NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 639/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013, kterým se stanoví pravidla pro přímé platby zemědělcům v režimech podpory v rámci společné zemědělské politiky, a kterým se mění příloha X uvedeného nařízení
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví pravidla pro přímé platby zemědělcům v režimech podpory v rámci společné zemědělské politiky a zrušují nařízení Rady (ES) č. 637/2008 a č. 73/2009 (1), a zejména na čl. 4 odst. 3, čl. 8 odst. 3, čl. 9 odst. 5, čl. 35 odst. 1, 2 a 3, čl. 36 odst. 6, čl. 39 odst. 3, čl. 43 odst. 12, čl. 44 odst. 5, čl. 45 odst. 5 a 6, čl. 46 odst. 9, čl. 50 odst. 11, čl. 52 odst. 9, čl. 57 odst. 3, čl. 58 odst. 5, čl. 59 odst. 3, čl. 67 odst. 1 a 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 1307/2013 zrušilo a nahradilo nařízení Rady (ES) č. 73/2009 (2). Nařízení (EU) č. 1307/2013 stanoví nový právní rámec spočívající v novém systému přímé podpory, včetně základní platby pro zemědělce a dalších režimů podpory. Zmocňuje Komisi k přijímání aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů. V zájmu zajištění hladkého fungování režimů v novém právním rámci musí být prostřednictvím těchto aktů přijata některá pravidla. V zájmu snížení administrativní zátěže by tato pravidla měla být jednoduchá a snadno kontrolovatelná. Uvedené akty by měly nahradit pravidla stanovená v nařízeních Komise (ES) č. 1120/2009 (3) a (ES) č. 1121/2009 (4).
(2)
Uvedený rámec je nezbytné doplnit tímto nařízením, pokud jde o některá obecná ustanovení, režim základní platby, režim jednotné platby na plochu, platbu pro zemědělce dodržující zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí, platbu pro mladé zemědělce zahajující zemědělskou činnost, dobrovolnou podporu vázanou na produkci a zvláštní podporu pro bavlnu a o oznámení nutná s ohledem na každý režim podpory.
(3)
Za účelem zajištění správného použití úprav přímých plateb s ohledem na finanční kázeň je nezbytné stanovit obecná pravidla o pořadí výpočtu těchto snížení ve vztahu ke snížením podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 (5).
(4)
V souladu s judikaturou Soudního dvora Evropské unie (6) je vhodné objasnit, že přijímají-li členské státy prováděcí opatření k unijní právní úpravě, měly by při výkonu své diskreční pravomoci dodržovat určité zásady, zejména zásadu nediskriminace.
(5)
Podpora jiná než podpora vázaná na produkci by měla splňovat požadavky, aby byla považována za podporu oddělenou od produkce ve smyslu kritérií „Green Box“ Dohody o zemědělství uzavřené v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání (7), a podpora vázaná na produkci by měla splňovat požadavky, aby byla považována za podporu spadající do kategorie „Blue Box“ uvedené dohody.
(6)
V souladu s čl. 4 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1307/2013 nemusí „zemědělská činnost“ nutně znamenat produkci, chov zvířat nebo pěstování zemědělských plodin. Zemědělci mohou místo toho udržovat zemědělské plochy ve stavu vhodném pro pastvu nebo pěstování plodin bez přípravy, která jde nad rámec běžných způsobů zemědělské praxe a použití strojů, nebo na zemědělských plochách přirozeně ponechávaných ve stavu vhodném pro pastvu nebo pěstování plodin vykonávat minimální činnosti. Jelikož obě tyto aktivity od zemědělce vyžadují určitou činnost, je nutné stanovit rámec Unie, ve kterém členské státy vymezí další kritéria pro tyto aktivity.
(7)
Definice „trvalých travních porostů“ v čl. 4 odst. 1 písm. h) nařízení (EU) č. 1307/2013 zahrnuje z důvodů ochrany životního prostředí rovněž jiné druhy než trávy a další bylinné pícniny, např. křoviny a stromy, které mohou být spásány, pokud trávy a jiné bylinné pícniny i nadále na příslušné půdě převažují. Je proto nezbytné stanovit kritérium, na jehož základě lze určit, v jakých případech trávy a jiné bylinné pícniny nadále převažují.
(8)
Tato definice „trvalých travních porostů“ členským státům umožňuje považovat za trvalé travní porosty také půdu, kterou lze spásat a která tvoří součást zavedených místních postupů v případech, kdy na plochách využívaných jako pastviny obvykle nepřevažují trávy a jiné bylinné pícniny. Za tímto účelem je nezbytné stanovit kritéria, na jejichž základě lze tyto zavedené místní postupy určit.
(9)
V souladu s čl. 4 odst. 2 druhým pododstavcem nařízení (EU) č. 1307/2013 mohou členské státy za trvalé travní porosty považovat půdu, kterou lze spásat a která tvoří součást zavedených místních postupů v případech, kdy na plochách využívaných jako pastviny obvykle nepřevažují trávy a jiné bylinné pícniny. Na tyto trvalé travní porosty lze použít redukční koeficient podle čl. 32 odst. 5 nařízení (EU) č. 1307/2013. Aby se zajistilo přiměřené uplatňování tohoto ustanovení, je vhodné stanovit možnost rozlišovat mezi různými kategoriemi ploch za účelem použití různých redukčních koeficientů pro tyto kategorie.
(10)
V čl. 9 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 se stanoví, že přímé platby se neposkytují fyzickým či právnickým osobám nebo skupinám fyzických či právnických osob, jejichž zemědělské plochy jsou převážně plochy přirozeně ponechávané ve stavu vhodném pro pastvu nebo pěstování plodin a které na uvedených plochách nevykonávají minimální činnost stanovenou členskými státy. Pro tento účel je nezbytné určit, kdy se tyto plochy považují za hlavní část zemědělské půdy zemědělce, a objasnit oblast působnosti tohoto ustanovení.
(11)
Podle čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013 se subjekty, které spadají do oblasti působnosti tzv. negativního seznamu, považují za aktivní zemědělce, pokud jsou schopny prokázat, že splňují jedno z kritérií vyjmenovaných v uvedeném ustanovení. Na základě jednoho z těchto kritérií je třeba prokázat, že roční částka přímých plateb tvoří alespoň 5 % celkových příjmů získaných z nezemědělské činnosti. Je proto nezbytné stanovit, jakým způsobem se určí, zda příjmy pochází ze zemědělské, nebo nezemědělské činnosti.
(12)
Kromě toho je nezbytné stanovit pravidla týkající se způsobu určení roční částky přímých plateb pro účely čl. 9 odst. 2 a případně čl. 9 odst. 3, jakož i čl. 9 odst. 4 nařízení (EU) č. 1307/2013, kterým jsou někteří zemědělci vyňati z použití čl. 9 odst. 2 a 3 uvedeného nařízení. Aby bylo zajištěno rovné zacházení se zemědělci v Bulharsku, Chorvatsku a Rumunsku, kde dochází k postupnému zavádění přímých plateb, měla by roční částka přímých plateb v těchto členských státech vycházet z konečných částek, které mají být poskytovány na konci tohoto procesu.
(13)
V souladu s čl. 9 odst. 2 a případně čl. 9 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013 mohou být zemědělci vyloučeni z podpory, pokud je jejich zemědělská činnost zanedbatelná nebo pokud jejich hlavním obchodním či podnikatelským cílem není výkon zemědělské činnosti. Je nezbytné vymezit v tomto ohledu určitá kritéria a přitom členským státům umožnit stanovení alternativních kritérií pro zemědělské činnosti, které jsou pouze okrajové.
(14)
Nařízení (EU) č. 1307/2013 stanoví několik možností přiznání platebních nároků zemědělcům. V zájmu právní jistoty by mělo být stanoveno, že v případě skutečného nebo předpokládaného dědictví nebo předpokládaného dědictví, které lze odvolat, a v případě fúze či rozdělení podniku se počet a hodnota platebních nároků, které mají být přiznány, stanoví za stejných podmínek, jaké by se použily pro zemědělce, který podnik spravoval původně. Dále je třeba stanovit pravidla pro určení počtu platebních nároků, které mají být přiznány, v případě podniků, které vznikly rozdělením, jestliže se tyto podniky nacházejí v členských státech používajících čl. 24 odst. 4 nebo 5 nařízení (EU) č. 1307/2013. V zájmu oprávněných očekávání zemědělců by změny právního postavení zemědělce neměly mít dopad na počet nebo hodnotu platebních nároků, které mohou být zemědělci přiznány, jestliže má zemědělec nad podnikem nadále kontrolu, pokud jde o řízení, zisky a finanční rizika.
(15)
V zájmu právní jistoty a za účelem zajištění řádné správy platebních nároků je třeba upřesnit, že pro přiznání a aktivaci platebních nároků by měly být zohledněny pouze ty způsobilé hektary, které jsou určeny podle čl. 2 odst. 1 druhého pododstavce bodu 23 písm. a) nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 (8).
(16)
V souladu s judikaturou Soudního dvora Evropské unie (9) by měly být platební nároky přiznány osobě, která má rozhodovací pravomoc, má zisky a nese finanční rizika ve vztahu k zemědělské činnosti na půdě, pro kterou se o přiznání nároků žádá. Je vhodné upřesnit, že tato zásada platí zejména v případech, kdy je způsobilý hektar předmětem žádostí o přiznání platebních nároků podaných více než jedním zemědělcem.
(17)
Ustanovení čl. 24 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 členským státům umožňuje uplatnit redukční koeficient na některé způsobilé hektary, které představují trvalé travní porosty nacházející se v oblastech s nepříznivými klimatickými podmínkami způsobenými zejména nadmořskou výškou a jinými přírodními omezeními. V zájmu zajištění přiměřeného používání uvedeného ustanovení je vhodné zřídit rámec pro uplatnění tohoto redukčního koeficientu, zejména pokud jde o limity takovéhoto snížení.
(18)
Článek 9 nařízení (EU) č. 1307/2013 stanoví základní zásadu, že přímé platby lze poskytnout pouze aktivním zemědělcům. Kromě toho čl. 24 odst. 9 uvedeného nařízení umožňuje členským státům stanovit minimální rozlohu na zemědělský podnik pro přiznání platebních nároků. Je vhodné tato ustanovení zohlednit rovněž v rámci určení hodnoty platebních nároků.
(19)
Zohlední-li se pro určení původní jednotkové hodnoty platebních nároků podle článku 26 nařízení (EU) č. 1307/2013 podpora poskytnutá za kalendářní rok 2014, mělo by být upřesněno, že členské státy mohou rozhodnout, že nebudou zohledňovat všechna opatření uvedená v uvedeném ustanovení. Aby se zabránilo nepřiměřeným sankcím pro zemědělce, referenční částky významné pro určení hodnoty platebních nároků by neměly zahrnovat žádná snížení ani vyloučení stanovená podle hlavy II kapitoly 4 nařízení (ES) č. 73/2009. Je vhodné stanovit způsob, jakým by uvedená podpora měla být zohledněna, a stanovit další kritéria nezbytná pro dodržení povahy některých režimů oddělených od produkce, které mohou být zohledněny.
(20)
Kromě toho je pro účely stanovení původní jednotkové hodnoty platebních nároků třeba objasnit, že v čl. 26 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013 platební nároky zemědělce zahrnují rovněž ty platební nároky, které jsou k datu předložení žádosti za rok 2014 pronajímatelem pronajaty jinému zemědělci.
(21)
Aby bylo možné předvídat podporu příjmů pro zemědělce, je vhodné stanovit lhůtu, do níž členské státy musí stanovit a sdělit zemědělcům konečnou hodnotu a počet platebních nároků, pokud byli zemědělci informováni na základě prozatímních údajů.
(22)
Pro účely použití článku 26 nebo čl. 40 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013 v případech, kdy byl zemědělec během referenčního roku uvedeného v těchto článcích postižen vyšší mocí nebo mimořádnými okolnostmi, je vhodné stanovit hodnotu platebních nároků na základě posledního roku, který vyšší mocí nebo mimořádnými okolnostmi ovlivněn nebyl. Členské státy by však měly mít možnost stanovit určitou prahovou hodnotu, pokud jde o dopad vyšší moci nebo mimořádných okolností na přímou podporu obdrženou v referenčním roce, s cílem snížit administrativní zátěž.
(23)
Pro případy prodeje nebo pronájmu podniku nebo jeho části, které se uskutečnily v období před datem pro podání žádosti o přiznání nároků v prvním roce uplatňování režimu, je třeba stanovit, že členské státy mohou rozhodnout, že zemědělci mohou spolu s podnikem nebo jeho částí smluvně převést i platební nároky, které mají být přiznány. Podle takového soukromoprávního smluvního ustanovení by platební nároky měly být přiděleny prodávajícímu nebo pronajímateli a přímo převedeny kupujícímu nebo nájemci, který bude případně moci využít platby, které prodávající nebo pronajímatel obdržel za rok 2014, nebo hodnotu nároků, které prodávající nebo pronajímatel v roce 2014 vlastnil, jak je uvedeno v článku 26 nařízení (EU) č. 1307/2013, jako referenci pro počáteční jednotkovou hodnotu platebních nároků. Dále by mělo být upřesněno, že na tyto převody se nepoužije čl. 34 odst. 4 nařízení (EU) č. 1307/2013.
(24)
Pokud jde o výpočet jednotkové hodnoty platebních nároků, měla by být stanovena jasná pravidla pro zaokrouhlování číselných údajů, možnost rozdělit stávající platební nároky v případech, kdy velikost pozemku ohlášeného nebo převáděného s nároky představuje pouze zlomek hektaru, a možnost nároky a zlomky hektaru slučovat.
(25)
V zájmu právní jistoty je vhodné stanovit lhůtu, do které musí být stanoveny regiony uvedené v čl. 34 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013.
(26)
Měla by být stanovena zvláštní ustanovení pro správu vnitrostátních nebo regionálních rezerv.
(27)
Je nezbytné stanovit kritéria a maximální procentní sazby pro použití čl. 34 odst. 4 nařízení (EU) č. 1307/2013, aby se zamezilo tomu, že by snížení podle uvedeného ustanovení vedlo ke vzniku závažných překážek pro převod platebních nároků nebo by jej znemožnilo.
(28)
Z důvodů právní jistoty je vhodné vyjasnit způsob určení částky, která může být při stanovení platebních nároků v prvním roce provádění režimu základní platby převedena do vnitrostátní nebo regionální rezervy podle článku 28 nebo čl. 40 odst. 5 nařízení (EU) č. 1307/2013.
(29)
Článek 30 nařízení (EU) č. 1307/2013 stanoví povinné a nepovinné případy přiznání platebních nároků z vnitrostátní nebo regionální rezervy. Je vhodné stanovit pravidla pro výpočet počtu a hodnoty platebních nároků, jež se tímto způsobem přiznávají, a stanovit, aby priority uvedené v čl. 30 odst. 6 uvedeného nařízení nebyly negativně ovlivněny rozhodnutími, která mohou členské státy přijmout podle čl. 30 odst. 7 a 10 nařízení (EU) č. 1307/2013. Podobně by použití čl. 30 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 mělo být v souladu s čl. 24 odst. 6 a 7 uvedeného nařízení a s pravidly pro obtížné situace v tomto nařízení. V zájmu zajištění povahy režimu základní platby, který je oddělený od produkce, by výpočet počtu a hodnoty platebních nároků v rámci vnitrostátní nebo regionální rezervy neměl po datu stanoveném členským státem v souladu s čl. 11 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1122/2009 (10) pro rok podání žádostí 2013 vycházet z odvětvových kritérií.
(30)
V zájmu právní jistoty, a aby bylo zajištěno rovné zacházení se zemědělci zahajujícími zemědělskou činnost, je vhodné upřesnit pojem „zemědělci zahajující zemědělskou činnost“ uvedený v čl. 30 odst. 11 písm. b) nařízení (EU) č. 1307/2013.
(31)
Pokud členské státy přiznají platební nároky podle čl. 30 odst. 7 písm. c) nařízení (EU) č. 1307/2013, hodnota těchto nároků by měla být vypočtena v souladu s článkem 25 nebo 40 nařízení (EU) č. 1307/2013.
(32)
Ustanovení čl. 24 odst. 3 až 7 nařízení (EU) č. 1307/2013 poskytuje členským státům několik možností pro omezení počtu platebních nároků, jež mají být zemědělcům přiznány. Někteří zemědělci mohou tedy mít vysoký podíl způsobilých hektarů, které nejsou zahrnuty do platebních nároků, což může vést k obtížné situaci, neboť některé režimy podpory připojené k režimu základní platby, zejména platba na zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí, jsou založeny na způsobilých hektarech, které jsou ohlášeny pro účely aktivace platebních nároků. Proto by mělo být upřesněno, že členské státy mají možnost přiznat platební nároky z vnitrostátní nebo regionální rezervy, pokud je zemědělec výrazně postižen omezeními stanovenými v čl. 24 odst. 3 až 7 nařízení (EU) č. 1307/2013. Jelikož na některé oblasti se nevztahují ekologické povinnosti nebo jsou ke splnění těchto povinností potřebné pouze omezené náklady, členské státy by měly mít možnost rozhodnout, že tyto oblasti nebudou při určování obtížných situací zahrnuty.
(33)
Podle čl. 21 odst. 4 nařízení (EU) č. 1307/2013 (vlastněné nebo pronajaté) platební nároky zemědělce, které překračují počet způsobilých hektarů, které má k dispozici, pozbývají platnosti. Z důvodů právní jistoty je vhodné upřesnit prioritní pořadí, v němž tyto platební nároky pozbývají platnosti, a stanovit další pravidla provádění. Dále je vhodné dát členským státům možnost toto ustanovení zohlednit rovněž v rámci určování hodnoty platebních nároků.
(34)
Nařízení (EU) č. 1307/2013 stanoví, že základní platba v některých členských státech se může provádět v podobě režimu jednotné platby na plochu, a to nejpozději do roku 2020. S ohledem na skutečnost, že jednotná platba na plochu na hektar se vypočítává každý rok a že způsobilost pro základní platbu je předpokladem pro přístup k většině ostatních režimů přímých plateb, a tudíž je s nimi nerozlučně spjata, je třeba upřesnit, že pro účely příslušných režimů by měly být zohledněny pouze ty způsobilé hektary, které jsou určeny podle čl. 2 odst. 1 druhého pododstavce bodu 23 písm. a) nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014.
(35)
Členský stát, který používá režim jednotné platby na plochu a který používá režim základní platby nejpozději od 1. ledna 2018, může rozlišit částky jednotné platby na plochu na hektar s ohledem na některé platby poskytnuté za kalendářní rok 2014. Pro účely tohoto rozlišení je vhodné upřesnit, jakým způsobem by tyto platby měly být zohledněny, a stanovit další kritéria nezbytná pro dodržení povahy některých režimů, které jsou oddělené od produkce. Kromě toho je v případech, kdy byl zemědělec postižen vyšší mocí nebo mimořádnými okolnostmi, které ovlivnily kalendářní rok 2014, vhodné zavést rozlišení na základě posledního roku, který vyšší mocí nebo mimořádnými okolnostmi ovlivněn nebyl. Členské státy by však měly mít možnost stanovit určitou prahovou hodnotu, pokud jde o dopad vyšší moci nebo mimořádných okolností na přímou podporu obdrženou v referenčním roce, s cílem snížit administrativní zátěž. Kromě toho by v zájmu právní jistoty měla být stanovena pravidla pro případ skutečného nebo předpokládaného dědictví.
(36)
Hlava III kapitola 3 nařízení (EU) č. 1307/2013 stanoví podmínky pro poskytnutí platby na zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí („ekologická“ platba). Požadavky spjaté s ekologickou platbou, jak je stanoví základní akt, jsou zobecněné (platí podle stejného vzoru pro všechny příjemce) a stanoví mimosmluvní činnosti, přičemž na obecné úrovni zajišťují, aby bylo zemědělství EU založeno na postupech, které jdou nad rámec podmíněnosti. Tyto zásady stanovené v základním aktu je třeba zohlednit při specifikaci podrobných pravidel pro ekologické postupy.
(37)
S cílem získat přiměřenou úroveň jistoty, pokud jde povinnosti stanovené v čl. 43 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013 týkající se rovnocenných postupů, které upravují vnitrostátní nebo regionální systémy certifikace, by měla být stanovena kritéria ohledně určení veřejných nebo soukromých certifikačních orgánů.
(38)
Aby byla dodržena zásada zamezení dvojímu financování, musí být stanovena pravidla pro výpočet plateb za některé konkrétní závazky týkající se postupů uvedených v oddílu I bodech 3 a 4 a v oddílu III bodu 7 přílohy IX nařízení (EU) č. 1307/2013. Jelikož se tyto závazky týkají rovnocenných postupů, které zemědělcům, kteří takovéto závazky přijali, dovolují splnit jednu nebo více povinností, aby mohli obdržet „ekologickou“ platbu podle hlavy III kapitoly 3 nařízení (EU) č. 1307/2013, měly by být platby za takové závazky v porovnání s běžnými platbami uvedenými v čl. 28 odst. 6 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 (11) sníženy o částku, která se vypočítá na základě úrovně ekologické platby v dotčeném členském státě či regionu nebo, ve zvláštních případech, na základě individuální ekologické platby daného zemědělce.
(39)
Článek 44 nařízení (EU) č. 1307/2013 stanoví povinnosti, pokud jde o počet plodin a poměrné podíly plodin na orné půdě. Je třeba stanovit pravidla týkající se přesného výpočtu podílu různých plodin.
(40)
Měla by být stanovena pravidla týkající se období, které se zohlední pro výpočet poměrného podílu plodin, přičemž je třeba vzít v úvahu reálný časový rámec pro pěstování plodin a potřebu umožnit jednoduchou správu.
(41)
Z důvodu jasnosti pro zemědělce a členské státy a v zájmu přispění k ochraně krajinných prvků, které se nacházejí v oblasti orné půdy, je nezbytné vyjasnit situaci, pokud jde o plochu zaujímanou krajinnými prvky.
(42)
Pro účely výpočtu podílu různých plodin je rovněž nezbytné stanovit doplňující pravidla pro zvláštní případy pěstování smíšených kultur v samostatných řádcích, podsevu a používání směsí osiv.
(43)
Ustanovení čl. 45 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 stanoví povinnosti, jejichž cílem je zachování ploch s trvalými travními porosty, které nejvíce přispívají k ochraně životního prostředí, zejména v oblasti zachycování uhlíku, biologické rozmanitosti a ochrany půdy. Tyto travní plochy, které tvoří oblasti značného environmentálního zájmu, se nacházejí jednak uvnitř sítě Natura 2000, ale také mimo ni. Pro zajištění účinné ochrany těch ploch, které se nacházejí mimo tuto síť, je třeba stanovit rámec pro jejich určení členskými státy, který by jim měl umožnit zohlednit podmínky v daném členském státě a měl by využívat synergie se stávajícími environmentálními politikami.
(44)
S cílem zajistit ochranu těchto ploch s trvalými travními porosty v průběhu let by měla být stanovena pravidla pro obnovu těchto ploch v případě, kdy zemědělec přísnou ochranu poruší.
(45)
Článek 45 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013 stanoví ochranu podílu trvalých travních porostů v poměru k celkové zemědělské ploše. Pro dosažení tohoto cíle by členské státy měly sledovat vývoj podílu trvalých travních porostů. Mělo by jim být umožněno zavést systém předchozího schválení. V případě poklesu o více než 5 % by se měly vyžadovat individuální obnovy a zákaz další přeměny. V zájmu jasnosti a za účelem přiměřeného provádění by měla být stanovena pravidla pro zemědělce a plochy, na které se mají schválení a obnovy vztahovat.
(46)
Aby se schvalovací postup pro přeměnu trvalých travních porostů účinně využíval, měla by být členským státům poskytnuta možnost výběru prioritních ploch nebo skupin zemědělců, kterým schválení na základě objektivních kritérií udělí.
(47)
Měla by být stanovena pravidla pro metodu určení poměru mezi trvalým travním porostem a zemědělskou půdou, aby se zabránilo situacím, kdy se plochy s trvalými travními porosty započítávají dvakrát vzhledem k tomu, že se u nich používá dlouhodobé střídání, a aby se zabránilo tomu, že by přeměny prováděné malými a ekologickými zemědělci, kteří jsou osvobozeni od povinnosti obnovy, měly přímý dopad na povinnost obnovy pro ostatní zemědělce. Členským státům by mělo být povoleno přizpůsobit v odůvodněných případech svůj referenční poměr.
(48)
Článek 46 nařízení (EU) č. 1307/2013 uvádí prvky a plochy, které mohou členské státy uplatnit jako plochy využívané v ekologickém zájmu. Je třeba stanovit další kritéria pro to, aby mohly být uvedené prvky a plochy označeny jako plochy využívané v ekologickém zájmu. Aby se splnily cíle v oblasti biologické rozmanitosti, měla by tato kritéria zajistit zachování a zlepšení biologické rozmanitosti v zemědělských podnicích. Tato kritéria by rovněž měla brát v úvahu úsilí, které již zemědělci vynaložili.
(49)
Na půdě ponechané ladem by zákaz produkce, který vede k omezení použití pesticidů nebo hnojiv, neměl vylučovat dobrovolné činnosti, jako je výsev směsí semen planě rostoucích květin, které mají ještě zvýšit přínos pro biologickou rozmanitost. Mělo by být upřesněno, že půda ponechaná ladem po dobu více než pěti let pro účely splnění požadavku na plochy využívané v ekologickém zájmu zůstává ornou půdou a nevztahuje se na ni definice trvalých travních porostů.
(50)
Pokud jde o terasy, vzhledem k tomu, že způsob jejich zakládání je v celé Unii velmi rozmanitý, měly by členské státy samy vymezit přesné podmínky vycházející z vnitrostátních nebo regionálních zvláštností, přičemž zohlední jejich hodnotu pro biologickou rozmanitost.
(51)
V zájmu jasnosti by měly být vyjmenovány krajinné prvky, které platí za plochu využívanou v ekologickém zájmu, a mělo by se vyjasnit, jak souvisejí s prvky, které jsou v členských státech již chráněny v rámci zásady podmíněnosti. U některých prvků by měla být stanovena minimální nebo maximální velikost s cílem usnadnit jejich identifikaci a pomoci zaručit, aby daná plocha byla převážně zemědělská.
(52)
Ochranné pásy, které mají být umístěny při hranicích ploch orné půdy podél vodních toků nebo na této ploše v horní části svahu, jsou prospěšné pro účely omezení odtoku znečišťujících látek do povrchových vod. V zájmu zachování biologické rozmanitosti by se mělo stanovit, že veškeré tyto plochy, které platí za plochu využívanou v ekologickém zájmu, nesmějí být využívány pro produkci, čímž se rovněž zabrání použití pesticidů a omezí použití hnojiv. Za účelem dalšího zlepšení přínosů biologické rozmanitosti by neměly být vyloučeny dobrovolné činnosti, jako je výsev směsí semen planě rostoucích květin. Členské státy by měly mít možnost rozhodnout, zda na ochranných pásech povolí spásání nebo sekání za účelem získání píce.
(53)
Pokud jde o hektary zemědělsko-lesnické plochy, mělo by být upřesněno, že plochy, které je třeba brát v úvahu, jsou plochy orné půdy, které se nacházejí na ploše zemědělsko-lesnického systému, která stále ještě splňuje podmínky, podle kterých získává či získala podporu pro rozvoj venkova. Členské státy, které vybírají tyto plochy za účelem splnění povinnosti mít plochu využívanou v ekologickém zájmu, by měly ve svých programech pro rozvoj venkova při stanovování dodatečných podmínek pro získání podpory na zřízení zemědělsko-lesnického systému zohlednit cíl biologické rozmanitosti.
(54)
Pokud jde o pásy způsobilých hektarů ležící na okraji lesa, měly by členské státy samy rozhodnout, zda stanoví zákaz produkce, který zabrání tomu, aby se na daných pásech na okraji lesa používaly vstupy, s cílem vytvořit do přilehlého lesa ochranný přechod. Takový požadavek zvýší hodnotu plochy využívané v ekologickém zájmu, což by se mělo projevit na odlišné hodnotě váhového koeficientu pro tento typ plochy.
(55)
Omezená míra používání vstupů potřebných pro pěstování rychle rostoucích dřevin pěstovaných ve výmladkových plantážích nepřímo prospívá biologické rozmanitosti. Za tímto účelem by členské státy měly stanovit podmínky, které se vztahují na tento druh plochy využívané v ekologickém zájmu, tím, že stanoví seznam druhů dřevin, které lze použít, a pravidla pro používání vstupů.
(56)
S cílem umožnit provádění, které je přizpůsobeno vnitrostátním podmínkám, a pro optimální využití kapacity meziplodin a zeleného porostu s cílem účinně využít zbytkový dusík a zabránit vzniku holé půdy a difúznímu znečištění podzemní vody by členské státy měly stanovit lhůty pro výsev těchto porostů. Meziplodiny nebo zelené porosty by měly vznikat vysetím směsi druhů plodin nebo podsevem trávy s cílem optimalizovat agronomický a environmentální přínos z hlediska biologické rozmanitosti. Členské státy mohou v rámci DZES 4 podle přílohy II nařízení (EU) č. 1306/2013 stanovit data, po nichž je povolena mechanická likvidace meziplodin a zeleného porostu.
(57)
Pokud jde o plochy s plodinami, které vážou dusík, členské státy by měly stanovit pravidla, která zabrání tomu, aby pěstování plodin, které vážou dusík, na plochách využívaných v ekologickém zájmu vedlo k vyplavování dusíku a ke zhoršení kvality vody, což by nebylo v souladu s cíli směrnice Rady 91/676/EHS (12) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES (13) a negativně by ovlivnilo cíl biologické rozmanitosti. Členské státy by rovněž měly stanovit seznam plodin, které vážou dusík, jež jsou považovány za přínosné pro zlepšování biologické rozmanitosti.
(58)
Aby se maximálně využilo přínosů existence ploch využívaných v ekologickém zájmu na orné půdě a aby se zajistilo, aby plochy využívané v ekologickém zájmu pokrývaly procentní podíl plochy stanovený v čl. 46 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013, mělo by být v zájmu účinného řízení jasně stanoveno, že není možné započítat pozemek nebo krajinný prvek, který splňuje požadavek na plochy využívané v ekologickém zájmu, v tomtéž roce dvakrát.
(59)
Ustanovení čl. 46 odst. 5 nařízení (EU) č. 1307/2013 dovoluje členským státům uplatnit až 50 % individuálního požadavku na plochy využívané v ekologickém zájmu na regionální úrovni. S cílem zajistit, aby takové regionální provádění přineslo další výhody z hlediska životního prostředí a krajiny a přispívalo k provádění strategie v oblasti zelené infrastruktury (14), by měla být zavedena pravidla týkající se prvků, kterých lze využít pro vytvoření přilehlých ploch využívaných v ekologickém zájmu. Měla by být rovněž stanovena pravidla ohledně určení oblastí, aby se při provádění zemědělské a environmentální politiky Unie dosáhlo součinnosti.
(60)
Pro účely rozhodnutí členských států, kterým členské státy mohou zemědělcům povolit možnost kolektivně splnit polovinu jejich individuální povinnosti mít plochu využívanou v ekologickém zájmu, jak uvádí čl. 46 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013, by měla být zavedena pravidla podobná pravidlům pro regionální provádění, pokud jde o prvky, kterých lze využít pro vytvoření přilehlých ploch využívaných v ekologickém zájmu, aby se pro životní prostředí zaručila přidaná hodnota a příspěvek k posílení zelené infrastruktury. Pravidla týkající se kritérií, která musí zemědělci splnit, by měla stanovit, že se jejich zemědělské podniky musí nacházet v bezprostřední blízkosti, přičemž členské státy by měly mít volnost zohlednit různé správní struktury. V zájmu právní jasnosti by měla být stanovena pravidla pro obsah písemné dohody, která má být uzavřena mezi účastníky s cílem stanovit práva a povinnosti každého z nich.
(61)
Pokud jde o možnost, že některé členské státy mohou od povinnosti mít plochu využívanou v ekologickém zájmu osvobodit zemědělce v silně zalesněných oblastech, měla by být zavedena pravidla, která objasní, jaké metody a údaje mají být použity pro výpočet poměru lesního porostu a celkové plochy půdy a poměru lesních porostů a zemědělské půdy.
(62)
Nařízení (EU) č. 1307/2013 stanoví podmínky způsobilosti, pokud jde o platbu pro mladé zemědělce. Platba je zejména podmíněna tím, že mladý zemědělec poprvé zřizuje zemědělský podnik jako jeho vedoucí, nebo již takový podnik zřídil v průběhu pěti let před prvním předložením žádosti o platbu, a že zemědělci v roce předložení první žádosti o platbu není více než 40 let. V případě právnických osob je vhodné, aby tyto podmínky splňovaly všechny fyzické osoby vykonávající nad právnickou osobou účinnou a dlouhodobou kontrolu ve smyslu rozhodnutí Soudního dvora Evropské unie (15). Dále je nezbytné vyjasnit, jaké podmínky má splňovat právnická osoba a fyzická osoba nebo fyzické osoby, které mají nad touto právnickou osobou kontrolu.
(63)
Aby se zamezilo možnému obcházení pravidel platby pro mladé zemědělce, mělo by být stanoveno, že právnické osobě se platba poskytuje pouze tehdy, pokud nad ní má nadále kontrolu alespoň jedna z fyzických osob, které nad touto právnickou osobou měly kontrolu v prvním roce žádosti o platbu v rámci daného režimu. Pro účely stanovení maximální doby platby podle čl. 50 odst. 5 nařízení (EU) č. 1307/2013 je nutné stanovit pravidla pro případy, kdy je právnická osoba kontrolována více než jednou fyzickou osobou.
(64)
S cílem zamezit diskriminaci mezi právnickými osobami a skupinami fyzických osob, které podávají žádost v rámci režimu pro mladé zemědělce, by rovnocenná pravidla měla být uplatňována na skupinu fyzických osob podle čl. 4 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1307/2013, pokud žádost o účast v režimu základní platby a režimu pro mladé zemědělce podává tato skupina a nikoli jednotliví členové skupiny.
(65)
Hlava IV kapitola 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 stanoví možnost poskytovat zemědělcům dobrovolnou podporu vázanou na produkci. Měly by být stanoveny podmínky pro poskytnutí podpory uvedené v této kapitole.
(66)
Podle čl. 52 odst. 3 nařízení Komise (EU) č. 1307/2013 může být dobrovolná podpora vázaná na produkci poskytnuta pouze těm odvětvím nebo těm regionům členského státu, kde zvláštní druhy zemědělské činnosti nebo zvláštní zemědělská odvětví čelí určitým obtížím a přitom jsou obzvláště důležité z hospodářských, sociálních nebo environmentálních důvodů. Kromě toho podle čl. 52 odst. 5 a 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 může být dobrovolná podpora vázaná na produkci poskytnuta pouze v míře nezbytné pro vytvoření motivace pro zachování současných úrovní produkce v příslušných regionech nebo odvětvích. Měla by se poskytovat formou roční platby, a to na základě stanovených množstevních omezení a stanovených ploch a výnosů nebo stanoveného počtu zvířat. S cílem zajistit, aby byla opatření v rámci dobrovolné podpory vázané na produkci dobře zacílená a řízená, a zároveň umožnit členským státům, aby navrhly dobrovolnou podporu vázanou na produkci podle vlastních potřeb, by mělo být stanoveno, že členské státy jsou odpovědné za vymezení regionů nebo druhů zemědělské činnosti způsobilých k podpoře a stanovení množstevních omezení, jakož i vhodné míry podpory. Aby se však zabránilo narušení trhu, neměly by platby vycházet z výkyvů tržních cen ani by neměly být rovny režimu vyrovnávacích plateb, kdy členské státy vyplácí zemědělcům zemědělskou domácí podporu na základě rozdílu mezi cílovou cenou a cenou na domácím trhu.
(67)
Podle memoranda o porozumění mezi Evropským hospodářským společenstvím a Spojenými státy americkými o olejnatých semenech v rámci GATT (16) by měla být stanovena samostatná základní plocha pro producenty, kteří využívají platby na olejnatá semena uvedená v příloze daného memoranda o porozumění. Vzhledem k tomu, že olejnatá semena jsou zahrnuta do seznamu odvětví a produktů způsobilých pro dobrovolnou podporu vázanou na produkci, je vhodné zavést v tomto režimu podpory maximální plochu pro olejnatá semena uvedená v tomto memorandu o porozumění na úrovni Unie, aby se zajistilo dodržování tohoto mezinárodního závazku. V případě překročení této maximální plochy by členské státy měly oznámenou plochu upravit použitím redukčního koeficientu, který vypočítá a sdělí Komise.
(68)
V souladu s čl. 52 odst. 8 nařízení (EU) č. 1307/2013 musí být dobrovolná podpora vázaná na produkci poskytnutá podle uvedeného článku v souladu s dalšími opatřeními podpory Unie a s opatřeními financovanými ze státní podpory. Mají-li být režimy řádně řízeny a aby se zabránilo dvojímu financování, neměla by být podobná opatření financována dvakrát, jednak v rámci režimu dobrovolné podpory vázané na produkci a jednak v rámci jiných režimů podpory Unie. Vzhledem k různorodosti možností, které členské státy při provádění dobrovolné podpory vázané na produkci mají, by měly být odpovědné za zajištění uvedeného souladu v rámci stanoveném nařízením (EU) č. 1307/2013 a v souladu s podmínkami stanovenými v tomto nařízení.
(69)
Podle čl. 55 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 má Komise schválit rozhodnutí uvedené v čl. 53 odst. 4 nebo případně v čl. 53 odst. 6 písm. a) uvedeného nařízení, pokud se v dotčeném regionu nebo odvětví prokáže jedna z určitých potřeb. V zájmu zajištění správného používání uvedeného článku je třeba stanovit kritéria pro tyto potřeby.
(70)
Hlava IV kapitola 2 nařízení (ES) č. 1307/2013 stanoví zvláštní podporu pro bavlnu. Komise by měla stanovit pravidla a podmínky schválení zemědělské půdy a povolení odrůd pro účely této podpory. Kromě toho by měla být stanovena pravidla pro podmínky způsobilosti. Jedná se o objektivní požadavek, kdy půda má být oseta tak, aby se dosáhlo minimální hustoty osazení, kterou stanoví členské státy na základě půdních a klimatických podmínek a regionálních zvláštností. Zavedení zvláštních pravidel pro agronomické postupy by mělo být ponecháno na členských státech.
(71)
Členské státy by měly schválit meziodvětvové organizace pro pěstování bavlny na základě objektivních kritérií týkajících se velikosti meziodvětvových organizací a jejich vnitřní organizace. Velikost meziodvětvové organizace by měla být stanovena s přihlédnutím k tomu, že je nutné, aby členská vyzrňovací stanice mohla přejímat dostatečná množství nevyzrněné bavlny.
(72)
Aby se zamezilo komplikacím na úrovni řízení režimu podpory, smí být tentýž producent členem pouze jedné meziodvětvové organizace. Ze stejného důvodu by měl producent, který je členem meziodvětvové organizace a zaváže se dodat svou vypěstovanou bavlnu, dodávat pouze vyzrňovací stanici, která je členem téže organizace.
(73)
Za účelem sledování řádného uplatňování pravidel stanovených v nařízení (EU) č. 1307/2013 a hodnocení provádění politiky je nutné stanovit oznamovací povinnosti členských států, zejména pokud jde o informace, které mají oznamovat ohledně rozhodnutí přijímaných v souladu s hlavami II až V uvedeného nařízení.
(74)
Pokud jde konkrétně o dobrovolnou podporu vázanou na produkci, je třeba dále upřesnit obsah informací, které mají být členskými státy oznámeny, v zájmu zajištění řádného uplatňování pravidel pro tuto podporu a účinnosti takovýchto oznámení, aby mohla Komise ověřit, zda členské státy při navrhování opatření podpory dodržují požadavky ohledně souladu a nekumulace podpor, jakož i maximální procentní hodnoty vnitrostátních stropů uvedené v článku 53 nařízení (EU) č. 1307/2013 a související celkové částky.
(75)
Členské státy mohou za určitých podmínek rozhodnout, že budou poskytovat vnitrostátní podporu. S cílem ověřit, že je tato podpora poskytnuta v rámci stanovených limitů, je vhodné stanovit povinnost předkládat Komisi výroční zprávy o některých podrobnostech týkajících se poskytnuté podpory.
(76)
V případě potřeby by měla být Komise informována o veškerých rozhodnutích vyplývajících z přezkumu rozhodnutí oznámených podle nařízení (EU) č. 1307/2013 nebo tohoto nařízení, aby mohla sledovat řádné uplatňování a dopad tohoto přezkumu. Je proto nezbytné stanovit v tomto ohledu pravidla pro oznamovací povinnosti.
(77)
Příloha X nařízení (EU) č. 1307/2013 obsahuje tabulku, která má stanovit přepočítací a váhové koeficienty uvedené v čl. 46 odst. 3 uvedeného nařízení pro různé druhy ploch využívaných v ekologickém zájmu. V době přijetí nařízení (EU) č. 1307/2013 byla tabulka ponechána prázdná. Tuto přílohu je tedy nutné upravit. Přepočítací koeficienty by měly vycházet ze zkušeností získaných v souvislosti s měřením a specifiky prvků. Váhové koeficienty by měly tvořit tři různé hodnoty zohledňující různý význam pro biologickou rozmanitost. Příloha X nařízení (EU) č. 1307/2013 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna. Pro účely výpočtu plochy využívané v ekologickém zájmu by se přepočítací a váhové koeficienty měly vztahovat také na prvky, na něž se vztahují rovnocenné postupy, pokud jsou stejné jako prvky vyjmenované v uvedené příloze.
(78)
V zájmu jasnosti a právní jistoty by nařízení (ES) č. 1120/2009 a 1121/2009 měla být zrušena.
(79)
Toto nařízení by se mělo použít ve vztahu k žádostem o podporu, které se týkají kalendářních roků následujících po kalendářním roce 2014,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA 1
OBLAST PŮSOBNOSTI A OBECNÁ USTANOVENÍ
ODDÍL 1
Oblast působnosti a obecné zásady
Článek 1
Oblast působnosti
Toto nařízení stanoví ustanovení, která doplňují některé jiné než podstatné prvky nařízení (EU) č. 1307/2013, pokud jde o:
a)
obecná ustanovení o přímých platbách;
b)
režim základní platby;
c)
režim jednotné platby na plochu;
d)
platbu pro zemědělce dodržující zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí;
e)
platbu pro mladé zemědělce zahajující zemědělskou činnost;
f)
dobrovolnou podporu vázanou na produkci;
g)
zvláštní podporu pro bavlnu;
h)
oznamovací povinnosti členských států.
Článek 2
Obecné zásady
1. Členské státy provádí toto nařízení v souladu s objektivními kritérii a takovým způsobem, aby bylo zajištěno rovné zacházení se zemědělci a zabránilo se narušení trhu a hospodářské soutěže a aby se zároveň podporovalo udržitelné řízení přírodních zdrojů a opatření v oblasti klimatu.
2. Členské státy zajistí, aby všechny podmínky pro poskytnutí podpory uplatňované podle tohoto nařízení byly ověřitelné a kontrolovatelné.
3. Členské státy provádí toto nařízení:
a)
pokud jde o podporu jinou než podporu vázanou na produkci, s ohledem na požadavky stanovené v příloze 2 bodech 1, 5 a 6 Dohody o zemědělství; a
b)
pokud jde o podporu vázanou na produkci, s ohledem na požadavky stanovené v čl. 6 odst. 5 Dohody o zemědělství.
Článek 3
Snížení v důsledku finanční kázně
Snížení v důsledku finanční kázně, která stanoví článek 8 nařízení (EU) č. 1307/2013, se uplatní na celkovou částku plateb z různých režimů přímé podpory uvedených v příloze I nařízení (EU) č. 1307/2013, na něž má každý zemědělec nárok, po uplatnění odnětí a správních sankcí, které se vztahují k přímým platbám podle hlavy II kapitoly IV nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014, a před uplatněním správních sankcí, které se vztahují k podmíněnosti podle hlavy IV kapitoly II uvedeného nařízení v přenesené pravomoci.
ODDÍL 2
Ustanovení týkající se definicí v nařízení (EU) č. 1307/2013
Článek 4
Rámec pro kritéria týkající se udržování zemědělské plochy ve stavu vhodném pro pastvu nebo pěstování plodin
1. Pro účely čl. 4 odst. 1 písm. c) bodu ii) nařízení (EU) č. 1307/2013 stanoví členské státy kritéria, kterým musí zemědělci vyhovět, aby splňovali povinnost udržovat zemědělské plochy ve stavu vhodném pro pastvu nebo pěstování plodin bez přípravy, která jde nad rámec běžných způsobů zemědělské praxe a použití strojů, a to jedním nebo oběma následujícími způsoby:
a)
členské státy od zemědělce vyžadují provádění alespoň jedné činnosti ročně. Pokud je to opodstatněné z důvodů ochrany životního prostředí, mohou se členské státy rozhodnout uznávat také činnosti, jež jsou prováděny jen každý druhý rok;
b)
členské státy stanoví vlastnosti, které musí zemědělská plocha splňovat, aby ji bylo možné považovat za udržovanou ve stavu vhodném pro pastvu nebo pěstování plodin.
2. Při stanovení kritérií uvedených v odstavci 1 mohou členské státy rozlišovat mezi různými druhy zemědělských ploch.
Článek 5
Rámec pro minimální činnosti na zemědělských plochách přirozeně ponechávaných ve stavu vhodném pro pastvu nebo pěstování plodin
Pro účely čl. 4 odst. 1 písm. c) bodu iii) nařízení (EU) č. 1307/2013 minimální činnost, kterou stanoví členské státy a kterou je třeba provádět na zemědělských plochách přirozeně ponechávaných ve stavu vhodném pro pastvu nebo pěstování plodin, je činnost, kterou musí zemědělec provádět alespoň jednou ročně. Pokud je to opodstatněné z důvodů ochrany životního prostředí, mohou se členské státy rozhodnout uznávat také činnosti, jež jsou prováděny jen každý druhý rok.
Článek 6
Převaha trav a jiných bylinných pícnin v případě trvalých travních porostů
Pro účely čl. 4 odst. 1 písm. h) nařízení (EU) č. 1307/2013 se má za to, že trávy a jiné bylinné pícniny nadále převažují, pokud pokrývají více než 50 % plochy, na kterou lze poskytnout podporu, na úrovni zemědělského pozemku ve smyslu čl. 67 odst. 4 písm. a) nařízení (EU) č. 1306/2013.
Článek 7
Zavedené místní postupy v případě trvalých travních porostů
Pro účely čl. 4 odst. 1 písm. h) nařízení (EU) č. 1307/2013 se zavedenými místními postupy rozumí kterýkoli z těchto postupů nebo jejich kombinace:
a)
postupy pro plochy určené pro pastvu hospodářských zvířat, jež mají tradiční charakter a jsou na dotčených plochách běžně používány;
b)
postupy, jež jsou důležité pro ochranu přírodních stanovišť uvedených v příloze I směrnice Rady 92/43/EHS (17) a biotopů a stanovišť, na něž se vztahuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES (18).
Článek 8
Redukční koeficient podle čl. 32 odst. 5 nařízení (EU) č. 1307/2013
Při použití čl. 32 odst. 5 nařízení (EU) č. 1307/2013 na trvalé travní porosty, které lze spásat a jež tvoří součást zavedených místních postupů v případech, kdy na plochách využívaných jako pastviny obvykle nepřevažují trávy a jiné bylinné pícniny, mohou členské státy rozlišovat mezi různými kategoriemi ploch za účelem použití různých redukčních koeficientů na tyto kategorie.
Článek 9
Produkce konopí
Pro účely čl. 32 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 je způsobilost plochy využívané pro produkci konopí vázána na použití osiva odrůd uvedených ve „Společném katalogu odrůd druhů zemědělských rostlin“ dne 15. března roku, pro který je podpora poskytnuta, a zveřejněných v souladu s článkem 17 směrnice Rady 2002/53/ES (19). Osivo je certifikováno v souladu se směrnicí Rady 2002/57/ES (20).
ODDÍL 3
Aktivní zemědělec
Článek 10
Případy, kdy zemědělské plochy jsou převážně plochy přirozeně ponechávané ve stavu vhodném pro pastvu nebo pěstování plodin
1. Pro účely čl. 9 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 se má za to, že fyzické nebo právnické osoby nebo skupiny fyzických nebo právnických osob mají zemědělské plochy, jež jsou převážně plochy přirozeně ponechávané ve stavu vhodném pro pastvu nebo pěstování plodin, pokud tyto plochy představují více než 50 % veškeré zemědělské plochy ohlášené v souladu s čl. 72 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1306/2013.
2. Ustanovení čl. 9 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 se nepoužijí pro fyzické nebo právnické osoby nebo skupiny fyzických nebo právnických osob, které na plochách přirozeně ponechávaných ve stavu vhodném pro pastvu nebo pěstování plodin vykonávají zemědělskou činnost ve smyslu čl. 4 odst. 1 písm. c) bodu i) nařízení (EU) č. 1307/2013.
Článek 11
Příjmy získané z nezemědělské činnosti
1. Pro účely čl. 9 odst. 2 třetího pododstavce písm. a) nařízení (EU) č. 1307/2013 a případně článku 13 tohoto nařízení se příjmy získanými ze zemědělské činnosti rozumí příjmy, jež zemědělec získal ze zemědělské činnosti ve smyslu čl. 4 odst. 1 písm. c) uvedeného nařízení ve svém zemědělském podniku, včetně podpory Unie v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV), jakož i veškeré vnitrostátní podpory poskytnuté na zemědělské činnosti, s výjimkou doplňkových vnitrostátních přímých plateb podle článků 18 a 19 nařízení (EU) č. 1307/2013.
Příjmy ze zpracování zemědělských produktů podniku ve smyslu čl. 4 odst. 1 písm. d) nařízení (EU) č. 1307/2013 se považují za příjmy ze zemědělské činnosti za předpokladu, že zpracované produkty zůstanou ve vlastnictví zemědělce a že tímto zpracováním vznikne další zemědělský produkt ve smyslu čl. 4 odst. 1 písm. d) nařízení (EU) č. 1307/2013.
Jakékoli jiné příjmy se považují za příjmy z nezemědělské činnosti.
2. Pro účely odstavce 1 se „příjmy“ rozumí hrubé příjmy před odečtením souvisejících nákladů a daní.
3. Podpora Unie uvedená v odstavci 1 se vypočítá:
a)
v Bulharsku a Rumunsku pro rok 2015 na základě příslušné částky stanovené v příloze V bodu A nařízení (EU) č. 1307/2013;
b)
v Chorvatsku pro každý rok uvedený v článku 17 nařízení (EU) č. 1307/2013 na základě částky stanovené v příloze VI bodu A uvedeného nařízení.
Článek 12
Částka přímých plateb uvedená v čl. 9 odst. 2 a 4 nařízení (EU) č. 1307/2013 a v čl. 13 odst. 2 tohoto nařízení
1. Roční částkou přímých plateb zemědělce uvedenou v čl. 9 odst. 2 třetím pododstavci písm. a) nařízení (EU) č. 1307/2013 a případně v čl. 13 odst. 2 tohoto nařízení se rozumí celková částka přímých plateb, na něž měl zemědělec nárok v souladu s nařízením (EU) č. 1307/2013 za poslední účetní období, pro které jsou k dispozici důkazy o příjmech z nezemědělské činnosti. Při výpočtu této částky se nepřihlíží k použití článku 63 a čl. 91 odst. 1 nařízení Komise (EU) č. 1306/2013.
Pokud je posledním účetním obdobím uvedeným v prvním pododstavci rok 2014 či dřívější, rozumí se roční částkou přímých plateb celková částka přímých plateb, na něž měl zemědělec nárok v souladu s nařízením (ES) č. 73/2009, před uplatněním snížení a vyloučení podle článků 21 a 23 uvedeného nařízení.
2. Pokud zemědělec nepředložil v posledním účetním období uvedeném v odst. 1 prvním pododstavci žádost o přímé platby podle nařízení (EU) č. 1307/2013, stanoví členské státy celkovou částku přímých plateb uvedenou v odst. 1 prvním pododstavci tak, že vynásobí počet způsobilých hektarů ohlášených daným zemědělcem v roce podání žádosti o podporu v souladu s čl. 72 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1306/2013 vnitrostátní průměrnou platbou přímé podpory na hektar za rok uvedený v odst. 1 prvním pododstavci.
Vnitrostátní průměrná platba přímé podpory na hektar uvedená v prvním pododstavci se určí vydělením vnitrostátního stropu stanoveného v příloze II nařízení (EU) č. 1307/2013 na daný rok celkovým počtem způsobilých hektarů ohlášených v daném členském státě za daný rok v souladu s čl. 72 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1306/2013.
Jestliže je rokem uvedeným v odst. 1 prvním pododstavci rok 2014 nebo dřívější, vnitrostátní průměrná platba přímé podpory na hektar uvedená v prvním pododstavci tohoto odstavce se určí vydělením vnitrostátního stropu stanoveného v příloze VIII nařízení (ES) č. 73/2009 na daný rok celkovým počtem způsobilých hektarů ohlášených v daném členském státě za daný rok v souladu s čl. 19 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 73/2009.
3. Částkou přímých plateb zemědělce uvedenou v čl. 9 odst. 4 nařízení (EU) č. 1307/2013 se rozumí celková částka přímých plateb, na něž měl zemědělec nárok v souladu s nařízením (EU) č. 1307/2013 před použitím článku 63 a čl. 91 odst. 1 nařízení Komise (EU) č. 1306/2013 za předchozí rok.
Pokud je rokem uvedeným v prvním pododstavci rok 2014, rozumí se částkou přímých plateb celková částka přímých plateb za rok 2014, na něž měl zemědělec nárok v souladu s nařízením (ES) č. 73/2009 před uplatněním snížení a vyloučení podle článků 21 a 23 uvedeného nařízení.
4. Pokud zemědělec nepředložil v předchozím roce žádost o přímé platby v souladu s nařízením (EU) č. 1307/2013 podle odst. 3 prvního pododstavce, stanoví členské státy celkovou částku přímých plateb uvedenou v odst. 3 prvním pododstavci tak, že vynásobí počet způsobilých hektarů ohlášených daným zemědělcem v roce podání žádosti o podporu v souladu s čl. 72 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1306/2013 vnitrostátní průměrnou platbou přímé podpory na hektar za předchozí rok.
Vnitrostátní průměrná platba přímé podpory na hektar uvedená v prvním pododstavci se určí vydělením vnitrostátního stropu stanoveného v příloze II nařízení (EU) č. 1307/2013 na daný rok celkovým počtem způsobilých hektarů ohlášených v daném členském státě za daný rok v souladu s čl. 72 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1306/2013.
Pokud je předchozím rokem uvedeným v odst. 3 prvním pododstavci rok 2014, členské státy stanoví roční částku přímých plateb tohoto zemědělce tak, že vynásobí počet způsobilých hektarů ohlášených tímto zemědělcem za rok 2015 v souladu s čl. 72 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1306/2013 vnitrostátní průměrnou platbou přímé podpory na hektar za rok 2014.
Vnitrostátní průměrná platba přímé podpory na hektar za rok 2014 se určí vydělením vnitrostátního stropu na rok 2014 uvedeného v příloze VIII nařízení (ES) č. 73/2009 celkovým počtem způsobilých hektarů ohlášených v daném členském státě za rok 2014 v souladu s čl. 19 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení.
5. Celková částka přímých plateb uvedená v odstavcích 1 a 2 se vypočte:
a)
v Bulharsku a Rumunsku pro rok 2015 na základě příslušné částky stanovené v příloze V bodu A nařízení (EU) č. 1307/2013;
b)
v Chorvatsku pro každý rok uvedený v článku 17 nařízení (EU) č. 1307/2013 na základě částky stanovené v příloze VI bodu A uvedeného nařízení.
Článek 13
Kritéria, která musí zemědělci splňovat, aby prokázali, že jejich zemědělská činnost není zanedbatelná a že jejich hlavním obchodním nebo podnikatelským cílem je výkon zemědělské činnosti
1. Pro účely čl. 9 odst. 2 třetího pododstavce písm. b) nařízení (EU) č. 1307/2013 zemědělské činnosti nejsou zanedbatelné, jestliže celkové příjmy získané ze zemědělských činností ve smyslu článku 11 tohoto nařízení v posledním účetním období, pro které jsou k dispozici tyto důkazy, představují nejméně jednu třetinu celkových příjmů získaných v posledním účetním období, pro které jsou tyto důkazy k dispozici.
Členské státy mohou stanovit prahové hodnoty pro celkové příjmy získané ze zemědělských činností na úrovni nižší než jedna třetina za předpokladu, že tento nižší práh neumožňuje, aby byly za aktivní zemědělce považovány fyzické nebo právnické osoby provádějící okrajové zemědělské činnosti.
Odchylně od ustanovení prvního a druhého pododstavce mohou členské státy stanovit alternativní kritéria, která umožní hospodářskému subjektu prokázat, že jeho zemědělské činnosti nejsou zanedbatelné podle čl. 9 odst. 2 třetího pododstavce písm. b) nařízení (EU) č. 1307/2013.
2. Pro účely čl. 9 odst. 3 písm. a) nařízení (EU) č. 1307/2013 mohou členské státy rozhodnout, že zemědělské činnosti představují pouze zanedbatelnou část celkové hospodářské činnosti fyzické nebo právnické osoby či skupiny fyzických nebo právnických osob, a to použitím těchto metod:
a)
roční částka přímých plateb je v posledním účetním období, pro které jsou k dispozici tyto důkazy, nižší než 5 % celkových příjmů získaných z nezemědělské činnosti ve smyslu článku 11 tohoto nařízení;
b)
celková částka příjmů získaných ze zemědělských činností ve smyslu článku 11 tohoto nařízení v posledním účetním období, pro které jsou k dispozici tyto důkazy, je nižší než prahová hodnota, o níž rozhodnou členské státy a která není vyšší než třetina celkové částky příjmů získaných v posledním účetním období, pro které jsou tyto důkazy k dispozici.
Odchylně od ustanovení prvního pododstavce mohou členské státy stanovit alternativní kritéria, na jejichž základě mají být zemědělské činnosti považovány za zanedbatelné podle čl. 9 odst. 3 písm. a) nařízení (EU) č. 1307/2013.
3. Pro účely čl. 9 odst. 2 třetího pododstavce písm. c) nařízení (EU) č. 1307/2013 a případně čl. 9 odst. 3 písm. b) uvedeného nařízení se zemědělská činnost považuje za hlavní obchodní nebo podnikatelský cíl právnické osoby, pokud je jako hlavní obchodní nebo podnikatelský cíl zaznamenána v oficiálním obchodním rejstříku či v jakémkoli rovnocenném úředním dokladu členského státu. V případě fyzické osoby se vyžaduje rovnocenný doklad.
Pokud takové rejstříky neexistují, použijí členské státy rovnocenný doklad.
Odchylně od ustanovení prvního a druhého pododstavce mohou členské státy stanovit alternativní kritéria, na jejichž základě má být zemědělská činnost považována za hlavní obchodní nebo podnikatelský cíl fyzické nebo právnické osoby podle čl. 9 odst. 2 třetího pododstavce písm. c) a případně čl. 9 odst. 3 písm. b) uvedeného nařízení.
KAPITOLA 2
REŽIM ZÁKLADNÍ PLATBY A REŽIM JEDNOTNÉ PLATBY NA PLOCHU
ODDÍL 1
Pravidla provádění režimu základní platby stanoveného v hlavě III kapitole 1 oddílech 1, 2, 3 a 5 nařízení (EU) č. 1307/2013
Pododdíl 1
První přiznání platebních nároků
Článek 14
Případy dědictví, změny právního postavení nebo názvu a fúzí a rozdělení
1. Pokud zemědělec získal podnik nebo jeho část na základě skutečného nebo předpokládaného dědictví, má nárok požádat svým jménem o počet a hodnotu platebních nároků, jež mají být přiznány získanému podniku nebo jeho části, a to za stejných podmínek jako zemědělec, který podnik spravoval původně.
V případech, kdy předpokládané dědictví lze odvolat, se platební nároky přiznají pouze dědici určenému ke dni uvedenému v čl. 24 odst. 1 nebo čl. 39 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013.
2. Změna názvu nemá žádný dopad na počet a hodnotu platebních nároků, jež mají být přiznány.
Změna právního postavení nemá žádný dopad na počet a hodnotu platebních nároků, jež mají být přiznány, pokud zemědělec, který měl kontrolu nad původním podnikem, pokud jde o řízení, zisky a finanční rizika, spravuje také nový podnik.
3. Fúze ani rozdělení nemají žádný dopad na počet a hodnotu platebních nároků, jež mají být podniku (podnikům) přiznány.
V případě rozdělení, pokud členský stát používá čl. 24 odst. 4 nebo 5 nařízení (EU) č. 1307/2013, se počet platebních nároků, které mají být přiznány každému podniku vzniklému tímto rozdělením, stanoví tak, že se vynásobí počet způsobilých hektarů, které má příslušný nový podnik k dispozici, průměrným snížením počtu nároků, které by se uplatnilo na původní podnik podle čl. 24 odst. 4 nebo 5 nařízení (EU) č. 1307/2013.
Pro účely tohoto odstavce se použijí tyto definice:
a)
„fúzí“ se rozumí fúze dvou nebo více samostatných zemědělců ve smyslu čl. 4 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1307/2013 v jednoho nového zemědělce ve smyslu uvedeného článku, nad nímž mají, pokud jde o řízení, zisky a finanční rizika, kontrolu zemědělci, kteří podniky původně spravovali, nebo jeden z těchto zemědělců;
b)
„rozdělením“ se rozumí rozdělení jednoho zemědělce ve smyslu čl. 4 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1307/2013 na:
i)
alespoň dva nové samostatné zemědělce ve smyslu uvedeného článku, z nichž alespoň nad jedním má, pokud jde o řízení, zisky a finanční rizika, kontrolu alespoň jedna z fyzických nebo právnických osob, které původně podnik spravovaly; nebo
ii)
původního zemědělce a alespoň jednoho nového samostatného zemědělce ve smyslu uvedeného článku.
Článek 15
Stanovení způsobilých hektarů pro účely čl. 24 odst. 2 a čl. 39 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013
1. Pro účely stanovení počtu platebních nároků, jež mají být přiznány v souladu s čl. 24 odst. 2 a čl. 39 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013 v případech, kdy nejsou uznány případy vyšší moci a mimořádné okolnosti, se zohlední pouze ty způsobilé hektary, které jsou určeny podle čl. 2 odst. 1 druhého pododstavce bodu 23 písm. a) nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014.
2. V případě, že se na způsobilý hektar uvedený v odstavci 1 vztahují žádosti o přiznání platebních nároků dvou nebo více žadatelů, je kritériem pro rozhodnutí o přiznání platebního nároku to, kdo z nich má rozhodovací pravomoc, pokud jde o zemědělské činnosti vykonávané na uvedeném hektaru, a kdo má zisky a nese finanční rizika související s těmito činnostmi.
Článek 16
Omezení podle čl. 24 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013
1. Případné snížení podle čl. 24 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 nepřekročí 85 % počtu platebních nároků odpovídajících způsobilým hektarům trvalých travních porostů, které se nacházejí v oblastech s obtížnými klimatickými podmínkami.
2. Pro účely uplatnění redukčního koeficientu stanoveného v odstavci 1 mohou členské státy na základě přírodních omezení uvedených v čl. 24 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 rozlišovat mezi kategoriemi oblastí s obtížnými klimatickými podmínkami, aby bylo možné na tyto kategorie uplatnit různé redukční koeficienty.
Článek 17
Určení hodnoty platebních nároků podle článků 26 a 40 nařízení (EU) č. 1307/2013
1. Za účelem určení příslušných přímých plateb nebo hodnoty nároků ve vztahu k roku 2014 podle článku 26 nařízení (EU) č. 1307/2013 se zohlední pouze platby těm zemědělcům nebo hodnota nároků těch zemědělců, kteří mají v roce 2015 nárok na poskytnutí přímých plateb v souladu s článkem 9 a čl. 24 odst. 9 nařízení (EU) č. 1307/2013.
Za účelem určení příslušných přímých plateb ve vztahu k roku, který předchází roku provedení režimu základní platby podle čl. 40 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013, se zohlední pouze platby těm zemědělcům, kteří mají nárok na poskytnutí přímých plateb v souladu s článkem 9 nařízení (EU) č. 1307/2013 v prvním roce provádění režimu základní platby.
2. Pro účely čl. 26 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 se použijí tato pravidla:
a)
odkazem na opatření zvláštní podpory stanovené v čl. 68 odst. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 73/2009 není dotčena možnost, aby členské státy zvážily pouze jedno nebo několik opatření prováděných v rámci těchto opatření zvláštní podpory;
b)
podpora poskytnutá zemědělci za kalendářní rok 2014 v rámci jednoho nebo více režimů podpory uvedených v čl. 26 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 se vypočte bez přihlédnutí k případným snížením nebo vyloučením stanoveným v hlavě II kapitole 4 nařízení (ES) č. 73/2009;
c)
členské státy mohou v souladu s objektivními a nediskriminačními kritérii rozhodnout o výši podpory, která má být zohledněna pro jeden nebo více režimů uvedených v čl. 26 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013, které dotčený členský stát používá.
Při použití tohoto odstavce členské státy nesmí ohrozit povahu podpory, která je oddělená od produkce, poskytované v souladu s čl. 68 odst. 1 písm. c) a články 126, 127 a 129 nařízení (ES) č. 73/2009.
3. Pro účely čl. 26 odst. 6 třetího pododstavce nařízení (EU) č. 1307/2013 se podpora poskytnutá za kalendářní rok 2014 podle článků 72a a 125a nařízení (ES) č. 73/2009 vypočte bez přihlédnutí k případným snížením nebo vyloučením stanoveným v hlavě II kapitole 4 nařízení (ES) č. 73/2009.
4. Odkaz na platební nároky zemědělce v čl. 26 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013 zahrnuje rovněž ty platební nároky, které jsou zemědělcem k datu předložení žádosti pro rok 2014 pronajaty jinému zemědělci.
Článek 18
Konečné stanovení hodnoty a počtu platebních nároků
Pokud informace zemědělcům uvedené v čl. 25 odst. 10 nebo v čl. 40 odst. 4 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 1307/2013 vychází z předběžných údajů, konečná hodnota a počet platebních nároků se stanoví a zemědělcům sdělí po provedení všech nezbytných kontrol podle článku 74 nařízení (EU) č. 1306/2013 a v každém případě do 1. dubna roku následujícího po prvním roce používání režimu základní platby dotčeným členským státem.
Článek 19
Stanovení hodnoty platebních nároků v případě obtížné situace
1. Jestliže je jedna nebo několik přímých plateb uvedených v článku 26 nebo čl. 40 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013 ve vztahu k roku 2014 nebo roku, který předchází provedení režimu základní platby, nižší než odpovídající částky v roce předcházejícím rokům ovlivněným vyšší mocí nebo mimořádnými okolnostmi, stanoví se původní jednotková hodnota na základě částek, které zemědělec obdržel v roce předcházejícím rokům ovlivněným vyšší mocí nebo mimořádnými okolnostmi.
2. Členské státy mohou rozhodnout o omezení používání odstavce 1 na případy, kdy jsou přímé platby ve vztahu k roku 2014 nebo roku, který předchází provedení režimu základní platby, nižší než určitý procentní podíl odpovídajících částek v roce předcházejícím rokům ovlivněným vyšší mocí nebo mimořádnými okolnostmi. Tento procentní podíl nesmí být nižší než 85 %.
Článek 20
Soukromoprávní smluvní ustanovení v případě prodeje
1. Členské státy mohou rozhodnout, že v případě prodeje podniku nebo jeho části mohou zemědělci smlouvou podepsanou před posledním datem pro podání žádosti o přiznání platebních nároků stanoveným Komisí na základě čl. 78 písm. b) nařízení (EU) č. 1306/2013 převést společně se zemědělským podnikem nebo jeho částí odpovídající platební nároky, jež mají být přiznány. V takovém případě se platební nároky přidělí prodávajícímu a přímo převedou kupujícímu, který bude případně moci využít platby, které prodávající obdržel za rok 2014, nebo hodnotu nároků, které prodávající v roce 2014 vlastnil, jak je uvedeno v článku 26 nařízení (EU) č. 1307/2013, jako referenci pro stanovení původní jednotkové hodnoty uvedených platebních nároků.
Takový převod vyžaduje, aby prodávající splňoval ustanovení čl. 24 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 a aby kupující splňoval ustanovení článku 9 uvedeného nařízení.
Takovýto prodej se nepovažuje za převod bez pozemků ve smyslu čl. 34 odst. 4 nařízení (EU) č. 1307/2013.
2. Odstavec 1 se použije obdobně na členské státy, které používají hlavu III kapitolu 1 oddíl 5 nařízení (EU) č. 1307/2013.
Článek 21
Soukromoprávní smluvní ustanovení v případě pronájmu
1. Členské státy mohou rozhodnout, že v případě pronájmu podniku nebo jeho části mohou zemědělci smlouvou podepsanou před datem uvedeným v čl. 20 odst. 1 prvním pododstavci pronajmout společně se zemědělským podnikem nebo jeho částí odpovídající platební nároky, jež mají být přiznány. V takovém případě se platební nároky přidělí pronajímateli a přímo pronajmou nájemci, který bude případně moci využít platby, které pronajímatel obdržel za rok 2014, nebo hodnotu nároků, které pronajímatel v roce 2014 vlastnil, jak je uvedeno v článku 26 nařízení (EU) č. 1307/2013, jako referenci pro stanovení původní jednotkové hodnoty uvedených platebních nároků.
Takový převod vyžaduje, aby pronajímatel splňoval ustanovení čl. 24 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013, aby nájemce splňoval ustanovení článku 9 uvedeného nařízení a aby nájemní smlouva končila po uplynutí termínu pro podání žádosti v režimu základní platby.
Takovýto pronájem se nepovažuje za převod bez pozemků ve smyslu čl. 34 odst. 4 nařízení (EU) č. 1307/2013.
2. Odstavec 1 se použije obdobně na členské státy, které používají hlavu III kapitolu 1 oddíl 5 nařízení (EU) č. 1307/2013.
Článek 22
Příjemci podle čl. 24 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013
Pro účely čl. 24 odst. 1 třetího pododstavce písm. a) bodu i) první odrážky nařízení (EU) č. 1307/2013 se „konzumními bramborami“ a „sadbovými bramborami“ rozumí brambory kódu KN 0701 jiné než brambory určené pro výrobu bramborového škrobu.
Pododdíl 2
Aktivace a převod nároků
Článek 23
Výpočet hodnoty platebních nároků
1. Platební nároky se nejprve vypočtou s přesností na tři desetinná místa a poté se zaokrouhlí nahoru nebo dolů na nejbližší druhé desetinné místo. Jestliže výsledek výpočtu končí na třetím desetinném místě číslicí 5, zaokrouhluje se částka na druhé desetinné místo směrem nahoru.
2. Pokud zemědělec převede zlomek nároku, hodnota tohoto zlomku se vypočte úměrně pro každý zbývající příslušný rok podle článku 25 nebo 40 nařízení (EU) č. 1307/2013.
3. Členské státy mohou platební nároky upravit sloučením zlomků nároků vlastněných jedním zemědělcem. Hodnota sloučených nároků se stanoví pro každý zbývající příslušný rok podle článku 25 nebo 40 nařízení (EU) č. 1307/2013 sečtením hodnot těchto zlomků.
Článek 24
Požadavky pro aktivaci platebních nároků
1. Platební nároky může k výplatě ohlásit jedenkrát za rok pouze zemědělec, který je držitelem (vlastněných nebo pronajatých) nároků k poslednímu datu pro podání jednotné žádosti.
Jestliže však zemědělec využije možnosti změnit jednotnou žádost v souladu s pravidly stanovenými Komisí na základě čl. 78 písm. b) nařízení (EU) č. 1306/2013, může k výplatě ohlásit rovněž (vlastněné nebo pronajaté) platební nároky, jichž je držitelem ke dni, kdy oznámí změny příslušnému orgánu, pokud dotčené platební nároky neohlásí k výplatě pro tentýž rok jiný zemědělec.
Jestliže zemědělec získá platební nároky převodem od jiného zemědělce a jestliže tento jiný zemědělec již tyto platební nároky k výplatě ohlásil, je dodatečné ohlášení těchto platebních nároků nabyvatelem přípustné pouze tehdy, pokud převodce již informoval o převodu příslušný orgán v souladu s pravidly stanovenými Komisí na základě čl. 34 odst. 5 nařízení (EU) č. 1307/2013 a stáhne tyto platební nároky ze své vlastní jednotné žádosti v příslušné lhůtě pro změny jednotné žádosti stanovené Komisí na základě čl. 78 písm. b) nařízení (EU) č. 1306/2013.
2. Jestliže zemědělec podle čl. 33 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 ohlásil pozemky odpovídající všem jeho dostupným platebním nárokům vyjádřeným celými čísly a stále disponuje pozemkem, který představuje zlomek hektaru, může ohlásit další celý platební nárok, který opravňuje k platbě vypočtené poměrným dílem podle velikosti pozemku. Tento platební nárok se pro účely čl. 31 odst. 1 písm. b) uvedeného nařízení považuje za plně aktivovaný.
Článek 25
Převod nároků
1. Platební nároky lze převést kdykoliv během roku.
2. Pokud členský stát využije možnosti stanovené v čl. 34 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013, vymezí regiony uvedené v tomto ustanovení v prvním roce používání čl. 34 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013, a to nejpozději jeden měsíc přede dnem stanoveným členským státem podle čl. 33 odst. 1 uvedeného nařízení.
Pododdíl 3
Vnitrostátní nebo regionální rezervy
Článek 26
Navracení do vnitrostátní nebo regionální rezervy v důsledku srážek při převodu platebních nároků
Pokud členský stát využije možnosti stanovené v čl. 34 odst. 4 nařízení (EU) č. 1307/2013, může rozhodnout v souladu s objektivními kritérii a takovým způsobem, aby bylo zajištěno rovné zacházení se zemědělci a aby se zabránilo narušení trhu a hospodářské soutěže, že navrátí do vnitrostátní nebo regionální rezervy až 30 % roční jednotkové hodnoty každého platebního nároku převedeného bez odpovídajících způsobilých hektarů ve smyslu čl. 32 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013 nebo srovnatelnou částku vyjádřenou v počtu platebních nároků.
Odchylně od prvního pododstavce mohou členské státy stanovit během prvních tří let používání režimu základní platby navracení až do výše 50 % roční jednotkové hodnoty každého platebního nároku nebo srovnatelné částky vyjádřené v počtu platebních nároků podle prvního pododstavce.
Článek 27
Použití ustanovení o neočekávaných ziscích
Pro účely článku 28 a čl. 40 odst. 5 nařízení (EU) č. 1307/2013 se zvýšení hodnoty platebních nároků uvedené v těchto ustanoveních určí porovnáním hodnoty platebních nároků zemědělce, která vyplývá z použití čl. 25 odst. 4 a článku 26 nebo čl. 40 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013, po prodeji nebo pronájmu podle článku 28 nebo čl. 40 odst. 5 uvedeného nařízení s hodnotou platebních nároků zemědělce, které by bylo dosaženo bez prodeje nebo pronájmu.
Článek 28
Stanovení platebních nároků z vnitrostátní nebo regionální rezervy podle čl. 30 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013
1. Pro účely čl. 30 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 v případech, kdy mladý zemědělec nebo zemědělec zahajující zemědělskou činnost žádá o platební nároky z vnitrostátní nebo regionální rezervy a zároveň není držitelem žádného (vlastněného ani pronajatého) platebního nároku, obdrží počet platebních nároků odpovídající počtu (vlastněných nebo pronajatých) způsobilých hektarů, jichž je držitelem k poslednímu datu pro podání žádosti o přiznání nebo zvýšení hodnoty platebních nároků stanovenému Komisí na základě čl. 78 písm. b) nařízení (EU) č. 1306/2013.
2. V případech, kdy mladý zemědělec nebo zemědělec zahajující zemědělskou činnost žádá o platební nároky z vnitrostátní nebo regionální rezervy a zároveň již je držitelem (vlastněných nebo pronajatých) platebních nároků, obdrží počet platebních nároků odpovídající počtu (vlastněných nebo pronajatých) způsobilých hektarů, jichž je držitelem k poslednímu datu pro podání žádosti uvedenému v odstavci 1 a k nimž nedrží (vlastněné ani pronajaté) platební nároky.
Je-li hodnota (vlastněných nebo pronajatých) nároků, jichž je zemědělec již držitelem, nižší než vnitrostátní nebo regionální průměrná hodnota uvedená v čl. 30 odst. 8 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 1307/2013, mohou být roční jednotkové hodnoty těchto nároků zvýšeny až do hodnoty vnitrostátního nebo regionálního průměru stanoveného v čl. 30 odst. 10 uvedeného nařízení.
Avšak v členských státech, které uplatňují zvýšení uvedené v čl. 30 odst. 10 nařízení (EU) č. 1307/2013 pro účely čl. 30 odst. 7 uvedeného nařízení, je zvýšení podle druhého pododstavce tohoto odstavce v daném členském státě povinné. Toto zvýšení by mělo být stanoveno na úrovni, která odpovídá nejvyšší úrovni zvýšení uplatněné pro účely čl. 30 odst. 7 nařízení (EU) č. 1307/2013.
3. V členských státech, které použijí čl. 24 odst. 6 nebo 7 nařízení (EU) č. 1307/2013, mohou být omezení přiznání platebních nároků stanovená v uvedených ustanoveních uplatněna obdobně pro přiznání platebních nároků podle čl. 30 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013.
Členské státy však mohou rozhodnout, že pokud se uplatněním jednoho nebo několika omezení přiznání platebních nároků z vnitrostátní nebo regionální rezervy uvedených v prvním pododstavci sníží celkový počet platebních nároků, které zemědělec již drží a které mají být z rezervy nově přiznány, na méně, než činí pevně stanovený procentní podíl jeho způsobilých hektarů v roce, kdy žádá o přiznání platebních nároků z rezervy, zemědělci se přizná dodatečný počet platebních nároků odpovídající podílu z celkového počtu jeho způsobilých hektarů ohlášených v žádosti pro uvedený rok v souladu s čl. 72 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013.
Pevně stanovený procentní podíl uvedený v druhém pododstavci tohoto odstavce se vypočte v souladu s metodou uvedenou v čl. 31 odst. 2 druhém pododstavci tohoto nařízení.
Podíl z celkového počtu způsobilých hektarů zemědělce uvedený v druhém pododstavci tohoto odstavce se vypočte jako polovina rozdílu vyjádřeného v procentních bodech mezi pevně stanoveným procentním podílem uvedeným v třetím pododstavci tohoto odstavce a podílem platebních nároků zemědělce z jeho způsobilých hektarů ohlášených v souladu s čl. 72 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013 v žádosti pro rok uvedený v druhém pododstavci tohoto odstavce. Pro účely tohoto pododstavce se „platebními nároky zemědělce“ rozumějí platební nároky, které již zemědělec drží a které mají být nově přiděleny z rezervy.
Při výpočtu počtu způsobilých hektarů uvedeného ve druhém, třetím a čtvrtém pododstavci tohoto odstavce mohou členské státy rozhodnout, že nezahrnou plochy pokryté trvalými kulturami, trvalými travními porosty, které se nacházejí v oblastech s obtížnými klimatickými podmínkami uvedenými v čl. 24 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013, nebo plochy, které byly uznány jako trvalé travní porosty v souladu s čl. 4 odst. 2 druhým pododstavcem nařízení (EU) č. 1307/2013.
Členské státy, které využívají možnost stanovenou v článku 23 nařízení (EU) č. 1307/2013 uplatňovat režim základní platby na regionální úrovni, mohou metodu výpočtu uvedenou v druhém pododstavci tohoto odstavce založit na celkovém počtu přiznaných nároků/ohlášených hektarů v příslušném regionu v roce 2015.
Pro účely stanovení prahové hodnoty v druhém pododstavci se nezohlední pozemky získané nebo pronajaté zemědělcem po 19. říjnu 2011.
4. Pro účely tohoto článku se berou v úvahu pouze ti zemědělci zahajující zemědělskou činnost, kteří svou zemědělskou činnost zahájili v kalendářním roce 2013 nebo v pozdějších letech a kteří předloží žádost o základní platbu nejpozději do dvou let po skončení kalendářního roku, v němž svou zemědělskou činnost zahájili.
Článek 29
Stanovení platebních nároků z vnitrostátní nebo regionální rezervy podle čl. 30 odst. 7 nařízení (EU) č. 1307/2013
1. Pro účely čl. 30 odst. 7 nařízení (EU) č. 1307/2013 v případech, kdy jsou přiznány nové platební nároky podle čl. 30 odst. 10 uvedeného nařízení, musí být přiznány v souladu s podmínkami stanovenými v tomto článku a v souladu s objektivními kritérii stanovenými dotčeným členským státem.
2. Pokud je zemědělec, který není držitelem žádného (vlastněného ani pronajatého) platebního nároku, oprávněn v souladu s čl. 30 odst. 7 nařízení (EU) č. 1307/2013 získat platební nároky z vnitrostátní nebo regionální rezervy a požádá o ně, získá určitý počet platebních nároků až do výše počtu (vlastněných nebo pronajatých) způsobilých hektarů, jichž je držitelem k poslednímu datu pro podání žádosti podle čl. 28 odst. 1.
3. Pokud je zemědělec, který je držitelem (vlastněných nebo pronajatých) platebních nároků, oprávněn v souladu s čl. 30 odst. 7 nařízení (EU) č. 1307/2013 získat platební nároky z vnitrostátní nebo regionální rezervy a požádá o ně, získá určitý počet platebních nároků až do výše počtu (vlastněných nebo pronajatých) způsobilých hektarů, jichž je držitelem k poslednímu datu pro podání žádosti podle čl. 28 odst. 1 a k nimž nedrží (vlastněné ani pronajaté) platební nároky.
Je-li hodnota (vlastněných nebo pronajatých) nároků, jichž je zemědělec již držitelem, nižší než vnitrostátní nebo regionální průměrná hodnota uvedená v čl. 30 odst. 8 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 1307/2013, mohou být roční jednotkové hodnoty těchto nároků zvýšeny až do hodnoty vnitrostátního nebo regionálního průměru stanoveného v čl. 30 odst. 10 uvedeného nařízení.
4. Pro účely odstavce 1 členské státy nestanoví kritéria týkající se produkce nebo jiných údajů specifických pro dané odvětví na období po datu stanoveném členským státem v souladu s čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1122/2009 pro rok podání žádosti 2013.
Článek 30
Další pravidla pro stanovení platebních nároků z vnitrostátní nebo regionální rezervy
1. Při zvýšení roční jednotkové hodnoty platebních nároků podle čl. 30 odst. 10 nařízení (EU) č. 1307/2013 členské státy zvýší jednotkovou hodnotu (vlastněných nebo pronajatých) nároků, jichž je zemědělec již držitelem ke dni podání žádosti o přiznání nároků z vnitrostátní nebo regionální rezervy, v souladu s objektivními kritérii a takovým způsobem, aby se zajistilo rovné zacházení se zemědělci a aby nedošlo k narušení trhu a hospodářské soutěže.
2. Pro účely odstavce 1 členské státy nestanoví kritéria týkající se produkce nebo jiných údajů specifických pro dané odvětví na období po datu stanoveném členským státem v souladu s čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1122/2009 pro rok podání žádosti 2013.
Článek 31
Obtížné situace
1. Pokud zemědělci zabránila v podání žádosti o přiznání platebních nároků v souladu s čl. 24 odst. 1 nebo čl. 39 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 vyšší moc nebo mimořádné okolnosti a zemědělec žádá o přiznání platebních nároků z vnitrostátní nebo regionální rezervy, jsou mu přiznány platební nároky podle čl. 30 odst. 7 písm. c) uvedeného nařízení. Členské státy stanoví roční jednotkové hodnoty platebních nároků, které mají být přiznány, v souladu s článkem 25 nebo 40 nařízení (EU) č. 1307/2013 a s rozhodnutími, která členský stát přijal ohledně možností uvedených v těchto článcích.
2. Členské státy mohou rozhodnout, že pokud se uplatněním jednoho nebo několika omezení přiznání platebních nároků stanovených v čl. 24 odst. 3 až 7 nařízení (EU) č. 1307/2013 sníží celkový počet platebních nároků přiznaných zemědělci na méně, než činí pevně stanovený procentní podíl jeho způsobilých hektarů, a pokud zemědělec žádá o přiznání platebních nároků z vnitrostátní nebo regionální rezervy, má se za to, že tento zemědělec je v situaci „zvláštní nevýhody“ podle čl. 30 odst. 7 písm. b) uvedeného nařízení. V takovém případě se zemědělci přizná určitý počet platebních nároků v souladu s čl. 30 odst. 7 písm. b) nařízení (EU) č. 1307/2013, který odpovídá podílu z celkového počtu jeho způsobilých hektarů ohlášených v žádosti pro rok 2015 v souladu s čl. 72 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013.
Pevně stanovený procentní podíl uvedený v prvním pododstavci se vypočte tak, že se celkový počet platebních nároků přiznaných v členském státě v roce 2015 po uplatnění omezení podle čl. 24 odst. 3 až 7 nařízení (EU) č. 1307/2013 vydělí celkovým počtem způsobilých hektarů ohlášených v členském státě v roce 2015 v souladu s čl. 72 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013.
Podíl z celkového počtu způsobilých hektarů zemědělce uvedený v prvním pododstavci se vypočte jako polovina rozdílu vyjádřeného v procentních bodech mezi pevně stanoveným procentním podílem uvedeným v prvním a druhém pododstavci a podílem platebních nároků zemědělce z jeho způsobilých hektarů ohlášených v žádosti pro rok 2015 v souladu s čl. 72 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1306/2013.
Při výpočtu počtu způsobilých hektarů uvedeného v prvním, druhém a třetím pododstavci tohoto odstavce mohou členské státy rozhodnout, že nezahrnou plochy pokryté trvalými kulturami, trvalými travními porosty, které se nacházejí v oblastech s obtížnými klimatickými podmínkami uvedenými v čl. 24 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013, nebo plochy, které byly uznány jako trvalé travní porosty v souladu s čl. 4 odst. 2 druhým pododstavcem uvedeného nařízení.
Členské státy, které využívají možnost stanovenou v článku 23 nařízení (EU) č. 1307/2013 uplatňovat režim základní platby na regionální úrovni, mohou metodu výpočtu uvedenou v druhém pododstavci tohoto odstavce založit na celkovém počtu přiznaných nároků/ohlášených hektarů v příslušném regionu v roce 2015.
Pro účely stanovení prahové hodnoty v prvním pododstavci se neberou v úvahu pozemky získané nebo pronajaté zemědělcem po 19. říjnu 2011.
Pododdíl 4
Členské státy, které používají čl. 21 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013
Článek 32
Provádění v členských státech, které používají čl. 21 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013
Není-li v tomto pododdíle stanoveno jinak, vztahují se na členské státy, které používají čl. 21 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013, ustanovení tohoto oddílu.
Článek 33
Použití čl. 21 odst. 4 nařízení (EU) č. 1307/2013
Za účelem stanovení toho, které platební nároky pozbývají v souladu s čl. 21 odst. 4 nařízení (EU) č. 1307/2013 platnosti, se dává přednost platebním nárokům, které mají nejnižší hodnotu.
Pokud mají platební nároky stejnou hodnotu, sníží se počet vlastněných platebních nároků i počet pronajatých platebních nároků ve stejném poměru.
Členské státy mohou rozhodnout, že první a druhý odstavec použijí na regionální úrovni.
Článek 34
Určení hodnoty platebních nároků podle článku 26 nařízení (EU) č. 1307/2013 pro členské státy, které používají čl. 21 odst. 3 uvedeného nařízení
Pro účely stanovení původní jednotkové hodnoty platebních nároků mohou členské státy, které používají čl. 21 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013, upravit částku plateb za rok 2014 podle čl. 26 odst. 5 uvedeného nařízení tak, že před sníženími a vyloučeními odečtou částku vyplývající z platebních nároků, jejichž platnost podle čl. 21 odst. 4 nařízení (EU) č. 1307/2013 vypršela.
ODDÍL 2
Režim jednotné platby na plochu
Článek 35
Způsobilé hektary v členských státech používajících režim jednotné platby na plochu
Pro účely režimu jednotné platby na plochu stanoveného v hlavě III kapitole 1 oddíle 4 nařízení (EU) č. 1307/2013, včetně všech odkazů na způsobilé hektary ohlášené pro účely tohoto režimu v nařízení (EU) č. 1307/2013, se zohlední pouze ty způsobilé hektary, které jsou určeny ve smyslu čl. 2 odst. 1 druhého pododstavce bodu 23 písm. a) nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014.
Článek 36
Použití čl. 36 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013
1. Pro účely rozlišení jednotné platby na plochu podle čl. 36 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013 se použijí tato pravidla:
a)
odkazem na opatření zvláštní podpory stanovené v čl. 68 odst. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 73/2009 není dotčena možnost, aby členské státy zvážily pouze jedno nebo několik opatření prováděných v rámci těchto opatření zvláštní podpory;
b)
členské státy mohou v souladu s objektivními a nediskriminačními kritérii rozhodnout o výši podpory, která má být zohledněna pro jeden nebo více režimů používaných dotčeným členským státem v souladu s čl. 36 odst. 3 druhým pododstavcem uvedeného nařízení a případně s třetím pododstavcem uvedeného ustanovení. Při zohlednění podpory poskytnuté v rámci příslušného režimu v roce 2014 však částka používaná k rozlišení jednotné platby na plochu nesmí být vyšší než odpovídající částka poskytnutá jednotlivému zemědělci v rámci tohoto režimu v roce 2014;
c)
při zohlednění podpory poskytnuté v souladu s čl. 68 odst. 1 písm. c) a s články 126, 127 a 129 nařízení (ES) č. 73/2009 nesmí toto rozlišení ohrozit povahu těchto režimů, které jsou oddělené od produkce.
Takovéto rozlišení je dostupné zemědělcům, kteří v roce 2014 obdrželi podporu podle čl. 36 odst. 3 druhého, třetího nebo čtvrtého pododstavce nařízení (EU) č. 1307/2013. Částka na hektar se určuje každý rok tak, že se vydělí částka pro rozlišení jednotné platby na plochu, kterou má daný zemědělec k dispozici, počtem způsobilých hektarů ohlášených příslušným zemědělcem v souladu s čl. 72 odst. 1 prvním pododstavcem písm. a) nařízení (EU) č. 1306/2013.
2. Jestliže je částka podpory v rámci jednoho nebo více režimů podpory uvedených v čl. 36 odst. 3 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 1307/2013 ve vztahu k roku 2014 nižší než odpovídající částka nebo částky v roce předcházejícím rokům, které byly ovlivněny vyšší mocí nebo výjimečnými okolnostmi, členský stát zohlední podporu poskytnutou v rámci dotčených režimů podpory v roce předcházejícím rokům, které byly ovlivněny vyšší mocí nebo výjimečnými okolnostmi.
Členské státy mohou rozhodnout o omezení používání prvního pododstavce na případy, kdy jsou přímé platby ve vztahu k roku 2014 nižší než určitý procentní podíl odpovídajících částek v roce předcházejícím rokům ovlivněným vyšší mocí nebo mimořádnými okolnostmi. Tento procentní podíl nesmí být nižší než 85 %.
3. Členské státy mohou rozhodnout, že v případě skutečného nebo předpokládaného dědictví je rozlišení jednotné platby na plochu k dispozici zemědělci, který podnik zdědil, pokud je tento zemědělec způsobilý v rámci režimu jednotné platby na plochu.
Článek 37
Produkce konopí v rámci režimu jednotné platby na plochu
Pokud jde o režim jednotné platby na plochu, použije se obdobně článek 9.
KAPITOLA 3
EKOLOGICKÉ POSTUPY
ODDÍL 1
Rovnocennost
Článek 38
Požadavky pro celostátní nebo regionální systémy certifikace
1. Členské státy, které se rozhodnou provádět rovnocenné postupy uvedené v čl. 43 odst. 3 písm. b) nařízení (EU) č. 1307/2013, určí jeden nebo více veřejných nebo soukromých certifikačních orgánů, které osvědčí, že zemědělec ve svém zemědělském podniku používá postupy, které jsou v souladu s čl. 43 odst. 3 uvedeného nařízení (EU).
2. Veřejné nebo soukromé certifikační orgány splňují tyto podmínky:
a)
mají odbornou způsobilost, vybavení a infrastrukturu potřebnou k plnění certifikačních úkolů;
b)
mají dostatečný počet kvalifikovaných a zkušených zaměstnanců;
c)
jsou nestranné a prosté jakéhokoli střetu zájmů, pokud jde o plnění certifikačních úkolů.
Soukromé certifikační orgány musí být akreditovány v souladu s EN ISO/IEC 17021 (Požadavky na orgány provádějící audit a certifikaci systémů managementu) nebo EN ISO/IEC 17065 (Posuzování shody - Požadavky na orgány certifikující produkty, procesy a služby) v odvětví zemědělské produkce. Akreditaci smí udělit pouze vnitrostátní akreditační orgán v členském státě v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 (21).
3. Určení veřejných nebo soukromých certifikačních orgánů bude odňato, pokud orgány nesplní podmínky určení stanovené v odstavci 2.
Článek 39
Výpočet částky uvedené v čl. 28 odst. 6 nařízení (EU) č. 1305/2013
1. V případě zemědělců, kteří se rozhodnout používat postupy uvedené v oddílu I bodech 3 a 4 a oddílu III bodě 7 přílohy IX nařízení (EU) č. 1307/2013 a jakékoli další rovnocenné postupy doplněné do této přílohy, u kterých je nutný zvláštní výpočet, aby se zabránilo dvojímu financování, jakožto rovnocenné postupy podle čl. 43 odst. 3 písm. a) uvedeného nařízení, členské státy odečtou od částky podpory na hektar vypočtené podle čl. 28 odst. 6 nařízení (EU) č. 1305/2013 částku odpovídající jedné třetině průměrné ekologické platby na hektar v dotčeném členském státě či regionu za každý ekologický postup, kterému je daný postup rovnocenný.
Průměrná ekologická platba na hektar v dotčeném členském státě či regionu se vypočte na základě procentního podílu podle čl. 47 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 průměru vnitrostátních stropů pro roky 2015-2019 stanovených v příloze II uvedeného nařízení a na základě počtu způsobilých hektarů ohlášených v roce 2015 v souladu s článkem 33 nebo 36 nařízení (EU) č. 1307/2013. Členské státy, které se rozhodnou provádět postupy uvedené v prvním pododstavci tohoto odstavce již v roce 2015, mohou odhadnout počet způsobilých hektarů ohlášených v roce 2015 na základě ohlášení učiněných v roce 2014 podle čl. 34 odst. 2 nařízení (ES) č. 73/2009.
2. Odchylně od odstavce 1 mohou členské státy, které se rozhodnou použít čl. 43 odst. 9 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 1307/2013, rozhodnout, že použijí odpočet uvedený v odstavci 1 tohoto článku individuálně ve výši částky, která odpovídá jedné třetině průměrné ekologické platby na hektar dotčeného zemědělce.
Průměrná ekologická platba se u daného zemědělce vypočítá na základě průměru individuální platby vypočítané v souladu s čl. 43 odst. 9 třetím a čtvrtým pododstavcem nařízení (EU) č. 1307/2013 pro roky 2015-2019 a na základě počtu způsobilých hektarů, které zemědělec ohlásil v roce 2015 v souladu s článkem 33 uvedeného nařízení.
ODDÍL 2
Diverzifikace plodin
Článek 40
Výpočet podílu různých plodin pro diverzifikaci plodin
1. Pro účely výpočtu podílu různých plodin podle čl. 44 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 je obdobím, jež je třeba zohlednit, nejvýznamnější část vegetačního období s ohledem na tradiční pěstitelské postupy ve vnitrostátních souvislostech.
Členské státy o tomto období zemědělce v přiměřené lhůtě informují. V rámci celkové orné půdy zemědělského podniku se za účelem výpočtu podílů různých plodin každý hektar zohlední pouze jednou v jednom roce podání žádosti.
2. Při výpočtu podílu různých plodin může plocha, na které se určitá plodina pěstuje, zahrnovat krajinné prvky, které tvoří součást plochy, na kterou lze poskytnou podporu, podle článku 9 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014.
3. Na ploše, kde se používá smíšená kultura v podobě současného pěstování dvou nebo více plodin v samostatných řádcích, se každá plodina započítá jako samostatná plodina, pokud pokrývá alespoň 25 % dané plochy. Plocha pokrytá samostatnými plodinami se vypočte vydělením plochy, kde se používá smíšená kultura, počtem plodin pěstovaných na alespoň 25 % dané plochy, bez ohledu na skutečný podíl plodiny na dané ploše.
V případě ploch, kde se používá smíšená kultura v podobě pěstování hlavní plodiny, pod kterou se seje druhá plodina, se plocha považuje za plochu, na které se pěstuje pouze hlavní plodina.
Plochy, na nichž se vysévá směs osiv, se bez ohledu na konkrétní plodiny obsažené ve směsi považují za plochu pokrytou jedinou plodinou. Aniž je dotčen čl. 44 odst. 4 písm. d) nařízení (EU) č. 1307/2013, takováto jediná plodina se označuje jako „smíšená plodina“. Pokud je možné určit, že druhy obsažené v různých směsích osiv se od sebe navzájem liší, mohou členské státy uznat tyto různé směsi osiv jako samostatné jediné plodiny, pokud se tyto různé směsi osiv nepoužívají pro plodinu uvedenou v čl. 44 odst. 4 písm. d) nařízení (EU) č. 1307/2013.
ODDÍL 3
Trvalé travní porosty
Článek 41
Rámec pro určení dalších environmentálně citlivých oblastí s trvalými travními porosty mimo oblasti Natura 2000
Environmentálně citlivé oblasti s trvalými travními porosty mimo oblastí, na které se vztahuje směrnice 92/43/EHS nebo směrnice 2009/147/ES, jak je uvedeno v čl. 45 odst. 1 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 1307/2013, se určují na základě jednoho nebo více z těchto kritérií:
a)
tvoří je organické půdy s vysokým obsahem organického uhlíku, jako jsou rašeliniště nebo mokřady;
b)
nacházejí se na nich stanoviště uvedená v příloze I směrnice 92/43/EHS nebo chráněná podle vnitrostátních právních předpisů;
c)
nacházejí se na nich druhy rostlin uvedené v příloze II směrnice 92/43/EHS nebo chráněné podle vnitrostátních právních předpisů;
d)
jsou významné pro volně žijící druhy ptáků uvedené v příloze I směrnice 2009/147/ES;
e)
jsou významné pro volně žijící druhy živočichů chráněné podle směrnice 92/43/EHS nebo chráněné podle vnitrostátních právních předpisů;
f)
tvoří je trvalé travní porosty vysoké přírodní hodnoty vymezené podle objektivních kritérií, která stanoví členský stát;
g)
tvoří je půdy s vysokým rizikem eroze;
h)
nacházejí se v citlivé oblasti vymezené v plánech povodí podle směrnice 2000/60/ES.
Členské státy mohou každoročně rozhodnout o doplnění nově určených oblastí a v přiměřené lhůtě o takovém rozhodnutí informují dotčené zemědělce.
Článek 42
Obnova v případě nedodržení povinnosti týkající se environmentálně citlivých ploch s trvalými travními porosty
Aniž je dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/35/ES (22), pokud zemědělec přeměnil nebo zoral trvalý travní porost, na který se vztahuje povinnost uvedená v čl. 45 odst. 1 třetím pododstavci nařízení (EU) č. 1307/2013, stanoví dotyčný členský stát povinnost obnovit na ploše trvalý travní porost a může případ od případu vydat přesné pokyny, které musí dotyčný zemědělec dodržet, popisující způsob, jak napravit způsobenou ekologickou újmu s cílem obnovit environmentálně citlivý stav.
Dotyčný zemědělec je po zjištění nedodržení neprodleně vyrozuměn o tom, že je povinen zajistit obnovu, a o datu, dokdy má být tato povinnost splněna. Toto datum nesmí být pozdější než datum pro podání jednotné žádosti na následující rok, nebo v případě Švédska a Finska 30. červen následujícího roku.
Odchylně od čl. 4 odst. 1 písm. h) nařízení (EU) č. 1307/2013 se obnovená půda považuje za trvalý travní porost od prvního dne obnovy a podléhá povinnosti uvedené v čl. 45 odst. 1 třetím pododstavci nařízení (EU) č. 1307/2013.
Článek 43
Výpočet poměru trvalých travních porostů
1. Plochy ohlášené zemědělci účastnícími se režimu pro malé zemědělce podle hlavy V nařízení (EU) č. 1307/2013, jakož i jednotky zemědělského podniku, které se používají pro ekologickou produkci v souladu s článkem 11 nařízení Rady (ES) č. 834/2007 (23), se nezahrnují do poměru ploch s trvalými travními porosty k celkové zemědělské ploše a referenčního poměru podle čl. 45 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013.
2. Plochy ohlášené zemědělci v roce 2012 jako půda využívaná jako stálé pastviny, které byly přeměněny na půdu určenou k jiným účelům, je možné odečíst od výpočtu ploch s trvalými travními porosty v souladu s čl. 45 odst. 2 druhým pododstavcem písm. a) nařízení (EU) č. 1307/2013, a to až do počtu hektarů stálých pastvin nebo trvalých travních porostů, které zemědělci vyčlenili po roce 2012 a ohlásili v roce 2015 na vnitrostátní, regionální, subregionální nebo podnikové úrovni, pokud byla dodržena stávající pravidla o zachování stálých pastvin stanovená v čl. 6 odst. 2 nařízení (ES) č. 73/2009 a v čl. 93 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013.
Při výpočtu počtu hektarů stálých pastvin nebo trvalých travních porostů, které byly vyčleněny po roce 2012, jak je uvedeno v prvním pododstavci, se zohlední pouze hektary stálých pastvin nebo trvalých travních porostů na zemědělské ploše ohlášené v roce 2012, 2013 nebo 2014 v souladu s čl. 34 odst. 2 nařízení (ES) č. 73/2009.
3. Členské státy referenční poměr přizpůsobí, pokud usoudí, že existuje významný dopad na vývoj tohoto poměru způsobený zejména změnou plochy využívané k ekologické produkci nebo změnou počtu účastníků režimu pro malé zemědělce. V takových případech členské státy neprodleně informují Komisi o provedeném přizpůsobení a jeho odůvodnění.
Článek 44
Zachování poměru trvalých travních porostů
1. Členské státy mohou stanovit individuální povinnost zemědělců nepřeměňovat trvalé travní porosty bez předchozího schválení. Zemědělci jsou o této povinnosti informováni neprodleně a v každém případě před 15. listopadem roku, kdy ji dotčený členský stát stanoví. Tato povinnost platí pouze pro zemědělce, na které se vztahují povinnosti podle hlavy III kapitoly 3 nařízení (EU) č. 1307/2013, pokud jde o plochy s trvalými travními porosty, na něž se nevztahuje čl. 45 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013.
Vydání schválení může záviset na použití objektivních a nediskriminačních kritérií, včetně kritérií environmentálních. Jestliže je schválení uvedené v prvním pododstavci podmíněno tím, že je třeba vyčlenit jako trvalý travní porost jinou plochu s odpovídajícím počtem hektarů, tato plocha se odchylně od čl. 4 odst. 1 písm. h) nařízení (EU) č. 1307/2013 považuje za trvalý travní porost od prvního dne přeměny. Takové plochy musí být užívány k pěstování trav nebo jiných bylinných pícnin alespoň po pět po sobě jdoucích let ode dne přeměny, nebo, pokud tak rozhodne členský stát, jestliže zemědělci přemění oblasti, které k pěstování trav a jiných bylinných pícnin již byly užívány, na plochy s trvalými travními porosty, po zbývající počet let nutný k dosažení pěti po sobě následujících let.
2. Je-li zjištěno, že poměr uvedený v čl. 45 odst. 2 prvním pododstavci nařízení (EU) č. 1307/2013 klesl o více než 5 % v porovnání s referenčním poměrem podle uvedeného článku, stanoví dotčený členský stát povinnost obnovit na těchto plochách trvalý travní porost a pravidla, která zabrání novým přeměnám ploch s trvalými travními porosty.
Členské státy určí zemědělce, na které se vztahuje povinnost zajistit obnovu, ze zemědělců:
a)
na které se vztahují povinnosti podle hlavy III kapitoly 3 nařízení (EU) č. 1307/2013, pokud jde o plochy s trvalými travními porosty, na něž se nevztahuje čl. 45 odst. 1 uvedeného nařízení; a
b)
kteří na základě žádostí, které byly podány v souladu s článkem 72 nařízení (EU) č. 1306/2013 nebo článkem 19 nařízení (ES) č. 73/2009 během předcházejících dvou kalendářních roků, nebo v roce 2015 během předcházejících tří kalendářních roků, mají k dispozici zemědělské plochy, jež byly přeměněny z ploch s trvalými travními porosty nebo půdy se stálými pastvinami na plochy s jiným využitím.
Pokud období uvedená v druhém pododstavci písm. b) zahrnují kalendářní roky před rokem 2015, povinnost obnovy se vztahuje také na plochy, jež byly přeměněny na plochy s jiným využitím z půdy využívané jako stálé pastviny, na které se vztahovala povinnost uvedená v čl. 6 odst. 2 nařízení (ES) č. 73/2009 nebo čl. 93 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013.
Při určování, kteří zemědělci obnoví plochy na plochy s trvalými travními porosty, uloží členské státy tuto povinnost nejprve zemědělcům, kteří mají k dispozici plochu, jež byla přeměněna z plochy s trvalými travními porosty nebo půdy se stálými pastvinami na plochu s jiným využitím v rozporu s požadavky na schválení podle odstavce 1 tohoto článku nebo čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1122/2009, pokud se na ně vztahovaly. Tito zemědělci obnoví celou přeměněnou plochu.
3. Pokud se použitím odstavce 2 čtvrtého pododstavce nezvýší poměr uvedený v čl. 45 odst. 2 prvním pododstavci nařízení (EU) č. 1307/2013 nad prahovou hodnotu 5 %, členské státy stanoví, že zemědělci, kteří mají k dispozici plochu, jež byla přeměněna z plochy s trvalými travními porosty nebo půdy se stálými pastvinami na plochu s jiným využitím během období uvedených v odst. 2 druhém pododstavci písm. b) tohoto článku, rovněž obnoví určitý procentní podíl uvedené přeměněné plochy na plochy s trvalými travními porosty nebo vyčlení jinou plochu odpovídající tomuto procentnímu podílu jako plochu s trvalými travními porosty. Tento procentní podíl se vypočítá na základě plochy přeměněné zemědělcem během období uvedených v odst. 2 druhém pododstavci písm. b) tohoto článku a plochy, jež je nezbytná pro zvýšení poměru uvedeného v čl. 45 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013 nad prahovou hodnotu 5 %.
Členské státy mohou pro výpočet procentního podílu uvedeného v prvním pododstavci vyloučit z plochy přeměněné zemědělcem ty plochy, které se staly trvalými travními porosty po 31. prosinci 2015, pokud provádějí administrativní křížové kontroly trvalých travních porostů každoročně nahlášených v geoprostorových žádostech o podporu prostřednictvím prostorových průsečíku s plochou oznámenou jako stálé pastviny v roce 2015 a zaznamenanou v systému identifikace zemědělských pozemků a pokud tyto plochy trvalých travních porostů nevznikly jako výsledek povinnosti obnovit nebo zřídit plochu trvalých travních porostů podle odstavce 2 nebo tohoto odstavce. Pokud však toto vyloučení neumožňuje zvýšit poměr uvedený v čl. 45 odst. 2 prvním pododstavci nařízení (EU) č. 1307/2013 nad prahovou hodnotu 5 %, členské státy uvedené plochy nevyloučí.
Plochy s trvalými travními porosty nebo půda využívaná jako stálé pastviny, jež zemědělci vyčlenili v rámci závazků v souladu s nařízením Rady (ES) č. 1698/2005 (24) a nařízením (EU) č. 1305/2013, se za účelem výpočtu procentního podílu podle prvního pododstavce v rámci plochy, kterou zemědělec přeměnil, nezohlední.
Zemědělci jsou o individuální povinnosti obnovy a o pravidlech, která brání nové přeměně trvalých travních porostů, informováni neprodleně a v každém případě před 31. prosincem roku, v němž byl zjištěn pokles o více než 5 %. Povinnost obnovy musí být splněna před datem pro podání jednotné žádosti na následující rok, nebo v případě Švédska a Finska před 30. červnem následujícího roku.
Odchylně od čl. 4 odst. 1 písm. h) nařízení (EU) č. 1307/2013 se plochy, jež byly obnoveny nebo vyčleněny jako plochy s trvalými travními porosty, považují za trvalý travní porost od prvního dne obnovy nebo vyčlenění. Uvedené plochy musí být užívány k pěstování trav nebo jiných bylinných pícnin alespoň po pět po sobě jdoucích let ode dne přeměny, nebo, pokud tak členský stát rozhodne, jestliže zemědělci přemění plochy, které již byly užívány k pěstování trav a jiných bylinných pícnin, na plochy s trvalými travními porosty, zbývající počet let nutných k dosažení pěti po sobě následujících let.
ODDÍL 4
Plocha využívaná v ekologickém zájmu
Článek 45
Další kritéria pro druhy plochy využívané v ekologickém zájmu
1. Pro určení druhů ploch uvedených v čl. 46 odst. 2 prvním pododstavci nařízení (EU) č. 1307/2013 jako ploch využívaných v ekologickém zájmu se použijí odstavce 2 až 11 tohoto článku.
2. Na půdě ponechané ladem nedochází k zemědělské produkci. Odchylně od čl. 4 odst. 1 písm. h) nařízení (EU) č. 1307/2013 zůstává půda ponechaná ladem po dobu delší než pět let pro účely splnění podmínek pro plochu využívanou v ekologickém zájmu ornou půdou.
3. Terasami se rozumí terasy, které jsou chráněny v rámci DZES 7 podle přílohy II nařízení (EU) č. 1306/2013, jakož i ostatní terasy. Členské státy mohou rozhodnout, že za plochu využívanou v ekologickém zájmu považují pouze terasy chráněné v rámci DZES 7. Členské státy, které se rozhodnou zohlednit také ostatní terasy, stanoví pro tyto ostatní terasy kritéria, včetně minimální výšky, na základě vnitrostátních nebo regionálních zvláštností.
4. Krajinné prvky jsou k dispozici zemědělci a rozumí se jimi prvky chráněné v rámci DZES 7, SMR 2 nebo SMR 3 podle přílohy II nařízení (EU) č. 1306/2013, jakož i tyto prvky:
a)
živé ploty nebo zalesněné pásy o šířce nejvýše 10 metrů;
b)
solitérní stromy, jejichž koruna má průměr nejméně 4 metry;
c)
stromy ve stromořadí, jejichž koruna má průměr nejméně 4 metry. Prostor mezi korunami nesmí přesáhnout 5 metrů;
d)
skupiny stromů, ve kterých jsou stromy propojeny zápojem s překrývajícími se korunami, a plochy porostlé houštím, v obou případech o velikosti maximálně 0,3 ha;
e)
souvratě o šířce 1 až 20 metrů, na kterých nedochází k zemědělské produkci,
f)
rybníky o velikosti maximálně 0.1 ha. Nádrže vyrobené z betonu nebo z plastů se nepovažují za plochu využívanou v ekologickém zájmu;
g)
příkopy široké maximálně 6 metrů, včetně otevřených vodních toků pro účely zavlažování či odvodňování. Kanály, které mají stěny z betonu, se nepovažují za plochu využívanou v ekologickém zájmu;
h)
tradiční kamenné zdi.
Členské státy mohou rozhodnout, že v řádně odůvodněných případech omezí výběr krajinných prvků pouze na prvky v rámci DZES 7, SMR 2 nebo SMR 3 podle přílohy II nařízení (EU) č. 1306/2013 a/nebo na jeden či více prvků uvedených v prvním pododstavci písm. a) až h).
Pro účely prvního pododstavce písm. b) a c) mohou členské státy zařadit stromy, které uznávají za hodnotné krajinné prvky a které mají korunu o průměru menším než 4 metry.
Pro účely prvního pododstavce písm. e) mohou členské státy stanovit nižší maximální šířku.
Pro účely prvního pododstavce písm. f) mohou členské státy stanovit minimální velikost rybníka a mohou rozhodnout, že do velikosti rybníka se zahrnuje pás s pobřežní vegetací podél vodní plochy o šířce až 10 metrů. Mohou stanovit kritéria, která zajistí, že rybníky mají přírodní hodnotu, s ohledem na význam, který mají přírodní rybníky pro ochranu přírodních stanovišť a druhů.
Pro účely prvního pododstavce písm. h) stanoví členské státy na základě vnitrostátních nebo regionálních specifických podmínek minimální kritéria, včetně omezení ohledně výšky a šířky.
5. Ochranné pásy zahrnují ochranné pásy podél vodních toků požadované v rámci DZES 1, SMR 1 nebo SMR 10 podle přílohy II nařízení (EU) č. 1306/2013, jakož i ostatní ochranné pásy. Minimální šířku těchto ostatních ochranných pásů určí členské státy, nesmí však být menší než 1 metr. Musí se nacházet na orné půdě nebo k ní přiléhat, a to tak, že jejich dlouhé okraje jsou rovnoběžné s okrajem vodního toku nebo vodního útvaru. Podél vodních toků mohou zahrnovat také pásy s pobřežní vegetací o šířce až 10 metrů. Na ochranných pásech nesmí docházet k zemědělské produkci. Odchylně od požadavku zákazu zemědělské produkce mohou členské státy povolit pastvu nebo sekání, pokud lze ochranný pás nadále odlišit od přiléhající zemědělské půdy.
6. Hektary zemědělsko-lesnické plochy jsou ornou půdou způsobilou pro režim základní platby nebo režim jednotné platby na plochu uvedené v hlavě III kapitole 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 a splňují podmínky, za kterých je nebo byla udělena podpora podle článku 44 nařízení (ES) č. 1698/2005 nebo článku 23 nařízení (EU) č. 1305/2013.
7. Pokud jde o pásy způsobilých hektarů podél okrajů lesa, členské státy mohou buď rozhodnout, že zemědělskou produkci povolí, nebo zavést požadavek zákazu zemědělské produkce, nebo poskytnout zemědělcům obě možnosti. Pokud se členské státy rozhodnou nepovolit zemědělskou produkci, mohou odchylně od požadavku zákazu zemědělské produkce povolit pastvu nebo sekání, pokud lze ochranný pás nadále odlišit od přiléhající zemědělské půdy. Minimální šířku takových pásů určí členské státy, nesmí však být menší než 1 metr. Maximální šířka je 10 metrů.
8. Pokud jde o plochy s rychle rostoucími dřevinami pěstovanými ve výmladkových plantážích, na kterých se nepoužívají minerální hnojiva a/nebo přípravky na ochranu rostlin, členské státy vypracují seznam druhů, které lze k tomuto účelu použít, a to tak, že ze seznamu stanoveného podle čl. 4 odst. 2 písm. c) nařízení (EU) č. 1307/2013 vyberou druhy, které jsou z ekologického hlediska nejvhodnější, čímž se vyloučí druhy, které zjevně nejsou původní. Členské státy také stanoví požadavky na používání minerálních hnojiv a přípravků na ochranu rostlin, přičemž zohlední cíl ploch využívaných v ekologickém zájmu, konkrétně chránit a zlepšovat biologickou rozmanitost.
9. Plochy, na kterých rostou meziplodiny nebo zelený porost, zahrnují takovéto plochy stanovené podle požadavků SMR 1 uvedených v příloze II nařízení (EU) č. 1306/2013, jakož i ostatní plochy s meziplodinami nebo zeleným porostem pod podmínkou, že byly založeny vysetím směsi druhů plodin nebo podsevem trávy do hlavní plodiny. Členské státy stanoví seznam směsí druhů plodin, které se použijí, a období pro osévání meziplodinami nebo zeleným porostem a mohou stanovit další podmínky, zejména pokud jde o způsoby produkce. Období, které určí členské státy, nesmí překročit 1. říjen.
Plochy, na kterých rostou meziplodiny nebo zelený porost, nezahrnují plochy se zimními plodinami, které se běžně osévají na podzim a jsou určené pro sklizeň nebo pastvu. Nezahrnují ani plochy, na které se vztahují rovnocenné postupy uvedené v bodě I.3 a 4 přílohy IX nařízení (EU) č. 1307/2013 a prováděné formou závazků uvedených v čl. 43 odst. 3 písm. a) uvedeného nařízení.
10. Plochy s plodinami, které vážou dusík, zemědělci osévají takovými plodinami, které vážou dusík, jež jsou zahrnuty na seznamu sestaveném členským státem. Tento seznam obsahuje plodiny, které vážou dusík, u nichž má členský stát za to, že přispívají k cíli zlepšení biologické rozmanitosti. Tyto plodiny na ploše rostou v průběhu vegetačního období. Členské státy stanoví pravidla určující, kde je možné pěstovat plodiny, které vážou dusík, aby byly splněny podmínky pro plochu využívanou v ekologickém zájmu. Tato pravidla zohlední potřebu splnit cíle směrnic 91/676/EHS a 2000/60/ES, vzhledem k tomu, že plodiny, které vážou dusík, mohou na podzim zvyšovat riziko vyplavování dusíku. Členské státy mohou stanovit další podmínky, zejména pokud jde o způsoby produkce.
Plochy s plodinami, které vážou dusík, nezahrnují plochy, na které se vztahují rovnocenné postupy uvedené v bodě I.3 a 4 přílohy IX nařízení (EU) č. 1307/2013 a prováděné formou závazků uvedených v čl. 43 odst. 3 písm. a) tohoto nařízení.
11. Za účelem splnění požadavku na plochu využívanou v ekologickém zájmu může zemědělec stejnou plochu nebo krajinný prvek ohlásit v roce podání žádosti pouze jednou.
Článek 46
Pravidla pro regionální provádění u ploch využívaných v ekologickém zájmu
1. Členské státy, které se rozhodnout pro regionální provádění uvedené v čl. 46 odst. 5 nařízení (EU) č. 1307/2013, vymezí regiony pro účely uvedeného článku. Tyto regiony, které mají být vymezeny, se skládají z jednotných a homogenních zeměpisných oblastí s podobnými zemědělskými a environmentálními podmínkami. Pro tento účel se homogenita vztahuje k typu půdy, nadmořské výšce, jakož i k výskytu přírodních a polopřírodních ploch.
2. Ve vymezených regionech členské státy určí plochy, na nichž se musí uplatňovat až polovina procentních bodů požadavku na plochu využívanou v ekologickém zájmu.
3. Pokud jde o tyto určené plochy, členské státy stanoví pro zúčastněné zemědělce nebo skupiny zemědělců zvláštní povinnosti. Tyto povinnosti zajistí souvislou strukturu přiléhajících ploch využívaných v ekologickém zájmu. Povinnosti uložené zúčastněným zemědělcům nebo skupinám zemědělců zahrnují požadavek, podle něhož každý zúčastněný zemědělec zajistí, aby se alespoň 50 % plochy, na kterou se vztahuje povinnost stanovená v čl. 46 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013, nacházelo na půdě jeho zemědělského podniku v rámci daného regionu a v souladu s čl. 46 odst. 2 druhým pododstavcem uvedeného nařízení.
4. Povinnosti uložené zúčastněným zemědělcům nebo skupinám zemědělců zajistí, aby souvislé plochy využívané v ekologickém zájmu uvedené v odstavci 3 tvořila jedna nebo více ploch uvedených v čl. 46 odst. 2 prvním pododstavci písm. a), c), d) a h) nařízení (EU) č. 1307/2013.
5. Členské státy při určování ploch a stanovování povinností uvedených v odstavcích 2 a 3 případně zohlední stávající vnitrostátní nebo regionální strategie v oblasti biologické rozmanitosti nebo zmírňování změny klimatu a přizpůsobení se jí, plány povodí nebo zjištěné potřeby tak, aby se zajistila ekologická soudržnost sítě Natura 2000 podle článku 10 směrnice 92/43/EHS nebo aby se přispělo k provádění strategie v oblasti zelené infrastruktury.
6. Dříve než členské státy zemědělcům uloží povinnosti, konzultují dotčené zemědělce nebo skupiny zemědělců a ostatní zúčastněné strany. Po této konzultaci členské státy stanoví konečný podrobný plán regionálního provádění a informují o tomto plánu strany zúčastněné na konzultaci a dotčené zemědělce nebo skupiny zemědělců, včetně určení oblastí a povinnosti pro zúčastněné zemědělce nebo skupiny zemědělců, a zejména přesného procentního podílu, který musí každý jednotlivý zemědělec provádět ve svém vlastním podniku. Tyto informace členské státy poskytnou zemědělci do 30. června roku, který předchází roku, ve kterém se použije regionální provádění, nebo v prvním roce uplatňování tohoto nařízení s dostatečným předstihem tak, aby zemědělec mohl řádně podat svou žádost.
Aniž jsou dotčeny platby zemědělcům uvedené v čl. 43 odst. 9 nařízení (EU) č. 1307/2013, členské státy zajistí, aby byla stanovena opatření ohledně finančních kompenzací mezi zemědělci a správních pokut pro případ, že nebudou splněny podmínky týkající se souvislých ploch využívaných v ekologickém zájmu.
Článek 47
Pravidla pro kolektivní provádění a kritéria, která mají podniky splňovat, aby byly považovány za podniky v těsné blízkosti
1. Členské státy, které se rozhodnou povolit kolektivní provádění podle čl. 46 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013, určí kritéria, která musí zemědělské podniky splňovat, aby byly považovány za podniky v těsné blízkosti, přičemž použijí kterékoli z následujících kritérií:
a)
zemědělci, u nichž se 80 % podniku nachází ve stejné obci;
b)
zemědělci, u nichž se 80 % podniku nachází v okruhu určitého počtu kilometrů, který určí členské státy, maximálně však do 15 kilometrů.
2. Členské státy, které se rozhodnou určit plochy, na kterých je možné kolektivní provádění, a které se rozhodnou uložit zúčastněným zemědělcům nebo skupinám zemědělců povinnosti, zohlední stávající vnitrostátní nebo regionální strategie v oblasti biologické rozmanitosti nebo zmírňování změny klimatu a přizpůsobení se jí, plány povodí nebo zjištěné potřeby tak, aby se zajistila ekologická soudržnost sítě Natura 2000 podle článku 10 směrnice 92/43/EHS nebo aby se přispělo ke zlepšování zelené infrastruktury.
3. Povinnosti uložené zúčastněným zemědělcům nebo skupinám zemědělců podle odstavce 2 zahrnují podmínku, aby souvislé plochy využívané v ekologickém zájmu tvořila jedna nebo více ploch uvedených v čl. 46 odst. 2 druhém pododstavci písm. a), c), d) a h) nařízení (EU) č. 1307/2013.
4. Zemědělci, kteří se účastní kolektivního provádění, uzavřou písemnou dohodu, která obsahuje podrobnosti o interních ujednáních ohledně finančních kompenzací a správních pokut pro případ, že nebudou splněny podmínky pro souvislé plochy využívané v ekologickém zájmu.
Článek 48
Stanovení poměru lesní a zemědělské půdy
1. Členské státy, které se rozhodnou použít čl. 46 odst. 7 nařízení (EU) č. 1307/2013, stanoví na základě údajů poskytnutých Eurostatem procentní podíl lesní půdy v porovnání s celkovou plochou půdy podle prvního pododstavce uvedeného odstavce. Údaje týkající se lesů odkazují na definici používanou Organizací OSN pro výživu a zemědělství a nezahrnují plochu patřící do kategorie jiných zalesněných ploch. Celková plocha půdy nezahrnuje plochu pokrytou vnitrozemskými vodami, včetně řek a jezer.
2. K výpočtu poměru lesní a zemědělské půdy podle čl. 46 odst. 7 nařízení (EU) č. 1307/2013 se použijí údaje poskytnuté Eurostatem. Pokud o lesní a zemědělské půdě nejsou k dispozici údaje Eurostatu v požadované míře, aby bylo možné vyhodnotit poměr zalesnění na úrovni plochy rovnocenné úrovni LAU2 nebo na úrovni jasně vymezené územní jednotky, která zahrnuje jednu konkrétní a souvislou zeměpisnou oblast s obdobnými zemědělskými podmínkami, lze použít údaje z jiných zdrojů.
Členské státy prokáží, že o lesní a zemědělské půdě použily aktuální a konzistentní údaje, které v maximální možné míře vypovídají o skutečné situaci.
3. Údaje a výpočty podle odstavců 1 a 2 jsou platné po dobu tří let. Po skončení tohoto období členské státy, které se rozhodnou dále uplatňovat výjimku stanovenou v čl. 46 odst. 7 nařízení (EU) č. 1307/2013 a obnovit tříleté období, znovu vypočítají poměry v souladu s odstavci 1 a 2 tohoto článku na základě nejnovějších dostupných údajů.
V případě změn správních hranic, které mají vliv na poměr uvedený v odstavci 2, se údaje a výpočty znovu vyhodnotí a veškeré změny v uplatnění výjimky budou oznámeny Komisi.
KAPITOLA 4
PLATBA PRO MLADÉ ZEMĚDĚLCE
Článek 49
Přístup právnických osob k platbě pro mladé zemědělce
1. Roční platba pro mladé zemědělce podle čl. 50 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 se poskytuje právnické osobě bez ohledu na její právní formu, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
právnická osoba má nárok na platbu v režimu základní platby nebo v režimu jednotné platby na plochu uvedeném v hlavě III kapitole 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 a má aktivované platební nároky nebo ohlášené způsobilé hektary podle čl. 50 odst. 4 uvedeného nařízení;
b)
mladý zemědělec ve smyslu čl. 50 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013 vykonává nad právnickou osobou účinnou a dlouhodobou kontrolu, pokud jde o rozhodnutí týkající se řízení, zisků a finančních rizik, v prvním roce žádosti právnické osoby o platbu v režimu pro mladé zemědělce. Pokud se na kapitálu nebo řízení právnické osoby podílí více fyzických osob, včetně osob, které nejsou mladými zemědělci, je mladý zemědělec schopen tuto účinnou a dlouhodobou kontrolu vykonávat buď samostatně, nebo společně s dalšími zemědělci;
c)
alespoň jeden z mladých zemědělců, kteří splňují podmínku stanovenou v písmenu b), splňuje kritéria způsobilosti zavedená členskými státy podle čl. 50 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013, pokud existují, ledaže členské státy rozhodly, že se tato kritéria vztahují na všechny takovéto mladé zemědělce.
Pokud má nad právnickou osobou výhradní nebo společnou kontrolu jiná právnická osoba, použijí se podmínky stanovené v prvním pododstavci písm. b) na veškeré fyzické osoby, které mají kontrolu nad touto jinou právnickou osobou.
2. Platba uvedená v čl. 50 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 nesmí být nadále poskytována, jestliže všichni mladí zemědělci splňující kritéria stanovená v odst. 1 prvním pododstavci písm. b) a případně v odst. 1 prvním pododstavci písm. c) ztratili nad právnickou osobou kontrolu.
3. Pro účely tohoto článku:
a)
se jakýkoli odkaz na „zemědělce“ v čl. 50 odst. 4 až 10 nařízení (EU) č. 1307/2013 považuje za odkaz na právnickou osobu uvedenou v tomto článku;
b)
se odkaz na první předložení žádosti o účast v režimu základní platby nebo v režimu jednotné platby na plochu uvedené v čl. 50 odst. 2 písm. a) nařízení (EU) č. 1307/2013 považuje za odkaz na první žádost této právnické osoby o platbu v rámci režimu pro mladé zemědělce;
c)
aniž je dotčen odstavec 4 tohoto článku, se odkaz na „zřízení“ v čl. 50 odst. 5 druhé větě nařízení (EU) č. 1307/2013 považuje za odkaz na zřízení mladými zemědělci, kteří mají nad právnickou osobou kontrolu v souladu s odst. 1 prvním pododstavcem písm. b) tohoto článku.
4. Pokud několik mladých zemědělců podle odst. 1 prvního pododstavce písm. b) získalo kontrolu nad právnickou osobou v různých obdobích, za dobu „zřízení“ uvedeného v čl. 50 odst. 5 druhé větě nařízení (EU) č. 1307/2013 se považuje časově první získání kontroly.
Článek 50
Přístup skupiny fyzických osob k platbě pro mladé zemědělce
Článek 49 se použije obdobně na skupinu fyzických osob podle čl. 4 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1307/2013, kde jsou požadavky stanovené v čl. 49 odst. 1 písm. a) tohoto nařízení splněny na úrovni skupiny.
KAPITOLA 5
PODPORA VÁZANÁ NA PRODUKCI
ODDÍL 1
Dobrovolná podpora vázaná na produkci
Článek 51
Definice
Pro účely tohoto oddílu se „opatřeními podpory vázané na produkci“ rozumí opatření, kterými se provádí dobrovolná podpora vázaná na produkci uvedená v čl. 52 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013.
Článek 52
Obecné zásady
1. Regiony uvedené v čl. 52 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013 vymezí členské státy na základě objektivních a nediskriminačních kritérií, jako jsou agronomické a sociálně ekonomické rysy a regionální zemědělský potenciál nebo institucionální či administrativní struktura. Tyto regiony se mohou lišit od regionů vymezených v rámci jiných režimů podpory, jež stanoví nařízení (EU) č. 1307/2013.
2. Při vymezení zvláštních druhů zemědělské činnosti nebo zvláštních zemědělských odvětví uvedených v čl. 52 odst. 3 nařízení Komise (EU) č. 1307/2013 členské státy zohlední zejména příslušné struktury a podmínky produkce v dotčeném regionu nebo odvětví.
3. Pro účely čl. 52 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013 se má za to, že určité druhy zemědělské činnosti nebo zvláštní zemědělská odvětví jsou „v obtížích“, jestliže hrozí opuštění nebo pokles produkce, mimo jiné i z důvodu nedostatečné ziskovosti vykonávané činnosti, které negativně ovlivňují hospodářskou, sociální nebo environmentální rovnováhu v regionu či odvětví.
Článek 53
Podmínky poskytnutí podpory
1. Členské státy stanoví kritéria způsobilosti pro opatření podpory vázané na produkci v souladu s rámcem stanoveným v nařízení (EU) č. 1307/2013 a s podmínkami stanovenými v tomto nařízení.
2. Plochy a výnosy a počty zvířat uvedené v čl. 52 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 stanoví členské státy na regionální nebo odvětvové úrovni. Odpovídají maximálním výnosům, obdělávané ploše nebo počtu zvířat, jichž bylo v cílovém regionu nebo odvětví dosaženo alespoň v jednom roce během období pěti let, které předchází roku rozhodnutí podle čl. 53 odst. 1 uvedeného nařízení.
Roční platba se vyjadřuje jako částka podpory na jednotku. Vychází z poměru mezi částkou stanovenou pro financování daného opatření, jak byla oznámena podle bodu 3 písm. i) přílohy I tohoto nařízení, a buď plochou či počtem zvířat, na které může být poskytnuta podpora v daném roce, nebo plochou či počtem zvířat stanovenými podle prvního pododstavce tohoto odstavce.
3. Pokud se opatření podpory vázané na produkci týká olejnatých semen uvedených v příloze memoranda o porozumění mezi Evropským hospodářským společenstvím a Spojenými státy americkými o olejnatých semenech v rámci GATT, nesmí souhrn maximálních ploch, které mají být podle oznámení členských států podporovány, překročit maximální plochu stanovenou pro celou Unii, aby se zajistilo dodržování jejích mezinárodních závazků.
Pokud dojde k překročení maximální plochy uvedené v prvním pododstavci, dotčené členské státy upraví oznámenou plochu použitím redukčního koeficientu, který vyplývá z poměru mezi maximální plochou a souhrnem ploch oznámených pro podporu na olejnatá semena podle prvního pododstavce.
Komise stanoví redukční koeficient uvedený v druhém pododstavci prostřednictvím prováděcích aktů, které budou přijaty bez použití postupu uvedeného v čl. 71 odst. 2 nebo 3 nařízení (EU) č. 1307/2013.
4. Pokud se opatření vázané podpory týká skotu nebo ovcí a koz, členské státy určí jako podmínku způsobilosti pro podporu požadavky na identifikaci a registraci zvířat podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1760/2000 (25) nebo nařízení Rady (ES) č. 21/2004 (26).
5. Členské státy neposkytnou vázanou podporu na plochu pro plochy, které nejsou plochami, na něž lze poskytnout podporu, ve smyslu čl. 32 odst. 2, 3 a 4 nařízení (EU) č. 1307/2013. Pokud členské státy poskytují vázanou podporu na konopí, použije se podmínka uvedená v čl. 32 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 a v článku 9 tohoto nařízení.
Článek 54
Soulad a kumulace podpor
1. Pro účely čl. 52 odst. 8 nařízení (EU) č. 1307/2013 se opatření stanovená v nařízení (EU) č. 1305/2013 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 (27) považují za „další opatření a politiky Unie“.
2. Členské státy zajistí soulad mezi:
a)
opatřeními podpory vázané na produkci a opatřeními prováděnými v rámci dalších opatření a politik Unie;
b)
různými opatřeními podpory vázané na produkci;
c)
opatřeními podpory vázané na produkci a opatřeními financovanými v rámci státní podpory.
Členské státy zajistí, aby opatření podpory vázané na produkci nenarušovala řádné fungování dalších opatření uvedených v prvním pododstavci.
3. Jestliže může být podpora v rámci určitého opatření podpory vázané na produkci poskytnuta také v rámci jiného opatření podpory vázané na produkci nebo opatření prováděného v rámci dalších opatření a politik Unie, členské státy zajistí, aby zemědělec mohl získat podporu zaměřenou na cíle uvedené v čl. 52 odst. 5 nařízení (EU) č. 1307/2013 pouze v rámci jednoho takového opatření.
Článek 55
Kritéria schválení Komisí
1. Pro účely čl. 55 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1307/2013 neexistují alternativy, jestliže:
a)
v cílovém regionu nebo odvětví nelze provozovat žádnou jinou produkci, než je produkce, která je předmětem opatření podpory vázané na produkci, nebo pokračování takovéto produkce vyžaduje významné změny struktur produkce; nebo
b)
přeměna na jinou produkci je výrazně omezena v důsledku nedostupnosti půdy nebo infrastruktury přizpůsobené takovéto produkci, následného podstatného snížení počtu zemědělských podniků, úrovně potřebných investic vyplývajících z přeměny nebo z podobných důvodů.
2. Pro účely čl. 55 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 1307/2013 je nutné poskytovat stabilní dodávky místnímu zpracovatelskému průmyslu v případech, kde by pozastavení nebo snížení produkce v cílovém regionu nebo odvětví pravděpodobně mělo negativní dopad na činnost a související ekonomickou životaschopnost nebo zaměstnanost v navazujících podnicích, které jsou na této produkci značně závislé, jako jsou např. zpracovatelé surovin, jatka nebo potravinářské podniky. Tyto navazující podniky musí mít sídlo v příslušném regionu nebo musí být pokračování jejich činnosti výrazně závislé na daném odvětví.
3. Pro účely čl. 55 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1307/2013 pokračujících narušení trhu existují v případě, kdy jsou zemědělci v cílovém regionu nebo odvětví postiženi hospodářskými ztrátami, které vyplývají zejména z výskytu znečištění, kontaminace nebo snížení kvality životního prostředí v souvislosti s konkrétní událostí omezeného zeměpisného rozsahu.
4. Při posuzování úrovně podpory vázané na produkci vyplývající z opatření oznámených členským státem, která mají být schválena, bere Komise v úvahu úroveň přímých plateb vázaných na produkci poskytnutých v průběhu alespoň jednoho roku v referenčním období 2010-2014 podle čl. 53 odst. 4 nařízení (EU) č. 1307/2013.
ODDÍL 2
Zvláštní podpora pro bavlnu
Článek 56
Schválení zemědělské půdy pro produkci bavlny
Členské státy stanoví objektivní kritéria, na jejichž základě se schvaluje zemědělská půda podle čl. 57 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013.
Tato kritéria se opírají o jeden nebo více z těchto prvků:
a)
zemědělské hospodářství oblastí, v nichž bavlna představuje hlavní plodinu;
b)
půdní a klimatické podmínky v příslušných oblastech;
c)
hospodaření s vodou na zavlažování;
d)
režimy střídání plodin a pěstitelské techniky, jež mohou pravděpodobně přispět k ochraně životního prostředí.
Článek 57
Povolení odrůd k výsevu
Pro účely čl. 57 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013 členské státy povolí odrůdy evidované ve „Společném katalogu odrůd druhů zemědělských rostlin“ podle směrnice 2002/53/ES, které jsou přizpůsobeny potřebám trhu.
Článek 58
Podmínky způsobilosti
Výsevu na plochách podle čl. 57 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 je dosaženo tehdy, pokud je dosaženo minimální hustoty osazení rostlin, kterou stanoví dotčený členský stát v závislosti na půdních a klimatických podmínkách a případně na regionálních zvláštnostech.
Článek 59
Agronomické postupy
Členské státy mohou stanovit zvláštní pravidla pro agronomické postupy, které jsou nezbytné pro péči o kultury a pro jejich sklizeň za běžných vegetačních podmínek.
Článek 60
Schválení meziodvětvových organizací
1. Členské státy každý rok schválí na dobu jednoho roku, počínaje nejpozději 1. březnem, všechny mezioborové organizace podle čl. 59 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013, které požádají o to, aby byly schválenými organizacemi, a které:
a)
zahrnují celkovou plochu o rozloze alespoň 4 000 hektarů stanovených členským státem, které vyhovují kritériím schválení podle článku 56 tohoto nařízení;
b)
zahrnují alespoň jednu vyzrňovací stanici; a
c)
přijaly interní provozní pravidla, zejména pro podmínky členství a členské příspěvky, v souladu s vnitrostátními a unijními předpisy.
2. Pokud se zjistí, že schválená meziodvětvová organizace nesplňuje kritéria pro schválení uvedená v odstavci 1, členský stát schválení odejme, pokud nedojde v souvislosti s nesplněním dotčených kritérií k nápravě. Pokud se plánuje odejmutí schválení, členský stát oznámí uvedený záměr meziodvětvové organizaci spolu s důvody, které ho k tomu vedly. Členský stát umožní meziodvětvové organizaci předložit ve stanovené lhůtě námitky.
Zemědělci, kteří jsou členy schválené meziodvětvové organizace, jejíž schválení je odňato v souladu s prvním pododstavcem tohoto odstavce, ztrácí nárok na zvýšení podpory podle čl. 60 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013.
Článek 61
Povinnosti producentů
1. Tentýž producent nesmí být členem více než jedné schválené meziodvětvové organizace uvedené v čl. 59 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013.
2. Producent, který je členem schválené meziodvětvové organizace, je povinen dodávat vyprodukovanou bavlnu pouze vyzrňovací stanici, která je členem téže organizace.
3. Členství producentů ve schválené meziodvětvové organizaci je založeno na dobrovolném přistoupení.
KAPITOLA 6
OZNÁMENÍ
Článek 62
Oznámení týkající se definicí a souvisejících ustanovení
Členské státy oznámí Komisi veškerá rozhodnutí přijatá v souladu s čl. 4 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013 do 31. ledna 2015. Takovéto oznámení obsahuje podrobnosti těchto rozhodnutí, jejich odůvodnění a objektivní kritéria, na jejichž základě byla tato rozhodnutí učiněna.
Článek 63
Oznámení týkající se redukčního koeficientu podle čl. 32 odst. 5 nařízení (EU) č. 1307/2013
Členské státy oznámí Komisi veškerá rozhodnutí podle článku 8 do 31. ledna 2015. Takovéto oznámení obsahuje podrobnosti těchto rozhodnutí, jejich odůvodnění a objektivní kritéria, na jejichž základě byla tato rozhodnutí učiněna.
Článek 64
Oznámení týkající se základní platby
1. Pokud členský stát oznamuje Komisi svá rozhodnutí podle čl. 22 odst. 2 a 3, čl. 24 odst. 10, článku 29 a čl. 40 odst. 4 nařízení (EU) č. 1307/2013, obsahuje takovéto oznámení podrobnosti o těchto rozhodnutích. U rozhodnutí podle čl. 24 odst. 10, článku 29 a čl. 40 odst. 4 uvedeného nařízení navíc v případě potřeby obsahuje odůvodnění.
Pokud členský stát oznamuje Komisi svá rozhodnutí podle čl. 23 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013, obsahuje takovéto oznámení podrobnosti o těchto rozhodnutích, jejich odůvodnění a objektivní kritéria, na jejichž základě byla tato rozhodnutí přijata, zejména kritéria použitá pro vymezení regionů podle čl. 23 odst. 1 uvedeného nařízení, kritéria použitá pro rozdělení vnitrostátních stropů mezi regiony podle čl. 23 odst. 2 uvedeného nařízení a kritéria použitá pro případné postupné roční úpravy podle čl. 23 odst. 3 uvedeného nařízení.
2. Pokud se členský stát rozhodne využít možnosti stanovené v čl. 30 odst. 7, čl. 30 odst. 11 písm. b), čl. 32 odst. 3 písm. b), čl. 32 odst. 5 a čl. 36 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013, oznámí Komisi do 31. ledna prvního roku používání takového rozhodnutí podrobnosti o těchto rozhodnutích, jakož i odůvodnění a případně objektivní kritéria, na jejichž základě byla tato rozhodnutí učiněna.
V případě přezkumu rozhodnutí uvedeného v čl. 30 odst. 7 nařízení (EU) č. 1307/2013 se informace uvedené v prvním pododstavci tohoto odstavce oznámí Komisi do 31. ledna prvního roku používání takového revidovaného rozhodnutí.
3. Pokud se členský stát rozhodne využít možnosti stanovené v čl. 34 odst. 3 a 4 nařízení (EU) č. 1307/2013, oznámí své rozhodnutí Komisi do 31. ledna prvního roku používání takového rozhodnutí.
4. Pokud se členský stát rozhodne využít možnosti stanovené v čl. 39 odst. 1 druhém pododstavci a v čl. 40 odst. 2 a 5 nařízení (EU) č. 1307/2013, oznámí Komisi do 31. července roku předcházejícího roku prvního používání takového rozhodnutí podrobnosti o těchto rozhodnutích, jakož i odůvodnění a případně objektivní kritéria, na jejichž základě byla tato rozhodnutí učiněna.
5. Pokud se členský stát rozhodne používat režim jednotné platby na plochu podle čl. 36 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013, oznámí Komisi do 1. září každého roku pro daný rok podání žádostí celkový počet hektarů ohlášených zemědělci podle čl. 36 odst. 2 uvedeného nařízení.
Článek 65
Oznámení týkající se ekologických postupů
1. Členské státy oznámí Komisi následující informace:
a)
do 15. prosince 2014:
i)
své případné rozhodnutí vypočítat platbu uvedenou v čl. 43 odst. 9 nařízení (EU) č. 1307/2013 v souladu s třetím pododstavcem uvedeného odstavce;
ii)
své případné rozhodnutí určit další citlivé plochy s trvalými travními porosty uvedené v čl. 45 odst. 1 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 1307/2013;
iii)
své případné rozhodnutí uplatnit platbu uvedenou v čl. 43 odst. 9 nařízení (EU) č. 1307/2013 na regionální úrovni, jak stanoví čl. 47 odst. 2 druhý pododstavec uvedeného nařízení;
b)
do 15. prosince příslušného roku své rozhodnutí nově určit environmentálně citlivé plochy s trvalými travními porosty, jak je uvedeno v článku 41 druhém pododstavci tohoto nařízení;
c)
do 15. prosince každého roku, pokud jde o příslušný rok podání žádostí:
i)
celkový počet zemědělců, kteří musí splnit alespoň jednu ekologickou povinnost uvedenou v čl. 43 odst. 2 a 3 nařízení (EU) č. 1307/2013, a celkový počet hektarů, který tito zemědělci ohlásili;
ii)
celkový počet zemědělců, kteří jsou osvobozeni od povinnosti používat jeden nebo více ekologických postupů, a počet hektarů, který tito zemědělci ohlásili; počet zemědělců, kteří jsou osvobozeni od povinnosti používat jakékoli postupy, neboť splňují požadavky nařízení (ES) č. 834/2007; počet zemědělců, kteří jsou osvobozeni od povinnosti diverzifikace plodin; počet zemědělců, kteří jsou osvobozeni od povinnosti mít plochu využívanou v ekologickém zájmu; a příslušný počet hektarů, který tito zemědělci ohlásili. Tyto údaje nezahrnují zemědělce, kteří se účastní režimu pro malé zemědělce;
iii)
celkový počet zemědělců, kteří používají rovnocenná opatření, přičemž je třeba rozlišit zemědělce, kteří uplatňují rovnocennost podle čl. 43 odst. 3 písm. a) nebo b) nařízení (EU) č. 1307/2013, a příslušný počet hektarů, který tito zemědělci ohlásili;
iv)
celkový počet zemědělců, na které se vztahuje povinnost diverzifikace plodin, v rozdělení podle počtu zemědělců, na které se vztahuje povinnost diverzifikace se dvěma plodinami, a počtu zemědělců, na které se vztahuje povinnost diverzifikace se třemi plodinami, včetně příslušného počtu hektarů orné půdy, kterou tito zemědělci ohlásili;
v)
celkový počet zemědělců, kteří se zohledňují pro výpočet poměru ploch s trvalými travními porosty k celkové zemědělské ploše, a celkový počet hektarů s trvalými travními porosty, které tito zemědělci ohlásili;
vi)
celkový počet zemědělců, kteří ohlašují environmentálně citlivé trvalé travní porosty, celkový počet hektarů, na nichž rostou environmentálně citlivé trvalé travní porosty, které tito zemědělci ohlásili, a celkový počet hektarů určených environmentálně citlivých trvalých travních porostů;
vii)
celkový počet zemědělců, na které se vztahuje povinnost mít plochu využívanou v ekologickém zájmu, celkový počet hektarů orné půdy, které tito zemědělci ohlásili, a celkový počet hektarů ohlášených jako plocha využívaná v ekologickém zájmu před použitím váhových koeficientů, v rozdělení podle druhu plochy využívané v ekologickém zájmu podle čl. 46 odst. 2 prvního pododstavce nařízení (EU) č. 1307/2013;
viii)
celkový počet zemědělců, kteří povinnost mít plochu využívanou v ekologickém zájmu provádějí na regionální úrovni nebo kolektivně, a celkový počet hektarů orné půdy, které tito zemědělci ohlásili;
d)
do 15. prosince každého roku referenční poměr a roční poměr ploch s trvalými travními porosty k celkové zemědělské ploše, jakož i informace týkající se povinností stanovených na úrovni podniku v souladu s čl. 45 odst. 2 pátým pododstavcem nařízení (EU) č. 1307/2013 a článkem 44 tohoto nařízení.
2. Členské státy ve svém oznámení, které mají podat podle čl. 46 odst. 8 nařízení (EU) č. 1307/2013 do 1. srpna 2014, oznámí Komisi následující:
a)
svá rozhodnutí o tom, které oblasti uvedené v čl. 46 odst. 2 prvním pododstavci nařízení (EU) č. 1307/2013 je třeba považovat za plochu využívanou v ekologickém zájmu, která budou do 1. října 2014 doplněna podrobnými informacemi o těchto rozhodnutích, včetně podmínek uplatňovaných na tyto plochy v důsledku rozhodnutí přijatých členskými státy;
b)
podrobné informace o použití přepočítacích a váhových koeficientů uvedených v čl. 46 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013.
3. Členské státy ve svém oznámení, které mají podat podle čl. 46 odst. 8 nařízení (EU) č. 1307/2013 do 1. srpna roku, který předchází roku, ve kterém se příslušné rozhodnutí poprvé použije, oznámí Komisi následující:
a)
pro členské státy, které se rozhodnou pro regionální provádění podle čl. 46 odst. 5 nařízení (EU) č. 1307/2013, informace týkající se vymezení regionů, určení ploch, vybrané plochy pro účely čl. 46 odst. 4 tohoto nařízení a informace odůvodňující, jak toto regionální provádění podporuje provádění politik Unie v oblasti životního prostředí, klimatu a biologické rozmanitosti;
b)
pro členské státy, které se rozhodnou povolit kolektivní provádění uvedené v čl. 46 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013, případně rovněž informace o určení ploch a vybraných plochách pro účely čl. 47 odst. 3 tohoto nařízení.
4. Ve svém oznámení, které mají podat podle čl. 46 odst. 8 nařízení (EU) č. 1307/2013 do 1. srpna roku, který předchází roku, ve kterém se příslušné rozhodnutí poprvé použije, členské státy, které splňují podmínku uvedenou v čl. 46 odst. 7 uvedeného nařízení a které se rozhodly použít výjimku stanovenou v uvedeném ustanovení, poskytnou Komisi podrobnosti o svém rozhodnutí včetně údajů a výpočtů, které doloží, že jsou splněny všechny podmínky pro výjimku uvedené v čl. 46 odst. 7 nařízení (EU) č. 1307/2013.
První pododstavec se použije obdobně na rozhodnutí dále uplatňovat výjimku stanovenou v čl. 46 odst. 7 nařízení (EU) č. 1307/2013 a obnovit tříleté období, jak uvádí čl. 48 odst. 3 tohoto nařízení.
Členské státy neprodleně oznámí Komisi všechny změny v uplatňování výjimky stanovené v čl. 46 odst. 7 nařízení (EU) č. 1307/2013.
Článek 66
Oznámení týkající se platby pro mladé zemědělce
1. Pokud se členský stát rozhodne použít pro výpočet platby pro mladé zemědělce čl. 50 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013, oznámí Komisi do 31. ledna 2015 zvolenou metodu výpočtu platby a maximální částku stanovenou v souladu s čl. 50 odst. 9 uvedeného nařízení.
2. Pokud se členský stát rozhodne stanovit kritéria způsobilosti v souladu s čl. 50 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013 nebo použít metodu výpočtu uvedenou v čl. 50 odst. 10 uvedeného nařízení, oznámí toto rozhodnutí Komisi do 31. ledna 2015.
3. Pokud se členský stát rozhodne využít možnosti znovu vypočíst stanovený počet hektarů, jak uvádí čl. 50 odst. 10 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 1307/2013, oznámí Komisi toto rozhodnutí do 1. srpna roku, na který takovýto výpočet uplatní, a poskytne odůvodnění, jakož i objektivní kritéria, na jejichž základě toto rozhodnutí učinil.
Článek 67
Oznámení týkající se dobrovolné podpory vázané na produkci
1. Oznámení podle čl. 54 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 obsahují položky, které jsou uvedeny v příloze I tohoto nařízení.
2. Pro každé opatření podpory vázané na produkci a pro každý dotčený zvláštní druh zemědělské činnosti nebo zvláštní zemědělské odvětví oznámí členské státy Komisi celkový počet příjemců, částku plateb, které byly poskytnuty, jakož i celkovou plochu a celkový počet zvířat, pro které byla skutečně vyplacena podpora. Tato oznámení se podávají do 15. září roku následujícího po roce, na který jsou platby poskytnuty.
Článek 68
Oznámení týkající se minimálních požadavků na získání přímých plateb
Členské státy oznámí Komisi do 1. srpna 2014 veškerá rozhodnutí přijatá v souladu s článkem 10 nařízení (EU) č. 1307/2013.
Článek 69
Oznámení týkající se redistributivní platby
Pokud se členský stát rozhodne poskytnout redistributivní platbu podle hlavy III kapitoly 2 nařízení (EU) č. 1307/2013, oznámení uvedené v čl. 41 odst. 1 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 1307/2013 obsahuje podrobnosti o tomto rozhodnutí, včetně podrobného výpočtu redistributivní platby a jeho zdůvodnění, a případně informace o použití režimu na regionální úrovni podle čl. 41 odst. 2 uvedeného nařízení a o odstupňované škále hodnot v rámci počtu hektarů podle čl. 41 odst. 5 uvedeného nařízení.
Článek 70
Oznámení týkající se platby na oblasti s přírodními omezeními
Pokud se členský stát rozhodne poskytnout platbu na oblasti s přírodními omezeními podle hlavy III kapitoly 4 nařízení (EU) č. 1307/2013, oznámí Komisi do 1. srpna 2014 veškerá rozhodnutí přijatá v souladu s článkem 48 nařízení (EU) č. 1307/2013. Toto oznámení obsahuje podrobnosti o tomto rozhodnutí, případně včetně informací o omezení plateb na některé oblasti podle čl. 48 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013, o použití maximálních limitů uvedených v čl. 48 odst. 4 uvedeného nařízení a o použití na regionální úrovni podle čl. 48 odst. 5 uvedeného nařízení.
Článek 71
Oznámení týkající se režimu pro malé zemědělce
Pokud se členský stát rozhodne použít režim pro malé zemědělce podle hlavy V nařízení (EU) č. 1307/2013, oznámí Komisi do 1. srpna 2014 veškerá rozhodnutí přijatá v souladu s uvedenou hlavou.
Toto oznámení obsahuje podrobnosti o tomto rozhodnutí, včetně možného automatického zařazení zemědělců podle čl. 62 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013 a výpočtu platby podle článku 63 uvedeného nařízení.
Členské státy uvědomí Komisi o rozhodnutí o financování uvedeném v čl. 65 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013 bezodkladně a nejpozději do 1. prosince kalendářního roku, k němuž se platba vztahuje.
Článek 72
Použití čl. 8 odst. 1, čl. 41 odst. 4 nebo čl. 52 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 na členy právnických osob nebo skupin
Pokud se členský stát rozhodne použít čl. 8 odst. 4, čl. 41 odst. 8 nebo čl. 52 odst. 7 nařízení (EU) č. 1307/2013, oznámí Komisi do 1. srpna 2014 podrobnosti o těchto rozhodnutích.
Článek 73
Lineární snížení plateb
V případě použití lineárních snížení uvedených v čl. 7 odst. 1 druhém pododstavci, čl. 51 odst. 2 nebo čl. 65 odst. 2 písm. c) nařízení (EU) č. 1307/2013 členské státy informují Komisi o použité procentní sazbě snížení, a to bezodkladně a nejpozději do 30. června roku, který následuje po kalendářním roce, v jehož průběhu byly podány žádosti o tyto lineárně snížené přímé platby.
Článek 74
Žádost o informace týkající se opatření přijatých členskými státy
Pokud je to nezbytné pro zajištění řádného uplatňování pravidel stanovených v nařízení (EU) č. 1307/2013 nebo v tomto nařízení, může Komise požádat členské státy, aby jí poskytly podrobnosti o opatřeních přijatých k provádění nařízení (EU) č. 1307/2013 nebo jakýchkoli předpisů přijatých Komisí na základě uvedeného nařízení.
Článek 75
Zprávy
1. Pokud se Bulharsko a Rumunsko rozhodnou poskytnout doplňkové vnitrostátní přímé platby podle článku 18 nařízení (EU) č. 1307/2013, předloží Komisi zprávu do 30. června 2016. Zpráva obsahuje pro každou doplňkovou vnitrostátní přímou platbu počet příjemců, celkovou částku poskytnutých doplňkových vnitrostátních přímých plateb, počet hektarů, na něž byla platba poskytnuta, a případně míru platby.
2. Pokud se členský stát rozhodne poskytnout přechodnou vnitrostátní podporu podle čl. 37 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013, předloží Komisi výroční zprávu do 15. září roku následujícího po provádění této přechodné vnitrostátní podpory. Zpráva obsahuje pro každé odvětví počet příjemců, částku poskytnuté přechodné vnitrostátní podpory, počet hektarů, zvířat nebo jiných jednotek, na které byla podpora poskytnuta, a případně míru této podpory.
Článek 76
Oznámení rozhodnutí vyplývajících z přezkumu
Pokud může být rozhodnutí oznámené Komisi v souladu s nařízením (EU) č. 1307/2013 nebo tímto nařízením přezkoumáno, oznámí se rozhodnutí vyplývající z přezkumu Komisi ve lhůtě čtyř týdnů od přijetí takového rozhodnutí, pokud nařízení (EU) č. 1307/2013 nestanoví pro toto oznámení jinou lhůtu.
Toto oznámení obsahuje podrobnosti o rozhodnutí a případně odůvodnění a objektivní kritéria, na jejichž základě bylo toto rozhodnutí učiněno.
KAPITOLA 7
ZMĚNA, ZRUŠENÍ A VSTUP V PLATNOST
Článek 77
Změna nařízení (EU) č. 1307/2013
Příloha X nařízení (EU) č. 1307/2013 se nahrazuje zněním uvedeným v příloze II tohoto nařízení.
Článek 78
Zrušení
Nařízení (ES) č. 1120/2009 a (ES) č. 1121/2009 se zrušují.
Nadále se však použijí ve vztahu k žádostem o podporu, které se týkají kalendářních roků před kalendářním rokem 2015.
Článek 79
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ve vztahu k žádostem o podporu, které se týkají kalendářních roků následujících po kalendářním roce 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. března 2014.
A BIZOTTSÁG 639/2014/EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2014. március 11.)
a közös agrárpolitika keretébe tartozó támogatási rendszerek alapján a mezőgazdasági termelők részére nyújtott közvetlen kifizetésekre vonatkozó szabályok megállapításáról szóló 1307/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet kiegészítéséről és X. mellékletének módosításáról
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
Tekintettel a mezőgazdasági termelők részére nyújtott közvetlen kifizetésekre vonatkozó szabályok megállapításáról, valamint a 637/2008/EK és a 73/2009/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1307/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1), és különösen annak 4. cikke (3) bekezdésére, 8. cikke (3) bekezdésére, 9. cikke (5) bekezdésére, 35. cikke (1), (2) és (3) bekezdésére, 36. cikke (6) bekezdésére, 39. cikke (3) bekezdésére, 43. cikke (12) bekezdésére, 44. cikke (5) bekezdésére, 45. cikke (5) és (6) bekezdésére, 46. cikke (9) bekezdésére, 50. cikke (11) bekezdésére, 52. cikke (9) bekezdésére, 57. cikke (3) bekezdésére, 58. cikke (5) bekezdésére, 59. cikke (3) bekezdésére, valamint 67. cikke (1) és (2) bekezdésére,
mivel:
(1)
Az 1307/2013/EU rendelet hatályon kívül helyezte és felváltotta a 73/2009/EK tanácsi rendeletet (2). Az 1307/2013/EU rendelet egy a mezőgazdasági termelők részére nyújtott alaptámogatást és további támogatási rendszereket magában foglaló, a közvetlen támogatás új rendszerét tartalmazó új jogi keretrendszert határoz meg. Felhatalmazza a Bizottságot arra, hogy felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat és végrehajtási aktusokat fogadjon el. Annak érdekében, hogy a rendszerek az új jogi keretben zökkenőmentesen működjenek, bizonyos szabályokat kell elfogadni a szóban forgó jogi aktusok útján. Az adminisztratív terhek csökkentése érdekében e szabályoknak egyszerűeknek és könnyen ellenőrizhetőeknek kell lenniük. Ezek az aktusok az 1120/2009/EK (3) és az 1121/2009/EK (4) bizottsági rendeletben meghatározott szabályok helyébe lépnek.
(2)
Bizonyos általános rendelkezésekkel, az alaptámogatási rendszerrel, az egységes területalapú támogatási rendszerrel, az éghajlat és a környezet szempontjából előnyös mezőgazdasági gyakorlatokat folytató mezőgazdasági termelők részére nyújtott támogatással, a mezőgazdasági tevékenységüket megkezdő fiatal mezőgazdasági termelők részére nyújtott támogatással, a termeléstől függő önkéntes támogatással, a gyapotra vonatkozó terményspecifikus támogatással kapcsolatosan, valamint az egyes támogatási rendszerek tekintetében szükséges értesítésekkel összefüggésben szükség van a keretrendszer e rendelet révén történő kiegészítésére.
(3)
Annak érdekében, hogy a közvetlen kifizetések kiigazítása megfelelő módon, a pénzügyi fegyelemre tekintettel történjen, az 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) szerinti csökkentések kiszámításánál alkalmazott sorrendre vonatkozóan általános szabályokat kell meghatározni.
(4)
Az Európai Unió Bíróságának ítélkezési gyakorlatával összhangban (6) indokolt annak tisztázása, hogy a tagállamok - amikor az uniós jogszabályok végrehajtása érdekében intézkedéseket fogadnak el - mérlegelési jogkörüket bizonyos alapelveknek megfelelően kötelesek gyakorolni, különös tekintettel a megkülönböztetésmentesség alapelvére.
(5)
A termeléstől függő támogatástól eltérő támogatások esetében tiszteletben kell tartani a többoldalú kereskedelmi tárgyalások uruguayi fordulója keretében elfogadott mezőgazdasági megállapodás (7)„zöld doboza” szerinti, a termelés mennyiségétől és értékétől nem függő támogatásokra vonatkozó előírásokat, a termeléstől függő támogatások esetében pedig tiszteletben kell tartani az említett megállapodás „kék doboza” szerinti előírásokat.
(6)
Az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének c) pontja értelmében a „mezőgazdasági tevékenység” nem követeli meg mezőgazdasági termékek előállítását, tenyésztését vagy termesztését. E helyett a mezőgazdasági termelők olyan állapotban tarthatják a mezőgazdasági területet, hogy az a szokásos mezőgazdasági módszereken és gépeken túlmutató külön előkészítés nélkül alkalmas legyen legeltetésre vagy növénytermesztésre, vagy a természetes módon legeltetésre vagy növénytermesztésre alkalmas állapotban tartott mezőgazdasági területeken minimumtevékenységeket végezhetnek. Tekintve, hogy e két utóbbi tevékenység a mezőgazdasági termelő részéről bizonyos tevékenységet igényel, szükség van egy olyan uniós keretrendszer létrehozására, amelyen belül a tagállamok további kritériumokat határoznak meg e tevékenységekre vonatkozóan.
(7)
Környezetvédelmi okokból az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének h) pontjában szereplő „állandó gyepterület” fogalommeghatározás magában foglal nem lágyszárú fajokat is, például a legeltetésre alkalmas cserjéket és/vagy fákat, feltéve, hogy a gyep vagy az egyéb egynyári takarmánynövények túlsúlyban maradnak az adott földterületen. Ezért szükség van egy olyan kritérium meghatározására, amely előírja, hogy a gyep vagy az egyéb egynyári takarmánynövények mely esetekben maradnak túlsúlyban.
(8)
Az „állandó gyepterület” fogalommeghatározás lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy állandó gyepterületnek tekintsenek olyan földterületet, amely alkalmas a legeltetésre és amely a bevett helyi gyakorlatok részét képezi ott, ahol a legelőterületeken a gyep vagy az egyéb egynyári takarmánynövények hagyományosan nincsenek túlnyomó többségben. E célból szükség van olyan kritériumok megállapítására, amelyek alapján meghatározhatók e bevett helyi gyakorlatok.
(9)
Az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (2) bekezdések második albekezdésének megfelelően a tagállamok állandó gyepterületként vehetik figyelembe az olyan földterületet, amely alkalmas a legeltetésre és amely a bevett helyi gyakorlatok részét képezi ott, ahol a legelőterületeken a gyep vagy az egyéb egynyári takarmánynövények hagyományosan nincsenek túlnyomó többségben. Az ilyen állandó gyepterület az 1307/2013/EU rendelet 32. cikke (5) bekezdésének megfelelően csökkentési együttható hatálya alá eshet. E rendelkezés arányos alkalmazásának biztosítása érdekében indokolt lehetővé tenni a területek különböző kategóriáinak megkülönböztetését abból a célból, hogy e kategóriák szerint különböző csökkentési együtthatók legyenek alkalmazhatók.
(10)
Az 1307/2013/EU rendelet 9. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy nem nyújthatók közvetlen támogatások olyan természetes vagy jogi személyek részére, illetve természetes vagy jogi személyek azon csoportjai részére, akiknek/amelyeknek mezőgazdasági területei főként természetes módon legeltetésre vagy növénytermesztésre alkalmas állapotban tartott területeket jelentenek, és akik e területeken nem végeznek a tagállamok által meghatározott minimumtevékenységet. E célból szükség van annak meghatározására, hogy e területek mikor tekintendők a mezőgazdasági termelő mezőgazdasági földterületének fő részeként, valamint tisztázni szükséges e rendelkezés alkalmazási körét.
(11)
Az 1307/2013/EU rendelet 9. cikke (2) bekezdésének megfelelően az úgynevezett negatív lista hatálya alá eső személyek aktív mezőgazdasági termelőnek tekintendők, ha képesek igazolni, hogy megfelelnek a rendelkezésben felsorolt kritériumok valamelyikének. E kritériumok egyike annak bizonyításából áll, hogy a közvetlen támogatások éves összege a nem mezőgazdasági tevékenységből származó teljes bevétel legkevesebb 5 %-át teszi ki. Ennek megfelelően szükség van olyan rendelkezések meghatározására, amelyek meghatározzák, hogy a bevételek mezőgazdasági vagy nem mezőgazdasági tevékenységből származnak-e.
(12)
Szükséges továbbá annak szabályozása, hogy miként határozható meg a közvetlen támogatások éves összege az 1307/2013/EU rendelet 9. cikke (2) bekezdésének és - adott esetben - 9. cikke (3) bekezdésének, valamint 9. cikke (4) bekezdésének alkalmazásában, amely bizonyos mezőgazdasági termelőket mentesít a rendelet 9. cikke (2) és (3) bekezdésének alkalmazása alól. Annak érdekében, hogy Bulgáriában, Horvátországban és Romániában, ahol a közvetlen támogatások fokozatosan kerülnek bevezetésre, a mezőgazdasági termelők egyenlő elbánásban részesüljenek, e tagállamokban a közvetlen támogatások éves összegének a fokozatos bevezetési folyamat végén nyújtott végleges összegen kell alapulnia.
(13)
Az 1307/2013/EU rendelet 9. cikke (2) bekezdésének és - adott esetben - 9. cikke (3) bekezdésének megfelelően a mezőgazdasági termelők kizárhatók a támogatásból, ha mezőgazdasági tevékenységük nem jelentéktős, vagy ha fő üzleti tevékenységük, illetve vállalatuk célja nem mezőgazdasági tevékenység gyakorlása. E tekintetben bizonyos kritériumok meghatározására van szükség, miközben meg kell adni a tagállamok számára a lehetőséget arra, hogy alternatív kritériumokat állapítsanak meg a csupán marginális jelentőségű mezőgazdasági tevékenységek céljából.
(14)
Az 1307/2013/EU rendelet számos lehetőséget biztosít a támogatási jogosultságok mezőgazdasági termelők részére történő kiosztására. A jogbiztonság érdekében elő kell írni, hogy tényleges vagy várható öröklés, visszavonható várható öröklés vagy mezőgazdasági üzemek egyesülése vagy szétválása esetén a kiosztott támogatási jogosultságok száma és értéke ugyanolyan feltételekkel kerüljön megállapításra, mint amelyek az üzemet eredetileg irányító mezőgazdasági termelőre vonatkoztak volna. Szükséges továbbá meghatározni arra vonatkozó szabályokat, hogy miként kell meghatározni az 1307/2013/EU rendelet 24. cikkének (4) vagy (5) bekezdését alkalmazó tagállamban található, szétválás folytán létrejött mezőgazdasági üzemek támogatási jogosultságainak a számát. A mezőgazdasági termelők jogos elvárásai miatt a mezőgazdasági termelő jogállásának változásai nem lehetnek hatással a mezőgazdasági termelőnek kiosztható támogatási jogosultságok számára vagy értékére, amennyiben az adott mezőgazdasági termelő az irányítás, a haszon és a pénzügyi kockázatok tekintetében továbbra is ellenőrzést gyakorol a mezőgazdasági üzem felett.
(15)
A jogbiztonság és a támogatási jogosultságok megfelelő kezelése érdekében egyértelművé kell tenni, hogy csak a 640/2014/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (8) 2. cikke (1) bekezdése második albekezdése 23. pontjának a) alpontja értelmében meghatározott támogatható hektárokat kell figyelembe venni a támogatási jogosultságok kiosztása és aktiválása kapcsán.
(16)
Az Európai Unió Bíróságának ítélkezési gyakorlatával összhangban (9) a támogatási jogosultságokat az azon a földterületen folytatott mezőgazdasági tevékenységgel kapcsolatos döntéshozatali jogkört és hasznot élvező, valamint a pénzügyi kockázatokat viselő személynek kell kiosztani, amely földterületre a támogatást kérik. Tisztázni szükséges, hogy ez az alapelv különösen akkor alkalmazandó, amikor egy támogatható hektárra vonatkozóan több mezőgazdasági termelő nyújt be támogatási jogosultság kiosztására irányuló kérelmet.
(17)
Az 1307/2013/EU rendelet 24. cikkének (6) bekezdése lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy csökkentési együtthatót alkalmazzanak bizonyos olyan támogatható hektárok vonatkozásában, amelyek - elsősorban a magas fekvés vagy egyéb hátrányos természeti adottságok miatt - kedvezőtlen éghajlati viszonyokkal rendelkező területen elhelyezkedő állandó gyepterületből állnak. E rendelkezés arányos alkalmazásának biztosítása érdekében indokolt megállapítani egy keretet az ilyen csökkentési együttható alkalmazására, különösen az ilyen csökkentés korlátai tekintetében.
(18)
Az 1307/2013/EU rendelet 9. cikke rögzíti azt az alapelvet, hogy kizárólag az aktív mezőgazdasági termelők részesülhetnek közvetlen kifizetésekben. Az említett rendelet 24. cikkének (9) bekezdése emellett lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy a támogatási jogosultságok kiosztása céljából mezőgazdasági üzemenkénti minimális méretet állapítsanak meg. Ezeket a rendelkezéseket a támogatási jogosultságok értékének meghatározásával kapcsolatban is indokolt figyelembe venni.
(19)
Arra az esetre vonatkozóan, amikor a tagállamok a támogatási jogosultságok kezdeti egységértékének megállapításához az 1307/2013/EU rendelet 26. cikke alapján a 2014. naptári évre nyújtott támogatást veszik figyelembe, egyértelművé kell tenni, hogy a tagállamok dönthetnek úgy, hogy nem veszik figyelembe az említett rendelkezésben felsorolt valamennyi intézkedést. A mezőgazdasági termelők indokolatlan szankcionálásának elkerülése érdekében a támogatási jogosultságok értékének megállapítása szempontjából releváns referenciaösszegek nem foglalhatnak magukba semmilyen, a 73/2009/EK rendelet II. címének 4. fejezete alapján meghatározott csökkentést vagy kizárást. Indokolt meghatározni, hogy ezt a támogatást hogyan kell figyelembe venni, és indokolt megállapítani további olyan kritériumokat, amelyek bizonyos figyelembe vehető programok termeléstől független jellegének tiszteletben tartásához szükségesek.
(20)
A támogatási jogosultságok kezdeti egységértékének meghatározásához emellett egyértelművé kell tenni, hogy az 1307/2013/EU rendelet 26. cikke (3) bekezdésében a valamely mezőgazdasági termelő birtokában lévő támogatási jogosultságok közé tartoznak azon támogatási jogosultságok is, amelyeket a bérbeadó 2014-re vonatkozó kérelmének benyújtásakor egy másik mezőgazdasági termelő bérel.
(21)
Annak érdekében, hogy a mezőgazdasági termelők előre fel tudják mérni a jövedelemtámogatást, indokolt határidőt megszabni arra vonatkozóan, hogy a tagállamoknak meddig kell meghatározniuk és meddig kell közölniük a mezőgazdasági termelőkkel a támogatási jogosultságok végleges értékét és számát abban az esetben, ha a mezőgazdasági termelőket előzetes adatok alapján tájékoztatták.
(22)
Az 1307/2013/EU rendelet 26. cikkének vagy 40. cikke (3) bekezdésének alkalmazásában abban az esetben, ha egy mezőgazdasági termelőt a szóban forgó cikkekben említett referenciaév során vis maior vagy rendkívüli események érintették, indokolt a támogatási jogosultságok értékét a legutolsó, vis maiortól és rendkívüli eseményektől mentes év alapján meghatározni. Az adminisztratív terhek csökkentése érdekében azonban lehetővé kell tenni a tagállamok számára, hogy bizonyos küszöbértékeket határozzanak meg a vis maior vagy a rendkívüli körülmények által a referenciaévben nyújtott közvetlen támogatásra gyakorolt hatás vonatkozásában.
(23)
Azon esetekre vonatkozóan, amikor egy mezőgazdasági üzem egésze vagy egy része a támogatási jogosultságoknak a rendszer alkalmazása első évében történő kiosztása iránti kérelem benyújtására megszabott határidőt megelőzően eladásra vagy bérbeadásra kerül, elő kell írni, hogy a tagállamok dönthetnek úgy, hogy a mezőgazdasági termelők szerződés útján, a mezőgazdasági üzem egészével, illetve adott részével együtt átruházhatják a kiosztandó támogatási jogosultságokat. Az ilyen magánjogi szerződéses kikötés alapján a támogatási jogosultságokat annak az eladónak, illetve bérbeadónak kell kiosztani és közvetlenül arra a vevőre, illetve bérlőre kell átruházni, aki - adott esetben - megkapja az eladó, illetve a bérbeadó részére 2014-re nyújtott támogatásokat, vagy részesül a támogatási jogosultságok kezdeti egységértékének meghatározásakor az 1307/2013/EU rendelet 26. cikkében említettek szerint az eladónak vagy a bérbeadónak 2014-ben járó jogosultságok értékéből. Egyértelművé kell tenni továbbá, hogy az 1307/2013/EU rendelet 34. cikkének (4) bekezdése nem alkalmazandó az ilyen átruházásokra.
(24)
A támogatási jogosultságok egységértékének kiszámítása kapcsán egyértelmű szabályokat kell meghatározni a számok kerekítésére vonatkozóan, a meglévő támogatási jogosultságok megosztásának lehetőségét illetően abban az esetben, ha a bejelentett vagy a jogosultsággal együtt átruházott parcella egy hektárnak csak a törtrészét teszi ki, valamint a jogosultságok és a törtrészek összevonására vonatkozóan.
(25)
A jogbiztonság érdekében indokolt határidőt megszabni az 1307/2013/EU rendelet 34. cikke (3) bekezdésében említett régiók létrehozására.
(26)
Egyedi rendelkezéseket kell megállapítani a nemzeti vagy regionális tartalékok kezelését illetően.
(27)
Az 1307/2013/EU rendelet 34. cikke (4) bekezdésének alkalmazására vonatkozóan kritériumokat és maximális százalékos arányokat szükséges meghatározni annak megakadályozása érdekében, hogy az említett rendelkezés szerinti csökkentések jelentősen akadályozzák vagy ellehetetlenítsék a támogatási jogosultságok átruházását.
(28)
A jogbiztonság érdekében indokolt egyértelművé tenni annak az összegnek a meghatározását, amely a támogatási jogosultságoknak az alaptámogatási rendszer végrehajtásának első évében történő meghatározásakor az 1307/2013/EU rendelet 28. cikke vagy 40. cikkének (5) bekezdése szerint visszajuttatható a nemzeti vagy a regionális tartalékba.
(29)
Az 1307/2013/EU rendelet 30. cikke a támogatási jogosultságok nemzeti vagy regionális tartalékból történő kiosztásának kötelező és választható eseteiről rendelkezik. Indokolt szabályokat meghatározni az így kiosztásra kerülő támogatási jogosultságok számának és értékének kiszámítására vonatkozóan, és előírni, hogy azok a döntések, amelyeket a tagállamok az 1307/2013/EU rendelet 30. cikkének (7) és (10) bekezdése alapján meghozhatnak, nem ássák alá az említett rendelet 30. cikkének (6) bekezdésében megállapított prioritásokat. Hasonlóképpen, az 1307/2013/EU rendelet 30. cikke (6) bekezdése alkalmazásának összhangban kell állnia az említett rendelet 24. cikkének (6) és (7) bekezdésével, valamint e rendelet rendkívüli esetekre vonatkozó szabályaival. Az alaptámogatási rendszer termeléstől független jellegének biztosítása érdekében a nemzeti vagy regionális tartalékból kiosztandó támogatási jogosultságok számának és értékének kiszámítása nem alapulhat ágazatspecifikus kritériumokon azt az időpontot követően, amelyet a tagállamok az 1122/2009/EK bizottsági rendelet (10) 11. cikkének (2) bekezdése szerint határoznak meg a 2013-as igénylési évre vonatkozóan.
(30)
A jogbiztonság érdekében és annak biztosítására, hogy a mezőgazdasági tevékenységüket megkezdő mezőgazdasági termelők egyenlő elbánásban részesüljenek, indokolt egyértelművé tenni a „mezőgazdasági tevékenységét megkezdő mezőgazdasági termelőnek” az 1307/2013/EU rendelet 30. cikke (11) bekezdésének b) pontjában említett fogalmát.
(31)
A tagállamok által az 1307/2013/EU rendelet 30. cikke (7) bekezdésének c) pontja értelmében kiosztott támogatási jogosultságok esetében a jogosultságok értékét az 1307/2013/EU rendelet 25. vagy 40. cikkének megfelelően kell kiszámítni.
(32)
Az 1307/2013/EU rendelet 24. cikkének (3)-(7) bekezdése számos lehetőséget biztosítanak a tagállamok számára a mezőgazdasági termelőknek kiosztandó támogatási jogosultságok számának korlátozására. Bizonyos mezőgazdasági termelők birtokában így nagy arányban lehetnek támogatható, de támogatási jogosultság nélküli hektárok, ami rendkívüli eseteket eredményezhet, mivel az alaptámogatási rendszert kiegészítő bizonyos támogatási rendszerek - különösen az éghajlat és a környezet szempontjából előnyös mezőgazdasági gyakorlatokra nyújtott támogatás - a támogatási jogosultságok aktiválása céljából bejelentett támogatható hektárok számán alapulnak. Ezért egyértelművé kell tenni, hogy a tagállamoknak lehetőségük van jogosultságokat kiosztani a nemzeti vagy regionális tartalékból, ha az 1307/2013/EU rendelet 24. cikkének (3)-(7) bekezdésében említett korlátozások a mezőgazdasági termelőt jelentős mértékben érintik. Mivel bizonyos területek nem esnek a kizöldítési kötelezettségek hatálya alá, illetve a kizöldítésnek való megfelelés csak korlátozott költségekkel jár, a tagállamok számára lehetővé kell tenni az is, hogy a rendkívüli esetek meghatározásakor dönthessenek úgy, hogy nem vonják be az ilyen területeket.
(33)
Az 1307/2013/EU rendelet 21. cikkének (4) bekezdése értelmében a mezőgazdasági termelő birtokában lévő (tulajdonában lévő vagy bérelt), a rendelkezésére álló támogatható hektárok számát meghaladó támogatási jogosultságok hatályukat vesztik. A jogbiztonság érdekében indokolt egyértelművé tenni az ilyen támogatási jogosultságok hatályvesztésének prioritási sorrendjét és meghatározni a végrehajtás további szabályait. Emellett indokolt a tagállamoknak lehetőséget biztosítani arra, hogy ezt a rendelkezést a támogatási jogosultságok értékének meghatározásával kapcsolatban is figyelembe vegyék.
(34)
Az 1307/2013/EU rendelet előírja, hogy egyes tagállamokban az alaptámogatás nyújtása egységes területalapú támogatási rendszer formájában is megvalósítható legkésőbb 2020-ig. Tekintettel arra, hogy a hektáronkénti egységes területalapú támogatást minden évben kiszámítják, és az alaptámogatásra való jogosultság a legtöbb közvetlen kifizetési rendszer esetében előfeltétele a hozzáférésnek, és így eredendően kapcsolódik az ilyen rendszerekhez, egyértelművé kell tenni, hogy csak a 640/2014/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet 2. cikke (1) bekezdése második albekezdése 23. pontjának a) alpontja értelmében meghatározott támogatható hektárokat kell figyelembe venni a releváns programok céljára.
(35)
Az egységes területalapú támogatási rendszert alkalmazó és legkésőbb 2018. január 1-jétől az alaptámogatási rendszert alkalmazó tagállamok a 2014-es naptári évre nyújtott egyes kifizetések figyelembevételével differenciálhatják az egy hektár után nyújtott egységes területalapú támogatást. E differenciálás céljából indokolt meghatározni, hogy miként kell figyelembe venni e kifizetéseket, és indokolt megállapítani további olyan kritériumokat, amelyek bizonyos programok termeléstől független jellegének tiszteletben tartásához szükségesek. Emellett ha egy mezőgazdasági termelőt a 2014-es naptári évben fennálló vis maior vagy rendkívüli körülmények érintettek, indokolt, hogy a differenciálás megállapítására a vis maiortól vagy rendkívüli körülményektől mentes utolsó év alapján kerüljön sor. Az adminisztratív terhek csökkentése érdekében azonban lehetővé kell tenni a tagállamok számára, hogy bizonyos küszöbértékeket határozzanak meg a vis maior vagy a rendkívüli körülmények által a referenciaévben nyújtott közvetlen támogatásra gyakorolt hatás vonatkozásában. Ezenkívül a jogbiztonság érdekében meg kell határozni a tényleges vagy a várható öröklés esetére vonatkozó szabályokat.
(36)
Az 1307/2013/EU rendelet III. címének 3. fejezete megállapítja az éghajlat és a környezet szempontjából előnyös mezőgazdasági gyakorlatokra nyújtott támogatás („kizöldített” kifizetés) nyújtásának feltételeit. A kizöldített kifizetésre vonatkozóan az alap-jogiaktusban meghatározott követelményeket általánosítottuk (azaz minden kedvezményezett esetében ugyanazt a mintát követik), és azok olyan, szerződésen kívüli fellépéseket írnak elő, amelyek általában biztosítják, hogy az EU mezőgazdasága a kölcsönös megfeleltetési követelményeket túlteljesítő gyakorlatokra építsen. Az alap-jogiaktusban meghatározott, szóban forgó elveket szem előtt kell tartani a kizöldítési gyakorlatokra vonatkozó részletes szabályok meghatározásakor.
(37)
Az 1307/2013/EU rendelet 43. cikkének (3) bekezdésében előírt, a nemzeti vagy regionális tanúsítási rendszerek egyenértékű gyakorlatai vonatkozásában előírt kötelezettségekkel kapcsolatos biztosíték megfelelő szintjének biztosítása céljából, kritériumokat kell meghatározni a tanúsítványok kiadásáért felelős állami és magánhatóságok kijelölése tekintetében.
(38)
A kettős finanszírozás tilalma elvének tiszteletben tartása érdekében meg kell határozni az 1307/2013/EU rendelet IX. melléklete I. szakaszának 3. és 4. pontjában és III. szakaszának 7. pontjában említett gyakorlatokra kiterjedő egyes konkrét kötelezettségvállalásokra vonatkozó kifizetések kiszámításának szabályait. Mivel az említett kötelezettségvállalások olyan egyenértékű gyakorlatokra vonatkoznak, amelyek lehetővé teszik az ilyen kötelezettségeket vállaló mezőgazdasági termelők számára, hogy teljesítsenek egy vagy több, az 1307/2013/EU rendelet III. címének 3. fejezetében említett „kizöldített” kifizetéshez való hozzájutáshoz szükséges kötelezettséget, az ilyen kötelezettségvállalásokra vonatkozó kifizetéseket - az 1305/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (11) 28. cikkének (6) bekezdésében előírt rendes kifizetésekhez képest - az érintett tagállamban vagy régióban folyósított kizöldített kifizetés mértéke, vagy egyedi esetekben a mezőgazdasági termelőnek folyósított egyedi kizöldített kifizetés alapján kiszámított összeggel csökkenteni kell.
(39)
Az 1307/2013/EU rendelet 44. cikke rögzíti a növénykultúrák számával és a növénykultúrák szántóterületen belüli részarányával kapcsolatos kötelezettségeket. Meg kell állapítani a különféle növénykultúrák arányának pontos kiszámítására vonatkozó szabályokat.
(40)
Meg kell határozni a növénykultúrák részarányának kiszámításához figyelembe veendő időszakra vonatkozó szabályokat, tekintetbe véve a növénytermesztési tevékenységek időzítését a gyakorlatban, valamint az egyszerű adminisztráció biztosítása iránti igényt.
(41)
A mezőgazdasági termelők és a tagállamok számára az egyértelműség, valamint a szántóföldeken elhelyezkedő tájképi elemek védelmének érdekében tisztázni kell a tájképi jellemzőkkel rendelkező területek helyzetét.
(42)
A különböző növénykultúrák részarányának kiszámítása céljából kiegészítő szabályokat kell meghatározni a külön sorokban folyó vegyes növénytermesztés, az alávetés és a vetőmagkeverékek alkalmazásának speciális eseteire.
(43)
Az 1307/2013/EU rendelet 45. cikkének (1) bekezdése rögzíti az állandó gyepterületek megóvására irányuló azon kötelezettségeket, amelyek a leginkább hozzájárulnak a környezet védelméhez, különösen a szénmegkötés, a biodiverzitás és a talajvédelem tekintetében. Ilyen, nagy környezeti jelentőségű gyepterületek a Natura 2000 hálózaton belül és kívül egyaránt találhatók. A hálózaton kívüliek hatékony védelme érdekében a tagállamok számára keretet szükséges létrehozni az ilyen területek kijelölésére, amely keretnek lehetővé kell tennie, hogy a tagállamok figyelembe vehessék az országra jellemző feltételeket, valamint e keretnek a meglévő környezetvédelmi politikákkal való szinergián kell alapulnia.
(44)
Annak érdekében, hogy az említett állandó gyepterületek az évek során védelemben részesüljenek, meg kell határozni az e területek visszaalakítására vonatkozó szabályokat arra az esetre, ha a mezőgazdasági termelő megszegné a szigorú védelem követelményét.
(45)
Az 1307/2013/EU rendelet 45. cikkének (2) bekezdése előírja az állandó gyepterület teljes mezőgazdasági területhez viszonyított arányának a védelmét. E cél elérése érdekében a tagállamok kötelesek nyomon követni az állandó gyepterület arányának alakulását. Lehetővé kell tenni számukra egy előzetes engedélyezési rendszer létrehozását. 5 %-ot meghaladó csökkenés esetén egyedi visszaalakítási kötelezettséget, valamint a további átalakítás tilalmát kell alkalmazni. Az egyértelműség és az arányos végrehajtás érdekében szabályokat kell meghatározni az engedélyek és visszaalakítások által érintett mezőgazdasági termelőkre és területekre vonatkozóan.
(46)
Az állandó gyepterületek átalakítására vonatkozó engedélyezési eljárás hatékony alkalmazása érdekében a tagállamok számára rugalmasságot kell biztosítani, hogy az objektív kritériumok alapján odaítélendő engedélyek céljából elsőbbséget élvező területeket, csoportokat vagy mezőgazdasági termelőket határozhassanak meg.
(47)
Szabályokat kell megállapítani az állandó gyepterület mezőgazdasági területhez viszonyított arányának meghatározására szolgáló módszerre vonatkozóan, hogy elkerülhetőek legyenek az olyan esetek, amikor a hosszú vetésforgójú gyepterületre irányuló gyakorlatból kifolyólag az állandó gyepterületeket kétszer számolják, valamint amikor a visszaalakítás alól mentességet élvező kistermelők és biotermelők átalakításai közvetlen hatással vannak más mezőgazdasági termelők visszaalakításra vonatkozó kötelezettségeire. Indokolt esetekben lehetővé kell tenni a tagállamok számára referenciaarányuk módosítását.
(48)
Az 1307/2013/EU rendelet 46. cikke tartalmazza azoknak az elemeknek és területeknek a felsorolását, amelyeket a tagállamok ökológiai jelentőségű területként alkalmazhatnak. Meg kell határozni az ezen elemek és területek ökológiai jelentőségű területté történő minősítésének további kritériumait. A biológiai sokféleségre vonatkozó célkitűzés megvalósítása érdekében e kritériumoknak biztosítaniuk kell a mezőgazdasági üzemek biológiai sokféleségének megőrzését és javítását. E kritériumoknak figyelembe kell venniük a mezőgazdasági termelők által ez idáig tett erőfeszítéseket is.
(49)
A parlagon hagyott földterületeken a növényvédő szerek vagy a műtrágya használatát korlátozó termelési tilalom nem zárhatja ki az önkéntes intézkedéseket, például a vadvirágmag-keverékeknek a biológiai sokféleség jelentette előnyök növelése céljából történő vetését. Egyértelművé kell tenni, hogy az ökológiai jelentőségű terület követelményének céljára öt évnél hosszabb ideig parlagon hagyott földterületek továbbra is szántóterületek, és nem tartoznak az állandó gyepterület fogalmába.
(50)
Mivel a teraszok kialakítása Unió-szerte sokféle, ezek tekintetében a tagállamoknak kell részletes feltételeket meghatározniuk a nemzeti vagy regionális sajátosságok alapján, figyelembe véve a teraszok értékét a biológiai sokféleség szempontjából.
(51)
Az egyértelműség érdekében fel kell sorolni az ökológiai jelentőségű területnek minősülő tájképi elemeket, és tisztázni kell a tagállamokban a kölcsönös megfeleltetés értelmében már védett elemekkel való kapcsolatot. Egyes elemek esetében meg kell állapítani egy legkisebb és legnagyobb méretet, ezzel elősegítve az ilyen elemek azonosítását és a terület túlnyomórészt mezőgazdasági jellegének biztosítását.
(52)
A vízfolyások mentén elhelyezkedő szántóterületek határához közel, vagy egy lejtőn magasabban elhelyezkedő területen belül található védelmi sávok hatékonyan csökkentik a szennyező anyagok felszíni vizekbe történő szivárgását. A biológiai sokféleség nyújtotta előnyök érdekében rendelkezni kell arról, hogy az ökológiai jelentőségű területnek számító területeken sehol nem folytatható termelés, ami a növényvédő szerek alkalmazásának elkerülését és a műtrágya alkalmazásának korlátozását is jelenti. A biológiai sokféleségből fakadó kedvező hatások további fokozása céljából a tilalom nem vonatkozhat az olyan önkéntes tevékenységekre, mint például a vadvirágmag-keverékek vetése. Lehetőséget kell biztosítani a tagállamok számára annak eldöntésére, hogy a védelmi sávokon engedélyezik-e a legeltetést és a takarmánynövények kaszálását.
(53)
Az agrár-erdészeti hektárok tekintetében egyértelművé kell tenni, hogy a figyelembe veendő területek olyan agrár-erdészeti rendszerbe tartozó területen elhelyezkedő szántóterületek, amelyek továbbra is megfelelnek az e területre korábban vagy jelenleg nyújtott vidékfejlesztési támogatás feltételeinek. Az ökológiai jelentőségű területekre vonatkozó kötelezettség teljesítéséhez ezeket a területeket választó tagállamoknak akkor, amikor vidékfejlesztési programjaikban meghatározzák az agrár-erdészeti rendszerek kialakításához nyújtott támogatás megszerzésének további feltételeit, szem előtt kell tartaniuk a biológiai sokféleségre vonatkozó célkitűzést.
(54)
Az erdőszélek mentén fekvő támogatható hektársávok tekintetében a tagállamok hatásköre eldönteni, hogy művelési tilalmat vezetnek-e be, amely a határos erdőhöz tartozó pufferzóna kialakítása céljából megakadályozza egy adott, erdővel határos sáv forrásainak igénybevételét. Az ilyen tilalom növeli az ökológiai jelentőségű terület értékét, aminek meg kell jelennie az ilyen területtípusra vonatkozó súlyozási tényező differenciált értékében.
(55)
A rövid rotációs idejű sarjerdő műveléséhez szükséges források korlátozott igénybevétele közvetett előnyöket biztosít a biológiai sokféleség szempontjából. E célból a tagállamoknak az ültethető fafajok jegyzékének és a források felhasználására vonatkozó szabályoknak a meghatározásával rögzíteniük kell az ilyen típusú ökológiai jelentőségű területre alkalmazandó feltételeket.
(56)
Ahhoz, hogy lehetővé tegyék a nemzeti feltételekhez igazított végrehajtást, valamint a köztes kultúráknak és a takarónövényzetnek a visszamaradó nitrogén hatékony megkötéséhez rendelkezésre álló kapacitásának optimális igénybevételét, illetve a fedetlen talaj kialakulásának és a felszín alatti vizek diffúz szennyezésének megakadályozása céljából a tagállamoknak ki kell jelölniük az ilyen növénytakarók vetésének időpontját. A köztes kultúrákat és a takarónövényzetet - a biológiai sokféleség tekintetében optimális agronómiai és környezeti eredmény biztosítása érdekében - különböző növényfajok magkeverékének vetésével vagy fű alávetésével kell létrehozni. Az 1306/2013/EU rendelet II. mellékletében említett GAEC 4 alkalmazásában a tagállamok meghatározhatják azokat az időpontokat, amelyeket követően megengedett a köztes kultúrák és a takarónövényzet mechanikai megsemmisítése.
(57)
A nitrogénmegkötő növényekkel beültetett területek tekintetében a tagállamoknak olyan szabályokat kell létrehozniuk, amelyek megakadályozzák, hogy a nitrogénmegkötő növények ökológiai jelentőségű területeken történő termesztése fokozza a nitrogén kilúgozódását és rontsa a vízminőséget, ami összeegyeztethetetlen lenne a 91/676/EGK tanácsi irányelv (12) és a 2000/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (13) célkitűzéseivel, és veszélyeztetné a biológiai sokféleségre vonatkozó célkitűzés megvalósítását. A tagállamok kötelesek létrehozni továbbá a biológiai sokféleség fokozásához hozzájáruló, nitrogénmegkötő növények listáját.
(58)
A szántóterületen található ökológiai jelentőségű terület kedvező hatásainak maximalizálása céljából, valamint annak érdekében, hogy az ökológiai jelentőségű területek kiterjedése megfeleljen az 1307/2013/EU rendelet 46. cikkének (1) bekezdésében előírt százalékos arányoknak, a hatékony gazdálkodás érdekében egyértelműen úgy kell rendelkezni, hogy egy parcella vagy tájképi elem nem vehető figyelembe kétszer ugyanabban az évben az ökológiai jelentőségű területre vonatkozó követelmény teljesítése céljából.
(59)
Az 1307/2013/EU rendelet 46. cikkének (5) bekezdése lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy az ökológiai jelentőségű területekre vonatkozó egyedi követelmény legfeljebb 50 %-át regionális szinten hajtsák végre. Annak érdekében, hogy a regionális szintű végrehajtás a környezet és a táj szempontjából további előnyökkel járjon és hozzájáruljon a környezetbarát infrastruktúrára vonatkozó stratégia (14) végrehajtásához, az egymással határos ökológiai jelentőségű területek kialakításához felhasználható elemekre vonatkozó szabályokat kell bevezetni. Szabályokat kell meghatározni továbbá a területek kijelölése tekintetében is az Unió mezőgazdasági és környezetvédelmi politikáinak végrehajtása terén adódó szinergiák kialakítása érdekében.
(60)
Azon tagállami döntés meghozatala céljából, amely lehetővé teszi a mezőgazdasági termelők számára, hogy az 1307/2013/EU rendelet 46. cikke (6) bekezdésének megfelelően kollektív végrehajtás keretében teljesítsék az ökológiai jelentőségű területre vonatkozó egyedi kötelezettségük felét, az egymással határos ökológiai jelentőségű területek kialakításához felhasználható elemek tekintetében a regionális szintű végrehajtásra vonatkozó szabályokhoz hasonló szabályokat kell bevezetni a hozzáadott környezeti érték biztosítása céljából. A mezőgazdasági termelők által teljesítendő feltételekre vonatkozó szabályoknak rendelkezniük kell arról, hogy e termelők mezőgazdasági üzemeinek egymás közvetlen közelében kell elhelyezkedniük, ugyanakkor mozgásteret kell biztosítaniuk a tagállamok számára a különböző igazgatási struktúrák figyelembevételéhez. A jogi egyértelműség érdekében a résztvevők által kötendő írásos megállapodás tartalmára vonatkozó szabályokat kell létrehozni az egyes résztvevők jogainak és kötelezettségeinek meghatározása céljából.
(61)
Azon lehetőség tekintetében, hogy egyes tagállamok mentesíthetik a sűrű erdővel borított területek mezőgazdasági termelőit az ökológiai jelentőségű területre vonatkozó kötelezettség alól, olyan szabályokat kell meghatározni, amelyek egyértelműen kijelölik az erdő és a teljes földterület, valamint az erdő és a mezőgazdasági földterület arányának kiszámításához alkalmazandó módszereket és adatokat.
(62)
Az 1307/2013/EU rendelet megállapítja a fiatal mezőgazdasági termelők részére nyújtott támogatás igénybevételére jogosító feltételeket. A támogatás azzal a feltétellel fizethető ki, hogy a fiatal mezőgazdasági termelő először kezd mezőgazdasági üzem vezetőjeként gazdálkodni vagy a kérelem első benyújtását megelőző öt évben már létrehozott ilyen üzemet, valamint hogy a támogatás iránti első kérelem benyújtásának évében a mezőgazdasági termelő nem idősebb 40 évnél. Jogi személyek esetében indokolt előírni, hogy e feltételeknek minden olyan természetes személy eleget tegyen, aki a jogi személy felett az Európai Unió Bírósága által meghatározottak szerint tényleges és hosszú távú ellenőrzést gyakorol (15). Ezen túlmenően egyértelművé kell tenni, hogy mely feltételeket kell teljesíteniük a jogi személynek és a jogi személy felett ellenőrzést gyakorló természetes személynek vagy személyeknek.
(63)
A fiatal mezőgazdasági termelők részére biztosított támogatás esetleges kijátszásának elkerülése érdekében elő kell írni, hogy a támogatás csak addig ítélhető oda, amíg az adott jogi személy felett a támogatás igénybevételének első évében ellenőrzést gyakorló természetes személyek közül legalább egy továbbra is ilyen ellenőrzést gyakorol. Az 1307/2013/EU rendelet 50. cikkének (5) bekezdése szerinti maximális támogatásnyújtási időszak meghatározása céljából szabályokat kell megállapítani olyan esetekre vonatkozóan, amikor a jogi személy felett több mint egy természetes személy gyakorol ellenőrzést.
(64)
A fiatal mezőgazdasági termelők részére nyújtott támogatást kérelmező jogi személyek és a természetes személyek csoportjai közötti hátrányos megkülönböztetés elkerülése végett azonos szabályokat kell alkalmazni az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének a) pontjában említett természetes személyek csoportjára, ha az alaptámogatás és a fiatal mezőgazdasági termelők részére nyújtott támogatás iránti kérelmet a csoport és nem annak egyes tagjai nyújtják be.
(65)
Az 1307/2013/EU rendelet IV. címének 1. fejezete rendelkezik arról a lehetőségről, hogy a tagállamok termeléstől függő önkéntes támogatást nyújtsanak a mezőgazdasági termelők részére. A szóban forgó fejezetben említett, a támogatás odaítélésére vonatkozó feltételeket meg kell határozni.
(66)
Az 1307/2013/EU rendelet 52. cikkének (3) bekezdése értelmében a termeléstől függő önkéntes támogatás csak a tagállamok azon ágazatainak vagy régióinak nyújtható, ahol meghatározott, gazdasági és/vagy társadalmi és/vagy környezeti szempontból kiemelt fontosságú gazdálkodási típusok vagy mezőgazdasági ágazatok bizonyos nehézségekkel küzdenek. Ezen túlmenően az 1307/2013/EU rendelet 52. cikkének (5) és (6) bekezdése szerint a termeléstől függő önkéntes támogatás csak az érintett régiókban és ágazatokban meglévő termelési szint fenntartásának ösztönzéséhez szükséges mértékben ítélhető oda. A támogatást indokolt éves kifizetés formájában, meghatározott mennyiségi korlátok betartása mellett, rögzített területek és terméshozamok vagy rögzített állatlétszám alapján nyújtani. Annak érdekében, hogy a termeléstől függő önkéntes támogatás keretében hozott intézkedések célirányosak és megfelelően kezeltek legyenek, ugyanakkor pedig a tagállamok a saját igényeknek megfelelő termeléstől függő önkéntes támogatást dolgozhassanak ki, rendelkezni kell arról, hogy a támogatásra jogosult régiók és/vagy gazdálkodási típusok meghatározása, a mennyiségi határértékek rögzítése és a támogatás megfelelő mértékének megállapítása tagállami hatáskörbe kerüljön. A piac torzulásának elkerülése érdekében azonban a kifizetések nem alapulhatnak a piaci árak ingadozásain, illetve nem lehetnek egyenértékűek olyan veszteségtérítési rendszerrel, amelyben a tagállamok a hazai mezőgazdasági támogatást az irányár és a belföldi piaci ár közötti különbség alapján fizetik a mezőgazdasági termelőknek.
(67)
Az Európai Gazdasági Közösség és az Amerikai Egyesült Államok közötti, az olajos magvakról szóló, egyetértési nyilatkozat formájában a GATT keretében létrejött megállapodás értelmében a szóban forgó egyetértési nyilatkozat (16) mellékletében szereplő olajos magvakkal összefüggő támogatásban részesülő termelők vonatkozásában külön bázisterületet kell meghatározni. Mivel ezek az olajos magvak szerepelnek a termeléstől függő önkéntes támogatásra jogosult ágazatok és termékek listáján, az említett nemzetközi kötelezettségvállalásnak való megfelelés érdekében az említett egyetértési nyilatkozatban szereplő olajos magvak tekintetében indokolt uniós szinten bevezetni e támogatási rendszerben a maximális terület fogalmát. A maximális terület túllépése esetén a tagállamok a Bizottság által kiszámított és velük közölt csökkentési együttható alkalmazásával kiigazítják a bejelentett területet.
(68)
Az 1307/2013/EU rendelet 52. cikke (8) bekezdésének megfelelően az adott cikk alapján nyújtott termeléstől függő támogatásnak összhangban kell lennie az egyéb uniós támogatási intézkedésekkel és állami támogatásokból finanszírozott intézkedésekkel. A támogatási rendszerek megfelelő kezelése érdekében és a kettős finanszírozás elkerülésére hasonló intézkedésre nem nyújtható finanszírozás kétszer, azaz a termeléstől függő önkéntes támogatás és más uniós támogatási rendszer keretében is. Tekintettel a termeléstől függő önkéntes támogatás végrehajtása során a tagállamok előtt álló döntések változatosságára, a tagállamoknak az e rendeletben meghatározott feltételeknek megfelelően a tagállamoknak az 1307/2013/EU rendeletben megállapított keretrendszeren belül és az e rendeletben foglalt feltételeknek megfelelően gondoskodniuk kell az érintett intézkedések összhangjáról.
(69)
Az 1307/2013/EU rendelet 55. cikkének (1) bekezdése értelmében a Bizottság jóváhagyja a rendelet 53. cikkének (4) bekezdésében vagy adott esetben a rendelet 53. cikke (6) bekezdésének a) pontjában említett határozatot, ha az érintett régióban vagy ágazatban bizonyos szükségletek közül egy bizonyításra kerül. Az adott cikk helyes alkalmazásának biztosítása érdekében rendelkezést kell hozni az e szükségletekre irányadó kritériumok meghatározásáról.
(70)
Az 1307/2013/EU rendelet IV. címének 2. fejezete a gyapotra vonatkozó terményspecifikus támogatásról rendelkezik. A Bizottságnak meg kell állapítania a mezőgazdasági földterületeknek és a fajtáknak a támogatás tekintetében történő engedélyezésére vonatkozó szabályokat és feltételeket. Ezen túlmenően meg kell határozni a jogosultsági követelményekre vonatkozó szabályokat. Objektív követelménynek minősül az, ha a földterületet a tagállamok által a talaj- és éghajlati viszonyok és a regionális sajátosságok alapján meghatározandó minimális ültetési sűrűség elérését szem előtt tartva kell bevetni. Az agronómiai gyakorlatokra vonatkozó külön szabályok megállapítását tagállami hatáskörben kell hagyni.
(71)
Helyénvaló úgy rendelkezni, hogy a tagállamok a gyapottermelő ágazati szervezetek elismeréséről a szóban forgó szervezetek méretével és belső szervezeti felépítésével kapcsolatos objektív kritériumok alapján döntsenek. Célszerű az adott ágazati szervezet méretét azon követelmény figyelembevételével megállapítani, hogy a gyapot tisztítását végző tag elegendő mennyiségű tisztítatlan gyapotot tudjon átvenni.
(72)
A támogatási rendszer működésében fellépő komplikációk elkerülésének érdekében egy termelő nem lehet egynél több ágazati szervezet tagja. Ugyanezen okból célszerű úgy rendelkezni, hogy amennyiben egy adott ágazati szervezetben tagsággal rendelkező termelő vállalja, hogy az általa termelt gyapotot leszállítja, azt csak olyan gyapottisztító vállalkozás számára szállíthassa be, amely ugyanannak az ágazati szervezetnek a tagja.
(73)
Az 1307/2013/EU rendeletben megállapított szabályok helyes alkalmazásának figyelemmel kísérése, valamint a szakpolitika végrehajtásának értékelése céljából értesítési kötelezettségeket kell megállapítani a tagállamok számára, különösen azon információk tekintetében, amelyeket az említett rendelet II-V. címének megfelelően meghozott döntéseik kapcsán közölniük kell.
(74)
Közelebbről, ami a termeléstől függő önkéntes támogatást illeti, a támogatási szabályok helyes alkalmazásának biztosítása, valamint ezen értesítések hatékonnyá tétele érdekében pontosabban meg kell határozni a tagállamok által bejelentendő információk tartalmát, lehetővé téve a Bizottság számára annak ellenőrzését, hogy a támogatási intézkedések megtervezésekor a tagállamok tiszteletben tartják-e, a következetességre és a támogatáshalmozásra vonatkozó követelményeket, valamint az 1307/2013/EU rendelet 53. cikkében a nemzeti felső határértékek tekintetében előírt maximális százalékértékeket és a kapcsolódó teljes összegeket.
(75)
A tagállamok bizonyos feltételek mellett dönthetnek nemzeti támogatás nyújtásáról. Annak biztosítása érdekében, hogy az ilyen támogatásokat a megszabott határokon belül nyújtsák, indokolt megállapítani egy olyan kötelezettséget, amely szerint a nyújtott támogatások bizonyos részleteiről éves jelentéseket kell benyújtani a Bizottságnak.
(76)
A Bizottságot adott esetben tájékoztatni kell az 1307/2013/EU rendeletnek vagy e rendeletnek megfelelően bejelentett döntések felülvizsgálata következtében meghozott döntésekről, hogy a Bizottság ellenőrizhesse az ilyen felülvizsgálat helyes alkalmazását és a hatását. Ezt illetően tehát indokolt értesítési szabályokat megállapítani.
(77)
Az 1307/2013/EU rendelet X. mellékletében található egy táblázat, amely a különböző típusú ökológiai jelentőségű területek tekintetében meghatározza az említett rendelet 46. cikkének (3) bekezdésében említett átváltási és súlyozási tényezőket. Az 1307/2013/EU rendelet elfogadásakor a táblázat üresen maradt. Ezt a mellékletet tehát módosítani kell. Az átváltási tényezőket a mérések útján szerzett tapasztalatok és az elemek sajátosságai alapján kell meghatározni. A súlyozási tényezőknek három különböző értéket kell tartalmazniuk, amelyek tükrözik a biológiai sokféleség tekintetében vett jelentőség eltéréseit. Az 1307/2013/EU rendelet X. mellékletét ezért mindezeknek megfelelően módosítani kell. Az ökológiai jelentőségű terület kiszámítása céljából az átváltási és súlyozási tényezők az egyenértékű gyakorlatokban szereplő elemek esetében is irányadóak, amennyiben ezek megegyeznek az említett mellékletben felsorolt elemekkel.
(78)
Az egyértelműség és a jogbiztonság érdekében az 1120/2009/EK és az 1121/2009/EK rendeletet hatályon kívül kell helyezni.
(79)
Ezt a rendeletet a 2014. naptári év utáni naptári évekhez kapcsolódó támogatás iránti kérelmek vonatkozásában kell alkalmazni,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. FEJEZET
ALKALMAZÁSI KÖR ÉS ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. SZAKASZ
Hatály és általános elvek
1. cikk
Hatály
E rendelet az 1307/2013/EU rendelet egyes nem alapvető elemeit kiegészítő rendelkezéseket határoz meg az alábbiakkal kapcsolatosan:
a)
a közvetlen támogatásokról szóló általános rendelkezések;
b)
az alaptámogatási rendszer;
c)
az egységes területalapú támogatási rendszer;
d)
az éghajlat és a környezet szempontjából előnyös mezőgazdasági gyakorlatot folytató mezőgazdasági termelők részére nyújtott támogatás,
e)
a mezőgazdasági tevékenységüket megkezdő fiatal mezőgazdasági termelők részére nyújtott támogatás;
f)
termeléstől függő önkéntes támogatás;
g)
a gyapotra vonatkozó terményspecifikus támogatás;
h)
a tagállamok értesítései kötelezettségei.
2. cikk
Általános elvek
(1) A tagállamok e rendeletet objektív kritériumoknak megfelelően, oly módon hajtják végre, amely biztosítja a mezőgazdasági termelőkkel szembeni egyenlő bánásmódot, a piac és a verseny torzulásának megakadályozását és egyúttal a természeti erőforrásokkal való fenntartható gazdálkodást és az éghajlat védelmét.
(2) A tagállamok biztosítják az e rendelet alapján megvalósuló támogatás összes feltételének igazolhatóságát és ellenőrizhetőségét.
(3) E rendelet végrehajtásakor a tagállamok:
a)
a termeléstől függő támogatástól eltérő támogatások esetében tiszteletben tartják a mezőgazdasági megállapodás 2. mellékletének 1., 5. és 6. pontjában foglalt előírásokat; és
b)
a termeléstől függő támogatások esetében tiszteletben tartják mezőgazdasági megállapodás 6. cikkének (5) bekezdésében foglalt előírásokat.
3. cikk
A pénzügyi fegyelem következtében szükséges csökkentések
Az 1307/2013/EU rendelet 8. cikkében említett pénzügyi fegyelem következtében szükséges csökkentéseket az 1307/2013/EU rendelet I. mellékletében felsorolt azon különböző közvetlen támogatási rendszerekből származó kifizetések összegére kell alkalmazni, amelyekre a mezőgazdasági termelő a 640/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet II. címének IV. fejezete szerint a közvetlen kifizetésekre kirótt visszavonások és közigazgatási szankciók alkalmazása után és az említett, felhatalmazáson alapuló rendelet IV. címének II. fejezete szerint a kölcsönös megfeleltetés tekintetében kirótt közigazgatási szankciók alkalmazása előtt jogosult.
2. SZAKASZ
Az 1307/2013/EU rendelet fogalommeghatározásaival kapcsolatos rendelkezések
4. cikk
A mezőgazdasági terület legeltetésre vagy növénytermesztésre alkalmas állapotban tartása kritériumainak keretrendszere
(1) Az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdése c) pontjának ii. alpontja alkalmazásában azon kritériumokat, amelyeket a mezőgazdasági termelőknek teljesíteniük kell annak érdekében, hogy eleget tegyenek kötelezettségüknek, miszerint a mezőgazdasági területet a szokásos mezőgazdasági módszereken és gépeken túlmutató külön előkészítés nélkül legeltetésre vagy növénytermesztésre alkalmas állapotban tartják, a tagállamok határozzák meg az alábbiak közül az egyik vagy mindkét módon:
a)
A tagállamok előírják legalább egy éves tevékenység elvégzését a mezőgazdasági termelő számára. Ahol környezetvédelmi okokból indokolt, a tagállamok dönthetnek úgy, hogy figyelembe veszik a kétévente elvégzett tevékenységeket is;
b)
A tagállamok meghatározzák, hogy melyek azok a jellemzők, amelyeknek meg kell felelnie egy adott mezőgazdasági területnek ahhoz, hogy az legeltetésre vagy növénytermesztésre alkalmas állapotban tartottnak minősüljön.
(2) Az (1) bekezdésben említett kritériumok megállapításakor a tagállamok különbséget tehetnek a különböző típusú mezőgazdasági területek között.
5. cikk
A természetes módon legeltetésre vagy növénytermesztésre alkalmas állapotban tartott mezőgazdasági területeken végzett minimumtevékenységek keretrendszere
Az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdése c) pontjának iii. alpontja alkalmazásában a tagállamok által meghatározandó, a természetes módon legeltetésre vagy növénytermesztésre alkalmas állapotban tartott mezőgazdasági területeken elvégzendő minimumtevékenységnek a mezőgazdasági termelő által elvégzett legalább egy éves tevékenységnek kell lennie. Ahol környezetvédelmi okokból indokolt, a tagállamok dönthetnek úgy, hogy figyelembe veszik a kétévente elvégzett tevékenységeket is.
6. cikk
A gyep és az egyéb egynyári takarmánynövények túlsúlyának érvényesülése állandó gyepterület esetén
Az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdése h) pontjának alkalmazásában a gyep és az egyéb egynyári takarmánynövények túlsúlyának fennmaradása akkor valósul meg, ha azok az 1306/2013/EU rendelet 67. cikke (4) bekezdése a) pontjának értelmezése szerinti mezőgazdasági parcella szintjén a támogatható terület több mint 50 -át borítják.
7. cikk
Bevett helyi gyakorlatok állandó gyepterület esetén
Az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdése h) pontjának alkalmazásában a bevett helyi gyakorlat a következők valamelyike vagy kombinációja:
a)
az állatállomány legeltetésére szolgáló területeken érvényesülő azon gyakorlatok, amelyek hagyományos jellegűek és általánosan alkalmazottak az érintett területeken;
b)
a 92/43/EGK tanácsi irányelv (17) I. mellékletében felsorolt élőhelyek, valamint a 2009/147/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (18) meghatározott biotópok és élőhelyek megőrzése szempontjából fontos gyakorlatok.
8. cikk
Az 1307/2013/EU rendelet 32. cikkének (5) bekezdése szerinti csökkentési együttható
Az 1307/2013/EU rendelet 32. cikke (5) bekezdésének alkalmazásakor olyan állandó gyepterület esetében, amely alkalmas a legeltetésre és amely a bevett helyi gyakorlatok részét képezi ott, ahol a legelőterületeken a gyep vagy az egyéb egynyári takarmánynövények hagyományosan nincsenek túlnyomó többségben, a tagállamok különbséget tehetnek a különböző kategóriájú földterületek között annak érdekében, hogy e kategóriák szerint eltérő csökkentési együtthatók legyenek alkalmazhatóak.
9. cikk
Kendertermesztés
Az 1307/2013/EU rendelet 32. cikke (6) bekezdésének alkalmazásában a kendertermesztésre használt területek támogathatóságának feltétele, hogy a támogatás tárgyévében március 15-én érvényben lévő, a 2002/53/EK tanácsi irányelv (19) 17. cikkének megfelelően közzétett Mezőgazdasági Növényfajok Közös Fajtajegyzékében felsorolt fajták vetőmagjait használják. A vetőmagnak a 2002/57/EK tanácsi irányelvnek (20) megfelelően minősített vetőmagnak kell lennie.
3. SZAKASZ
Aktív mezőgazdasági termelő
10. cikk
Azon esetek, amikor a mezőgazdasági területek főként természetes módon legeltetésre vagy növénytermesztésre alkalmas állapotban tartott területeket jelentenek
(1) Az 1307/2013/EU rendelet 9. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában valamely természetes vagy jogi személy, illetve természetes vagy jogi személyek csoportja akkor tekinthető olyannak, akinek/amelynek mezőgazdasági területei főként természetes módon legeltetésre vagy növénytermesztésre alkalmas állapotban tartott területeket jelentenek, ha e területek az 1306/2013/EU rendelet 72. cikke (1) bekezdésének a) pontja szerint bejelentett összes mezőgazdasági területnek több mint 50 -át képviselik.
(2) Az 1307/2013/EU rendelet 9. cikke (1) bekezdése nem vonatkozik arra a természetes vagy jogi személyre, illetve természetes vagy jogi személyek azon csoportjára, aki/amely a természetes módon legeltetésre vagy növénytermesztésre alkalmas állapotban tartott területeken az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdése c) pontja i. alpontjának értelmezése szerint mezőgazdasági tevékenységet végez.
11. cikk
Nem mezőgazdasági tevékenységből származó bevételek
(1) Az 1307/2013/EU rendelet 9. cikke (2) bekezdése harmadik albekezdése a) pontjának és - adott esetben - e rendelet 13. cikkének alkalmazásában a mezőgazdasági tevékenységből származó bevételek azok a bevételek, amelyeket a mezőgazdasági termelő a gazdaságában végzett, az említett rendelet 4. cikke (1) bekezdése c) pontjának értelmezése szerinti mezőgazdasági tevékenységből szerzett, beleértve az Európai Mezőgazdasági Garanciaalapból (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) kapott támogatásokat, valamint a mezőgazdasági tevékenység után járó nemzeti támogatásokat is, az 1307/2013/EU rendelet 18. és 19. cikke alapján járó kiegészítő nemzeti közvetlen támogatások kivételével.
Az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdése d) pontjának értelmezésében a gazdaság mezőgazdasági termékek feldolgozásából származó bevétele mezőgazdasági tevékenységből származó bevételnek tekintendő, feltéve, hogy a feldolgozott termékek a mezőgazdasági termelő tulajdonában maradnak és, hogy a feldolgozás eredménye egy az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdése d) pontja szerinti másik mezőgazdasági termék.
Minden egyéb bevétel nem mezőgazdasági tevékenységből származó bevételnek tekintendő.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában a „bevétel” a költségek és adók levonása előtti bruttó bevételt jelenti.
(3) Az (1) bekezdésben említett uniós támogatás kiszámítása:
a)
Bulgáriában és Romániában a 2015. évre, az 1307/2013/EU rendelet V. mellékletének A. pontjában meghatározott megfelelő összeg alapján;
b)
Horvátországban az 1307/2013/EU rendelet 17. cikkében szereplő minden egyes évre, az említett rendelet VI. mellékletének A. pontjában meghatározott összeg alapján.
12. cikk
Az 1307/2013/EU rendelet 9. cikkének (2) és (4) bekezdésében, valamint az e rendelet 13. cikkének (2) bekezdésében említett közvetlen támogatások összege
(1) A mezőgazdasági termelőnek nyújtott, az 1307/2013/EU rendelet 9. cikke (2) bekezdése harmadik albekezdésének a) pontjában és - adott esetben - az e rendelet 13. cikke (2) bekezdésében említett közvetlen támogatás éves összege a közvetlen támogatásoknak az a teljes összege, amelyre a mezőgazdasági termelő az 1307/2013/EU rendeletnek megfelelően jogosult volt abban a legutolsó pénzügyi évben, amelyre vonatkozóan a nem mezőgazdasági tevékenységből származó bevétel igazolható. Ezt az összeget az 1306/2013./EU rendelet 63. cikke és 91. cikkének (1) bekezdése alkalmazásának figyelembevétele nélkül kell kiszámítani.
Amennyiben az első albekezdésben szereplő legutolsó pénzügyi év 2014 vagy egy korábbi év, úgy a közvetlen támogatás éves összege a közvetlen támogatásoknak az a teljes összege, amelyre a mezőgazdasági termelő a 73/2009/EK rendeletnek megfelelően az annak 21. és 23. cikkében meghatározott támogatáscsökkentéseket és a támogatási körből való kizárásokat megelőzően jogosult volt.
(2) Amennyiben a mezőgazdasági termelő az (1) bekezdés első albekezdésében említett legutolsó pénzügyi évben nem nyújtott be közvetlen támogatásra vonatkozó támogatási kérelmet az 1307/2013/EU rendeletnek megfelelően, akkor az (1) bekezdés első albekezdésében szereplő közvetlen támogatás teljes összegét a tagállamok úgy állapítják meg, hogy a mezőgazdasági termelő által a támogatási kérelem benyújtásának évében az 1306/2013/EU rendelet 72. cikke (1) bekezdése a) pontjának megfelelően bejelentett támogatható hektárok számát megszorozzák az (1) bekezdés első albekezdésében említett évre hektáronként kifizetett nemzeti átlagos közvetlen támogatással.
Az első albekezdésben említett hektáronkénti nemzeti átlagos közvetlen támogatást úgy állapítják meg, hogy az 1307/2013/EU rendelet II. mellékletében az adott évre meghatározott nemzeti felső határértéket elosztják az adott tagállamban arra az évre az 1306/2013/EU rendelet 72. cikke (1) bekezdése a) pontjának megfelelően bejelentett támogatható hektárok teljes számával.
Amennyiben az (1) bekezdés első albekezdésében említett év 2014 vagy egy korábbi év, akkor az e bekezdés első albekezdésében szereplő hektáronkénti nemzeti átlagos közvetlen támogatás megállapítása úgy történik, hogy az adott évre vonatkozóan a 73/2009/EK rendelet VIII. mellékletében meghatározott nemzeti felső határértéket elosztják az adott tagállamban arra az évre a 73/2009/EK rendelet 19. cikke (1) bekezdése a) pontjának megfelelően bejelentett támogatható hektárok teljes számával.
(3) A mezőgazdasági termelőnek nyújtott, az 1307/2013/EU rendelet 9. cikkének (4) bekezdésében említett közvetlen támogatás összege a közvetlen támogatásoknak az a teljes összege, amelyre a mezőgazdasági termelő az 1307/2013/EU rendeletnek megfelelően az 1306/2013/EU rendelet 63. cikkének és 91. cikke (1) bekezdésének alkalmazása előtt a megelőző évben jogosult volt.
Amennyiben az első albekezdésben említett év 2014, úgy a közvetlen támogatás összege a 2014. évi közvetlen támogatásoknak az a teljes összege, amelyre a mezőgazdasági termelő a 73/2009/EK rendelet értelmében az annak 21. és 23. cikkében meghatározott támogatáscsökkentéseket és a támogatási körből való kizárásokat megelőzően jogosult volt.
(4) Amennyiben a mezőgazdasági termelő a (3) bekezdés első albekezdésében említett előző évben nem nyújtott be közvetlen támogatásra vonatkozó támogatási kérelmet az 1307/2013/EU rendeletnek megfelelően, akkor a tagállamok a (3) bekezdés első albekezdésében szereplő közvetlen támogatás teljes összegét úgy állapítják meg, hogy a mezőgazdasági termelő által a támogatási kérelem benyújtásának évében az 1306/2013/EU rendelet 72. cikke (1) bekezdése a) pontjának megfelelően bejelentett támogatható hektárok számát megszorozzák az előző évi hektáronként kifizetett nemzeti átlagos közvetlen támogatással.
Az első albekezdésben említett hektáronkénti nemzeti átlagos közvetlen támogatást úgy állapítják meg, hogy az 1307/2013/EU rendelet II. mellékletében az adott évre meghatározott nemzeti felső határértéket elosztják az adott tagállamban arra az évre az 1306/2013/EU rendelet 72. cikke (1) bekezdése a) pontjának megfelelően bejelentett támogatható hektárok teljes számával.
Amennyiben a (3) bekezdés első albekezdésében említett előző év 2014, akkor az adott mezőgazdasági termelő részére nyújtott közvetlen támogatás éves összegét a tagállamok úgy állapítják meg, hogy a mezőgazdasági termelő által az 1306/2013/EU rendelet 72. cikke (1) bekezdése a) pontjának megfelelően a 2015. évre bejelentett támogatható hektárok számát megszorozzák a 2014. évi hektáronként kifizetett nemzeti átlagos közvetlen támogatással.
A hektáronkénti nemzeti átlagos közvetlen támogatást a 2014. évre úgy állapítják meg, hogy a 2014. évre vonatkozóan a 73/2009/EK rendelet VIII. mellékletében meghatározott nemzeti felső határértéket elosztják az adott tagállamban a 2014. évre az említett rendelet 19. cikke (1) bekezdése a) pontjának megfelelően bejelentett támogatható hektárok teljes számával.
(5) Az (1) és (2) bekezdésben említett közvetlen támogatások teljes összegének kiszámítása:
a)
Bulgáriában és Romániában a 2015. évre, az 1307/2013/EU rendelet V. mellékeltének A. pontjában meghatározott megfelelő összeg alapján;
b)
Horvátországban az 1307/2013/EU rendelet 17. cikkében szereplő minden egyes évre, az említett rendelet VI. mellékletének A. pontjában meghatározott összeg alapján.
13. cikk
Annak bizonyítására vonatkozó kritériumok, hogy a mezőgazdasági tevékenység nem jelentéktelen, valamint hogy a fő üzleti tevékenység, illetve a vállalat célja a mezőgazdasági tevékenység
(1) Az 1307/2013/EU rendelet 9. cikke (2) bekezdése harmadik albekezdése b) alpontjának alkalmazásában a mezőgazdasági tevékenység nem jelentéktelen, ha az e rendelet 11. cikkének értelmezése szerinti mezőgazdasági tevékenységből származó összes bevétel abban a legutolsó pénzügyi évben, amelyre vonatkozóan ez bizonyítható, legalább egyharmada annak a legutolsó pénzügyi évben elért összes bevételnek, amelyre vonatkozóan ilyen bizonyíték rendelkezésre áll.
A tagállamok dönthetnek úgy, hogy a mezőgazdasági tevékenységből származó összes bevétel küszöbértékét egyharmadnál alacsonyabb szinten határozzák meg, feltéve, hogy ez az alacsonyabb küszöbérték nem teszi lehetővé a marginális jelentőségű mezőgazdasági tevékenységet folytató természetes vagy jogi személyek számára azt, hogy aktív mezőgazdasági termelőnek minősüljenek.
Eltérve az első és második albekezdéstől, a tagállamok olyan alternatív kritériumokat határozhatnak meg, amelyek lehetővé teszik, hogy egy adott személy bizonyíthassa, miszerint mezőgazdasági tevékenysége az 1307/2013/EU rendelet 9. cikke (2) bekezdése harmadik albekezdésének b) alpontja értelmében nem jelentéktelen.
(2) Az 1307/2013/EU rendelet 9. cikke (3) bekezdésének a) pontja alkalmazásában a tagállamok az alábbi módszerek alkalmazásával döntést hozhatnak arról, hogy a mezőgazdasági tevékenység a természetes vagy jogi személy, illetve természetes vagy jogi személyek egy csoportja teljes gazdasági tevékenységének csupán jelentéktelen részét teszi ki:
a)
a közvetlen támogatások éves összege az e rendelet 11. cikke értelmezése szerinti nem mezőgazdasági tevékenységből származó teljes bevétel kevesebb mint 5 %-át teszi ki abban a legutolsó pénzügyi évben, amelyre vonatkozóan ez bizonyítható;
b)
a mezőgazdasági tevékenységből származó, e rendelet 11. cikkének értelmezése szerinti teljes bevétel összege abban a legutolsó pénzügyi évben, amelyre vonatkozóan ez bizonyítható, alacsonyabb, mint a tagállamok által eldönthető küszöbérték, és nem haladja az abban a legutolsó pénzügyi évben elért teljes bevétel egyharmadát, amelyre vonatkozóan ez bizonyítható.
Az első albekezdéstől eltérve a tagállamok olyan alternatív kritériumokat határozhatnak meg, amely szerint a mezőgazdasági tevékenység az 1307/2013/EU rendelet 9. cikke (3) bekezdésének a) pontja értelmében jelentéktelennek tekintendő.
(3) Az 1307/2013/EU rendelet 9. cikke (2) bekezdése harmadik albekezdése c) pontjának és - adott esetben - 9. cikke (3) bekezdése b) pontjának alkalmazásában a mezőgazdasági tevékenység egy jogi személy fő üzleti tevékenységének vagy vállalata céljának tekintendő, ha az valamely tagállam hivatalos cégnyilvántartása vagy más azzal egyenértékű hivatalos tanúsítása mint fő üzleti tevékenységet vagy vállalati főfeladatot tartja nyilván. Természetes személy esetében ezzel egyenértékű bizonyíték szükséges.
Amennyiben ilyen nyilvántartások nem léteznek, úgy a tagállamok azzal egyenértékű bizonyítékot alkalmaznak.
Az első és a második albekezdéstől eltérve a tagállamok olyan alternatív kritériumokat határozhatnak meg, amelyek szerint a mezőgazdasági tevékenység az említett rendelet 9. cikke (2) bekezdése harmadik albekezdése c) pontjának és - adott esetben - 9. cikke (3) bekezdése b) pontjának értelmében a természetes vagy jogi személy fő üzleti tevékenységének vagy vállalata céljának tekintendő.
2. FEJEZET
ALAPTÁMOGATÁSI RENDSZER ÉS EGYSÉGES TERÜLETALAPÚ TÁMOGATÁSI RENDSZER
1. SZAKASZ
Az 1307/2013/EU rendelet III. címe 1. fejezetének 1., 2., 3. És 5. szakaszában előírt alaptámogatási rendszer végrehajtásának szabályai
1. Alszakasz
A támogatási jogosultságok első kiosztása
14. cikk
Az öröklés esetei, a jogállásban vagy elnevezésben bekövetkezett változások, valamint az egyesülés és a szétválás
(1) Amennyiben egy mezőgazdasági termelő tényleges vagy várható öröklés útján szerezte meg a mezőgazdasági üzemet vagy annak egy részét, jogosult arra, hogy saját nevében, a mezőgazdasági üzemet eredetileg irányító mezőgazdasági termelőre vonatkozó feltételekkel azonos feltételek mellett igényelje a birtokába került mezőgazdasági üzemnek vagy üzem egy részének kiosztandó támogatási jogosultságokat azok száma és értéke szerint.
Visszavonható várható öröklés esetében a támogatási jogosultságok csak az 1307/2013/EU rendelet 24. cikkének (1) bekezdésében vagy 39. cikkének (1) bekezdésében említett időpontig örökösként megnevezett örökösnek oszthatók ki.
(2) Az elnevezés megváltozása nincs hatással a kiosztandó támogatási jogosultságok számára és értékére.
A jogállás megváltozása nincs hatással a kiosztandó támogatási jogosultságok számára és értékére, amennyiben az új mezőgazdasági üzemet is az a mezőgazdasági termelő irányítja, aki az eredeti mezőgazdasági üzem felett az irányítás, haszon és pénzügyi kockázat tekintetében ellenőrzést gyakorolt.
(3) Az egyesülés vagy szétválás nincs hatással a mezőgazdasági üzem(ek) részére kiosztandó támogatási jogosultságok teljes számára és értékére.
Szétválás esetén, ha a tagállam az 1307/2013/EU rendelet 24. cikkének (4) vagy (5) bekezdését alkalmazza, a szétválás eredményeképpen létrejövő egyes mezőgazdasági üzemeknek kiosztandó támogatási jogosultságok számát úgy kell meghatározni, hogy az adott új mezőgazdasági üzem rendelkezésére álló támogatható hektárok számát meg kell szorozni a jogosultságok számának azon átlagos csökkentésével, amelyet az eredeti mezőgazdasági üzem esetében az 1307/2013/EU rendelet 24. cikkének (4) vagy (5) bekezdésének megfelelően alkalmazni kellett volna.
E bekezdés alkalmazásában a következő meghatározásokat kell alkalmazni:
a) „egyesülés”: két vagy több különálló - az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében vett - mezőgazdasági termelő egyesülése egyetlen új - az említett cikk szerinti - mezőgazdasági termelővé, amely az irányítás, haszon és pénzügyi kockázat tekintetében a mezőgazdasági üzemeket eredetileg irányító mezőgazdasági termelők, illetve valamelyikük ellenőrzése alatt áll;
b) „szétválás”: egyetlen - az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében vett - mezőgazdasági termelő szétválása a következőkre:
i.
legalább két új, különálló, az említett cikk szerinti mezőgazdasági termelő, amelyek közül legalább egy továbbra is a mezőgazdasági üzemet eredetileg irányító jogi vagy természetes személyek közül legalább egynek az ellenőrzése alatt áll az irányítás, haszon és pénzügyi kockázat tekintetében; vagy
ii.
az eredeti mezőgazdasági termelő és legalább egy új, különálló, az említett cikk szerinti mezőgazdasági termelő.
15. cikk
A támogatható hektárok megállapítása az 1307/2013/EU rendelet 24. cikke (2) bekezdésének és 39. cikke (2) bekezdésének alkalmazásában
(1) A kiosztandó támogatási jogosultságok számának az 1307/2013/EU rendelet 24. cikkének (2) bekezdése és 39. cikkének (2) bekezdése szerinti, olyan esetekben történő megállapításához, amikor nem került sor vis maior vagy rendkívüli körülmények elismerésére, csak azok a támogatható hektárok vehetők figyelembe, amelyek a 640/2014/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet 2. cikke (1) bekezdése második albekezdése 23. pontjának a) alpontja értelmében meghatározottak.
(2) Amikor egy, az (1) bekezdésben említett támogatható hektárra vonatkozóan két vagy több kérelmező nyújt be támogatási jogosultságok kiosztására irányuló kérelmet, akkor azt, hogy kinek kerül kiosztásra a támogatási jogosultság, annak alapján kell eldönteni, hogy ki rendelkezik döntéshozatali jogkörrel az adott hektáron végzett mezőgazdasági tevékenységekkel kapcsolatban, ki rendelkezik a haszon felett és viseli a pénzügyi kockázatokat e tevékenységek kapcsán.
16. cikk
Az 1307/2013/EU rendelet 24. cikkének (6) bekezdése szerinti korlátozás
(1) Az 1307/2013/EU rendelet 24. cikkének (6) bekezdése szerinti csökkentés nem haladhatja meg a kedvezőtlen éghajlati viszonyokkal rendelkező területen elhelyezkedő állandó gyepterületből álló támogatható hektároknak megfelelő támogatási jogosultságok számának 85 %-át.
(2) Az (1) bekezdésében előírt csökkentési együttható alkalmazása céljából a tagállamok az 1307/2013/EU rendelet 24. cikkének (6) bekezdésében említett hátrányos természeti adottságok alapján különbséget tehetnek a kedvezőtlen éghajlati viszonyokkal rendelkező területek kategóriái között annak érdekében, hogy különböző csökkentési együtthatókat alkalmazzanak az egyes kategóriákra.
17. cikk
A támogatási jogosultságok értékének az 1307/2013/EU rendelet 26. és 40. cikke szerinti meghatározása
(1) A 2014. évhez kapcsolódó, az 1307/2013/EU rendelet 26. cikkében említett releváns közvetlen kifizetések, illetve jogosultságok értékének meghatározásához csak az olyan mezőgazdasági termelőknek teljesített kifizetéseket, illetve jogosultságokat kell figyelembe venni, akik az 1307/2013/EU rendelet 9. cikkének és 24. cikke (9) bekezdésének megfelelően jogosultak arra, hogy közvetlen kifizetésben részesüljenek a 2015. évben.
Az 1307/2013/EU rendelet 40. cikkének (3) bekezdésében említett, az alaptámogatási rendszer végrehajtását megelőző naptári évhez kapcsolódó releváns közvetlen kifizetések meghatározásához csak az olyan mezőgazdasági termelőknek teljesített kifizetéseket kell figyelembe venni, akik az 1307/2013/EU rendelet 9. cikkének megfelelően jogosultak arra, hogy közvetlen kifizetésben részesüljenek az alaptámogatási rendszer végrehajtásának első évében.
(2) Az 1307/2013/EU rendelet 26. cikke (6) bekezdésének alkalmazásában a következő szabályok alkalmazandók:
a)
a 73/2009/EK rendelet 68. cikke (1) bekezdésének a), b) és c) pontjában szabályozott különleges támogatási intézkedésekre való hivatkozás nem érinti a tagállamok azon lehetőségét, hogy az adott különleges támogatási intézkedések keretében végrehajtott intézkedések közül egyet vagy többet figyelembe vegyenek;
b)
a valamely mezőgazdasági termelőnek a 2014-es naptári évre az 1307/2013/EU rendelet 26. cikkének (6) bekezdésében említett támogatási programok közül egynek vagy többnek a keretében odaítélt támogatást a 73/2009/EK rendelet II. címének 4. fejezetében meghatározott csökkentések vagy kizárások figyelembevétele nélkül kell kiszámítani;
c)
a tagállamok objektív és megkülönböztetéstől mentes kritériumok alapján dönthetnek arról, hogy az 1307/2013/EU rendelet 26. cikkének (6) bekezdésében felsorolt, az érintett tagállam által alkalmazott egy vagy több program kapcsán milyen szintű támogatást kell figyelembe venni.
E bekezdés alkalmazása során a tagállamok nem veszélyeztethetik a 73/2009/EK rendelet 68. cikke (1) bekezdésének c) pontja, valamint 126., 127. és 129. cikke alapján nyújtott támogatás termeléstől független jellegét.
(3) Az 1307/2013/EU rendelet 26. cikke (6) bekezdésének harmadik albekezdése alkalmazásában a 73/2009/EK rendelet 72a. és 125a. cikke alapján a 2014. naptári évre nyújtott támogatást a 73/2009/EK rendelet II. címének 4. fejezetében meghatározott támogatáscsökkentések és a támogatás köréből való kizárások figyelembevétele nélkül kell kiszámítani.
(4) Az 1307/2013/EU rendelet 26. cikkének (3) bekezdésében szereplő, valamely mezőgazdasági termelő birtokában lévő támogatási jogosultságokra való hivatkozás vonatkozik azokra a támogatási jogosultságokra is, amelyeket adott mezőgazdasági termelőtől a 2014. évre vonatkozó kérelmének benyújtásakor egy másik mezőgazdasági termelő bérel.
18. cikk
A támogatási jogosultságok értékének és számának végleges megállapítása
Amennyiben az 1307/2013/EU rendelet 25. cikke (10) bekezdésében vagy 40. cikke (4) bekezdésének második albekezdésében említett, a mezőgazdasági termelőknek nyújtott tájékoztatás ideiglenes adatokon alapul, a támogatási jogosultságok végleges értékét és számát az 1306/2013/EU rendelet 74. cikke szerinti valamennyi szükséges ellenőrzés után, de minden esetben az alaptámogatási rendszer érintett tagállam általi alkalmazásának első évét követő év április 1-jéig kell megállapítani és közölni a mezőgazdasági termelőkkel.
19. cikk
A támogatási jogosultságok értékének megállapítása rendkívüli esetekben
(1) Amennyiben az 1307/2013/EU rendelet 26. cikkében vagy 40. cikkének (3) bekezdésében említett, a 2014. évhez, illetve az alaptámogatási rendszer végrehajtását megelőző évhez kapcsolódó közvetlen kifizetések közül egy vagy több alacsonyabb, mint a vis maiorral vagy rendkívüli körülményekkel érintett éveket megelőző év megfelelő összegei, akkor a kezdeti egységértéket az adott mezőgazdasági termelőnek a vis maiorral vagy rendkívüli körülményekkel érintett éveket megelőző évben nyújtott összegek alapján kell megállapítani.
(2) A tagállamok dönthetnek úgy, hogy azokra az esetekre korlátozzák az (1) bekezdés alkalmazását, amelyekben a 2014. évhez vagy az alaptámogatási rendszer végrehajtását megelőző évhez kapcsolódó közvetlen kifizetések alacsonyabbak, mint vis maiorral vagy rendkívüli körülményekkel érintett éveket megelőző év megfelelő összegeinek egy bizonyos százaléka. Ez a százalékos érték nem lehet kisebb, mint 85 %.
20. cikk
Magánjogi szerződéses kikötés adásvétel esetén
(1) A tagállamok dönthetnek úgy, hogy egy mezőgazdasági üzemnek vagy annak egy részének az adásvétele esetében a mezőgazdasági termelők egy, az 1306/2013/EU bizottsági végrehajtási rendelet 78. cikke b) pontjának megfelelően a Bizottság által a támogatási jogosultságok kiosztása iránti kérelem benyújtására meghatározott legkésőbbi időpont előtt aláírt szerződés útján a mezőgazdasági üzemmel vagy annak egy részével együtt átruházhatják a kiosztandó megfelelő támogatási jogosultságokat. Ilyen esetben a támogatási jogosultságokat az eladó részére kell kiosztani és közvetlenül a vevőre kell átruházni, aki adott esetben hasznot húz azokból a támogatási jogosultságokból, amelyeket az eladó kapott a 2014. évre, vagy azon jogosultságok értékéből, amelyekkel az eladó 2014-ben rendelkezett az említett támogatási jogosultságok kezdeti egységértékének meghatározásakor az 1307/2013/EU rendelet 26. cikkének megfelelően.
Az ilyen átruházáshoz szükséges, hogy az eladó megfeleljen az 1307/2013/EU rendelet 24. cikke (1) bekezdésének, a vevő pedig az említett rendelet 9. cikkének.
Az ilyen adásvétel nem tekintendő az 1307/2013/EU rendelet 34. cikke (4) bekezdésének értelmében vett, földterület nélküli átruházásnak.
(2) Az (1) bekezdés értelemszerűen alkalmazandó az 1307/2013/EU rendelet III. címe 1. fejezetének 5. szakaszát alkalmazó tagállamokra is.
21. cikk
Magánjogi szerződéses kikötés bérlet esetén
(1) A tagállamok dönthetnek úgy, hogy egy mezőgazdasági üzemnek vagy annak egy részének a bérbeadása esetén a mezőgazdasági termelők egy, a 20. cikk (1) bekezdésének első albekezdésében említett időpont előtt aláírt szerződés útján a mezőgazdasági üzemmel vagy annak egy részével együtt bérbe adhatják a kiosztandó megfelelő támogatási jogosultságokat. Ilyen esetben a támogatási jogosultságokat a bérbeadó részére kell kiosztani és közvetlenül a bérlőnek kell bérbe adni, aki adott esetben hasznot húz azokból a támogatási jogosultságokból, amelyeket a bérbeadó kapott a 2014. évre, vagy azon jogosultságok értékéből, amelyekkel a bérbeadó 2014-ben rendelkezett az említett támogatási jogosultságok kezdeti egységértékének meghatározásakor az 1307/2013/EU rendelet 26. cikkének megfelelően.
Az ilyen átruházáshoz szükséges, hogy a bérbeadó megfeleljen az 1307/2013/EU rendelet 24. cikke (1) bekezdésének, a bérlő pedig a 9. cikkének, és hogy a bérleti szerződés az alaptámogatási rendszer keretében benyújtandó kérelmek benyújtásának végső határideje után járjon le.
Az ilyen bérbeadás nem tekintendő az 1307/2013/EU rendelet 34. cikke (4) bekezdésének értelmében vett földterület nélküli átruházásnak.
(2) Az (1) bekezdés értelemszerűen alkalmazandó az 1307/2013/EU rendelet III. címe 1. fejezetének 5. szakaszát alkalmazó tagállamokra is.
22. cikk
Az 1307/2013/EU rendelet 24. cikkének (1) bekezdése szerinti kedvezményezettek
Az 1307/2013/EU rendelet 24. cikke (1) bekezdése harmadik albekezdése a) pontja i. alpontjának első francia bekezdése alkalmazásában az „áruburgonya” és a „vetőburgonya”a 0701 KN-kód alá tartozó burgonya, a burgonyakeményítő-gyártásra szánt burgonya kivételével.
2. Alszakasz
Jogosultságok aktiválása és átruházása
23. cikk
A támogatási jogosultságok értékének kiszámítása
(1) A támogatási jogosultságokat az első lépésben három tizedesjegyig kell kiszámítani, a második lépésben pedig a legközelebbi második tizedesjegyre kell fel-, illetve lekerekíteni. Amennyiben a számítás olyan eredményt ad, amelyben a harmadik tizedesjegy 5, az összeget felfelé kell kerekíteni a második tizedesjegyre.
(2) Amennyiben egy mezőgazdasági termelő átruházza egy jogosultság törtrészét, az érintett törtrész értékét minden fennmaradó, az 1307/2013/EU rendelet 25. vagy 40. cikkében említett releváns évre vonatkozóan arányosan kell kiszámítani.
(3) A tagállamok a mezőgazdasági termelő tulajdonában lévő jogosultságok törtrészeinek összevonásával módosíthatják a támogatási jogosultságokat. Az összevont jogosultságok értékét minden fennmaradó, az 1307/2013/EU rendelet 25. vagy 40. cikkében említett releváns évre vonatkozóan a törtrészek értékének összeadásával kell meghatározni.
24. cikk
A támogatási jogosultságok értékének kiszámítása
(1) A támogatási jogosultságokat évente csak egyszer jelentheti be kifizetés teljesítésére az azokat (tulajdonosként vagy bérlőként) birtokló mezőgazdasági termelő az egységes kérelem benyújtására vonatkozó legkésőbbi időpontban.
Amennyiben azonban egy mezőgazdasági termelő az 1306/2013/EU rendelet 78. cikkének b) pontja alapján a Bizottság által megállapított szabályoknak megfelelően igénybe veszi az egységes kérelem módosításának lehetőségét, egyúttal a módosítások illetékes hatóságnak történő bejelentésének időpontjában birtokában lévő (tulajdonában lévő vagy bérelt) támogatási jogosultságokat is bejelentheti kifizetésre, feltéve, hogy az érintett támogatási jogosultságokat ugyanannak az évnek a vonatkozásában nem jelenti be egy másik mezőgazdasági termelő.
Amennyiben a mezőgazdasági termelő a támogatási jogosultságokat átruházás útján egy másik mezőgazdasági termelőtől szerzi meg, és az említett másik mezőgazdasági termelő már bejelentette kifizetésre azokat a támogatási jogosultságokat, az érintett támogatási jogosultságok kifizetésre való további bejelentése csak akkor megengedett, ha az átruházó az 1307/2013/EU rendelet 34. cikkének (5) bekezdése alapján a Bizottság által megállapított szabályoknak megfelelően már tájékoztatta az átruházásról az illetékes hatóságot, és az érintett támogatási jogosultságokat az 1306/2013/EU rendelet 78. cikkének b) pontja alapján a Bizottság által az egységes kérelem módosítására vonatkozóan megállapított határidőkön belül visszavonja saját egységes kérelméből.
(2) Amennyiben egy mezőgazdasági termelő - miután az 1307/2013/EU rendelet 33. cikke (1) bekezdésének megfelelően nyilatkozott a rendelkezésére álló összes, egész számban kifejezett támogatási jogosultsághoz tartozó parcelláról - még mindig rendelkezik egy hektár törtrészét kitevő parcellával, újabb egész számú támogatási jogosultságot jelenthet be, ami a parcella méretével arányosan kiszámított támogatásra jogosítja fel. A támogatási jogosultságot az említett rendelet 31. cikke (1) bekezdése b) pontjának alkalmazásában teljes mértékben aktiváltnak kell tekinteni.
25. cikk
A jogosultságok átruházása
(1) Támogatási jogosultságok az év során bármikor átruházhatók.
(2) Amennyiben egy tagállam él az 1307/2013/EU rendelet 34. cikkének (3) bekezdésében előírt lehetőséggel, az 1307/2013/EU rendelet 34. cikke (3) bekezdése alkalmazásának első évében, de legkésőbb a tagállam által az említett rendelet 33. cikkének (1) bekezdése szerint megállapított időpont előtt egy hónappal meg kell határoznia a szóban forgó rendelkezésben említett régiókat.
3. Alszakasz
Nemzeti vagy regionális tartalékok
26. cikk
A nemzeti vagy regionális tartalékba való visszajuttatás a támogatási jogosultságok átruházásához kapcsolódó visszatartás miatt
Amennyiben egy tagállam él az 1307/2013/EU rendelet 34. cikkének (4) bekezdésében előírt lehetőséggel, objektív kritériumok alapján és oly módon, hogy a mezőgazdasági termelők egyenlő elbánásban részesüljenek, és ne torzuljon a piac vagy a verseny, dönthet úgy, hogy a megfelelő, az 1307/2013/EU rendelet 32. cikkének (2) bekezdése értelmében vett támogatható hektárok nélkül átruházott minden egyes támogatási jogosultság éves egységértékének legfeljebb 30 %-át vagy az annak megfelelő, támogatási jogosultságok számában kifejezett összeget visszajuttatja a nemzeti vagy regionális tartalékba.
Az első albekezdéstől eltérve a tagállamok az egyes támogatási jogosultságok éves egységértéke vagy a támogatási jogosultságok számában kifejezett egyenértékű összeg legfeljebb 50 %-ának a visszajuttatásáról rendelkezhetnek az első albekezdésben foglaltak szerint az alaptámogatási rendszer alkalmazásának első három évében.
27. cikk
A rendkívüli nyereségre vonatkozó záradék alkalmazása
Az 1307/2013/EU rendelet 28. cikke és 40. cikke (5) bekezdésének alkalmazásában a támogatási jogosultságok értékének a szóban forgó rendelkezésekben említett növekedését úgy kell meghatározni, hogy a mezőgazdasági termelő támogatási jogosultságainak az 1307/2013/EU rendelet 25. cikke (4) bekezdésének és 26. cikkének, illetve 40. cikke (3) bekezdésének alkalmazásából eredő, az említett rendelet 28. cikke vagy 40. cikke (5) bekezdésében említett adásvétel, illetve bérbeadás utáni értékét össze kell vetni a mezőgazdasági termelő támogatási jogosultságainak az adásvétel vagy bérbeadás nélküli értékével.
28. cikk
A nemzeti vagy regionális tartalékból az 1307/2013/EU rendelet 30. cikkének (6) bekezdése szerint biztosított támogatási jogosultságok megállapítása
(1) Az 1307/2013/EU rendelet 30. cikke (6) bekezdésének alkalmazásában ha egy fiatal mezőgazdasági termelő vagy egy mezőgazdasági tevékenységét megkezdő mezőgazdasági termelő úgy kérelmez támogatási jogosultságokat a nemzeti vagy regionális tartalékból, hogy nem birtokol (tulajdonosként vagy bérlőként) támogatási jogosultságokat, akkor az 1306/2013/EU rendelet 78. cikkének b) pontja alapján a Bizottság által a támogatási jogosultságok kiosztása és értékük növelése iránti kérelmének benyújtása tekintetében megállapított legkésőbbi időpontban birtokában lévő (tulajdonában lévő vagy általa bérelt) támogatható hektárok számával megegyező számú támogatási jogosultságot kell biztosítani neki.
(2) Ha egy fiatal mezőgazdasági termelő vagy egy mezőgazdasági tevékenységét megkezdő mezőgazdasági termelő úgy kérelmez támogatási jogosultságokat a nemzeti vagy regionális tartalékból, hogy már birtokol (tulajdonosként vagy bérlőként) támogatási jogosultságokat, akkor a kérelem benyújtásának az (1) bekezdés szerinti legkésőbbi időpontjában birtokában lévő (tulajdonában lévő vagy általa bérelt) azon támogatható hektárok számával megegyező számú támogatási jogosultságot kell biztosítani neki, amely hektárok kapcsán nem rendelkezik támogatási jogosultsággal (tulajdonosként vagy bérlőként).
Amennyiben azon támogatási jogosultságok értéke, amelyeket a mezőgazdasági termelő már birtokol (tulajdonosként vagy bérlőként), elmarad az 1307/2013/EU rendelet 30. cikke (8) bekezdésének második albekezdésében említett nemzeti vagy regionális átlagtól, ezeknek a támogatási jogosultságoknak az éves egységértéke az említett rendelet 30. cikkének (10) bekezdésében előírtaknak megfelelően megnövelhető a nemzeti vagy regionális átlag értékéig.
Az 1307/2013/EU rendelet 30. cikkének (10) bekezdésében említett értéknövelést az említett rendelet 30. cikkének (7) bekezdése alkalmazásában végrehajtó tagállamokban azonban kötelező az e bekezdés második albekezdésében említett értéknövelés. Az ilyen értéknövelés szintje megfelel az 1307/2013/EU rendelet 30. cikke (7) bekezdésének alkalmazásában végrehajtott legnagyobb mértékű értéknövelés szintjének.
(3) Az 1307/2013/EU rendelet 24. cikke (6) vagy (7) bekezdését alkalmazó tagállamokban a támogatási jogosultságok kiosztására vonatkozóan az említett rendelkezésekben meghatározott korlátozások értelemszerűen alkalmazhatók a támogatási jogosultságoknak az 1307/2013/EU rendelet 30. cikke (6) bekezdésének megfelelően történő kiosztására is.
Azonban a tagállamok dönthetnek úgy, hogy abban az esetben, ha az első albekezdésben említett egy vagy több korlátozás alkalmazása olyan mértékre korlátozza a valamely mezőgazdasági termelő birtokában lévő vagy a tartalékból újonnan kiosztott támogatási jogosultságok teljes számát, amely nem éri el az adott mezőgazdasági termelő rendelkezésére álló támogatható hektárok egy rögzített százalékos arányát abban az évben, amelyben a támogatási jogosultságok tartalékból történő kiosztását kéri, akkor a mezőgazdasági termelőnek további támogatási jogosultságokat kell kiosztani, olyan számban, amely megfelel a mezőgazdasági termelő által az 1306/2013/EU rendelet 72. cikke (1) bekezdésének megfelelően az említett évre vonatkozóan benyújtott kérelemben bejelentett támogatható hektárok teljes száma egy bizonyos hányadának.
Az e cikk második albekezdésében említett, rögzített százalékos arányt az e rendelet 31. cikke (2) bekezdésének második albekezdésében említett módszernek megfelelően kell kiszámítani.
A mezőgazdasági termelő támogatható hektárjai teljes számának az e bekezdés második albekezdésben említett hányadát úgy kell kiszámítani, hogy meg kell felezni az e bekezdés harmadik albekezdésben említett rögzített százalékos arány, valamint a támogatási jogosultságoknak a mezőgazdasági termelő által az 1306/2013/EU rendelet 72. cikke (1) bekezdésének megfelelően az e bekezdés második albekezdésében említett évre vonatkozó kérelmében bejelentett támogatható hektárjaiban meglévő, a mezőgazdasági termelő birtokában lévő támogatási jogosultságok aránya közötti, százalékpontban kifejezett különbséget. Ezen albekezdés alkalmazásában „a mezőgazdasági termelő birtokában lévő támogatási jogosultságok” a már a mezőgazdasági termelő birtokában lévő támogatási jogosultságokat és a tartalékból újonnan kiosztandó támogatási jogosultságokat jelentik.
Az e bekezdés második, harmadik és negyedik albekezdésben említett támogatható hektárok számának kiszámításakor a tagállamok dönthetnek úgy, hogy nem számítják be az állandó növények által elfoglalt területeket, az 1307/2013/EU rendelet 24. cikkének (6) bekezdésében említett kedvezőtlen éghajlati viszonyokkal rendelkező területeken elhelyezkedő állandó gyepterületet vagy az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (2) bekezdése második albekezdésének megfelelően állandó gyepterületként elismert területeket.
Az 1307/2013/EU rendelet 23. cikkében biztosított, az alaptámogatási rendszer regionális szinten történő alkalmazásának lehetőséget kihasználó tagállamok az e bekezdés második albekezdésében említett számítási módszert a vonatkozó régióban 2015-ben kiosztott/bejelentett teljes számra alapozhatják.
A második albekezdésben szereplő küszöbérték meghatározásához a mezőgazdasági termelő által 2011. október 19. után megszerzett vagy bérbe vett földterületet nem lehet figyelembe venni.
(4) E cikk alkalmazásában csak azokat a mezőgazdasági tevékenységüket megkezdő mezőgazdasági termelőket kell figyelembe venni, akik a 2013-as naptári évben vagy egy annál későbbi évben kezdték meg a mezőgazdasági tevékenységüket, és akik legkésőbb két évvel a mezőgazdasági tevékenységük megkezdésének naptári éve után alaptámogatás iránti kérelmet nyújtanak be.
29. cikk
A nemzeti vagy regionális tartalékból az 1307/2013/EU rendelet 30. cikkének (7) bekezdése szerint biztosított támogatási jogosultságok megállapítása
(1) Az 1307/2013/EU rendelet 30. cikke (7) bekezdésének alkalmazásában amennyiben az említett rendelet 30. cikke (10) bekezdésének megfelelően új támogatási jogosultságok kerülnek kiosztásra, azokat az e cikkben foglalt feltételeknek és az érintett tagállam által megállapított objektív kritériumoknak megfelelően kell kiosztani.
(2) Amennyiben egy olyan mezőgazdasági termelő, aki nem rendelkezik (tulajdonosként vagy bérlőként) egyetlen támogatási jogosultsággal sem, az 1307/2013/EU rendelet 30. cikkének (7) bekezdése alapján jogosult arra, hogy támogatási jogosultságokat kapjon a nemzeti vagy regionális tartalékból, és ez iránt kérelmet nyújt be, akkor legfeljebb a kérelem benyújtásának a 28. cikk (1) bekezdése szerinti időpontjában birtokában lévő (tulajdonában lévő vagy általa bérelt) támogatható hektárok számának megfelelő számú támogatási jogosultságot kaphat.
(3) Amennyiben egy olyan mezőgazdasági termelő, aki rendelkezik (tulajdonosként vagy bérlőként) támogatási jogosultságokkal, az 1307/2013/EU rendelet 30. cikkének (7) bekezdése alapján jogosult arra, hogy támogatási jogosultságokat kapjon a nemzeti vagy regionális tartalékból, és ez iránt kérelmet nyújt be, akkor legfeljebb kérelem benyújtásának a 28. cikk (1) bekezdése szerinti időpontjában birtokában lévő (tulajdonában lévő vagy általa bérelt) azon támogatható hektárok számának megfelelő számú támogatási jogosultságot kaphat, amely hektárokra vonatkozóan nem rendelkezik támogatási jogosultsággal (tulajdonosként vagy bérlőként).
Amennyiben azon támogatási jogosultságok értéke, amelyeket a mezőgazdasági termelő már birtokol (tulajdonosként vagy bérlőként), elmarad az 1307/2013/EU rendelet 30. cikke (8) bekezdésének második albekezdésében említett nemzeti vagy regionális átlagtól, ezeknek a támogatási jogosultságoknak az éves egységértéke az említett rendelet 30. cikkének (10) bekezdésében előírtaknak megfelelően megnövelhető a nemzeti vagy regionális átlag értékéig.
(4) Az (1) bekezdés alkalmazásában a tagállamok az adott tagállam által az 1122/2009/EK rendelet 11. cikke (2) bekezdésének megfelelően a 2013-as igénylési évre meghatározott időpontot követő időszakban nem állapíthatnak meg a termeléshez vagy más ágazatspecifikus adathoz kapcsolódó kritériumokat.
30. cikk
A nemzeti vagy regionális tartalékból biztosított támogatási jogosultságok megállapításának további szabályai
(1) A támogatási jogosultságok éves egységértékének az 1307/2013/EU rendelet 30. cikke (10) bekezdésében említett növelése során a tagállamok a támogatási jogosultságok nemzeti vagy regionális tartalékból történő kiosztása iránti kérelem benyújtásakor a mezőgazdasági termelő birtokában lévő (tulajdonában lévő vagy általa bérelt) jogosultságok egységértékének növelését objektív kritériumok alapján és oly módon végzik, hogy a mezőgazdasági termelők egyenlő elbánásban részesüljenek, és ne torzuljon a piac vagy a verseny.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában a tagállamok az adott tagállam által az 1122/2009/EK rendelet 11. cikke (2) bekezdésének megfelelően a 2013-as igénylési évre meghatározott időpontot követő időszakban nem állapíthatnak meg a termeléshez vagy más ágazatspecifikus adathoz kapcsolódó kritériumokat.
31. cikk
Rendkívüli esetek
(1) Amennyiben egy mezőgazdasági termelő vis maior vagy rendkívüli körülmények miatt nem tudott támogatási jogosultságok kiosztása iránti kérelmet benyújtani az 1307/2013/EU rendelet 24. cikke (1) bekezdésének vagy 39. cikke (1) bekezdésének megfelelően, és támogatási jogosultságokat kérelmez a nemzeti vagy regionális tartalékból, akkor számára az említett rendelet 30. cikke (7) bekezdésének c) pontja alapján támogatási jogosultságokat kell biztosítani. A tagállamok az 1307/2013/EU rendelet 25. cikkének vagy 40. cikkének megfelelően állapítják meg a kiosztandó támogatási jogosultságok éves egységértékét, és meghozzák az említett cikkekben szereplő lehetőségekre vonatkozó döntésüket.
(2) A tagállamok dönthetnek úgy, hogy amennyiben a támogatási jogosultságok kiosztására vonatkozó, az 1307/2013/EU rendelet 24. cikkének (3)-(7) bekezdésében meghatározott egy vagy több korlátozás alkalmazása olyan mértékre korlátozza a valamely mezőgazdasági termelőnek kiosztott támogatási jogosultságok számát, amely nem éri el a mezőgazdasági termelő rendelkezésére álló támogatható hektárok egy rögzített százalékos arányát, és amennyiben a mezőgazdasági termelő támogatási jogosultságokat kérelmez a nemzeti vagy regionális tartalékból, akkor úgy kell tekinteni, hogy az adott mezőgazdasági termelőt az említett rendelet 30. cikke (7) bekezdésének b) pontja értelmében vett „különleges hátrányok” sújtják. Ebben az esetben a mezőgazdasági termelőnek az 1307/2013/EU rendelet 30. cikke (7) bekezdése b) pontjának megfelelően olyan számú támogatási jogosultságot kell kiosztani, amely megfelel a mezőgazdasági termelő által az 1306/2013/EU rendelet 72. cikke (1) bekezdésének megfelelően a 2015-re vonatkozóan benyújtott kérelemben bejelentett támogatható hektárok teljes száma egy bizonyos hányadának.
Az első albekezdésben említett rögzített százalékos arányt a tagállamban 2015-ben az 1307/2013/EU rendelet 24. cikke (3)-(7) bekezdésében foglalt korlátozások alkalmazását követően kiosztott támogatási jogosultságok teljes számának és a tagállamban 2015-ben az 1306/2013/EU rendelet 72. cikke (1) bekezdésének megfelelően bejelentett támogatható hektárok teljes számának a hányadosaként kell kiszámítani.
A mezőgazdasági termelő támogatható hektárjai teljes számának az első albekezdésben említett hányadát úgy kell kiszámítani, hogy meg kell felezni az első és a második albekezdésben említett rögzített százalékos arány, valamint a támogatási jogosultságoknak a mezőgazdasági termelő által az 1306/2013/EU rendelet 72. cikke (1) bekezdése a) pontjának megfelelően 2015-ben bejelentett támogatható hektárok teljes számán belüli aránya közötti, százalékpontban kifejezett különbséget.
Az e bekezdés első, második és harmadik albekezdésben említett támogatható hektárok számának kiszámításakor a tagállamok dönthetnek úgy, hogy nem számítják be az állandó növények által elfoglalt területeket, az 1307/2013/EU rendelet 24. cikkének (6) bekezdésében említett kedvezőtlen éghajlati viszonyokkal rendelkező területeken elhelyezkedő állandó gyepterületet vagy a szóban forgó rendelet 4. cikke (2) bekezdése második albekezdésének megfelelően állandó gyepterületként elismert területeket.
Az 1307/2013/EU rendelet 23. cikkében biztosított, az alaptámogatási rendszer regionális szinten történő alkalmazásának lehetőséget kihasználó tagállamok az e bekezdés második albekezdésében említett számítási módszert a vonatkozó régióban 2015-ben kiosztott/bejelentett teljes számra alapozhatják.
Az első albekezdésben szereplő küszöbérték meghatározásához a mezőgazdasági termelő által 2011. október 19. után megszerzett vagy bérbe vett földterületet nem lehet figyelembe venni.
4. Alszakasz
Az 1307/2013/EU rendelet 21. Cikkének (3) bekezdését alkalmazó tagállamok
32. cikk
Végrehajtás az 1307/2013/EU rendelet 21. cikkének (3) bekezdését alkalmazó tagállamokban
Ezen alszakasz eltérő rendelkezése hiányában e szakasz rendelkezései az 1307/2013/EU rendelet 21. cikkének (3) bekezdését alkalmazó tagállamokra alkalmazandók.
33. cikk
Az 1307/2013/EU rendelet 21. cikke (4) bekezdésének alkalmazása
Annak meghatározásakor, hogy mely támogatási jogosultságok vesztik hatályukat az 1307/2013/EU rendelet 21. cikke (4) bekezdésének megfelelően, a legalacsonyabb értékű támogatási jogosultságokat kell előnyben részesíteni.
Azonos értékű támogatási jogosultságok esetében a tulajdonolt és a bérelt támogatási jogosultságok számát ugyanolyan arányban kell csökkenteni.
A tagállamok dönthetnek úgy, hogy az első és a második bekezdést regionális szinten alkalmazzák.
34. cikk
A támogatási jogosultságok értékének meghatározása az 1307/2013/EU rendelet 26. cikke szerint az említett rendelet 21. cikkének (3) bekezdését alkalmazó tagállamok esetében
A támogatási jogosultságok kezdeti egységértékének meghatározásához az 1307/2013/EU rendelet 21. cikkének (3) bekezdését alkalmazó tagállamok a 2014-re vonatkozó támogatásoknak az említett rendelet 26. cikke (5) bekezdésében említett összegét kiigazíthatják úgy, hogy abból - támogatáscsökkentések és kizárások alkalmazása előtt - kivonják az 1307/2013/EU rendelet 21. cikkének (4) bekezdése alapján hatályukat vesztett támogatási jogosultságokból eredő összeget.
2. SZAKASZ
Egységes területalapú támogatási rendszer
35. cikk
Támogatható hektárok az egységes területalapú támogatási rendszert alkalmazó tagállamokban
Az 1307/2013/EU rendelet III. címe 1. fejezetének 4. szakaszában előírt egységes területalapú támogatási rendszer alkalmazásában, ideértve az 1307/2013/EU rendeletben [a közvetlen kifizetésekről szóló rendelet] az e program céljára bejelentett támogatható hektárok említéseit, csak azok a támogatható hektárok vehetők figyelembe, amelyek a 640/2014/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet 2. cikke (1) bekezdése második albekezdése 23. pontjának a) alpontja értelmében meghatározottak.
36. cikk
Az 1307/2013/EU rendelet 36. cikke (3) bekezdésének alkalmazása
(1) Az egységes területalapú támogatásnak az 1307/2013/EU rendelet 36. cikke (3) bekezdésében előírt differenciálása kapcsán a következő szabályok alkalmazandók:
a)
a 73/2009/EK rendelet 68. cikke (1) bekezdésének a), b) és c) pontjában szabályozott különleges támogatási intézkedésekre való hivatkozás nem érinti a tagállamok azon lehetőségét, hogy az adott különleges támogatási intézkedések keretében végrehajtott intézkedések közül egyet vagy többet figyelembe vegyenek;
b)
a tagállamok objektív és megkülönböztetéstől mentes kritériumok alapján dönthetnek arról, hogy az érintett tagállam által az említett rendelet 36. cikke (3) bekezdése második albekezdésének megfelelően, illetve adott esetben az említett rendelkezés harmadik albekezdésének megfelelően alkalmazott egy vagy több program kapcsán milyen szintű támogatást kell figyelembe venni; Azonban a vonatkozó rendszer keretében 2014-ben nyújtott támogatás figyelembevételekor az egységes területalapú támogatás differenciálásához használt összeg nem lehet nagyobb, mint az ugyanazon rendszer keretében 2014-ben az egyéni mezőgazdasági termelő részére nyújtott megfelelő összeg.
c)
a 73/2009/EK rendelet 68. cikke (1) bekezdése c) pontjának vagy 126., 127. vagy 129. cikkének megfelelően nyújtott támogatás figyelembevételekor az ilyen differenciálás nem veszélyeztetheti az említett rendszerek termeléstől független jellegét.
Ez a fajta differenciálás azon mezőgazdasági termelők részére áll rendelkezésre, akik 2014-ben az 1307/2013/EU rendelet 36. cikke (3) bekezdésének második, harmadik vagy negyedik albekezdésében említett támogatást kapták. A hektáronkénti összeget évente határozzák meg úgy, hogy az egyéni mezőgazdasági termelő részére rendelkezésre álló egységes területalapú támogatás differenciálására szolgáló összeget elosztják az 1306/2013/EU rendelet 72. cikke (1) bekezdése első albekezdésének a) pontjával összhangban a mezőgazdasági termelő által bejelentett támogatható hektárok számával.
(2) Ha az 1307/2013/EU rendelet 36. cikke (3) bekezdésének második albekezdésében említett, 2014-hez kapcsolódó egy vagy több támogatási rendszer keretében nyújtott támogatás összege alacsonyabb, mint a vis maiorral vagy rendkívüli körülményekkel érintett éveket megelőző év megfelelő összege vagy összegei, akkor a tagállamnak az érintett támogatási rendszerek keretében a vis maiorral vagy rendkívüli körülményekkel érintett éveket megelőző évben nyújtott támogatást kell figyelembe vennie.
A tagállamok dönthetnek úgy, hogy azokra az esetekre korlátozzák az első albekezdés alkalmazását, amelyekben a 2014. évhez kapcsolódó közvetlen kifizetések alacsonyabbak, mint vis maiorral vagy rendkívüli körülményekkel érintett éveket megelőző év megfelelő összegeinek egy bizonyos százaléka. Ez a százalékos érték nem lehet kisebb, mint 85 %.
(3) A tagállamok dönthetnek úgy, hogy tényleges vagy várható öröklés esetén az egységes területalapú támogatás differenciálása azon mezőgazdasági termelők számára áll rendelkezésre, akik a mezőgazdasági üzemet örökölték, azzal a feltétellel, hogy az adott mezőgazdasági termelő az egységes területalapú támogatási rendszer keretében támogatható.
37. cikk
Kendertermesztés az egységes területalapú támogatási rendszer keretében
A 9. cikk értelemszerűen alkalmazandó az egységes területalapú támogatási rendszerre is.
3. FEJEZET
KIZÖLDÍTÉS
1. SZAKASZ
Egyenértékűség
38. cikk
A nemzeti vagy regionális tanúsítási rendszerekre alkalmazandó előírások
(1) Az 1307/2013/EU rendelet 43. cikke (3) bekezdésének b) pontjában említett egyenértékű gyakorlatok végrehajtása mellett döntő tagállamok kijelölnek legalább egy, a tanúsítványok kiadásáért felelős állami vagy magánhatóságot, amely tanúsítja, hogy a mezőgazdasági termelő az említett rendelet 43. cikke (3) bekezdésének megfelelő gyakorlatokat folytat mezőgazdasági üzeme területén.
(2) A tanúsítványok kiadásáért felelős állami vagy magánhatóságok teljesítik az alábbi feltételeket:
a)
rendelkeznek a tanúsítási feladatok elvégzéséhez szükséges szakértelemmel, berendezésekkel és infrastruktúrával;
b)
elegendő számú szakképzett és tapasztalt munkatárssal rendelkeznek;
c)
a tanúsítási feladatok végrehajtása tekintetében pártatlanok, és nem áll fenn összeférhetetlenség.
A tanúsítványok kiadásáért felelős magánhatóságok mezőgazdasági termelési ágazaton belüli akkreditációját az EN ISO/IEC 17021 szabvánnyal (Irányítási rendszerek auditját és tanúsítását végző testületekre vonatkozó követelmények) vagy az EN ISO/IEC 17065 szabvánnyal (Megfelelőségértékelés. Termékek, folyamatok és szolgáltatások tanúsítását végző szervezetekre vonatkozó követelmények) összhangban végzik. A tagállami akkreditációt a 765/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (21) összhangban kizárólag nemzeti akkreditáló testület végezheti el.
(3) Visszavonják a tanúsítványok kiadásáért felelős állami vagy magánhatóság kijelölését, amennyiben nem teljesíti a kijelölésére vonatkozóan a (2) bekezdésben meghatározott feltételeket.
39. cikk
Az 1305/2013/EU rendelet [vidékfejlesztési rendelet] 28. cikkének (6) bekezdésében említett összeg kiszámítása
(1) Azon mezőgazdasági termelők esetében, akik úgy döntenek, hogy az 1307/2013/EU rendelet IX. melléklete I. szakaszának 3. és 4. pontjában és III. szakaszának 7. pontjában említett gyakorlatot, valamint bármely egyéb, a szóban forgó mellékletbe felvett olyan egyenértékű gyakorlatot folytatnak, amelyre vonatkozóan a kettős finanszírozás elkerülése érdekében konkrét számításra van szükség - például az említett rendelet 43. cikke (3) bekezdésének a) pontja értelmében egyenértékű gyakorlatok esetében -, a tagállamoknak az 1305/2013/EU rendelet 28. cikkének (6) bekezdése szerint kiszámított hektáronkénti támogatás összegéből ki kell vonniuk az érintett tagállamban vagy régióban az adott gyakorlattal egyenértékű egyes kizöldítési gyakorlatokra vonatkozó, hektáronkénti átlagos kizöldített kifizetés egyharmadának megfelelő összeget.
Az érintett tagállamban vagy régióban a hektáronkénti átlagos kizöldített kifizetés értékét az 1307/2013/EU rendelet II. mellékletében a 2015-2019. évekre vonatkozóan megállapított átlagos nemzeti felső összeghatárnak az említett rendelet 47. cikkének (1) bekezdésében foglalt százalékos értéke, valamint az 1307/2013/EU rendelet 33. vagy 36. cikkével összhangban 2015-ben bejelentett támogatható hektárok száma alapján kell kiszámítani. Azok a tagállamok, amelyek úgy döntenek, hogy már 2015-ben végrehajtják az e bekezdés első albekezdésében említett gyakorlatokat, a 2015-ben bejelentett támogatható hektárok számát a 73/2009/EK rendelet 34. cikkének (2) bekezdése értelmében 2014-ben bejelentett adatok alapján becsülhetik meg.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérve azok a tagállamok, amelyek az 1307/2013/EU rendelet 43. cikke (9) bekezdése harmadik albekezdésének alkalmazásáról határoznak, dönthetnek úgy, hogy az e cikk (1) bekezdésében említett levonást egyedi alapon, az érintett mezőgazdasági termelőnek folyósított hektáronkénti átlagos kizöldített kifizetés egyharmadának megfelelő összeggel alkalmazzák.
A mezőgazdasági termelőnek folyósított átlagos kizöldített kifizetés értékét az 1307/2013/EU rendelet 43. cikke (9) bekezdésének harmadik és negyedik albekezdésével összhangban a 2015-2019. évekre kiszámított egyedi kifizetés átlagos összege, valamint a mezőgazdasági termelő által a rendelet 33. cikkével összhangban 2015-ben bejelentett támogatható hektárok száma alapján kell kiszámítani.
2. SZAKASZ
A növénytermesztés diverzifikálása
40. cikk
A különböző növénykultúrák arányának kiszámítása a növénytermesztés diverzifikálása céljából
(1) Az 1307/2013/EU rendelet 44. cikkének (1) bekezdése szerinti, különböző növénykultúrák arányának a kiszámítása céljából a figyelembe veendő időszak a művelési időszaknak a tagállami hagyományos művelési eljárásokra figyelemmel megállapított leglényegesebb része.
A tagállamoknak a mezőgazdasági termelőket időben értesíteniük kell erről az időszakról. A mezőgazdasági üzem teljes szántóterületén belül minden egyes hektárt igénylési évenként csak egyszer lehet figyelembe venni a különböző növénykultúrák arányának kiszámítása céljából.
(2) A különböző növénykultúrák arányának kiszámításához egy adott növénykultúrával borított terület magában foglalhat olyan tájképi jellemzőket, amelyek a 640/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet 9. cikkével összhangban támogatható terület részét képezik.
(3) Az olyan területek esetében, ahol a vegyes növénytermesztés úgy valósul meg, hogy két vagy több növénykultúrát külön sorokban termesztenek, mindegyik növénykultúra akkor számít külön növénykultúrának, ha a szóban forgó terület legalább 25 %-át elfoglalja. A külön növénykultúrák által elfoglalt területet úgy kell kiszámítani, hogy a vegyes növénytermesztésű területet el kell osztani azon növénykultúrák számával, amelyek az adott terület legalább 25 %-át elfoglalják, függetlenül az adott területen lévő növénykultúra tényleges részarányától.
Az olyan területek esetében, ahol a vegyes növénytermesztés úgy valósul meg, hogy a fő növénykultúra alá vetnek egy másik növénykultúrát, úgy kell tekinteni, hogy az adott területet csak a fő növénykultúra borítja.
Azokat a területeket, amelyeken vetőmagkeveréket vetnek, a keverékben található egyes növénykultúráktól függetlenül úgy kell tekinteni, hogy az adott területet egyetlen növénykultúra borítja. Az 1307/2013/EU rendelet 44. cikke (4) bekezdése d) pontjának sérelme nélkül az ilyen egyetlen növénykultúrát „vegyes növénykultúrának” nevezzük. Ha megállapítható, hogy a különböző vetőmagkeverékekben lévő fajok különböznek egymástól, akkor a tagállamok különálló egyetlen növénykultúraként ismerhetik el ezeket a különböző vetőmagkeverékeket, azzal a feltétellel, hogy ezek a különböző vetőmagkeverékeket nem használják az 1307/2013/EU rendelet 44. cikke (4) bekezdésének d) pontjában említett növénykultúra céljaira.
3. SZAKASZ
Állandó gyepterület
41. cikk
További, környezeti szempontból érzékeny, a Natura 2000 területein kívüli állandó gyepterületek kijelölésére szolgáló keret
Azokat az 1307/2013/EU rendelet 45. cikke (1) bekezdésének második albekezdésében említett, környezeti szempontból érzékeny állandó gyepterületeket, amelyek kívül esnek a 92/43/EGK irányelv vagy a 2009/147/EK irányelv hatályán, az alábbi egy vagy több kritérium alapján kell kijelölni:
a)
nagy szervesszén-tartalmú szerves talajt - például tőzegláp vagy vizes élőhelyek - takar;
b)
a 92/43/EGK irányelv I. mellékletében felsorolt vagy a nemzeti jogszabályok értelmében védett élőhelyeknek ad otthont;
c)
a 92/43/EGK irányelv II. mellékletében felsorolt vagy a nemzeti jogszabályok értelmében védett növényfajoknak ad otthont;
d)
a 2009/147/EK irányelv I. mellékletében felsorolt vadon élő madárfajok szempontjából kiemelkedően fontos;
e)
a 92/43/EGK irányelv vagy a nemzeti jogszabályok értelmében védett vadon élő állatfajok szempontjából kiemelkedően fontos;
f)
a tagállamok által meghatározandó objektív kritériumok alapján meghatározott, jelentős természeti értéket képviselő állandó gyepterületet borít;
g)
nagy talajerózió-veszélynek kitett talajt takar;
h)
a 2000/60/EK irányelv szerint vízgyűjtő-gazdálkodási tervben érzékeny területként kijelölt területen helyezkedik el.
A tagállamok minden évben dönthetnek úgy, hogy további területeket jelölnek ki és erről a mezőgazdasági termelőt időben értesítik.
42. cikk
Visszaalakítás a környezeti szempontból érzékeny állandó gyepterületekre vonatkozó kötelezettség megszegése esetén
A 2004/35/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (22) sérelme nélkül abban az esetben, ha a mezőgazdasági termelő az 1307/2013/EU rendelet 45. cikke (1) bekezdésének harmadik albekezdésében említett állandó gyepterületet átalakította vagy felszántotta, az érintett tagállam kötelezi a termelőt arra, hogy a szóban forgó területet alakítsa vissza állandó gyepterületté, valamint - eseti alapon - az érintett mezőgazdasági termelőnek pontos utasításokat adhat arra vonatkozóan, hogyan állítsa helyre az okozott környezeti károkat a terület környezeti szempontból érzékeny állapotának a visszaállítása érdekében.
Az említett meg nem felelés megállapítását követően a mezőgazdasági termelőt haladéktalanul értesíteni kell arról, hogy a területet vissza kell alakítania és arról a határidőről, ameddig ennek eleget kell tennie. Ez az időpont legkésőbb a, következő évre vonatkozó egységes kérelem benyújtásának időpontja, vagy Svédország és Finnország esetében a következő év június 30. lehet.
Az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének h) pontjától eltérve úgy kell tekinteni, hogy a visszaalakított terület a visszaalakítás első napjától állandó gyepterület, amelyre az 1307/2013/EU rendelet 45. cikke (1) bekezdésének harmadik albekezdésében említett kötelezettség vonatkozik.
43. cikk
Az állandó gyepterület arányának kiszámítása
(1) Az 1307/2013/EU rendelet V. címében említett mezőgazdasági kistermelői támogatási rendszerben részt vevő mezőgazdasági termelők által bejelentett területek, valamint a 834/2007/EK tanácsi rendelet (23) 11. cikkével összhangban a mezőgazdasági üzem ökológiai termelésre használt egységei nem számítanak bele az állandó gyepterület teljes mezőgazdasági területhez viszonyított arányába, valamint az 1307/2013/EU rendelet 45. cikkének (2) bekezdésében említett referenciaarányba.
(2) A mezőgazdasági termelők által 2012-ben állandó legelőként hasznosított földterületként bejelentett, más hasznosítási formájú földterületté átalakított területek levonhatók az állandó gyepterületek 1307/2013/EU rendelet 45. cikke (2) bekezdése második albekezdésének a) pontja szerinti kiszámítása során, az olyan állandó legelő vagy állandó gyepterület hektárszámáig, amelyet a mezőgazdasági termelők 2012 után alakítottak ki és 2015-ben jelentettek be nemzeti, regionális, szubregionális szinten vagy a mezőgazdasági üzem szintjén, feltéve, hogy az állandó legelők fenntartására vonatkozóan a 73/2009/EK rendelet 6. cikkének (2) bekezdésében és az 1306/2013/EU rendelet 93. cikke (3) bekezdésében meghatározott meglévő szabályok teljesülnek.
Az első albekezdésben foglaltak szerint a 2012 után kialakított állandó legelő vagy állandó gyepterület hektárszámának kiszámításakor csak a 73/2009/EK rendelet 34. cikke (2) bekezdésének megfelelően 2012-ben, 2013-ban vagy 2014-ben bejelentett mezőgazdasági területen lévő állandó legelő vagy állandó gyepterület hektárszámát kell figyelembe venni.
(3) A tagállamok kiigazítják a referenciaarányt, ha úgy ítélik meg, hogy jelentős hatás éri az arány alakulását, különösen az ökológiai termelésre használt területek változása vagy a mezőgazdasági kistermelői támogatási rendszerben részt vevők sokaságában bekövetkező változás miatt. Ilyen helyzetekben a tagállamok haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot a kiigazításról és az annak alapjául szolgáló indokokról.
44. cikk
Az állandó gyepterület arányának fenntartása
(1) A tagállamok előírhatják a mezőgazdasági termelők szintjén azt a betartandó egyedi kötelezettséget, hogy előzetes egyedi engedélyeztetés nélkül ne alakítsák át az állandó gyepterületeket. A mezőgazdasági termelőket haladéktalanul, de legkésőbb annak az évnek november 15-e előtt tájékoztatni kell erről a kötelezettségről, amelyben az érintett tagállam így rendelkezik. A szóban forgó kötelezettség csak azon mezőgazdasági termelők esetében alkalmazandó, akikre vonatkoznak az 1307/2013/EU rendelet III. címének 3. fejezete szerinti, az 1307/2013/EU rendelet 45. cikke (1) bekezdésének hatálya alá nem tartozó állandó gyepterületekkel kapcsolatos kötelezettségek.
Az engedély kiállítása objektív és megkülönböztetéstől mentes kritériumok, ezen belül környezetvédelmi kritériumok alkalmazásától függhet. Amennyiben az első albekezdésben említett engedély esetében alkalmazni kell azt a feltételt, hogy megegyező hektárszámú másik területet kell állandó gyepterületként létrehozni, az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének h) pontjától eltérve úgy kell tekinteni, hogy a szóban fogó terület az átalakítás első napjától kezdve állandó gyepterület. Az ilyen területeket az átalakítás időpontját követő legalább öt egymást követő évben gyep vagy más egynyári takarmánynövény termesztésére kell használni, vagy - amennyiben a tagállam úgy dönt - abban az esetben, amikor a mezőgazdasági termelő olyan területet alakít át állandó gyepterületté, amelyet már eddig is gyep vagy más egynyári takarmánynövény termesztésére használt, az öt egymást követő év eléréséhez szükséges fennmaradó számú évben.
(2) Ha megállapítást nyer, hogy az 1307/2013/EU rendelet 45. cikke (2) bekezdésének első albekezdésében említett arány az ugyanabban a cikkben említett referenciaarányhoz képest több mint 5 %-kal csökkent, az érintett tagállam kötelezettséget ír elő a földterületek állandó gyepterületté való visszaalakítására vonatkozóan, illetve szabályokat ír elő az állandó gyepterületek új átalakításának elkerülése céljából.
A tagállamok meghatározzák a visszaalakítási kötelezettség tárgyát képező mezőgazdaság termelők körét, mégpedig azon termelők közül:
a)
akikre vonatkoznak az 1307/2013/EU rendelet III. címének 3. fejezete szerinti, az említett rendelet 45. cikke (1) bekezdésének hatálya alá nem tartozó állandó gyepterületekkel kapcsolatos kötelezettségek, valamint;
b)
akik az 1306/2013/EU rendelet 72. cikkével vagy a 73/2009/EK rendelet 19. cikkével összhangban az elmúlt két naptári év során vagy 2015-ben az elmúlt három naptári év során benyújtott kérelmek alapján olyan mezőgazdasági területekkel rendelkeznek, amelyek állandó gyepterületként vagy állandó legelőként használt földterületből valamilyen más célú földterületté lettek átalakítva.
Ha a második albekezdés b) pontjában említett időszakok 2015 előtti naptári éveket tartalmaznak, a visszaalakítási kötelezettség olyan, állandó legelőként használt földterületből valamilyen más célú földterületté átalakított területekre is alkalmazandó, amelyekre vonatkozott a 73/2009/EK rendelet 6. cikkének (2) bekezdése vagy az 1306/2013/EU rendelet 93. cikkének (3) cikke.
A tagállamok annak meghatározása során, hogy mely mezőgazdasági termelőnek kell területet visszaalakítania állandó gyepterületté, először azokat a termelőket kötelezik a visszaalakításra- ha vannak ilyenek -, akik rendelkeznek olyan területtel, amely az e cikk (1) bekezdésében vagy az 1122/2009/EK rendelet 4. cikkének (1) bekezdésében említett engedélyeztetési követelmény megsértésével állandó gyepterületként vagy állandó legelőként használt földterületből valamilyen más célú földterületté lett átalakítva. Az érintett mezőgazdasági termelőknek a teljes átalakított területet vissza kell alakítaniuk.
(3) Ha a (2) bekezdés negyedik albekezdésének alkalmazása nem vezet az 1307/2013/EU rendelet 45. cikke (2) bekezdésének első albekezdésében említett aránynak az 5 %-os küszöb feletti növekedéséhez, a tagállamok úgy rendelkeznek, hogy azoknak a mezőgazdasági termelőknek, akik rendelkeznek olyan területtel, amely az e cikk (2) bekezdése második albekezdésének b) pontjában említett időszak során állandó gyepterületként vagy állandó legelőként használt földterületből valamilyen más célú földterületté lett átalakítva, az átalakított terület bizonyos százalékát szintén vissza kell alakítaniuk állandó gyepterületté vagy a százaléknak megfelelő nagyságú, más területen állandó gyepterületet kell létrehozniuk. A százalékos arányt a mezőgazdasági termelő által az e cikk (2) bekezdése második albekezdésének b) pontjában említett időszakok alatt átalakított területek, valamint az 1307/2013/EU rendelet 45. cikkének (2) bekezdésében említett aránynak az 5 %-os küszöb fölé emeléséhez szükséges terület alapján kell kiszámítani.
Az első albekezdésben említett százalékos mérték kiszámításakor a tagállamok kizárhatják a mezőgazdasági termelő által átalakított területből azokat a területeket, amelyek 2015. december 31. után váltak állandó gyepterületté, azzal a feltétellel, hogy évente elvégzik a térinformatikai támogatási kérelemben évente bejelentett állandó gyepterület adminisztratív keresztellenőrzéseit a mezőgazdasági parcellák azonosítási rendszerében rögzített, 2015-ben állandó legelőként bejelentett terület térbeli metszésével, valamint azzal a feltétellel, hogy ezeket az állandó gyepterületeket nem a visszaalakítási kötelezettség vagy az állandó gyepterület kialakítására vonatkozó kötelezettség eredményeként alakították ki a (2) bekezdés vagy az e bekezdés rendelkezései szerint. Ha azonban e kizárás nem teszi lehetővé az 1307/2013/EU rendelet 45. cikke (2) bekezdésének első albekezdésében említett aránynak az 5 %-os küszöb fölé emelését, a tagállamok nem zárhatják ki e területeket.
Azok az állandó gyepterületek vagy állandó legelőként hasznosított földterületek, amelyeket a mezőgazdasági termelők az 1698/2005/EK tanácsi rendelet (24) és az 1305/2013/EU tanácsi rendelet szerinti kötelezettségvállalás keretében hoztak létre, a mezőgazdasági termelő által átalakított területként nem vehető figyelembe az első albekezdésben említett arány kiszámításához.
A mezőgazdasági termelőket haladéktalanul - de legkésőbb az 5 %-ot meghaladó csökkenés megállapításának éve december 31. előtt - tájékoztatni kell a rájuk vonatkozó egyedi visszaalakítási kötelezettségről és az állandó gyepterület új átalakításának elkerülésére vonatkozó szabályokról. A visszaalakítási kötelezettséget a következő évre vonatkozó egységes kérelem benyújtásának időpontjáig, vagy Svédország és Finnország esetében a következő év június 30-ig kell teljesíteni.
Az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének h) pontjától eltérve úgy kell tekinteni, hogy az állandó gyepterületté visszaalakított vagy állandó gyepterületként létrehozott terület a visszaalakítás, illetve létrehozás első napjától kezdve állandó gyepterület. Az említett területeket az átalakítás időpontját követő legalább öt egymást követő évben gyep vagy más egynyári takarmánynövény termesztésére kell használni, vagy - amennyiben a tagállam úgy dönt - abban az esetben, amikor a mezőgazdasági termelő olyan területet alakít át állandó gyepterületté, amelyet már eddig is gyep vagy más egynyári takarmánynövény termesztésére használt, az öt egymás követő év eléréséhez szükséges fennmaradó évben.
4. SZAKASZ
Ökológiai jelentőségű terület
45. cikk
Az ökológiai jelentőségű terület típusaira vonatkozó további kritériumok
(1) Az 1307/2013/EU rendelet 46. cikke (2) bekezdésének első albekezdésében felsorolt területtípusok ökológiai jelentőségű területnek történő minősítéséhez e cikk (2)-(11) bekezdése alkalmazandó.
(2) A parlagon hagyott földterületeken tilos mezőgazdasági termelést végezni. Az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének h) pontjától eltérve az ökológiai jelentőségű terület céljára öt évnél hosszabb ideig parlagon hagyott földterület továbbra is szántóterület.
(3) A teraszok a GAEC 7 értelmében, az 1306/2013/EU rendelet II. mellékletében említett módon védett teraszok és egyéb teraszok. A tagállamok dönthetnek úgy, hogy csak a GAEC 7 értelmében védett teraszokat tekintik ökológiai jelentőségű területnek. Az egyéb teraszok figyelembevétele mellett döntő tagállamok kritériumokat határoznak meg ezen egyéb teraszok tekintetében, ideértve a nemzeti és regionális sajátosságok alapján megállapított minimális magasságot.
(4) A tájképi elemek a mezőgazdasági termelők rendelkezésére állnak, és azok tekintendők tájképi elemeknek, amelyek a GAEC 7, az SMR 2 vagy az SMR 3 értelmében védettek az 1306/2013/EU rendelet II. mellékletében foglaltak szerint, valamint tájképi elemek a következők is:
a)
legfeljebb 10 méter széles sövények vagy fás sávok;
b)
legalább 4 méter átmérőjű lombkoronával rendelkező, elszigetelten álló fák;
c)
legalább 4 méter átmérőjű lombkoronával rendelkező, sorban álló fák. A lombkoronák közötti távolság nem haladja meg az 5 métert;
d)
átfedés záródással összekapcsolt fákból álló facsoportok, és mindkét esetben legfeljebb 0,3 hektár kiterjedésű bozótfoltok;
e)
1-20 méter széles táblaszegélyek, amelyeken mezőgazdasági termelés nem végezhető;
f)
legfeljebb 0,1 hektár területű tavak. A betonból vagy műanyagból készült tározók nem tekinthetők ökológiai jelentőségű területnek;
g)
legfeljebb 6 méter széles vizesárkok, ideértve az öntözés vagy vízelvezetés céljára szolgáló nyílt vízfolyásokat. A betonfalú csatornák nem tekinthetők ökológiai jelentőségű területnek;
h)
hagyományos kőfalak.
A tagállamok dönthetnek úgy, hogy a tájképi elemek kiválasztását a GAEC 7, az SMR 2 vagy az SMR 3 szerinti elemekre korlátozzák az 1306/2013/EU rendelet II. mellékletében foglaltak szerint, és/vagy - kellőképpen indokolt esetben - az első albekezdés a) - h) pontjában felsorolt egy vagy több elemre.
Az első albekezdés b) és c) pontjának alkalmazásában a tagállamok felvehetik a felsorolásba az általuk értékes tájképi elemnek tekintett, legfeljebb 4 méter átmérőjű lombkoronával rendelkező fákat.
Az első albekezdés e) pontjának alkalmazásában a tagállamok kisebb maximális szélességet is meghatározhatnak.
Az első albekezdés f) pontja alkalmazásában a tagállamok megállapíthatják a tavak minimális méretét, és dönthetnek úgy, hogy a part menti vegetációval borított, legfeljebb 10 méter széles sávot beszámítják a tó méretébe. Kritériumokat határozhatnak meg annak biztosítása érdekében, hogy a tavak természeti értéket képviselőként minősüljenek, figyelembe véve a tavaknak az élőhelyek és fajok megőrzése szempontjából betöltött szerepét.
Az első albekezdés h) pontjának alkalmazásában a tagállamok a nemzeti vagy regionális sajátosságokon alapuló minimumkövetelményeket határoznak meg, ideértve a magassági és szélességi értékek korlátozását.
(5) A védelmi sávok magukban foglalják a GAEC 1, az SMR 1 vagy az SMR 10 alapján megkövetelt, az 1306/2013/EU rendelet II. mellékletében foglaltak szerinti, vízfolyások mentén elhelyezkedő védelmi sávokat, illetve további védelmi sávokat. E további védelmi sávok minimális szélességét a tagállamok határozzák meg, az azonban nem lehet 1 méternél kisebb. A sávok szántóterületen helyezkednek el vagy azzal határosak oly módon, hogy hosszú éleik párhuzamosak a vízfolyás vagy víztest szélével. A vízfolyások mentén ide tartozhatnak a part menti vegetációval borított, legfeljebb 10 méter széles sávok. A védelmi sávokon tilos mezőgazdasági termelést végezni. A termelés mellőzésére vonatkozó követelménytől eltérve a tagállamok engedélyezhetik a legeltetést vagy a kaszálást, amennyiben a védelmi sáv továbbra is megkülönböztethető a sávval határos mezőgazdasági földterülettől.
(6) Az agrár-erdészeti hektárok olyan szántóterület, amely az 1307/2013/EU rendelet III. címének 1. fejezetében említett, és az 1698/2005/EK rendelet 44. cikke vagy az 1305/2013/EU rendelet 23. cikke értelmében korábban odaítélt vagy jelenleg odaítélendő támogatás feltételeit teljesítő alaptámogatási rendszer vagy egységes területalapú támogatási rendszer keretében támogatható.
(7) Az erdőszélek mentén fekvő támogatható hektársávok tekintetében a tagállamok hatásköre eldönteni, hogy engedélyezik a mezőgazdasági termelést, művelési tilalmat vezetnek be, vagy mindkét lehetőséget biztosítják a mezőgazdasági termelők számára. Amennyiben egy tagállam úgy dönt, hogy nem engedélyezi a mezőgazdasági termelést, a művelési tilalomtól eltérve engedélyezheti a legeltetést vagy a kaszálást, amennyiben a sáv továbbra is megkülönböztethető a sávval határos mezőgazdasági földterülettől. E sávok minimális szélességét a tagállamok határozzák meg, az azonban nem lehet 1 méternél kisebb. A sávok maximális szélessége 10 méter.
(8) Azon rövid rotációs idejű sarjerdővel beültetett területek esetében, amelyeken nem használnak ásványi műtrágyát és/vagy növényvédő szereket, a tagállamok - az ökológiai szempontból legmegfelelőbb fajoknak az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (2) bekezdésének c) pontja szerint összeállított jegyzékből történő kiválasztásával, és így az egyértelműen nem őshonos fajok kizárásával - létrehozzák az e célra felhasználható fajok jegyzékét. A tagállamok - az ökológiai jelentőségű területek célját, különösen a biológiai sokféleség megóvását és fokozását szem előtt tartva - meghatározzák továbbá az ásványi műtrágya és növényvédő szerek használatára vonatkozó előírásokat.
(9) A köztes kultúrákkal és takarónövényzettel borított területek magukban foglalják az 1306/2013/EU rendelet II. mellékletében foglaltak szerint az SMR 1 követelményei értelmében meghatározott ilyen területeket, valamint más, köztes kultúrákkal és takarónövényzettel borított területeket, amennyiben azokat különböző növényfajok magkeverékének vetésével vagy a főnövény mellett fű alávetésével hozták létre. A tagállamok létrehozzák az alkalmazandó növényfajok keverékeinek jegyzékét, és meghatározzák a köztes kultúrák és a takarónövények vetési időszakát, ezenkívül kiegészítő feltételeket állapíthatnak meg a termelési módszerek tekintetében. A tagállamok által meghatározandó időszak nem tarthat október 1-jénél tovább.
A köztes kultúrákkal és takarónövényzettel borított területek nem foglalják magukban az ősszel, rendesen betakarítás vagy legeltetés céljára vetett, téli takarónövényekkel borított területeket. Nem tartoznak ide az 1307/2013/EU rendelet IX. melléklete I. szakaszának 3. és 4. pontjában említett, és a szóban forgó rendelet 43. cikke (3) bekezdésének a) pontjában foglalt kötelezettségvállalások útján végrehajtott egyenértékű gyakorlatokkal érintett területek sem.
(10) A nitrogénmegkötő növényekkel beültetett területeken a mezőgazdasági termelők azokat a nitrogénmegkötő növényeket termeszthetik, amelyek szerepelnek a tagállamok által összeállított listán. A lista azokat a nitrogénmegkötő növényeket tartalmazza, amelyek a tagállamok megítélése szerint hozzájárulnak a biológiai sokféleség javítására vonatkozó célkitűzéshez. A termesztési idény során ezeknek a növényeknek jelen kell lenniük. A tagállamok szabályokat hoznak létre arra vonatkozóan, hogy hol termeszthetők a területet ökológiai jelentőségét adó nitrogénmegkötő növények. Ezek a szabályok figyelembe veszik a 91/676/EGK és a 2000/60/EK irányelv célkitűzései megvalósításának szükségességét, hiszen a nitrogénmegkötő növények ősszel fokozhatják a nitrogén kilúgozódásának kockázatát. A tagállamok kiegészítő feltételeket állapíthatnak meg a termelési módszerek tekintetében.
A nitrogénmegkötő növényekkel beültetett területek nem foglalják magukban az 1307/2013/EU rendelet IX. melléklete I. szakaszának 3. és 4. pontjában említett, és a szóban forgó rendelet 43. cikke (3) bekezdésének a) pontjában foglalt kötelezettségvállalások útján végrehajtott egyenértékű gyakorlatokkal érintett területeket.
(11) A mezőgazdasági termelő ugyanazt a területet vagy tájképi elemet egy igénylési évben csak egyszer jelentheti be az ökológiai jelentőségű területre vonatkozó követelmény teljesítése céljából.
46. cikk
Az ökológiai jelentőségű területekre vonatkozó követelmény regionális szintű végrehajtásával kapcsolatos szabályok
(1) Az 1307/2013/EU rendelet 46. cikkének (5) bekezdésében előírt regionális szintű végrehajtás mellett döntő tagállamok az említett cikk alkalmazásában régiókat határoznak meg. A meghatározandó régiók hasonló mezőgazdasági és környezeti feltételekkel rendelkező, egységes és homogén földrajzi területeket foglalnak magukban. Ebben a tekintetben a homogenitás a talajtípusra, a tengerszint feletti magasságra, valamint a természeti és természetközeli területek jelenlétére vonatkozik.
(2) A meghatározott régiókon belül a tagállamok kijelölik azokat a területeket, amelyeken az ökológiai jelentőségű területre vonatkozó követelmény tekintetében meghatározott százalékpontok legfeljebb felét végre kell hajtani.
(3) A meghatározott területek tekintetében a tagállamok különleges kötelezettségeket írnak elő a részt vevő mezőgazdasági termelők vagy azok csoportjai számára. Ezek a kötelezettségek biztosítják az egymással határos ökológiai jelentőségű területek egybefüggő struktúráinak létrehozását. A részt vevő mezőgazdasági termelőkre vagy azok csoportjaira vonatkozó kötelezettségek magukban foglalják azt az előírást, hogy az 1307/2013/EU rendelet 46. cikkének (1) bekezdésében meghatározott kötelezettség hatálya alá tartozó terület legalább 50 %-a az egyes részt vevő mezőgazdasági termelők adott régión belüli mezőgazdasági üzemének földterületén helyezkedjen el, és összhangban álljon az említett rendelet 46. cikke (2) bekezdésének második albekezdésével.
(4) A részt vevő mezőgazdasági termelőkre vagy azok csoportjaira vonatkozó kötelezettségek biztosítják, hogy a (3) bekezdésben említett, egybefüggő ökológiai jelentőségű területek magukban foglalnak egy vagy több, az 1307/2013/EU rendelet 46. cikke (2) bekezdése első albekezdésének a), c), d) és h) pontjában szereplő területet.
(5) A területek (2) bekezdés szerinti kijelölése és a kötelezettségek (3) bekezdésben említett előírása során a tagállamok adott esetben figyelembe veszik a nemzeti vagy regionális szintű biológiai sokféleség meglévő mértékét és/vagy az éghajlatváltozás mérséklését és az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodást célzó stratégiákat, vízgyűjtő-gazdálkodási terveket, illetve a Natura 2000 hálózatnak a 92/43/EGK irányelv 10. cikkében említett ökológiai egységessége biztosítása, illetőleg a környezetbarát infrastruktúrára vonatkozó stratégia végrehajtásához való hozzájárulás érdekében meghatározott szükségleteket.
(6) A mezőgazdasági termelőkre vonatkozó kötelezettségek előírását megelőzően a tagállamok konzultációt folytatnak az érintett mezőgazdasági termelőkkel vagy azok csoportjaival és más érdekeltekkel. E konzultációt követően a tagállamok véglegesítik a regionális szintű végrehajtásra vonatkozó részletes tervet, és tájékoztatják a konzultációban részt vevő érdekelt feleket és az érintett mezőgazdasági termelőket vagy azok csoportjait erről a tervről, ideértve a területek kijelölését és a részt vevő mezőgazdasági termelőkre vagy azok csoportjaira vonatkozó kötelezettségeket, valamint különösen az egyes mezőgazdasági termelők által saját mezőgazdasági üzemük területén végrehajtandó pontos százalékos értékeket. Ezt az információt a tagállamok legkésőbb a regionális szintű végrehajtás évét megelőző év június 30-ig - illetve e rendelet alkalmazásának első évében kellő időben ahhoz, hogy a mezőgazdasági termelő megfelelően benyújthassa kérelmét - továbbítják a mezőgazdasági termelő számára.
A mezőgazdasági termelőknek történő, az 1307/2013/EU rendelet 43. cikkének (9) bekezdésében említett kifizetések sérelme nélkül a tagállamok gondoskodnak arról, hogy szabályokat határozzanak meg a mezőgazdasági termelők közötti pénzügyi ellentételezés, valamint meg nem felelés esetén az egybefüggő ökológiai jelentőségű területekre vonatkozó közigazgatási szankciók tekintetében.
47. cikk
A kollektív végrehajtással és az egymás közvetlen közelében lévőnek tekintendő mezőgazdasági üzemek által teljesítendő kritériumokkal kapcsolatos szabályok
(1) Azok a tagállamok, amelyek úgy döntenek, hogy az 1307/2013/EU rendelet 46. cikkének (6) bekezdésében előírtaknak megfelelően engedélyezik a kollektív végrehajtást, az egymás közvetlen közelében lévőnek tekintendő mezőgazdasági üzemek által teljesítendő kritériumokat határoznak meg, az alábbiak bármelyikének segítségével:
a)
azok a mezőgazdasági termelők, akik mezőgazdasági üzemeinek 80 %-a ugyanazon a településen van;
b)
azok a mezőgazdasági termelők, akik mezőgazdasági üzemének 80 %-a a tagállamok által megállapítandó számú - de legfeljebb 15 - kilométer sugarú körnek megfelelő kiterjedésű területen helyezkedik el.
(2) A kollektív végrehajtásra kijelölt területek, valamint a mezőgazdasági termelőkre vagy azok csoportjaira vonatkozó kötelezettségek meghatározása mellett döntő tagállamok figyelembe veszik a nemzeti vagy regionális szintű biológiai sokféleség meglévő mértékét és/vagy az éghajlatváltozás mérséklését és az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodást célzó stratégiákat, vízgyűjtő-gazdálkodási terveket, illetve a Natura 2000 hálózatnak a 92/43/EGK irányelv 10. cikkében említett ökológiai egységessége biztosítása, illetőleg a környezetbarát infrastruktúrára vonatkozó stratégia javításához való hozzájárulás érdekében meghatározott szükségleteket.
(3) A részt vevő mezőgazdasági termelőkre vagy azok csoportjaira vonatkozó, (2) bekezdésben említett kötelezettségek között szerepel az a feltétel, hogy az egybefüggő ökológiai jelentőségű területek magukban foglalnak egy vagy több, az 1307/2013/EU rendelet 46. cikke (2) bekezdése második albekezdésének a), c), d) és h) pontjában szereplő területet.
(4) A kollektív végrehajtásban részt vevő mezőgazdasági termelők írásos megállapodást kötnek, amely részletesen ismerteti a pénzügyi ellentételezéssel, valamint meg nem felelés esetén a közös ökológiai jelentőségű területekre vonatkozó közigazgatási szankciókkal kapcsolatos belső szabályokat.
48. cikk
Az erdő és a mezőgazdasági földterület arányának meghatározása
(1) Az 1307/2013/EU rendelet 46. cikke (7) bekezdésének végrehajtása mellett döntő tagállamok az Eurostat rendelkezésre álló adatai alapján meghatározzák az erdőknek és a teljes földterületnek az említett bekezdés első albekezdésében foglalt százalékos arányát. Az erdőre vonatkozó adatok az ENSZ Élelmezésügyi és Mezőgazdasági Szervezete által alkalmazott fogalommeghatározásra utalnak, és nem foglalják magukban az egyéb fás területekhez tartozó területet. A teljes földterület nem foglalja magában a szárazföldi vizekkel - többek között a folyókkal és tavakkal - borított területet.
(2) Az erdőnek és a mezőgazdasági földterületnek az 1307/2013/EU rendelet 46. cikkének (7) bekezdésében említett arányát az Eurostat rendelkezésre álló adatainak felhasználásával kell kiszámítani. Ha az Eurostatnál nem állnak rendelkezésre az erdővel borított földterületre és a mezőgazdasági földterületre vonatkozó, az erdő arányának az LAU2 szinttel egyenértékű terület szintjén, vagy egy hasonló mezőgazdasági tulajdonságokkal rendelkező egyetlen, egyértelműen egybefüggő földrajzi területet lefedő, pontosan körülhatárolt egység szintjén történő értékeléséhez szükséges adatok, alkalmazhatók más adatforrások.
A tagállamoknak bizonyítaniuk kell, hogy az erdős területekre és a mezőgazdasági földterületekre vonatkozó, naprakész és következetes adatokat alkalmaztak, amelyek a lehető legnagyobb mértékben tükrözik a tényleges helyzetet.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben említett adatok és számítások három évig érvényesek. E határidő lejártát követően az 1307/2013/EU rendelet 46. cikkének (7) bekezdésében előírt mentesség további alkalmazása és a hároméves időszak megújítása mellett döntő tagállamok - a legfrissebb rendelkezésre álló adatok felhasználásával - e cikk (1) és (2) bekezdésének megfelelően újra kiszámítják az arányokat.
A közigazgatási határoknak a (2) bekezdésben említett arányt érintő változásai esetén újraértékelik az adatokat és a számításokat, és a mentesség alkalmazásában bekövetkező bármely változást bejelentik a Bizottságnak.
4. FEJEZET
A FIATAL MEZŐGAZDASÁGI TERMELŐKNEK NYÚJTOTT TÁMOGATÁS
49. cikk
Jogi személyek hozzáférése a fiatal mezőgazdasági termelők részére nyújtott támogatáshoz
(1) Az 1307/2013/EU rendelet 50. cikkének (1) bekezdésében említett, a fiatal mezőgazdasági termelőknek nyújtott éves támogatás odaítélhető jogi személynek tekintet nélkül annak jogi formájára, amennyiben teljesülnek a következő feltételek:
a)
a jogi személy az 1307/2013/EU rendelet III. címének I. fejezetében említett alaptámogatási rendszer vagy egységes területalapú kifizetési rendszer keretében jogosult a támogatásra, valamint az említett rendelet 50. cikkének (4) bekezdése szerint aktiválta a támogatási jogosultságokat vagy támogatható hektárokat jelentett be;
b)
az 1307/2013/EU rendelet 50. cikkének (2) bekezdése szerinti fiatal mezőgazdasági termelő a fiatal mezőgazdasági termelők részére nyújtott támogatást igénybe vevő jogi személy felett az igénybevétel első évében tényleges és hosszú távú ellenőrzést gyakorol az irányítási döntések, a haszon és a pénzügyi kockázatok tekintetében. Amennyiben a jogi személy tőkéje vagy irányítása több természetes személy - közöttük fiatal mezőgazdasági termelőnek nem minősülő személyek - között oszlik meg, a fiatal mezőgazdasági termelőnek képesnek kell lennie - vagy egyedül, vagy más mezőgazdasági termelőkkel együtt - tényleges és hosszú távú ellenőrzést gyakorolni;
c)
a b) pontban megállapított feltételt teljesítő fiatal mezőgazdasági termelők közül legalább egynek eleget kell tennie a tagállamok által az 1307/2013/EU rendelet 50. cikke (3) bekezdése alapján meghatározott kritériumoknak, ha léteznek ilyen kritériumok, hacsak a tagállamok nem döntöttek úgy, hogy a szóban forgó kritériumok minden ilyen, fiatal mezőgazdasági termelőre alkalmazandók.
Amennyiben egy jogi személy más jogi személy ellenőrzése vagy más jogi személyek közös ellenőrzése alatt áll, a jogi személy felett ellenőrzést gyakorló természetes személyekre az első albekezdés b) pontjában meghatározott feltételek alkalmazandók.
(2) Az 1307/2013/EU rendelet 50. cikkének (1) bekezdése szerinti támogatás már nem ítélhető oda, ha az (1) bekezdés első albekezdésének b) pontjában és - adott esetben - az (1) bekezdés első albekezdésének c) pontjában meghatározott kritériumoknak megfelelő fiatal mezőgazdasági termelők közül már egy sem gyakorol ellenőrzést a jogi személy felett.
(3) E cikk alkalmazásában:
a)
az 1307/2013/EU rendelet 50. cikkének (4)-(10) bekezdésében a mezőgazdasági termelőre való valamennyi hivatkozást az e cikkben említett jogi személyre történő hivatkozásként kell értelmezni;
b)
az 1307/2013/EU rendelet 50. cikke (2) bekezdésének a) pontjában említett alaptámogatási rendszert vagy egységes területalapú támogatási rendszert érintő kérelem első benyújtására való hivatkozást a jogi személy által a fiatal mezőgazdasági termelőknek nyújtott támogatás iránt benyújtott első kérelemre történő hivatkozásként kell értelmezni;
c)
e cikk (4) bekezdésének sérelme nélkül az 1307/2013/EU rendelet 50. cikke (5) bekezdésének második mondatában a „tevékenység megkezdése” kifejezést az e cikk (1) bekezdése első albekezdésének b) pontjának megfelelően a jogi személy felett ellenőrzést gyakorló fiatal mezőgazdasági termelők tevékenységének megkezdésére történő hivatkozásként kell értelmezni.
(4) Amennyiben több, az (1) bekezdés első albekezdésének b) pontja szerinti fiatal mezőgazdasági termelő különböző időpontokban szerzett ellenőrzést a jogi személy felett, az 1307/2013/EU rendelet 50. cikke (5) bekezdésnek második mondata szerinti tevékenységkezdés időpontjának a legkorábbi ellenőrzésszerzést kell tekinteni.
50. cikk
Természetes személyek csoportjának hozzáférése a fiatal mezőgazdasági termelők részére nyújtott támogatáshoz
A 49. cikk értelemszerűen vonatkozik a természetes személyeknek az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének a) pontjában említett olyan csoportjára, amely a csoport szintjén eleget tesz az e rendelet 49. cikk (1) bekezdésének a) pontjában megállapított követelményeknek.
5. FEJEZET
TERMELÉSTŐL FÜGGŐ TÁMOGATÁS
1. SZAKASZ
Termeléstől függő önkéntes támogatás
51. cikk
Fogalommeghatározások
E szakasz alkalmazásában a „termeléstől függő támogatási intézkedések” az 1307/2013/EU rendelet 52. cikkének (1) bekezdésében említett, termeléstől függő önkéntes támogatás végrehajtására irányuló intézkedések.
52. cikk
Általános elvek
(1) Az 1307/2013/EU rendelet 52. cikkének (3) bekezdésében említett régiókat a tagállamok objektív és megkülönböztetéstől mentes kritériumok - például agronómiai és társadalmi-gazdasági jellemzők és regionális mezőgazdasági potenciál vagy intézményi, illetve igazgatási struktúra - alapján határozzák meg. Az ilyen régiók eltérhetnek az 1307/2013/EU rendeletben előírt más támogatási rendszerek keretében kialakított régióktól.
(2) Az 1307/2013/EU rendelet 52. cikkének (3) bekezdésében említett konkrét gazdálkodási típusok vagy mezőgazdasági ágazatok meghatározásakor a tagállamok figyelembe veszik különösen az érintett régiók vagy ágazatok releváns termelési struktúráit és feltételeit.
(3) Az 1307/2013/EU rendelet 52. cikke (3) bekezdésének alkalmazásában akkor tekinthető úgy, hogy bizonyos gazdálkodási típusok vagy meghatározott mezőgazdasági ágazatok „nehézségekkel küzdenek ”, ha többek között a végzett tevékenység alacsony jövedelmezősége miatt - ami negatív hatással van az érintett régió vagy ágazat gazdasági, társadalmi vagy környezeti egyensúlyára - fennáll a termelés beszüntetésének vagy visszaesésének veszélye.
53. cikk
A támogatás odaítélésének feltételei
(1) A tagállamok a termeléstől függő támogatási intézkedésekre vonatkozó jogosultsági kritériumokat az 1307/2013/EU rendeletben meghatározott keretrendszerrel és az e rendeletben megállapított feltételekkel összhangban állapítják meg.
(2) Az 1307/2013/EU rendelet 52. cikkének (6) bekezdésében említett területeket, terméshozamokat és állatlétszámot a tagállamok regionális vagy ágazati szinten rögzítik. Ezeknek tükrözniük kell azokat a maximális hozamokat, művelt földterületet vagy állatlétszámot, amelyeket a megcélzott régióban vagy ágazatban az említett rendelet 53. cikkének (1) bekezdésében említett döntés évét megelőző ötéves időszak során legalább egy évben elértek.
Az éves kifizetést egységnyi támogatási összegként kell kifejezni. Ez az összeg e rendelet I. melléklete 3. i. pontjának megfelelően bejelentett intézkedés finanszírozására meghatározott összeg és vagy a kérdéses évben támogatható földterület, illetve állatlétszám, vagy pedig az e bekezdés első albekezdése szerint rögzített terület, illetve állatlétszám hányadosaként számítható ki.
(3) Amennyiben a termeléstől függő önkéntes támogatás az Európai Gazdasági Közösség és az Amerikai Egyesült Államok közötti, az olajos magvakról szóló, a GATT keretében létrejött egyetértési nyilatkozat mellékletében említett olajos magvakra vonatkozik, a tagállamok által bejelentett, támogatható maximális területek összessége a nemzetközi kötelezettségvállalások betartásának biztosítása céljából európai uniós szinten nem haladhat meg egy maximális területet.
Az első albekezdésben említett maximális terület túllépése esetén az érintett tagállamok a maximális terület és az első albekezdésben említett olajos magvakkal összefüggő támogatás vonatkozásában bejelentett összes terület közötti arányból adódó csökkentési együtthatóval kiigazítják az általuk bejelentett területet.
A Bizottság a második albekezdésben említett csökkentési együtthatót az 1307/2013/EU rendelet 71. cikke (2) és (3) bekezdésében említett eljárás alkalmazása nélkül elfogadott végrehajtási aktusok útján állapítja meg.
(4) Ha a termeléstől függő támogatás szarvasmarhafélékre és/vagy juhokra és kecskékre vonatkozik, a tagállamok a támogatás jogosultsági feltételeként meghatározzák az állatok azonosítására és nyilvántartására vonatkozóan az 1760/2000/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben (25), illetve a 21/2004/EK tanácsi rendeletben (26) előírt követelményeket.
(5) A tagállamok nem nyújthatnak területalapú, termeléstől függő támogatást olyan területekre, amelyek az 1307/2013/EU rendelet 32. cikke (2), (3) és (4) bekezdésének értelmében nem minősülnek támogatható területeknek. Amennyiben a tagállamok kenderre vonatkozó, termeléstől függő támogatást ítélnek oda, az 1307/2013/EU rendelet 32. cikkének (6) bekezdésében és e rendelet 9. cikkében említett feltétel alkalmazandó.
54. cikk
A támogatások összhangja és halmozása
(1) Az 1307/2013/EU rendelet 52. cikke (8) bekezdésének alkalmazásában az 1305/2013/EU rendeletben és az 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben (27) előírt intézkedéseket „más uniós intézkedéseknek és szakpolitikáknak” kell tekinteni.
(2) A tagállamok biztosítják a következők közötti összhangot:
a)
a termeléstől függő támogatási intézkedések és a más uniós intézkedések és szakpolitikák keretében végrehajtott intézkedések;
b)
különböző, termeléstől függő támogatási intézkedések;
c)
termeléstől függő támogatási intézkedések és állami támogatásokból finanszírozott intézkedések.
A tagállamok biztosítják, hogy a termeléstől függő támogatási intézkedések ne akadályozzák az első albekezdésben említett egyéb intézkedések megfelelő működését.
(3) Ha egy bizonyos termeléstől függő támogatási intézkedés szerinti támogatás más termeléstől függő támogatási intézkedés vagy más uniós intézkedések és szakpolitikák keretében végrehajtott intézkedés értelmében is odaítélhető, a tagállamok gondoskodnak arról, hogy az érintett termelő az 1307/2013/EU rendelet 52. cikke (5) bekezdésében említett célkitűzés elérésre irányuló támogatást csak egyetlen ilyen intézkedés vonatkozásában kapja meg.
55. cikk
A Bizottság általi jóváhagyás kritériumai
(1) Az 1307/2013/EU rendelet 55. cikke (1) bekezdése a) pontjának alkalmazásában alternatíva hiánya akkor áll fenn, ha:
a)
a termeléstől függő támogatásban részesülő termelésen kívül a megcélzott régióban vagy ágazatban más termelés nem végezhető, vagy az ilyen termelés folytatásához a termelési struktúrák jelentős megváltoztatása szükséges; vagy
b)
a más termelésre történő átállás lehetősége rendkívül korlátozott az adott termelésre alkalmas területek vagy infrastruktúra rendelkezésre állásának hiánya, az üzemek számát érintő jelentős egymást követő csökkentések, az átálláshoz szükséges beruházások mértéke vagy más hasonló okok miatt.
(2) Az 1307/2013/EU rendelet 55. cikke (1) bekezdése b) pontjának értelmében gondoskodni kell a helyi feldolgozóipar stabil ellátásáról, amennyiben a megcélzott régióban vagy ágazatban a termelés felfüggesztése vagy csökkentése várhatóan negatív hatást gyakorol a tevékenységre és egyúttal a gazdasági életképességre, vagy a feldolgozóipari tevékenységet végző vállalkozásokban - például a nyersanyag-feldolgozókban, a vágóhidakon vagy az élelmiszer-ipari vállalkozásokban - való foglalkoztatás függ az ilyen termeléstől. Az ilyen feldolgozóipari vállalkozásoknak az adott régióban kell lenniük, vagy tevékenységük végzéséhez jelentős mértékben kell támaszkodniuk az ágazatra.
(3) Az 1307/2013/EU rendelet 55. cikke (1) bekezdése c) pontjának értelmében az érintett piacok elhúzódó zavarai akkor állnak fenn, ha az érintett régióban vagy ágazatban tevékenységet folytató mezőgazdasági termelőket olyan gazdasági veszteségek sújtják, amelyek különösen egy egyedi eseményhez kapcsolódó és behatárolt földrajzi kiterjedésű, szennyezésből vagy környezetminőség-romlásból adódnak.
(4) A tagállamok által bejelentett, jóváhagyandó intézkedésekből eredő termeléstől függő támogatás mértékének értékelésekor a Bizottság figyelembe veszi az 1307/2013/EU rendelet 53. cikkének (4) bekezdésében említett 2010-2014-es referencia-időszak legalább egy évében odaítélt, termeléstől függő közvetlen kifizetések mértékét.
2. SZAKASZ
A gyapotra vonatkozó terményspecifikus támogatás
56. cikk
Mezőgazdasági földterületek engedélyezése gyapottermelés céljából
A tagállamok megállapítják azokat az objektív kritériumokat, amelyek alapján a mezőgazdasági földterületek az 1307/2013/EU rendelet 57. cikkének (2) bekezdése értelmében engedélyezhetők.
Az említett kritériumokat az alábbi tényezők közül egy vagy több alapján kell megállapítani:
a)
azon régiók agrárgazdasága, amelyekben a gyapot a legfontosabb növénykultúrák közé tartozik;
b)
a szóban forgó területek talaj- és éghajlati viszonyai;
c)
az öntözésre használt vízzel való gazdálkodás;
d)
a várhatóan környezetkímélő vetésforgók és termesztéstechnológiák.
57. cikk
A vetésre szánt fajták engedélyezése
Az 1307/2013/EU rendelet 57. cikke (2) bekezdésének alkalmazásában a tagállamok a 2002/53/EK irányelvben előírt Mezőgazdasági Növényfajok Közös Fajtajegyzékében felsoroltak közül a piac szükségleteihez igazodó fajtákat engedélyezik.
58. cikk
A támogathatóság feltételei
Az 1307/2013/EU rendelet 57. cikkének (1) bekezdése szerinti területeket úgy kell bevetni, hogy az ültetési sűrűség elérje az érintett tagállamok által a talaj- és éghajlati viszonyok és - adott esetben - a regionális sajátosságok figyelembevételével meghatározandó alsó határértéket.
59. cikk
Agronómiai gyakorlatok
A tagállamok egyedi szabályokat írhatnak elő a rendes termesztési körülmények között történő ültetvénygondozás és betakarítás biztosítására irányuló mezőgazdasági gyakorlatokra vonatkozóan.
60. cikk
Az ágazati szervezetek elismerése
(1) A tagállamok a legkésőbb március 1-jével kezdődő egyéves időszakra elismernek minden olyan, az 1307/2013/EU rendelet 59. cikkének (1) bekezdése szerinti ágazati szervezetet, amely ilyen szervezetként való elismerés iránti kérelmet nyújt be, és amely:
a)
a tagállam által legalább 4 000 hektárban meghatározott földterületen gazdálkodik és teljesíti az e rendelet 56.. cikkében megállapított engedélyezési kritériumokat;
b)
magában foglal legalább egy gyapottisztító üzemet; és
c)
belső működési szabályzatot fogadott el - különösen a belépési és tagdíjfizetési feltételekről - a nemzeti és uniós jogszabályokkal összhangban.
(2) Amennyiben megállapítást nyer, hogy egy ágazati szervezet nem teljesíti az (1) bekezdésben előírt elismerési követelményeket, a tagállam visszavonja az elismerést, kivéve, ha az említett követelmények teljesítésének hiányára megoldást találnak. Amennyiben a tagállam az elismerés visszavonását tervezi, értesíti az érintett ágazati szervezetet erről a szándékról, továbbá ismerteti a visszavonás indokait. A tagállam lehetővé teszi az ágazati szervezet számára, hogy meghatározott időn belül megtegye észrevételeit.
Azok a mezőgazdasági termelők, akik olyan ágazati szervezetnek a tagjai, amelynek az elismerését e bekezdés első albekezdésével összhangban visszavonták, elveszítik az 1307/2013/EU rendelet 60. cikkének (2) bekezdésében előírt támogatásnövelési lehetőség igénybevételére való jogukat.
61. cikk
A termelők kötelezettségei
(1) Egy adott termelő nem lehet tagja egynél több, az 1307/2013/EU rendelet 59. cikkének (1) bekezdésében említett elismert ágazati szervezetnek.
(2) Az elismert ágazati szervezetben tagsággal rendelkező termelő köteles az általa megtermelt gyapotot olyan gyapottisztító vállalkozásnak leadni, amely ugyanazon ágazati szervezet tagja.
(3) A termelők elismert ágazati szervezetbe való belépése, illetve ilyen szervezetben való részvétele csak önkéntes alapon történhet.
6. FEJEZET
ÉRTESÍTÉSEK
62. cikk
A fogalommeghatározásokhoz és a vonatkozó rendelkezésekhez kapcsolódó értesítések
A tagállamok 2015. január 31-ig értesítik a Bizottságot az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (2) bekezdésének megfelelően meghozott döntésekről. Az ilyen értesítés tartalmazza a döntések részleteit, valamint a döntések alapjául szolgáló indokokat és objektív kritériumokat.
63. cikk
A csökkentési együtthatóhoz kapcsolódó értesítések az 1307/2013/EU rendelet 32. cikke (5) bekezdésének megfelelően
A tagállamok 2015. január 31-ig értesítik a Bizottságot a 8. cikknek megfelelően meghozott döntésekről. Az ilyen értesítés tartalmazza a döntések részleteit, valamint a döntések alapjául szolgáló indokokat és objektív kritériumokat.
64. cikk
Az alaptámogatáshoz kapcsolódó értesítések
(1) Amennyiben egy tagállam az 1307/2013/EU rendelet 22. cikkének (2) és (3) bekezdése, 24. cikkének (10) bekezdése, 29. cikke és 40. cikkének (4) bekezdése alapján meghozott döntéseiről értesíti a Bizottságot, akkor az értesítésnek tartalmaznia kell az ilyen döntések részleteit. Az említett rendelet 24. cikkének (10) bekezdése, 29. cikke és 40. cikkének (4) bekezdése alapján meghozott döntések esetében az értesítésnek adott esetben indoklást is tartalmaznia kell.
Amennyiben egy tagállam az 1307/2013/EU rendelet 23. cikkének (6) bekezdése alapján meghozott döntéseiről értesíti a Bizottságot, akkor az értesítésnek tartalmaznia kell az ilyen döntések részleteit, valamint a döntések alapjául szolgáló indokokat és objektív kritériumokat, különös tekintettel az említett rendelet 23. cikke (1) bekezdésének megfelelően a régiók meghatározásához használt kritériumokra, az említett rendelet 23. cikke (2) bekezdésének megfelelően a nemzeti felső összeghatárok régiók közötti megosztásához használt kritériumokra, és az említett rendelet 23. cikke (3) bekezdésének megfelelően az éves progresszív módosításokhoz használt kritériumokra.
(2) Amennyiben egy tagállam úgy dönt, hogy él az 1307/2013/EU rendelet 30. cikke (7) bekezdésében, 30. cikke (11) bekezdésének b) pontjában, 32. cikke (3) bekezdésének b) pontjában, 32. cikkének (5) bekezdésében és 36. cikkének (3) bekezdésében biztosított lehetőségekkel, akkor az ilyen döntés alkalmazása első évének január 31-éig értesíti a Bizottságot az említett döntések részleteiről, döntések indoklásáról, valamint - adott esetben - a döntések alapjául szolgáló objektív kritériumokról.
Az 1307/2013/EU rendelet 30. cikkének (7) bekezdésében említett döntés felülvizsgálata esetében az e bekezdés első albekezdésében említett információkat az ilyen felülvizsgált döntés alkalmazása első évének január 31-éig közölni kell a Bizottsággal.
(3) Amennyiben egy tagállam úgy dönt, hogy él az 1307/2013/EU rendelet 34. cikkének (3) és (4) bekezdésében biztosított lehetőséggel, akkor az ilyen döntés alkalmazása első évének január 31-éig értesíti a Bizottságot a döntéséről.
(4) Amennyiben egy tagállam úgy dönt, hogy él az 1307/2013/EU rendelet 39. cikke (1) bekezdésének második albekezdésében és 40. cikke (2) és (5) bekezdésében biztosított lehetőségekkel, akkor az ilyen döntés első alkalmazásának évét megelőző év július 31-éig értesíti a Bizottságot az említett döntések részleteiről, a döntések indoklásáról, valamint - adott esetben - a döntések alapjául szolgáló objektív kritériumokról.
(5) Amennyiben egy tagállam úgy dönt, hogy az 1307/2013/EU rendelet 36. cikke (1) bekezdésének megfelelően alkalmazza az egységes területalapú támogatási rendszert, akkor az érintett igénylési évre vonatkozóan minden év szeptember 1-jéig értesíti a Bizottságot az említett rendelet 36. cikke (2) bekezdésének megfelelően a mezőgazdasági termelők által bejelentett hektárok teljes számáról.
65. cikk
A kizöldítéshez kapcsolódó értesítések
(1) A tagállamok bejelentik a Bizottságnak a következő információkat:
a)
2014. december 15-ig:
i.
adott esetben az 1307/2013/EU rendelet 43. cikkének (9) bekezdésében említett kifizetésnek az említett bekezdés harmadik albekezdése szerinti kiszámításával kapcsolatos döntésük;
ii.
adott esetben további, az 1307/2013/EU rendelet 45. cikke (1) bekezdésének második albekezdésében említett, környezeti szempontból érzékenynek számító állandó gyepterületek kijelölésével kapcsolatos döntésük;
iii.
adott esetben az 1307/2013/EU rendelet 43. cikkének (9) bekezdésében említett kifizetésnek az említett rendelet 47. cikke (2) bekezdésének második albekezdésében előírtak szerinti, regionális szintű alkalmazásával kapcsolatos döntésük;
b)
az érintett év december 15-ig az új, környezeti szempontból érzékenynek számító állandó gyepterületek kijelölésével kapcsolatos döntés, az e rendelet 41. cikkének második albekezdésében foglaltak szerint;
c)
minden év december 15-ig, az érintett igénylési év tekintetében:
i.
azon mezőgazdasági termelők teljes száma, akik kötelesek legalább egy, az 1307/2013/EU rendelet 43. cikkének (2) és (3) bekezdésében említett környezetvédelmi célú kötelezettséget alkalmazni, valamint az ilyen mezőgazdasági termelők által bejelentett hektárok teljes száma;
ii.
az egy vagy több kizöldítési gyakorlat alól mentesülő mezőgazdasági termelők teljes száma és az ilyen mezőgazdasági termelők által bejelentett hektárok száma, a 834/2007/EK rendelet előírásainak megfelelő és ezért valamennyi gyakorlat alól mentesülő mezőgazdasági termelők száma, a növénytermesztés diverzifikálására vonatkozó kötelezettség alól mentesülő mezőgazdasági termelők száma, az ökológiai jelentőségű területekre vonatkozó kötelezettség alól mentesülő mezőgazdasági termelők száma, valamint az említett csoportokba tartozó mezőgazdasági termelők által külön-külön bejelentett hektárok száma. Ezek a számok nem tartalmazzák a mezőgazdasági kistermelői támogatási rendszerben részt vevő mezőgazdasági termelőket;
iii.
az egyenértékű intézkedéseket alkalmazó mezőgazdasági termelők teljes száma, megkülönböztetve az 1307/2013/EU rendelet 43. cikke (3) bekezdésének a) vagy b) pontja értelmében egyenértékű gyakorlatokat alkalmazó mezőgazdasági termelőket, valamint az említett két csoportba tartozó mezőgazdasági termelők által külön-külön bejelentett hektárok száma;
iv.
a növénytermesztés diverzifikálására vonatkozó kötelezettség hatálya alá tartozó mezőgazdasági termelők teljes száma a két növénykultúrát érintő diverzifikáció biztosítására kötelezett, illetve a három növénykultúrát érintő diverzifikáció biztosítására kötelezett mezőgazdasági termelők száma szerinti bontásban, és ideértve az e csoportokba tartozó mezőgazdasági termelők által külön-külön bejelentett, szántóterülettel borított hektárok számát;
v.
az állandó gyepterület és a teljes mezőgazdasági terület arányának kiszámításakor figyelembe vett mezőgazdasági termelők teljes száma, valamint az ilyen mezőgazdasági termelők által bejelentett, állandó gyepterülettel borított hektárok teljes száma;
vi.
a környezeti szempontból érzékenynek számító állandó gyepterületeket bejelentő mezőgazdasági termelők teljes száma, az ilyen mezőgazdasági termelők által bejelentett, környezeti szempontból érzékenynek számító állandó gyepterülettel borított hektárok teljes száma és a kijelölt, környezeti szempontból érzékeny állandó gyepterületek hektárjainak teljes száma;
vii.
az ökológiai jelentőségű területre vonatkozó kötelezettség hatálya alá tartozó mezőgazdasági termelők teljes száma, az ilyen mezőgazdasági termelők által bejelentett, szántóterülettel borított hektárok teljes száma és az ökológiai jelentőségű területként bejelentett hektárok teljes száma a súlyozási tényezők alkalmazása előtt, az ökológiai jelentőségű területeknek az 1307/2013/EU rendelet 46. cikke (2) bekezdésének első albekezdésében foglalt felsorolásban szereplő típusai szerinti bontásban;
viii.
az ökológiai jelentőségű területekre vonatkozó kötelezettséget regionális szinten vagy kollektíven végrehajtó mezőgazdasági termelők teljes száma és az ilyen mezőgazdasági termelők által bejelentett, szántóterülettel borított hektárok teljes száma;
d)
minden év december 15-ig az állandó gyepterületek és a teljes mezőgazdasági terület referenciaaránya és éves aránya, valamint információk az üzem szintjén az 1307/2013/EU rendelet 45. cikke (2) bekezdésének ötödik albekezdése és e rendelet 44. cikke szerint meghatározott kötelezettségekről.
(2) Az 1307/2013/EU rendelet 46. cikkének (8) bekezdése értelmében 2014. augusztus 1-jéig teljesítendő bejelentésükben a tagállamok értesítik a Bizottságot az alábbiakról:
a)
arról a döntésükről, hogy az 1307/2013/EU rendelet 46. cikke (2) bekezdésének első albekezdésében felsorolt területek közül mely területek tekintendők ökológiai jelentőségű területnek, és az értesítést 2014. október 1-jéig kiegészítik az ilyen döntésekre vonatkozó részletes információkkal, ideértve a tagállamok által hozott döntések eredményeképpen az ezeken a területeken alkalmazott feltételekre vonatkozó információkat is.
b)
az 1307/2013/EU rendelet 46. cikkének (3) bekezdésében említett átváltási és súlyozási tényezők alkalmazásával kapcsolatos részletes információk.
(3) Az 1307/2013/EU rendelet 46. cikkének (8) bekezdése értelmében a releváns döntés első alkalmazását megelőző év augusztus 1-jéig teljesítendő bejelentésükben a tagállamok értesítik a Bizottságot az alábbiakról:
a)
az 1307/2013/EU rendelet 46. cikkének (5) bekezdésében foglalt regionális végrehajtás mellett döntő tagállamok esetében a régiók meghatározásával, a területek kijelölésével és az e rendelet 46. cikke (4) bekezdésének alkalmazásában kiválasztott területekkel kapcsolatos információk, valamint azok az információk, amelyek alátámasztják, hogy a regionális végrehajtás hogyan szolgálja a környezetvédelemmel, az éghajlattal és a biológiai sokféleséggel kapcsolatos uniós politikák végrehajtását;
b)
az 1307/2013/EU rendelet 46. cikkének (6) bekezdésében említett kollektív végrehajtás engedélyezése mellett döntő tagállamok adott esetben tájékoztatást nyújtanak a területek kijelöléséről és az e rendelet 47. cikkének (3) bekezdésének alkalmazásában kiválasztott területekről.
(4) Az 1307/2013/EU rendelet 46. cikkének (8) bekezdése értelmében a releváns döntés első alkalmazását megelőző év augusztus 1-jéig teljesítendő bejelentésükben azok a tagállamok, amelyek teljesítik az említett rendelet 46. cikkének (7) bekezdésében foglalt feltételt, és az említett rendelkezés által előírt mentesség alkalmazása mellett döntenek, értesítik a Bizottságot e döntésük részleteiről, ideértve azokat az adatokat és számításokat, amelyek bizonyítják, hogy az 1307/2013/EU rendelet 46. cikkének (7) bekezdésében foglalt mentesség valamennyi feltétele teljesül.
Az első albekezdés értelemszerűen alkalmazandó az 1307/2013/EU rendelet 46. cikkének (7) bekezdésében előírt mentesség további alkalmazásával és az e rendelet 48. cikkének (3) bekezdésében említett hároméves időszak megújításával kapcsolatos döntésekre.
A tagállamok haladéktalanul értesítik a Bizottságot az 1307/2013/EU rendelet 46. cikkének (7) bekezdésében előírt mentesség alkalmazását érintő bármely változásról.
66. cikk
A fiatal mezőgazdasági termelőknek nyújtott támogatáshoz kapcsolódó értesítések
(1) Ha valamely tagállam úgy dönt, hogy a fiatal mezőgazdasági termelőknek nyújtott támogatás kiszámítása tekintetében az 1307/2013/EU rendelet 50. cikkének (6) bekezdését alkalmazza, a támogatás kiszámításához kiválasztott módszerről és az említett rendelet 50. cikke (9) bekezdésének megfelelően meghatározott felső határértékről 2015. január 31-ig értesíti a Bizottságot.
(2) Amennyiben egy tagállam úgy dönt, hogy az 1307/2013/EU rendelet 50. cikke (3) bekezdésének megfelelően határozza meg a támogathatósági feltételeket, vagy az említett rendelet 50. cikkének (10) bekezdésében említett számítási módszert alkalmazza, akkor erről a döntéséről 2015. január 31-ig értesíti a Bizottságot.
(3) Ha valamely tagállam úgy dönt, hogy él a rögzített hektárszámnak az 1307/2013/EU rendelet 50. cikke (10) bekezdésének harmadik albekezdésében előírt újraszámításának lehetőségével, döntéséről azon év augusztus 1-jéig értesíti a Bizottságot, amelyben az újraszámítást alkalmazná, valamint indoklást ad és ismerteti a döntést megalapozó objektív kritériumokat.
67. cikk
A termeléstől függő önkéntes támogatáshoz kapcsolódó értesítések
(1) Az 1307/2013/EU rendelet 54. cikke (1) bekezdésében említett értesítésekbe be kell foglalni az e rendelet I. mellékletében felsorolt tételeket.
(2) A termeléstől függő minden támogatási intézkedés és minden meghatározott gazdálkodási típus vagy meghatározott mezőgazdasági ágazat esetében a tagállamok értesítik a Bizottságot a kedvezményezettek teljes számáról, az odaítélt támogatások összegéről, valamint azon teljes területről és azon állatok teljes számáról, amelyekre a támogatást ténylegesen kifizették. Az ilyen értesítéseket a támogatások odaítélésének évét követő év szeptember 15-ig kell elküldeni.
68. cikk
A közvetlen kifizetések odaítélésének minimumkövetelményeivel kapcsolatos értesítések
A tagállamok 2014. augusztus 1-jéig értesítik a Bizottságot az 1307/2013/EU rendelet 10. cikkének megfelelően meghozott döntésekről.
69. cikk
Az átcsoportosítással nyújtható támogatással kapcsolatos értesítések
Amennyiben egy tagállam úgy dönt, hogy az 1307/2013/EU rendelet III. címe 2. fejezete alapján átcsoportosítással nyújtható támogatást nyújt, az 1307/2013/EU rendelet 41. cikke (1) bekezdésének második albekezdésében említett értesítés tartalmazza az ilyen döntés részleteit, többek között az átcsoportosítással nyújtható támogatás kiszámításának részleteit és indoklását, valamint adott esetben az említett rendelet 41. cikke (2) bekezdése alapján történő regionális alkalmazásra és a megállapított hektárszámon belüli fokozatos támogatási rendszernek az említett rendelet 41. cikke (5) bekezdése alapján történő kialakítására vonatkozó tájékoztatást.
70. cikk
A hátrányos természeti adottságú területekre vonatkozó támogatással kapcsolatos értesítések
Amennyiben egy tagállam úgy dönt, hogy az 1307/2013/EU rendelet III. címének 4. fejezete alapján hátrányos természeti adottságú területekre vonatkozó támogatást nyújt, 2014. augusztus 1-jéig értesíti a Bizottságot az 1307/2013/EU rendelet 48. cikkének megfelelően meghozott döntésekről. Ez az értesítés tartalmazza az ilyen döntés részleteit, ideértve adott esetben a támogatásoknak - az 1307/2013/EU rendelet 48. cikkének (2) bekezdése alapján - bizonyos területekre történő korlátozására, az említett rendelet 48. cikkének (4) bekezdésében említett felső határok alkalmazására, valamint az említett rendelet 48. cikkének (5) bekezdése alapján történő regionális alkalmazásra vonatkozó tájékoztatást.
71. cikk
A mezőgazdasági kistermelői támogatási rendszerrel kapcsolatos értesítések
Amennyiben egy tagállam úgy dönt, hogy az 1307/2013/EU rendelet V. címe alapján mezőgazdasági kistermelői támogatási rendszert alkalmaz, 2014. augusztus 1-jéig értesíti a Bizottságot az említett címnek megfelelően meghozott döntésekről.
Ez az értesítés tartalmazza az ilyen döntés részleteit, ideértve a mezőgazdasági termelőknek az 1307/2013/EU rendelet 62. cikkének (2) bekezdése alapján történő lehetséges automatikus bevonását, valamint a támogatásnak az említett rendelet 63. cikke szerinti kiszámítását.
A tagállamok haladéktalanul, de legkésőbb azon naptári év december 1-ig, amelyre a kifizetés vonatkozik, értesítik a Bizottságot az 1307/2013/EU rendelet 65. cikkének (2) bekezdésében említett, finanszírozásra vonatkozó döntésről.
72. cikk
Az 1307/2013/EU rendelet 8. cikke (1) bekezdésének, 41. cikke (4) bekezdésének vagy 52. cikke (6) bekezdésének jogi személyeknek vagy azok csoportjainak a tagjaira történő alkalmazása
Amennyiben egy tagállam úgy dönt, hogy alkalmazza az 1307/2013/EU rendelet 8. cikkének (4) bekezdését, 41. cikkének (8) bekezdését vagy 52. cikkének (7) bekezdését, 2014. augusztus 1-jéig értesíti a Bizottságot az ilyen döntések részleteiről.
73. cikk
A támogatások lineáris csökkentése
Az 1307/2013/EU rendelet 7. cikke (1) bekezdésének második albekezdésében, 51. cikkének (2) bekezdésében vagy 65. cikke (2) bekezdésének c) pontjában említett lineáris csökkentések alkalmazása esetében a tagállamok haladéktalanul, de legkésőbb a lineárisan csökkentett közvetlen kifizetések igénylésének naptári évét követő év június 30-ig tájékoztatják a Bizottságot a csökkentésre alkalmazott százalékos arányról.
74. cikk
Tájékoztatás kérése tagállamok által hozott intézkedésekről
Amennyiben az 1307/2013/EU rendeletben vagy e rendeletben foglalt szabályok helyes alkalmazásának biztosítása érdekében szükséges, a Bizottság kérheti, hogy a tagállamok közöljenek részleteket az 1307/2013/EU rendelet végrehajtása vagy az említett rendelet alapján a Bizottság által elfogadott szabályok végrehajtása céljából meghozott intézkedésekről.
75. cikk
Jelentések
(1) Amennyiben Bulgária és Románia úgy dönt, hogy az 1307/2013/EU rendelet 18. cikke alapján kiegészítő nemzeti közvetlen kifizetéseket nyújt, 2016. június 30-ig jelentést nyújt be a Bizottságnak. A jelentésnek minden egyes kiegészítő nemzeti közvetlen támogatás tekintetében tartalmaznia kell a kedvezményezettek számát, a nyújtott kiegészítő nemzeti közvetlen támogatás teljes összegét, a támogatással érintett hektárok számát, valamint adott esetben a támogatás mértékét.
(2) Amennyiben egy tagállam úgy dönt, hogy az 1307/2013/EU rendelet 37. cikkének (1) bekezdése alapján átmeneti nemzeti támogatást nyújt, az említett átmeneti nemzeti támogatás végrehajtását követő év szeptember 15-ig éves jelentést nyújt be a Bizottságnak. A jelentésnek minden egyes ágazat tekintetében tartalmaznia kell a kedvezményezettek számát, a nyújtott átmeneti nemzeti támogatás összegét, a támogatással érintett hektárok számát, azon állatok vagy más egységek számát, amelyekre vonatkozóan támogatást nyújtottak, valamint adott esetben a támogatás mértékét.
76. cikk
Értesítés felülvizsgálatból eredő döntésről
Amennyiben egy olyan döntés, amelyről a Bizottságot az 1307/2013/EU rendeletnek vagy e rendeletnek megfelelően értesítették, felülvizsgálható, a Bizottságot - amennyiben az 1307/2013/EU rendelet nem állapít meg más határidőt az értesítésre - a felülvizsgálat eredményeképpen meghozott döntés meghozatalától számított négy héten belül értesíteni kell az ilyen döntésről.
Az ilyen értesítés tartalmazza a döntés részleteit és adott esetben azt az indoklást és azokat az objektív kritériumokat, amelyek alapján az ilyen döntés meghozatalára sor került.
7. FEJEZET
MÓDOSÍTÁS, HATÁLYON KÍVÜL HELYEZÉS ÉS HATÁLYBALÉPÉS
77. cikk
Az 1307/2013/EU rendelet módosítása
Az 1307/2013/EU rendelet X. mellékletének helyébe e rendelet II. mellékletének szövege lép.
78. cikk
Hatályon kívül helyezés
Az 1120/2009/EK rendelet és az 1121/2009/EK rendelet hatályát veszti.
Azonban továbbra is alkalmazandók a 2015. naptári év előtti naptári évekhez kapcsolódó támogatás iránti kérelmek vonatkozásában.
79. cikk
Hatálybalépés és alkalmazás
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő hetedik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet a 2014. naptári év utáni naptári évekhez kapcsolódó támogatás iránti kérelmek vonatkozásában kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. március 11-én.