboží dováženého do komisního prodeje je určena přímo podle čl. 30 odst. 2 písm. c) nařízení (EHS) č. 2913/92 a pro tento účel se použije paušální dovozní hodnota vypočítaná v souladu s článkem 136 během platných lhůt.
5. Dovozce má jeden měsíc od data prodeje dotčených produktů, s výhradou maximální lhůty čtyř měsíců ode dne přijetí prohlášení o propuštění do volného oběhu, na to, aby prokázal, že šarže byla prodána za podmínek potvrzujících správnost cen uvedených v článku 29 nařízení (EHS) č. 2913/92, nebo aby určil celní hodnotu uvedenou v čl. 30 odst. 2 písm. c) uvedeného nařízení. Nedodržení jednoho z těchto konečných termínů má za následek propadnutí jistoty, aniž je dotčeno použití odstavce 6.
Složená jistota se uvolní v tom rozsahu, ve kterém je celním orgánům poskytnut uspokojivý důkaz o podmínkách odbytu. V opačném případě jistota propadá na zaplacení dovozních cel.
Aby dovozce prokázal, že šarže byla prodána za podmínek stanovených v prvním pododstavci, předloží kromě faktury veškeré doklady nezbytné pro provádění příslušných celních kontrol v souvislosti s prodejem a odbytem jednotlivých produktů dotyčné šarže, včetně dokladů týkajících se dopravy, pojištění, manipulace a skladování šarže.
Pokud obchodní normy uvedené v článku 3 vyžadují, aby byla na obalu uvedena odrůda produktu nebo tržní druh ovoce a zeleniny, je třeba uvést odrůdu produktu nebo tržní druh ovoce a zeleniny, jež tvoří součást šarže, v dokladech o dopravě, na fakturách a ve vydacím listu.
6. Lhůtu čtyř měsíců uvedenou v odstavci 5 prvním pododstavci mohou příslušné orgány členského státu na základě řádně zdůvodněné žádosti dovozce prodloužit maximálně o tři měsíce.
Pokud příslušné orgány členských států při kontrole zjistí, že nebyly splněny požadavky tohoto článku, vymáhají dlužné clo podle článku 220 nařízení (EHS) č. 2913/92. Do částky vymahatelného cla nebo částky, kterou ještě zbývá uhradit, se započítá také úrok ode dne propuštění zboží do volného oběhu až do dne úhrady. Použije se úroková sazba platná pro úhradu pohledávek podle vnitrostátního práva.
(8) Nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (Úř. věst. L 256, 7.9.1987, s. 1).“" 						
Článek 2
Přechodná ustanovení
Pokud členský stát schválil operační program podle třetího pododstavce čl. 64 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 543/2011 před 20. lednem 2014, daný operační program se považuje za schválený podle nařízení (ES) č. 1234/2007.
Aniž jsou dotčeny články 65 a 66 prováděcího nařízení (EU) č. 543/2011, může na žádost organizace producentů operační program, který byl schválen podle nařízení (ES) č. 1234/2007:
a)
pokračovat až do konce;
b)
být upraven tak, aby splňoval požadavky nařízení (EU) č. 1308/2013; nebo
c)
být nahrazen novým operačním programem schváleným podle nařízení (EU) č. 1308/2013.
Článek 3
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ustanovení čl. 1 odst. 6 a 7 a článku 2 se použijí ode dne 1. ledna 2014.
Ustanovení čl. 1 odst. 9 se použije od dne 1. října 2014.
Ustanovení čl. 1 odst. 3 a 4 se použijí ode dne 1. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. března 2014.
A BIZOTTSÁG 499/2014/EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2014. március 11.)
az 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek és az 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a gyümölcs- és zöldség-, valamint a feldolgozottgyümölcs- és feldolgozottzöldség-ágazat tekintetében az 543/2011/EU bizottsági végrehajtási rendelet módosításával történő kiegészítéséről
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a mezőgazdasági termékpiacok közös szervezésének létrehozásáról, és a 922/72/EGK, a 234/79/EK, az 1037/2001/EK és az 1234/2007/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 37. cikke c) pontjának iv. alpontjára és d) pontjának xiii. alpontjára, 173. cikke (1) bekezdésének b), c) és f) pontjára, 181. cikke (2) bekezdésére és 231. cikke (1) bekezdésére,
tekintettel a közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és monitoringjáról és a 352/78/EGK, a 165/94/EK, a 2799/98/EK, a 814/2000/EK, az 1290/2005/EK és a 485/2008/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 64. cikke (6) bekezdésére,
mivel:
(1)
Az 1308/2013/EU rendelet által hatályon kívül helyezett és felváltott 1234/2007/EK tanácsi rendelet (3) alapján elfogadták az 543/2011/EU bizottsági végrehajtási rendeletet (4).
(2)
Az 1308/2013/EU rendelet új rendelkezéseket tartalmaz a gyümölcs- és zöldség-, valamint a feldolgozottgyümölcs- és feldolgozottzöldség-ágazatra vonatkozóan. A fent említett rendelkezéseket indokolt kiegészíteni az alábbiakra vonatkozóan: a gyümölcs- és zöldségágazaton belüli termelői szervezetek (a továbbiakban: termelői szervezetek) tagjainak pénzügyi hozzájárulása, a teljes termelésnek a termelői szervezeten keresztül történő értékesítése, a tevékenységek kiszervezése, a demokratikus ellenőrzés, a válságkezelés és -megelőzés kiadásaira vonatkozó felső határértékek megállapítása, gyümölcsösök válságmegelőzési és -kezelési intézkedésként történő újratelepítésének feltételei, az elismerési követelmények betartásának elmulasztása esetére vonatkozó eljárás bizonyos elemei, a belépési árrendszer alkalmazása, valamint a biztosíték benyújtására vonatkozó feltételek.
(3)
Az 1308/2013/EU rendelet 160. cikke értelmében a termelői szervezetek alapszabálya előírja, hogy a szervezet tagjainak teljes termelésüket a termelői szervezeten keresztül kell forgalomba hozniuk. A gyümölcs- és zöldségágazatban a rugalmasság biztosítása érdekében helyénvaló engedélyezni a termelők számára, hogy termelésüket bizonyos feltételek mellett a termelői szervezeten kívül forgalmazzák.
(4)
Az 543/2011/EU végrehajtási rendelet 26. cikkének megfelelően a termelői szervezetek fő tevékenységének a kínálati oldal összefogásához és tagjai azon termékeinek forgalomba hozatalához kell kapcsolódnia, amely termékek tekintetében a termelői szervezetet elismerték. A fent említett tevékenység végrehajtásának módját - elsősorban a kiszervezést illetően - egyértelműsíteni kell. Annak érdekében továbbá, hogy a tagállamoknak lehetőségük nyíljék a szükséges ellenőrzések elvégzésére, a termelői szervezeteknek meg kell őrizniük azokat a dokumentumokat, amelyek lehetővé teszik a tagállamok számára annak ellenőrzését, hogy a termelői szervezet eleget tett-e feladatainak.
(5)
Az 543/2011/EU végrehajtási rendelet 27. cikke előírja, hogy a termelői szervezet felelős marad a kiszervezett tevékenységért. Helyénvaló részletesebben meghatározni annak módját, hogyan maradhatnak a kiszervezett tevékenységek a kiszervező termelői szervezet felügyelete alatt.
(6)
Az 543/2011/EU végrehajtási rendelet 31. cikke előírja, hogy a tagállamok meghoznak minden általuk szükségesnek ítélt intézkedést annak elkerülésére, hogy egy termelői szervezet egy vagy több tagja visszaéljen hatalmával vagy befolyásával. Helyénvaló, hogy a termelői szervezetek bizonyítsák a tagállamok felé demokratikus ellenőrizhetőségüket a termelői tagok tekintetében. Ennek érdekében felső korlátot kell meghatározni a természetes vagy jogi személyek által birtokolt szavazati jogok és részesedések százalékarányára.
(7)
Az 1308/2013/EU rendelet 153. cikke (2) bekezdésének b) pontja értelmében a termelői szervezet alapszabálya a termelői szervezet finanszírozásához szükséges pénzügyi hozzájárulást szab ki a tagokra. Annak biztosítása érdekében, hogy a termelői szervezet tagjai kifizessék az előírt hozzájárulásokat az említett rendelet 32. cikke szerinti működési alap felállítására és feltöltésére, helyénvaló, hogy e kötelezettségük kerüljön bele a termelői szervezet alapszabályába.
(8)
Annak megakadályozására, hogy a válságmegelőzési és -kezelési intézkedések egyenlőtlen finanszírozáshoz vezessenek a termelői szervezetek társulásain belül, a termelői szervezetek társulásainak működési programjaiban meghatározott válságmegelőzési és -kezelési kiadások felső határértékét az egyes termelői tagszervezetek szintjén kell kiszámolni. Meg kell továbbá határozni azon feltételeket, amelyek a gyümölcsösök válságmegelőzési és -kezelési intézkedésként történő újratelepítésére vonatkoznak. A működési programok egyenlőtlen finanszírozásának elkerülésére meg kell szabni a gyümölcsösök újratelepítésére fordítható kiadások maximális százalékos arányát.
(9)
Az 543/2011/EU végrehajtási rendelet 114. cikke meghatározza az elismerési követelmények betartásának elmulasztása esetén alkalmazandó szankciókat. Az 1308/2013/EU rendelet 154. cikkének (4) bekezdése értelmében a tagállamok rendszeres időközönként ellenőrzik, hogy a termelői szervezetek megfelelnek-e az elismerési követelményeknek, meg nem felelés vagy szabálytalanságok esetén szankciókat alkalmaznak az érintett szervezetekre, és szükség esetén úgy döntenek, hogy visszavonják az elismerést. Hatékonyabb lenne, és a tagállamok közötti értelmezési eltérések elkerülését biztosítaná egy olyan rendszer, amely az elismerési követelmények teljesítése tekintetében különbséget tenne súlyos és kevésbé jelentős elégtelenségek között. Helyénvaló ezért egyszerűsített eljárást és az 1306/2013/EU rendelet 64. cikke szerinti többlépcsős szankcionálást kialakítani annak megakadályozására, hogy az elismerési követelmények teljesítését elmulasztó termelői szervezetek jogosulatlanul részesüljenek uniós támogatásból.
(10)
Az 1308/2013/EU rendelet 181. cikke úgy rendelkezik, hogy a belépési árrendszer alá tartozó áruk vámkezelésére a Vámkódex alkalmazandó. Mivel a szóban forgó áruk romlandók és értékük a vámkezelés időpontjában nem minden esetben megállapított, a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy a vámkezelési eljárások meggyorsítása érdekében szabályokat fogadjon el arra vonatkozóan, hogy a szállítmányok esetében a bejelentett belépési ár valódisága ellenőrizhető legyen behozatali átalányértékkel való összevetés révén. Ezenfelül a belépési árrendszer alkalmazása során nyert tapasztalat azt mutatja, hogy helyénvaló előírni biztosíték letétbe helyezését, amikor a 2913/92/EGK tanácsi rendelet (5) 29. cikkében említett ügyleti érték alapján meghatározott vámérték több mint 8 %-kal meghaladja a Bizottság által kiszámított behozatali átalányértéket.
(11)
Az 543/2011/EU végrehajtási rendeletet ezért ennek megfelelően módosítani kell.
(12)
Annak biztosítása érdekében, hogy az 1234/2007/EK rendelet alapján elfogadott működési programok tekintetében zökkenőmentes legyen az átállás az 1308/2013/EU rendelet szerinti új szabályokra, helyénvaló átmeneti rendelkezéseket előírni.
(13)
A válságmegelőzési és -kezelési rendelkezéseket 2014. január 1-jétől, azaz az 1308/2013/EU rendelet kapcsolódó új rendelkezéseinek alkalmazási időpontjától helyénvaló alkalmazni. Annak érdekében, hogy a termelői szervezetek alkalmazkodhassanak a tevékenységek kiszervezését és a demokratikus ellenőrizhetőséget érintő követelményekre vonatkozó új szabályokhoz, a vonatkozó rendelkezéseket csak 2015. január 1-jétől indokolt alkalmazni. Az 1308/2013/EU rendelet 181. cikkét 2014. október 1-jétől kell alkalmazni, így az e rendeletben foglalt, a szállítmányokra bejelentett belépési ár valós voltának ellenőrzéséről, valamint a biztosíték letétbe helyezését érintő, vonatkozó új rendelkezéseket is helyénvaló ugyanezen időponttól alkalmazni,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 543/2011/EU végrehajtási rendelet a következőképpen módosul:
1.
A 26. cikk (1) bekezdése a következő második és harmadik albekezdéssel egészül ki:
„A forgalombahozatalt a termelői szervezet végzi, vagy a 27. cikk értelmében vett kiszervezés esetében a termelői szervezet felügyelete alatt kerül rá sor. E tevékenység magában foglalja az értékesítendő termékre vonatkozó döntést, a forgalmazási csatorna kiválasztását, és amennyiben az értékesítés nem árverés útján történik, a mennyiségre és az árra vonatkozó tárgyalást.
A termelői szervezteknek legalább 5 éven keresztül meg kell őrizniük azokat a számviteli és egyéb dokumentumokat, amelyek bizonyítják, hogy az adott termelői szervezet összefogta a kínálati oldalt, és a tagok olyan termékeit hozta forgalomba, amelyek vonatkozásában a szervezetet elismerték.”
2.
A szöveg a következő 26a. cikkel egészül ki:
„26a. cikk
A termelés termelői szervezeten kívüli forgalmazása
Ha a termelői szervezet engedélyezi, és ha összhangban áll a termelői szervezet által meghatározott feltételekkel, a termelő tagok:
(1)
közvetlenül vagy gazdaságukon kívül a fogyasztók személyes szükségleteinek kielégítésére értékesíthetik termelésük vagy termékeik egy meghatározott százalékot meg nem haladó részét, mely százalékot a tagállamok legalább 10 %-os szinten rögzítik;
(2)
akár saját maguk, akár egy saját termelői szervezetük által kijelölt másik termelői szervezeten keresztül értékesíthetnek a saját szervezetük által forgalmazható termelési mennyiséghez képest csekély jelentőségű termékmennyiségeket;
(3)
akár saját maguk, akár egy saját termelői szervezetük által kijelölt másik termelői szervezeten keresztül értékesíthetnek olyan termékeket, amelyek tulajdonságaik révén rendszerint nem tartoznak az érintett termelői szervezet kereskedelmi tevékenységébe.”
3.
A 27. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„27. cikk
Kiszervezés
(1) Azon tevékenységeknek, amelyek kiszervezését a tagállamok az 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (6) 155. cikke szerint engedélyezhetik, kapcsolódniuk kell a termelői szervezeteknek az említett rendelet 152. cikke (1) bekezdésének c) pontjában foglalt céljaihoz, és magukban foglalhatják többek között a termelői szervezeti tagok terményeinek begyűjtését, tárolását, csomagolását és forgalmazását.
(2) A tevékenységet kiszervező termelői szervezet az érintett tevékenység elvégzésére írásos szerződés formájában kereskedelmi megállapodást köt egy másik jogalannyal, amely lehet az érintett termelői szervezet egy vagy több tagja vagy egy leányvállalata is. A termelői szervezet felelős marad a kiszervezett tevékenység elvégzésének biztosításáért, az általános igazgatás ellenőrzéséért és a tevékenység elvégzésére vonatkozó kereskedelmi megállapodás felügyeletéért.
(3) A (2) bekezdésben említett általános igazgatási ellenőrzésnek és felügyeletnek eredményesnek kell lennie, és keretében meg kell követelni, hogy a kiszervezési szerződés:
a)
lehetővé tegye a termelői szervezet számára kötelező utasítások előírását, és tartalmazzon olyan rendelkezéseket, amelyek a termelői szervezetet feljogosítják a szerződés felmondására, amennyiben a szolgáltató nem teljesíti a kiszervezési szerződésben foglalt feltételeket,
b)
olyan részletes feltételeket, többek között jelentéstételi kötelezettségeket és határidőket határozzon meg, amelyek lehetővé teszik a termelői szervezet számára a kiszervezett tevékenységek értékelését és tényleges ellenőrzését.
A kiszervezési szerződéseket, csakúgy mint a b) pontban említett jelentéseket a termelői szervezeteknek legalább öt éven keresztül meg kell őrizniük utólagos ellenőrzések céljából, és azokat kérésre bármely tag számára hozzáférhetővé kell tenniük.
(6) Az Európai Parlament és a Tanács 2013. december 17-i 1308/2013/EU rendelete a mezőgazdasági termékpiacok közös szervezésének létrehozásáról, és a 922/72/EGK, a 234/79/EK, az 1037/2001/EK és az 1234/2007/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 671. o.).”" 						
4.
A 31. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„31. cikk
A termelői szervezetek felett gyakorolt demokratikus ellenőrzés
(1) A tagállamok felső korlátot határoznak meg a természetes vagy jogi személyek által egy termelői szervezetben birtokolt szavazati jogok és részesedések százalékarányára vonatkozóan. A szavazati jogok és részesedések százalékos arányának felső határa alacsonyabb az összes szavazati jog 50 %-ánál és a részesedések 50 %-ánál. Megfelelően indokolt esetekben a tagállamok magasabb százalékos arányt határozhatnak meg a jogi személyek által termelői szervezeten belül birtokolt részesedésekre vonatkozóan, amennyiben az ilyen jogi személy semmilyen esetben nem élhet vissza hatalmával.
Az első albekezdéstől eltérve azon termelői szervezetek esetében, amelyek 2014. május 17-én működési programot hajtanak végre, a tagállam által az első albekezdés alkalmazásában megállapított legmagasabb részesedési százalékarány csak a működési program végét követően alkalmazható.
(2) A tagállami hatóságok ellenőrzéseket hajtanak végre a szavazati jogok és a részesedések tekintetében; ezek az ellenőrzések kiterjednek azon természetes vagy jogi személyek identitásának vizsgálatára is, amelyek a termelői szervezet tagjainak - szintén jogi személyeknek - a részesedéseit birtokolják.
(3) A tagállamok az olyan termelői szervezetek vonatkozásában, amelyek egy jogi személy egyértelműen meghatározott részét képezik, intézkedéseket fogadnak el, amellyel a szóban forgó jogi személyeknek a termelői szervezet által hozott döntések módosítására, jóváhagyására vagy elutasítására vonatkozó hatáskörét korlátozzák vagy megvonják.”
5.
Az 53. cikk a következő (3) bekezdéssel egészül ki:
„(3) A gyümölcs- és zöldségágazatban működő termelői szervezetek alapszabálya előírja termelői tagjai számára a társulási szabályaiban foglalt, az 1308/2013/EU rendelet 32. cikke szerinti működési alap létrehozására és feltöltésére szolgáló pénzügyi hozzájárulás fizetését.”
6.
A 62. cikk a következő (5) bekezdéssel egészül ki:
„(5) A termelői szervezetek társulásainak működési programjain belül az 1308/2013/EU rendelet 33. cikke (3) bekezdésének negyedik albekezdésében említett válságmegelőzési és -kezelési kiadások felső határértékét az egyes termelői tagszervezetek szintjén kell kiszámolni.”
7.
A szöveg a következő 89a. cikkel egészül ki:
„89a. cikk
Gyümölcsösök kötelező kivágást követő újratelepítése
Amennyiben a tagállamok nemzeti stratégiájában szerepel a gyümölcsösök válságkezelési intézkedésként, egészségügyi vagy növény-egészségügyi okokból történő kötelező kivágását követő újratelepítése, meg kell határozniuk azon fajokat, és szükség esetén azon fajtákat, amelyek esetében az intézkedés támogatható, valamint meg kell szabniuk az intézkedés alkalmazására vonatkozó feltételeket. A növény-egészségügyi okokból történő kivágás esetében a tagállamok által a gyümölcsösök újratelepítésére tett intézkedéseknek meg kell felelniük a 2000/29/EK tanácsi irányelvnek (7).
A gyümölcsösök újratelepítése nem haladhatja meg a működési programban szereplő kiadások összességének 20 %-át. A tagállamok dönthetnek úgy, hogy e határértéket alacsonyabb százalékos arányban állapítják meg.
(7) A Tanács 2000. május 8-i 2000/29/EK irányelve a növényeket vagy növényi termékeket károsító szervezeteknek a Közösségbe történő behurcolása és a Közösségen belüli elterjedése elleni védekezési intézkedésekről (HL L 169., 2000.7.10., 1. o.).”" 						
8.
A 114. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„114. cikk
Az elismerési követelmények figyelmen kívül hagyása
(1) Ha egy tagállam megállapította, hogy egy termelői szervezet elmulasztotta betartani a 21. cikk, a 23. cikk, a 26. cikk (1) és (2) bekezdése és a 31. cikk követelményeihez kapcsolódó elismerési követelményeket, a mulasztás azonosítását követő legfeljebb két hónapon belül ajánlott küldemény formájában figyelmeztető levelet küld a termelői szervezet számára, melyben ismerteti az azonosított mulasztást, a korrekciós intézkedéseket és az ezen intézkedések megtételére rendelkezésre álló, legfeljebb négy hónapos időtartamra kiterjedő időkeretet. A mulasztás megállapításának időpontjától a tagállamok felfüggesztik a támogatási kifizetéseket egészen addig, amíg a korrekciós intézkedések nem járnak számukra kielégítő eredménnyel.
(2) Ha az (1) bekezdésben említett elismerési követelmények a tagállam által meghatározott időn belül nem teljesülnek, az a termelői szervezet elismerésének felfüggesztéséhez vezet. A tagállam értesíti a termelői szervezetet a felfüggesztés időtartamáról, amely nem haladhatja meg a figyelmeztető levél kézhezvételétől számított 12 hónapot. Mindez nem befolyásolhatja nemzeti szintű horizontális jogszabályok alkalmazását, amelyek előírhatják az ilyen tevékenységnek a kapcsolódó jogi eljárások kezdetét követő felfüggesztését.
Az elismerés felfüggesztése idején a termelői szervezet folytathatja tevékenységét, de a támogatási kifizetéseket a felfüggesztés feloldásáig visszatartják. Az éves támogatási összeget az elismerés felfüggesztésének időszakában minden megkezdett naptári hónapban 2 %-kal csökkentik.
A felfüggesztés az érintett elismerési követelmények teljesülését bizonyító ellenőrzés napján ér véget.
(3) Ha a kritériumok a tagállam illetékes hatósága által meghatározott felfüggesztési időszak végéig nem teljesülnek, a tagállam visszavonja az elismerést arra az időpontra visszamenőleg, amelytől kezdődően nem teljesültek az elismerés feltételei, vagy, ha ezt az időpontot lehetetlen megállapítani, arra az időpontra visszamenőleg, amikor a mulasztást megállapították. Mindez nem befolyásolhatja nemzeti szintű horizontális jogszabályok alkalmazását, amelyek előírhatják az ilyen tevékenységnek a kapcsolódó jogi eljárások kezdetét követő felfüggesztését. A kifizetetlen támogatásokat nem fizetik ki, a jogosulatlanul kifizetett támogatásokat pedig visszatéríttetik.
(4) Ha egy tagállam megállapította, hogy egy termelői szervezet az 1308/2013/EU rendelet 154. cikkében meghatározott elismerési követelmények közül bármely más, az (1) bekezdésben említettekől eltérő kritériumot elmulasztott betartani, a mulasztás azonosítását követő legfeljebb két hónapon belül ajánlott küldemény formájában figyelmeztető levelet küld a termelői szervezet számára, melyben ismerteti az azonosított mulasztást, a korrekciós intézkedéseket és az ezen intézkedések megtételére rendelkezésre álló, legfeljebb négy hónapos időtartamra kiterjedő időkeretet.
(5) Amennyiben a szervezet nem hozza meg a (4) bekezdésben említett korrekciós intézkedéseket a tagállam által meghatározott időn belül, a tagállam felfüggeszti a kifezetéseket, és az éves támogatási összegeket az említett időszakot meghaladó minden megkezdett naptári hónapban 1 %-kal csökkenti. Mindez nem befolyásolhatja nemzeti szintű horizontális jogszabályok alkalmazását, amelyek előírhatják az ilyen tevékenységnek a kapcsolódó jogi eljárások kezdetét követő felfüggesztését.
(6) Ha azonban a termelői szervezet a tagállam számára bizonyítani tudja, hogy természeti csapás, kedvezőtlen időjárási jelenségek, betegségek vagy kártevőfertőzések következtében, annak ellenére, hogy megtette a szükséges kockázatmegelőzési intézkedéseket, az 1308/2013/EU rendelet 154. cikke (1) bekezdésének b) pontjában meghatározott elismerési követelményeket nem tudja teljesíteni a forgalomba hozható termelés tagállam által előírt minimális mennyisége vagy értéke tekintetében, a tagállam az adott évre vonatkozóan eltekinthet az adott termelői szervezet esetében a forgalomba hozható termelés minimális mennyiségére vagy értékére vonatkozó kritérium betartásától.
(7) Amikor az (1), (2), (4) és (5) bekezdés alkalmazandó, a tagállamok - amennyiben e cikk alkalmazásához szükséges - a 70. cikkben meghatározott határidő után keríthetnek sort a kifizetésekre. Ezek a kifizetések azonban nem teljesíthetők a program végrehajtásának évét követő második év október 15-e után.”
9.
A 137. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„137. cikk
Belépési áron alapuló rendszer
(1) A XVI. mellékletben felsorolt termékekre az 1308/2013/EU rendelet 181. cikkének (1) bekezdése alkalmazandó.
(2) Ha a XVI. melléklet A. részében felsorolt termékek vámértékét a 2913/92/EGK rendelet 29. cikkében említett ügyleti érték alapján határozzák meg, és a vámérték a termékek szabad forgalomba bocsátásának bejelentésekor több mint 8 %-kal magasabb, mint a Bizottság által behozatali átalányértékként kiszámított átalányérték, az importőrnek letétbe kell helyeznie a 2454/93/EGK rendelet 248. cikkének (1) bekezdésében említett biztosítékot. Ebben az esetben a XVI. melléklet A. részében felsorolt termékekre végső soron kivethető behozatali vámok összege annak az összegnek felel meg, amit akkor kellett volna fizetni, ha a termék besorolása a behozatali átalányérték alapján történt volna.
Az első albekezdés nem alkalmazandó, ha a behozatali átalányérték magasabb, mint a 2658/87/EGK tanácsi rendelet (8) I. melléklete III. része I. szakaszának 2. mellékletében felsorolt belépési árak, és ha a nyilatkozattevő biztosíték letétbe helyezése helyett az árukra végső soron kivethető vámösszegek azonnali lekönyvelését kéri.
(3) Ha a XVI. melléklet A. részében felsorolt termékek vámértékét a 2913/92/EGK rendelet 30. cikke (2) bekezdésének c) pontja szerint számítják ki, a vám az említett rendelet 136. cikkének (1) bekezdése értelmében levonandó. Ebben az esetben az importőr köteles letétbe helyezni a 2454/93/EGK rendelet 248. cikkének (1) bekezdésében említett biztosítékot, amelynek összege egyenlő annak a vámnak az összegével, amit akkor fizetett volna, ha a termékek besorolása az alkalmazandó behozatali átalányérték alapján történt volna.
(4) A bizományi szerződés alapján behozatalra kerülő áruk vámértékét közvetlenül a 2913/92/EGK rendelet 30. cikke (2) bekezdésének c) pontja alapján határozzák meg, és e tekintetben a 136. cikknek megfelelően kiszámított behozatali átalányérték alkalmazandó a hatályos időszakokban.
(5) Az importőrnek az adott termékek értékesítésétől számítva - a szabad forgalomba bocsátáshoz benyújtott vámáru-nyilatkozat elfogadásának időpontjától számított négy hónapos határidőn belül - egy hónap áll rendelkezésére annak bizonyítására, hogy a tételt olyan feltételek mellett helyezte el, amelyek alátámasztják a 2913/92/EGK rendelet 29. cikkében említett árak helyességét, illetve arra, hogy meghatározza az említett rendelet 30. cikke (2) bekezdésének c) pontjában említett vámértéket. A fenti határidők valamelyikének elmulasztása a letétbe helyezett biztosíték elvesztését vonja maga után, a (6) bekezdés alkalmazásának sérelme nélkül.
A letétbe helyezett biztosíték felszabadítására olyan mértékben kerül sor, amennyire a vámhatóság kielégítő bizonyítékot kap arról, hogy az értékesítés milyen feltételek mellett történt. Ellenkező esetben a biztosítékot a behozatali vámok ellentételezéseként visszatartják.
Annak bizonyítása érdekében, hogy a tétel elhelyezése az első albekezdésben meghatározott feltételek mellett történt, az importőrnek a számla mellett hozzáférhetővé kell tennie az érintett tétel egyes termékeinek értékesítésére és elhelyezésére vonatkozó, a releváns vámellenőrzések elvégzéséhez szükséges minden dokumentumot, ideértve a tétel szállítási, biztosítási, kezelési és raktározási dokumentumait.
Amennyiben a 3. cikkben említett forgalmazási előírások értelmében a csomagoláson fel kell tüntetni a gyümölcs- és zöldségféle termékfajtáját vagy kereskedelmi típusát, a tétel részét képező gyümölcs- és zöldségfélék termékfajtáját vagy kereskedelmi típusát fel kell tüntetni a szállítással kapcsolatos dokumentumokon, a számlákon és a szállítási utalványon.
(6) Az (5) bekezdés első albekezdésében említett négy hónapos határidőt az importőr kellően indokolt kérésére az illetékes tagállami hatóság legfeljebb három hónappal meghosszabbíthatja.
Amennyiben az ellenőrzés során az illetékes hatóságok megállapítják, hogy e cikk előírásai nem teljesültek, az esedékes vámot a 2913/92/EGK rendelet 220. cikkével összhangban beszedik. A beszedendő vám vagy a fennmaradó beszedendő vám összegébe beleszámítandó az áruk szabad forgalomba bocsátásának napjától a beszedés napjáig felszámított kamat. Az alkalmazandó kamatláb mértéke a nemzeti jog alapján a beszedési műveletekre hatályos kamat mértéke.
(8) A Tanács 1987. július 23-i 2658/87/EGK rendelete a vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról (HL L 256., 1987.9.7., 1. o.).”" 						
2. cikk
Átmeneti szabályok
Ha egy tagállam a 2011/543/EU végrehajtási rendelet 64. cikke (2) bekezdése harmadik albekezdésének megfelelően 2014. január 20-a előtt jóváhagyott egy működési programot, azt az 1234/2007/EK rendeletnek megfelelően is jóváhagyottnak kell tekinteni.
Az 543/2011/EU végrehajtási rendelet 65. és 66. cikkének sérelme nélkül egy termelői szervezet kérésére az 1234/2007/EK rendeletnek megfelelően jóváhagyott működési program:
a)
folytatódhat, amíg véget nem ér;
b)
módosítható az 1308/2013/EU rendelet követelményeinek való megfelelés érdekében; vagy
c)
helyettesíthető egy új, az 1308/2013/EU rendelet alapján jóváhagyott működési programmal.
3. cikk
Hatálybalépés és alkalmazás
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Az 1. cikk (6) és (7) bekezdését, valamint a 2. cikket 2014. január 1-jétől kell alkalmazni.
Az 1. cikk (9) bekezdését 2014. október 1-jétől kell alkalmazni.
Az 1. cikk (3) és (4) bekezdését 2015. január 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. március 11-én.