NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 488/2013
ze dne 27. května 2013,
kterým se mění nařízení (EU) č. 204/2011 o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 215 této smlouvy,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2011/137/SZBP ze dne 28. února 2011 o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi (1),
s ohledem na společný návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízením Rady (EU) č. 204/2011 ze dne 2. března 2011 o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi (2) se uvádí v účinnost opatření stanovená v rozhodnutí 2011/137/SZBP.
(2)
Rozhodnutím Rady 2013/45/SZBP ze dne 22. ledna 2013 (3) se rozhodnutí 2011/137/SZBP mění tak, aby bylo možné uvolnit některé zmrazené finanční prostředky nebo hospodářské zdroje, je-li to nezbytné v důsledku soudního nebo správního rozhodnutí vydaného v Unii nebo soudního rozhodnutí vykonatelného v členském státě.
(3)
Rozhodnutím Rady 2013/182/SZBP ze dne 22. dubna 2013 (4) se rozhodnutí 2011/137/SZBP mění v souladu s rezolucí 2095 (2013) Rady bezpečnosti Organizace spojených národů (OSN), kterou se změnily výjimky ze zbrojního embarga uvaleného podle bodu 9 písm. a) rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1970 (2011) a bodu 13 písm. a) rezoluce Rady bezpečnosti OSN 2009 (2011).
(4)
Některá z těchto opatření spadají do oblasti působnosti Smlouvy o fungování Evropské unie, a k jejich provádění je tedy nezbytné regulační opatření na úrovni Unie, zejména s cílem zajistit jejich jednotné uplatňování hospodářskými subjekty ve všech členských státech.
(5)
Nařízení (EU) č. 204/2011 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EU) č. 204/2011 se mění takto:
1)
Článek 3 se nahrazuje tímto:
„Článek 3
1. Zakazuje se:
a)
přímo či nepřímo poskytovat technickou pomoc související se zbožím a technologiemi uvedenými na společném vojenském seznamu Evropské unie (5) (dále jen „společný vojenský seznam“) a s poskytováním, výrobou, údržbou nebo používáním zboží uvedeného na tomto seznamu jakékoli osobě, subjektu či orgánu v Libyi nebo pro použití v Libyi;
b)
přímo či nepřímo poskytovat technickou pomoc, financování či finanční pomoc nebo zprostředkovatelské služby související s vybavením, které může být použito k vnitřní represi a které je uvedeno v příloze I, jakékoli osobě, subjektu či orgánu v Libyi nebo pro použití v Libyi;
c)
přímo či nepřímo poskytovat financování nebo finanční pomoc související se zbožím a technologiemi uvedenými na společném vojenském seznamu nebo v příloze I, což zahrnuje zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz těchto věcí nebo pro poskytování související technické pomoci jakékoli osobě, subjektu či orgánu v Libyi nebo pro použití v Libyi;
d)
přímo či nepřímo poskytovat technickou pomoc, financování či finanční pomoc, zprostředkovatelské služby či přepravní služby související s poskytováním vyzbrojených žoldnéřů v Libyi nebo pro použití v Libyi;
e)
vědomě a úmyslně se účastnit činností, jejichž cílem nebo důsledkem je obcházení zákazů uvedených v písmenech a) až d).
2. Odchylně od odstavce 1 se zákazy v něm stanovené nevztahují na:
a)
poskytování technické pomoci, financování nebo finanční pomoci související s nesmrtící vojenskou technikou určenou výlučně k humanitárním účelům nebo k ochraně, předem schválené příslušnými orgány členských států uvedenými v příloze IV;
b)
poskytování technické pomoci, financování nebo finanční pomoci související s jiným prodejem a dodávkami zbraní a souvisejícího materiálu předem schválenými Výborem pro sankce;
c)
poskytování technické pomoci, financování nebo finanční pomoci určené výlučně pro účely pomoci libyjské vládě v oblasti bezpečnosti a odzbrojování;
d)
ochranné oděvy, včetně neprůstřelných vest a vojenských přileb, dočasně vyvážené do Libye zaměstnanci OSN, zaměstnanci Unie nebo jejích členských států, zástupci sdělovacích prostředků a humanitárními a rozvojovými pracovníky a doprovodným personálem pouze pro jejich osobní potřebu.
3. Odchylně od odstavce 1 mohou příslušné orgány členských států uvedené v příloze IV povolit poskytnutí technické pomoci, financování a finanční pomoci souvisejících s vybavením, které lze použít k vnitřním represím, za podmínek, které uznají za vhodné, pokud shledají, že takové vybavení je určeno pouze pro humanitární nebo ochranné použití.
2)
Článek 8 se nahrazuje tímto:
„Článek 8
1. Odchylně od článku 5 mohou v případě osob, subjektů nebo orgánů uvedených v příloze II příslušné orgány členských států uvedené v příloze IV povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
dotčené finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou předmětem soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva, které vzniklo přede dnem, kdy byly osoba, subjekt nebo orgán uvedené v článku 5 zařazeny do přílohy II nebo uvedeny v čl. 5 odst. 4, nebo se na ně vztahuje soudní, správní nebo arbitrážní rozhodnutí vydané před tímto dnem;
b)
dotčené finanční prostředky nebo hospodářské zdroje budou použity výlučně k uspokojení pohledávek zajištěných takovým zástavním právem nebo uznaných jako platné takovým rozhodnutím, a to v mezích stanovených platnými právními předpisy, jimiž se řídí práva osob majících takové nároky;
c)
zástavní právo nebo rozhodnutí není ve prospěch osoby, subjektu či orgánu uvedených v příloze II nebo III nebo v čl. 5 odst. 4;
d)
uznání zástavního práva nebo rozhodnutí není v rozporu s veřejným pořádkem v dotčeném členském státě; a
e)
Výbor pro sankce byl členským státem o zástavním právu nebo soudním rozhodnutí informován.
2. Odchylně od článku 5 mohou v případě osob, subjektů nebo orgánů uvedených v příloze III příslušné orgány členských států uvedené v příloze IV povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
dotčené finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou předmětem rozhodčího nálezu, který byl vydán přede dnem, kdy byla fyzická nebo právnická osoba, subjekt nebo orgán uvedené v článku 5 zařazeny do přílohy III, nebo předmětem soudního či správního rozhodnutí vydaného v Unii nebo soudního rozhodnutí vykonatelného v dotčeném členském státě před tímto dnem či po něm;
b)
dotčené finanční prostředky nebo hospodářské zdroje budou použity výlučně k uspokojení pohledávek zajištěných takovým nálezem či rozhodnutím nebo uznaných jako platné takovým nálezem či rozhodnutím, a to v mezích stanovených platnými právními předpisy, jimiž se řídí práva osob majících takové nároky;
c)
nález či rozhodnutí není ve prospěch fyzické nebo právnické osoby, subjektu či orgánu uvedených v příloze II nebo III nebo v čl. 5 odst. 4 a
d)
uznání nálezu či rozhodnutí není v rozporu s veřejným pořádkem v dotyčném členském státě.
3. Příslušný členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle tohoto článku.“
3)
V čl. 9 odst. 1 se doplňují nová písmena, která znějí:
„c)
plateb splatných podle soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva nebo rozhodnutí, jak je uvedeno v čl. 8 odst. 1;
d)
plateb splatných podle soudního či správního rozhodnutí nebo rozhodčího nálezu vydaného v Unii nebo vykonatelného v dotčeném členském státě, jak je uvedeno v čl. 8 odst. 2,“.
4)
V článku 13 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„3. Odstavec 2 nebrání členským státům tom, aby v souladu se svým vnitrostátním právem tyto informace sdílely s příslušnými orgány Libye a ostatních členských států, je-li to nezbytné pro účely pomoci při zpětném získávání neoprávněně přivlastněných aktiv.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 27. května 2013.
A TANÁCS 488/2013/EU RENDELETE
(2013. május 27.)
a líbiai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 204/2011/EU rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 215. cikkére,
tekintettel a líbiai helyzetre tekintettel hozott korlátozó intézkedésekről szóló, 2011. február 28-i 2011/137/KKBP tanácsi határozatra (1),
tekintettel az Európai Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője és az Európai Bizottság együttes javaslatára,
mivel:
(1)
A líbiai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról szóló, 2011. március 2-i 204/2011/EU tanácsi rendelet (2) hatályba lépteti a 2011/137/KKBP határozatban foglalt intézkedéseket.
(2)
A 2013. január 22-i 2013/45/KKBP tanácsi határozat (3) annak érdekében módosítja a 2011/137/KKBP határozatot, hogy engedélyezze egyes befagyasztott pénzeszközök vagy gazdasági erőforrások felszabadítását, amennyiben azok nélkül nem lehetne megfelelni uniós bírósági vagy közigazgatási határozatnak, illetve egy adott tagállamban érvényesíthető bírósági határozatnak.
(3)
A 2013. április 22-i 2013/182/KKBP tanácsi határozat (4) a 2011/137/KKBP határozat módosításáról rendelkezik az Egyesült Nemzetek Szervezete Biztonsági Tanácsának (ENSZ-BT) 2095 (2013) sz. határozatával összhangban, amely módosította az 1970 (2011) sz. ENSZ-BT határozat 9. pontjának a) alpontjában és a 2009 (2011) sz. ENSZ-BT határozat 13. pontjának a) alpontjában meghatározott fegyverembargóra vonatkozó mentességeket.
(4)
Ezen intézkedések közül néhány az Európai Unió működéséről szóló szerződés hatálya alá tartozik, ezért a végrehajtásukhoz uniós szintű jogszabály szükséges, különösen az intézkedéseknek a gazdasági szereplők által valamennyi tagállamban történő egységes alkalmazása biztosítása céljából.
(5)
A 204/2011/EU rendeletet ezért ennek megfelelően módosítani kell,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A 204/2011/EU rendelet a következőképpen módosul:
1.
A 3. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„3. cikk
(1) Tilos:
a)
az Európai Unió közös katonai listáján (5) (a közös katonai lista) felsorolt árukkal és technológiával, a felsorolt áruk rendelkezésre bocsátásával, előállításával, karbantartásával és használatával kapcsolatos közvetlen vagy közvetett technikai segítségnyújtás bármilyen líbiai személy, szervezet vagy szerv részére, vagy Líbiában történő felhasználásra;
b)
az I. mellékletben felsorolt, belső elnyomás céljából felhasználható felszereléssel kapcsolatos közvetlen vagy közvetett technikai segítségnyújtás, finanszírozás vagy pénzügyi támogatás, illetőleg brókertevékenység bármilyen líbiai személy, szervezet vagy szerv részére, vagy Líbiában történő felhasználásra;
c)
a közös katonai listán vagy az I. mellékletben felsorolt árukkal és technológiával kapcsolatos közvetlen vagy közvetett finanszírozás vagy pénzügyi támogatás nyújtása - beleértve különösen az említett termékek értékesítésével, szállításával, átadásával vagy kivitelével kapcsolatos, vagy az ahhoz kapcsolódó technikai segítségnyújtásra irányuló támogatásokat, kölcsönöket és exporthitel-biztosítást - bármely líbiai személy, szervezet vagy szerv részére, vagy Líbiában történő felhasználásra;
d)
a felfegyverzett zsoldos személyzet rendelkezésre bocsátásával kapcsolatos közvetlen vagy közvetett technikai segítségnyújtás, finanszírozás vagy pénzügyi támogatás, közvetítői vagy szállítási szolgáltatás nyújtása Líbiában vagy líbiai felhasználás céljából;
e)
az olyan tevékenységekben való tudatos és szándékos részvétel, amelyeknek célja vagy eredménye az a) - d) pontban említett tilalmak megkerülése.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérve, az abban meghatározott tilalmak nem alkalmazandók:
a)
a kizárólag humanitárius vagy védelmi célt szolgáló, halált nem okozó, atagállamok illetékes hatóságai által előzetesen engedélyezett, a IV. mellékletben felsorolt katonai felszerelésekhez kapcsolódó technikai segítségnyújtás, finanszírozás és pénzügyi támogatás;
b)
fegyverek és azokhoz kapcsolódó anyagok egyéb értékesítéséhez és szállításához kapcsolódó technikai segítségnyújtás, finanszírozás és pénzügyi támogatás, amennyiben azt a szankcióbizottság előzetesen jóváhagyta;
c)
a líbiai kormány részére nyújtott, kizárólag biztonsági vagy leszerelési támogatáshoz kapcsolódó technikai segítségnyújtás, finanszírozás és pénzügyi támogatás;
d)
az Egyesült Nemzetek személyzete, az Európai Unió vagy tagállamai személyzete, a média képviselői és a humanitárius és fejlesztési szervezetek munkatársai és kísérő személyzete által, kizárólag személyes használatukra, átmeneti jelleggel Líbiába exportált védőruházatra, különösen a golyóálló mellényre és a sisakra.
(3) Az (1) bekezdéstől eltérve, a IV. mellékletben felsorolt tagállami, hatáskörrel rendelkező hatóságok az általuk megfelelőnek ítélt feltételek mellett engedélyezhetik a belső elnyomás céljára felhasználható felszerelésekhez kapcsolódó technikai segítségnyújtást, finanszírozást és pénzügyi támogatást, ha megállapítják, hogy az ilyen felszereléseket kizárólag humanitárius vagy védelmi célú felhasználásra szánják.
2.
A 8. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„8. cikk
(1) Az 5. cikktől eltérve, a II. mellékletben felsorolt személyek, szervezetek és szervek vonatkozásában a IV. mellékletben felsorolt, hatáskörrel rendelkező tagállami hatóságok engedélyezhetik egyes befagyasztott pénzeszközök vagy gazdasági erőforrások felszabadítását, amennyiben a következő feltételek teljesülnek:
a)
a szóban forgó pénzeszközök vagy gazdasági erőforrások az 5. cikkben említett személy, szervezet vagy szerv II. mellékletbe történő felvételének vagy az 5. cikk (4) bekezdésében való említésének időpontját megelőzően keletkezett bírósági, közigazgatási vagy választottbírósági zálogjog, vagy a szóban forgó időpontot megelőzően hozott bírósági, közigazgatási vagy választottbírósági határozat hatálya alá tartoznak;
b)
a szóban forgó pénzeszközöket vagy gazdasági erőforrásokat kizárólag ilyen zálogjoggal biztosított vagy ilyen határozatban érvényesként elismert követelések teljesítésére fogják használni, az ilyen követelésekkel rendelkező személyek jogai tekintetében irányadó törvényekben és rendelkezésekben meghatározott korlátokon belül;
c)
a zálogjog vagy az ítélet nem a II. vagy a III. mellékletben felsorolt vagy az 5. cikk (4) bekezdésében említett valamely személy, szervezet vagy szerv javára szól;
d)
a zálogjog vagy a határozat elismerése nem ellentétes az érintett tagállam közrendjével; valamint
e)
a zálogjogról vagy a határozatról a tagállam értesítette a szankcióbizottságot.
(2) Az 5. cikktől eltérve, a III. mellékletben felsorolt személyek, szervezetek és szervek vonatkozásában a IV. mellékletben felsorolt, hatáskörrel rendelkező tagállami hatóságok engedélyezhetik egyes befagyasztott pénzeszközök vagy gazdasági erőforrások felszabadítását, amennyiben a következő feltételek teljesülnek:
a)
az adott pénzeszközök vagy gazdasági erőforrások az 5. cikkben felsorolt természetes vagy jogi személy, szervezet vagy szerv III. mellékletbe történő felvételének időpontját megelőzően hozott választottbírósági határozat, uniós bírósági vagy közigazgatási határozat, illetve a szóban forgó időpontot megelőzően vagy azt követően az érintett tagállamban érvényesíthető bírósági határozat hatálya alá tartoznak;
b)
az adott pénzeszközök vagy gazdasági erőforrások kizárólag az ilyen határozatban foglalt, vagy az ilyen határozatban érvényesnek elismert igények kielégítésére használhatók fel, az ilyen igényekkel rendelkező személyek jogait szabályozó alkalmazandó törvényekben és rendelkezésekben meghatározott korlátokon belül;
c)
a határozat nem a II. vagy a III. mellékletben felsorolt vagy az 5. cikk (4) bekezdésében említett valamely természetes vagy jogi személy, szervezet vagy szerv javára szól;
d)
a határozat elismerése nem ellentétes az érintett tagállam közrendjével; valamint
(3) Az érintett tagállam valamennyi kiadott engedélyről tájékoztatja a többi tagállamot és a Bizottságot.”;
3.
A 9. cikk (1) bekezdése az alábbi pontokkal egészül ki:
„c)
a 8. cikk (1) bekezdésében említett bírósági, közigazgatási vagy választottbírósági zálogjog vagy határozat alapján teljesítendő kifizetések;
d)
a 8. cikk (2) bekezdésében említett uniós, illetve az adott tagállamban érvényesíthető bírósági, közigazgatási vagy választottbírósági határozat alapján teljesítendő kifizetések;”;
4.
A 13. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(3) A (2) bekezdés azonban nem gátolja a tagállamokat abban, hogy nemzeti joguknak megfelelően megosszák az ilyen információkat Líbiával és más tagállamok illetékes hatóságaival, amennyiben azok szükségesek, jogellenesen felhasznált eszközök visszaszerzésének elősegítése céljából.”.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2013. május 27-én.