NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 168/2013
ze dne 15. ledna 2013
o schvalování dvoukolových nebo tříkolových vozidel a čtyřkolek a dozoru nad trhem s těmito vozidly
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Vnitřní trh zahrnuje prostor bez vnitřních hranic, ve kterém je nutné zajistit volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu. Za tímto účelem byl zavedený komplexní systém ES schvalování typu pro dvoukolová a tříkolová motorová vozidla směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/24/ES (3) o schvalování typu pro tato vozidla. Tyto zásady by měly i nadále platit pro toto nařízení a akty v přenesené pravomoci a prováděcí akty přijaté podle tohoto nařízení.
(2)
Vnitřní trh by měl být založen na transparentních, jednoduchých a jednotných pravidlech, která poskytují právní jistotu a srozumitelnost, z nichž mohou mít prospěch podniky i spotřebitelé.
(3)
V zájmu zjednodušení a urychlení přijetí právních předpisů v oblasti schvalování typu byl v právních předpisech EU týkajících se schvalování typu vozidel zaveden nový regulační přístup, v jehož rámci zákonodárce řádným legislativním postupem stanoví pouze základní pravidla a zásady a přijetí právních předpisů obsahujících další technické podrobnosti deleguje na Komisi. Pokud jde o hmotněprávní požadavky, mělo by toto nařízení pouze stanovit základní ustanovení o funkční bezpečnosti a vlivu na životní prostředí a zmocnit Komisi ke stanovení technických specifikací.
(4)
Tímto nařízením by neměla být dotčena opatření na vnitrostátní úrovni a na úrovni Unie týkající se použití vozidel kategorie L v silničním provozu, jako jsou požadavky na zvláštní řidičská oprávnění, omezení maximální rychlosti nebo opatření upravující přístup na určité druhy silnic.
(5)
Dozor nad trhem v automobilovém odvětví, a zejména v odvětví vozidel kategorie L, by měl být zlepšen posílením právních ustanovení, jimiž se řídí shodnost výroby, a určením povinností hospodářských subjektů v dodavatelském řetězci. Zejména by se měla vyjasnit úloha a povinnosti orgánů členských států odpovědných za schvalování typu a za dozor nad trhem a měly by se posílit požadavky ohledně kvalifikace, povinností a výkonů technických zkušeben, které provádějí zkoušky pro schvalování typu vozidel. Dodržování požadavků týkajících se schvalování typu a shodnosti výroby obsažených v právních předpisech, jimiž se řídí automobilové odvětví, by mělo zůstat hlavní odpovědností schvalovacích orgánů, zatímco dozor nad trhem může být ve sdílené působnosti různých vnitrostátních orgánů. Je třeba zajistit efektivní koordinaci a monitorování na unijní i vnitrostátní úrovni s cílem zabezpečit, aby orgány pro dozor nad trhem a schvalovací orgány nová opatření účinně uplatňovaly.
(6)
Ustanovení o povinnostech vnitrostátních orgánů v oblasti dozoru nad trhem tohoto nařízení jsou v tomto nařízení konkrétnější než odpovídající ustanovení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 ze dne 9. července 2008, kterým se stanoví požadavky na akreditaci a dozor nad trhem týkající se uvádění výrobků na trh (4).
(7)
Toto nařízení by mělo obsahovat hmotněprávní požadavky na ochranu životního prostředí a na funkční bezpečnost vozidel. Hlavní prvky příslušných požadavků tohoto nařízení jsou založeny na výsledcích posouzení dopadů ze dne 4. října 2010 prováděného Komisí, které analyzuje různé možnosti srovnáním možných výhod a nevýhod z hospodářského, environmentálního, bezpečnostního a společenského hlediska. Tato analýza zahrnovala kvalitativní i kvantitativní aspekty. Po srovnání různých možností byly určené preferované možnosti vybrány jako základ tohoto nařízení.
(8)
Cílem tohoto nařízení je stanovit harmonizovaná pravidla pro schvalování typu vozidel kategorie L, aby bylo zajištěno fungování vnitřního trhu. Vozidla kategorie L jsou dvoukolová, tříkolová nebo čtyřkolová vozidla, například dvoukolová motorová vozidla, tříkolky a čtyřkolky. Dále je cílem tohoto nařízení zjednodušit stávající právní rámec, snížit emise z vozidel kategorie L, a dosáhnout tak přiměřenějšího podílu emisí z vozidel kategorie L na celkovém objemu emisí ze silniční dopravy, dále zvýšit celkovou úroveň bezpečnosti, přizpůsobit se technickému vývoji a posílit pravidla dozoru nad trhem.
(9)
Aby byla zajištěna vysoká úroveň funkční bezpečnosti vozidel, bezpečnosti osádky a ochrany životního prostředí, měly by být harmonizovány technické požadavky a normy v oblasti životního prostředí, které se uplatňují při schvalování typu vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků s ohledem na schvalování typu.
(10)
Cíle tohoto nařízení by neměly být dotčeny zaváděním určitých systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků po uvedení vozidel na trh, jejich registraci nebo jejich uvedení do provozu. Proto by měla být přijata odpovídající opatření k zajištění toho, aby systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, jimiž je možné vozidla vybavit a jež mohou významně ohrozit fungování systémů se zásadním významem pro ochranu životního prostředí nebo pro funkční bezpečnost, podléhaly před uvedením na trh, registrací nebo uvedením do provozu kontrole ze strany schvalovacího orgánu.
(11)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/1/ES ze dne 2. února 1995 o maximální konstrukční rychlosti, maximálním točivém momentu a maximálním netto výkonu motoru dvoukolových a tříkolových motorových vozidel (5) umožnila členským státům zamítnout na svém území počáteční a jakoukoli následnou registraci vozidel s maximálním netto výkonem vyšším než 74 kW. Bylo však provedeno několik vědeckých studií, které předpokládanou souvislost mezi bezpečností a absolutním omezením výkonu nepotvrdily. Z tohoto důvodu a v zájmu odstranění vnitřních překážek obchodu na trhu Unie by tato možnost již neměla být zachována. Pro snížení vysokého počtu úmrtí a zranění jezdců dvoukolových motorových vozidel při dopravních nehodách v Unii by měla být zavedena jiná, účinnější bezpečnostní opatření.
(12)
Toto nařízení stanoví environmentální požadavky pro dvě etapy, přičemž druhá z nich (Euro 5) je pro nové typy vozidel povinná od 1. ledna 2020, což vytváří dlouhodobou předvídatelnost plánování pro výrobce vozidel i dodavatelský průmysl. Další podporu prostřednictvím simulace a analýzy technické proveditelnosti a efektivity vynaložených nákladů podle nejnovějších dostupných údajů by měla poskytnout studie o dopadech na životní prostředí požadovaná tímto nařízením, která bude vycházet z budoucích dostupných údajů. Studie by měla navíc, mimo jiné, posoudit proveditelnost a efektivitu vynaložených nákladů u zkušebních požadavků na shodnost v provozu, požadavků na emise mimo cyklus a emisního limitu pro množství tuhých částic u některých kategorií nebo podkategorií. Na základě výsledků této studie by měla Komise zvážit předložení návrhu, který by tyto nové prvky zavedl do budoucích právních předpisů o schvalování typu, které budou uplatněny po skončení etap stanovených v tomto nařízení.
(13)
Účelem systému EU schvalování typu je umožnit každému členskému státu, aby potvrdil, že každý typ vozidla prošel kontrolou stanovenou tímto nařízením a akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty přijatými na jeho základě, a že jeho výrobce získal certifikát schválení typu. Ukládá také výrobcům povinnost vydat pro každé vozidlo vyrobené v souladu se schválením typu prohlášení o shodě. Pokud je k vozidlu přiloženo toto prohlášení, mělo by se povolit jeho uvedení na trh a registrace pro užívání v celé Unii.
(14)
Aby se zajistilo, že byl správně proveden postup pro sledování shodnosti výroby, jenž je jedním ze základních prvků systému EU pro schvalování typu, a že řádně funguje, měly by výrobce pravidelně kontrolovat příslušné orgány nebo k tomuto účelu určená technická zkušebna s odpovídající kvalifikací.
(15)
Toto nařízení představuje soubor konkrétních bezpečnostních a environmentálních požadavků. Jsou proto zapotřebí ustanovení zajišťující, že v případech, kdy vozidlo představuje závažné nebezpečí pro uživatele nebo pro životní prostředí, výrobce nebo jakýkoli jiný hospodářský subjekt v dodavatelském řetězci přijme účinná ochranná opatření ve smyslu článku 20 nařízení (ES) č. 765/2008. Schvalovací orgány by proto měly být schopny posoudit, zda jsou tato opatření dostatečná.
(16)
V omezeném počtu případů je vhodné umožnit vnitrostátní schválení typu malých sérií. Aby se zabránilo zneužívání, měl by být zjednodušený postup pro vozidla v malých sériích omezen na případy velmi omezené výroby. Proto je nezbytné na základě počtu vyrobených vozidel přesně definovat pojem malých sérií.
(17)
Unie je smluvní stranou Dohody Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel (dále jen „revidovaná dohoda z roku 1958“) (6). Aby se zjednodušily právní předpisy o schvalování typu v souladu s doporučeními zprávy vydané Komisí v roce 2006 s názvem „CARS 21: Rámec právní úpravy pro konkurenceschopnost automobilového průmyslu ve 21. století“, je vhodné zrušit všechny jednotlivé směrnice, aniž by došlo ke snížení úrovně ochrany. Požadavky stanovené těmito směrnicemi by měly být přesunuty do tohoto nařízení nebo do aktů v přenesené pravomoci přijatých na jeho základě a měly by být případně nahrazeny odkazy na předpisy Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK OSN), pro něž Unie hlasovala nebo k nimž Unie přistoupila a jež jsou připojeny k revidované dohodě z roku 1958. Ke snížení administrativní zátěže procesu schvalování typu by se mělo výrobcům motorových vozidel umožnit, aby získali schválení typu podle tohoto nařízení, případně přímo prostřednictvím schválení v souladu s příslušnými předpisy EHK OSN uvedenými v přílohách tohoto nařízení nebo v aktech v přenesené pravomoci přijatých na základě tohoto nařízení.
(18)
Předpisy EHK OSN a jejich změny, pro něž Unie hlasovala, by tak v rámci plnění rozhodnutí 97/836/ES měly být začleněny do právních předpisů EU pro schvalování typu. Na Komisi by tak měla být přenesena pravomoc přijímat potřebné úpravy příloh k tomuto nařízení nebo aktů v přenesené pravomoci přijatých na základě tohoto nařízení.
(19)
V zájmu zlepšení fungování vnitřního trhu, zejména pokud jde o volný pohyb zboží, svobodu usazování a volný pohyb služeb, je třeba zajistit neomezený přístup k informacím o opravách vozidla prostřednictvím standardizovaného formátu, který je možno použít k vyhledání technických informací, a účinnou hospodářskou soutěž v oblasti poskytování informací o opravách a údržbě vozidel. Velká část těchto informací se týká palubních diagnostických systémů a jejich vzájemné komunikace s ostatními systémy vozidla. Je vhodné stanovit technické specifikace, které by měly splňovat internetové stránky výrobců, spolu s cílenými opatřeními, která zajistí přiměřený přístup malým a středním podnikům.
(20)
V zájmu zajištění jednotných podmínek provádění tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto prováděcí pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (7).
(21)
Za účelem doplnění tohoto nařízení o další technické detaily by měla být Komisi svěřena pravomoc přijímat v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie akty týkající se požadavků na vliv na životní prostředí a pohon, funkční bezpečnost a konstrukci vozidla. Je zvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Komise by při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty včas a vhodným způsobem předávány současně Evropskému parlamentu a Radě.
(22)
Členské státy by měly stanovit sankce za porušení tohoto nařízení a aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů přijatých na jeho základě a zajistit jejich uplatňování. Tyto sankce by měly být účinné, přiměřené a odrazující.
(23)
Aby bylo možné posoudit a rozhodnout, zda je vhodné rozšířit povinné vybavení pokročilými brzdnými systémy na další kategorie motocyklů, měla by Komise Evropskému parlamentu a Radě podávat zprávy, a to mimo jiné na základě údajů o silničních nehodách poskytovaných členskými státy.
(24)
Ačkoli nic v tomto nařízení nebrání členským státům, aby nadále uplatňovaly své příslušné jednotlivé systémy schvalování, měla by Komise Evropskému parlamentu a Radě o fungování těchto vnitrostátních systémů podávat zprávy vycházející z informací, které jí členské státy poskytnou, s cílem znovu zvážit otázku, zda nepředložit legislativní návrh na harmonizaci jednotlivých schvalovacích systémů na úrovni Unie.
(25)
V rámci přezkumu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES ze dne 5. září 2007, kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (8), by měla být na základě zkušeností, které členské státy získají při uplatňování tohoto nařízení, posouzena hranice mezi tímto nařízením a směrnicí 2007/46/ES, a to zejména s cílem zajistit spravedlivou hospodářskou soutěž mezi kategoriemi vozidel.
(26)
V zájmu jasnosti, předvídatelnosti, přehlednosti a zjednodušení a s cílem snížit zatížení pro výrobce vozidel by toto nařízení mělo obsahovat pouze omezený počet etap provádění pro zavedení nových emisních úrovní a bezpečnostních požadavků. Odvětví by měla být poskytnuta dostatečně dlouhá doba pro přizpůsobení se novým ustanovením stanoveným tímto nařízením a technickým specifikacím a správním ustanovením obsaženým v aktech v přenesené pravomoci a v prováděcích aktech přijatých na základě tohoto nařízení. Včasné definování požadavků je nezbytné, mají-li mít výrobci dostatek času na vývoj, zkoušení a zavádění technických řešení v sériové výrobě vozidel, a má-li být výrobcům a schvalovacím orgánům v členských státech poskytnuta dostatečná lhůta pro zavedení nezbytných správních systémů.
(27)
Směrnice 2002/24/ES a jednotlivé v ní uvedené směrnice byly několikrát podstatně změněny. V zájmu jasnosti, přehlednosti a zjednodušení by směrnice 2002/24/ES a jednotlivé v ní uvedené směrnice měly být zrušeny a nahrazeny jedním nařízením a menším počtem aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů. Přijetí nařízení zajišťuje, že příslušná ustanovení budou přímo použitelná a bude možné je mnohem rychleji a efektivněji aktualizovat s cílem lépe zohlednit technický pokrok.
(28)
Měly by se zrušit tyto směrnice:
-
směrnice 2002/24/ES,
-
směrnice Rady 93/14/EHS ze dne 5. dubna 1993 o brzdových systémech dvoukolových a tříkolových motorových vozidel (9),
-
směrnice Rady 93/30/EHS ze dne 14. června 1993 o zvukových výstražných zařízeních dvoukolových a tříkolových motorových vozidel (10),
-
směrnice Rady 93/33/EHS ze dne 14. června 1993 o ochranných zařízeních bránících neoprávněnému použití dvoukolových a tříkolových motorových vozidel (11),
-
směrnice Rady 93/93/EHS ze dne 29. října 1993 o hmotnostech a rozměrech dvoukolových a tříkolových motorových vozidel (12),
-
směrnice 95/1/ES,
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/24/ES ze dne 17. června 1997 o některých konstrukčních částech a vlastnostech dvoukolových a tříkolových motorových vozidel (13),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/7/ES ze dne 20. března 2000 o rychloměrech dvoukolových a tříkolových motorových vozidel (14),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/51/ES ze dne 19. července 2002 o snížení úrovně emisí znečišťujících látek z dvoukolových a tříkolových motorových vozidel (15),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/62/ES ze dne 13. července 2009 týkající se místa pro montáž zadní registrační tabulky dvoukolových a tříkolových motorových vozidel (16),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/67/ES ze dne 13. července 2009 o montáži zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci na dvoukolová a tříkolová motorová vozidla (17),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/78/ES ze dne 13. července 2009 o stojanech dvoukolových motorových vozidel (18),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/79/ES ze dne 13. července 2009 o zádržných zařízeních pro spolujezdce na dvoukolových motorových vozidlech (19),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/80/ES ze dne 13. července 2009 o označení ovladačů, sdělovačů a indikátorů pro dvoukolová a tříkolová motorová vozidla (20),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/139/ES ze dne 25. listopadu 2009 o povinném označení dvoukolových a tříkolových motorových vozidel (21).
(29)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž stanovit harmonizovaná pravidla pro správní a technické požadavky na schvalování vozidel kategorie L a pro dozor nad trhem s těmito vozidly, nelze uspokojivě dosáhnout na úrovni členských států, a může jich být proto z důvodu jejich rozsahu a účinků lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné k dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět
1. Toto nařízení stanoví správní a technické požadavky na schvalování typu všech nových vozidel, systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků uvedených v čl. 2 odst. 1.
Toto nařízení se nevztahuje na schvalování jednotlivých vozidel. Členské státy udělující taková jednotlivá schválení uznají každé schválení typu vozidla, systému, konstrukční části a samostatného technického celku, které bylo uděleno podle tohoto nařízení, a nikoli podle odpovídajících vnitrostátních předpisů.
2. Toto nařízení stanoví požadavky na dozor nad trhem s vozidly, systémy, konstrukčními částmi a samostatnými technickými celky, které podléhají schválení v souladu s tímto nařízením. Toto nařízení rovněž stanoví požadavky na dozor nad trhem s díly a zařízením pro tato vozidla.
3. Toto nařízení nemá vliv na uplatnění právních předpisů o bezpečnosti silničního provozu.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se vztahuje na všechna dvoukolová a tříkolová vozidla a čtyřkolky spadající do kategorií uvedených v článku 4 a v příloze I (dále jen „vozidla kategorie L“), jež jsou určeny k provozu na veřejných komunikacích, včetně těch, jež jsou zkonstruovány a vyrobeny v jedné nebo více etapách, a na systémy, konstrukční části a samostatné technické celky, jakož i díly a zařízení, zkonstruované a vyrobené pro taková vozidla.
Toto nařízení se vztahuje i na motocykly enduro (L3e-AxE (x = 1, 2 nebo 3)), motocykly trial (L3e-AxT (x = 1, 2 nebo 3)) a těžké terénní čtyřkolky (L7e-B) spadající do kategorií uvedených v článku 4 a příloze I.
2. Toto nařízení se nevztahuje na tato vozidla:
a)
vozidla s maximální konstrukční rychlostí nepřekračující 6 km/h;
b)
vozidla určená výlučně pro používání tělesně postiženými osobami;
c)
vozidla určená výlučně pro ovládání pěšími osobami;
d)
vozidla určená výlučně k soutěžnímu využití;
e)
vozidla zkonstruovaná a vyrobená k využití pro ozbrojené složky, civilní ochranu, požární službu, složky odpovídající za udržování veřejného pořádku a lékařskou záchrannou službu;
f)
zemědělská nebo lesnická vozidla podléhající nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 167/2013 ze dne 5. února 2013 o schvalování zemědělských a lesnických vozidel a dozoru nad trhem s těmito vozidly (22), stroje podléhající směrnici Evropského parlamentu a Rady 97/68/ES ze dne 16. prosince 1997 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze spalovacích motorů určených pro nesilniční pojízdné stroje (23), směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/42/ES ze dne 17. května 2006 o strojních zařízeních (24) a na motorová vozidla podléhající směrnici 2007/46/ES;
g)
vozidla určená především pro využití v terénu a zkonstruovaná pro jízdu na nezpevněném povrchu;
h)
šlapací jízdní kola s pedály, která jsou vybavena přídavným elektrickým motorem s maximálním trvalým výkonem nižším nebo rovným 250 W, jehož motor je vyřazen z činnosti, jestliže cyklista přestane šlapat, a jinak je jeho výkon postupně snižován až do vyřazení motoru z činnosti, dokud rychlost vozidla nedosáhne 25 km/h;
i)
samovyvažující vozidla;
j)
vozidla, která nejsou vybavena alespoň jedním místem k sezení;
k)
vozidla vybavená místem k sezení pro řidiče nebo jezdce s výškou R-bodu ≤ 540 mm u kategorií L1e, L3e a L4e a s výškou R-bodu ≤ 400 mm u kategorií L2e, L5e, L6e a L7e.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení a aktů uvedených v příloze II se, není-li v nich stanoveno jinak, použijí tyto definice:
1)
„schválením typu“ se rozumí postup, kterým schvalovací orgán potvrdí, že určitý typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku splňuje příslušné správní předpisy a technické požadavky;
2)
„certifikátem schválení typu“ se rozumí dokument, jímž schvalovací orgán úředně osvědčuje, že typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku je schválen;
3)
„schválením typu úplného vozidla“ se rozumí schválení typu, jímž schvalovací orgán potvrdí, že neúplný, úplný nebo dokončený typ vozidla splňuje příslušné správní předpisy a technické požadavky;
4)
„EU schválením typu“ se rozumí postup, kterým schvalovací orgán potvrdí, že určitý typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku splňuje příslušné správní předpisy a technické požadavky tohoto nařízení;
5)
„certifikátem EU schválení typu“ se rozumí certifikát založený na vzoru uvedeném v prováděcím aktu přijatém na základě tohoto nařízení nebo formulář pro oznámení stanovený v příslušných předpisech EHK OSN uvedených v tomto nařízení nebo aktech v přenesené pravomoci přijatých na jeho základě;
6)
„schválením typu systému“ se rozumí schválení typu, jímž schvalovací orgán potvrdí, že systém instalovaný na vozidle určitého typu splňuje příslušné správní předpisy a technické požadavky;
7)
„schválením typu samostatného technického celku“ se rozumí schválení typu, jímž schvalovací orgán potvrdí, že samostatný technický celek ve spojení s jedním nebo více druhy vozidel splňuje příslušné správní předpisy a technické požadavky;
8)
„schválením typu konstrukční části“ se rozumí schválení typu, jímž schvalovací orgán potvrdí, že konstrukční část nezávisle na vozidle splňuje příslušné správní předpisy a technické požadavky;
9)
„vnitrostátním schválením typu“ se rozumí postup schválení typu stanovený právními předpisy členského státu, přičemž platnost tohoto schválení je omezena na území daného členského státu;
10)
„prohlášením o shodě“ se rozumí dokument vydaný výrobcem vozidla, který osvědčuje, že vyrobené vozidlo odpovídá schválenému typu vozidla;
11)
„základním vozidlem“ se rozumí jakékoli vozidlo, jež se využívá v počáteční fázi vícestupňového schválení typu;
12)
„neúplným vozidlem“ se rozumí vozidlo, jež vyžaduje ještě alespoň jeden stupeň dokončení k tomu, aby splnilo příslušné technické požadavky tohoto nařízení;
13)
„dokončeným vozidlem“ se rozumí vozidlo, jež prošlo postupem vícestupňového schválení typu a jež splňuje příslušné technické požadavky tohoto nařízení;
14)
„úplným vozidlem“ se rozumí vozidlo, jež nemusí být pro splnění příslušných technických požadavků tohoto nařízení dokončeno;
15)
„systémem“ se rozumí sestava zařízení spojených za účelem plnění jedné nebo více specifických funkcí ve vozidle, jež podléhá požadavkům tohoto nařízení nebo jakéhokoli aktu v přenesené pravomoci nebo prováděcího aktu přijatého na jeho základě;
16)
„konstrukční částí“ se rozumí zařízení podléhající požadavkům tohoto nařízení nebo jakéhokoli aktu v přenesené pravomoci nebo prováděcího aktu přijatého na jeho základě a určené k použití jako součást vozidla, jež může obdržet schválení typu nezávisle na vozidle v souladu s tímto nařízením a akty v přenesené pravomoci nebo prováděcími akty přijatými na jeho základě, pokud to tyto akty výslovně umožňují;
17)
„samostatným technickým celkem“ se rozumí zařízení podléhající požadavkům tohoto nařízení nebo jakéhokoli aktu v přenesené pravomoci nebo prováděcího aktu přijatého na jeho základě a určené k použití jako součást vozidla, jež může samostatně obdržet schválení typu, ale pouze ve vztahu k jednomu nebo více určeným typům vozidla, pokud to tyto akty výslovně umožňují;
18)
„díly“ se rozumí zboží a náhradní díly určené k montáži vozidla;
19)
„zařízením“ se rozumí jakékoli zboží jiné než díly, jež lze přidat do vozidla nebo na něj instalovat;
20)
„původními díly nebo zařízením“ se rozumí díly nebo zařízení, jež jsou vyrobeny podle specifikací a výrobních norem stanovených výrobcem vozidla pro výrobu dílů nebo zařízení pro montáž daného vozidla; patří sem díly nebo zařízení, která výrobce vyrábí na stejné výrobní lince jako uvedené díly a zařízení; neprokáže-li se opak, má se za to, že díly nebo zařízení jsou původní, pokud jejich výrobce osvědčí, že tyto díly nebo zařízení odpovídají kvalitě částí užívaných pro montáž předmětného vozidla a byly vyrobeny podle specifikací a výrobních norem výrobce vozidla;
21)
„náhradními díly“ se rozumí zboží, které je určeno k instalaci do vozidla nebo na něj, jímž se nahradí původní díly tohoto vozidla, včetně zboží, jako jsou maziva nutná pro použití vozidla, s výjimkou paliva;
22)
„funkční bezpečností“ se rozumí absence nepřijatelného rizika fyzického zranění nebo poškození zdraví osob nebo majetku v důsledku nebezpečí způsobeného vadným chováním mechanických, hydraulických, pneumatických, elektrických nebo elektronických systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků;
23)
„pokročilým brzdným systémem“ se rozumí protiblokovací brzdný systém, kombinovaný brzdný systém nebo oba;
24)
„protiblokovacím brzdným systémem“ se rozumí systém, který detekuje prokluzování kol a automaticky upravuje tlak vytvářející brzdnou sílu na kole nebo kolech, a omezuje tak prokluzování kol;
25)
„kombinovaným brzdovým systémem“ se rozumí:
a)
u vozidel kategorie L1e a L3e: brzdný systém, u něhož se jediným ovládacím prvkem aktivují nejméně dvě brzdy na různých kolech;
b)
u vozidel kategorie L4e: systém provozní brzdy, u něhož se brzdy přinejmenším na předním a zadním kole ovládají jediným ovládacím prvkem (pokud je zadní kolo a kolo postranního vozíku brzděno stejným brzdným systémem, považuje se za zadní brzdu);
c)
u vozidel kategorie L2e, L5e, L6e a L7e: brzdný systém, u něhož se jediným ovládacím prvkem aktivují všechny brzdy;
26)
„automatickým zapnutím osvětlení“ se rozumí zapnutí systému osvětlení při zapnutí zapalování nebo uvedení přepínače motoru do polohy „zapnuto“;
27)
„zařízením k regulaci znečišťujících látek“ se rozumějí ty konstrukční části vozidla, které regulují nebo snižují emise z výfuku nebo emise způsobené vypařováním;
28)
„náhradním zařízením k regulaci znečišťujících látek“ se rozumí zařízení k regulaci znečišťujících látek nebo soubor takových zařízení, který je určen jako náhrada původního zařízení k regulaci znečišťujících látek a může být schválen jako samostatný technický celek;
29)
„místem k sezení“ se rozumí:
a)
sedlo, jež pojme řidiče nebo cestujícího a na němž se sedí obkročmo, nebo
b)
jakékoli sedadlo, jež pojme přinejmenším osobu o velikosti figuríny představující dospělého muže 50. percentilu, jedná-li se o řidiče;
30)
„vznětovým motorem“ nebo „motorem CI“ se rozumí spalovací motor pracující v souladu s Dieselovým cyklem;
31)
„zážehovým motorem“ nebo „motorem PI“ se rozumí spalovací motor pracující v souladu s Ottovým cyklem;
32)
„hybridním vozidlem“ se rozumí motorové vozidlo vybavené nejméně dvěma různými měniči energie a dvěma různými systémy akumulace energie (na vozidle) pro účely pohonu vozidla;
33)
„vozidlem s hybridním elektrickým pohonem“ se rozumí vozidlo, jež za účelem mechanického pohonu využívá energii z obou níže uvedených zdrojů akumulované energie umístěných ve vozidle:
a)
palivo, jež je možno spotřebovat;
b)
baterie, kondenzátor, setrvačník/generátor či jiné zařízení pro akumulaci elektrické nebo jiné energie.
Tento pojem rovněž zahrnuje vozidla, která čerpají energii z paliva, jež je možno spotřebovat pouze za účelem dobití zařízení pro akumulaci elektrické energie;
34)
„pohonem“ se rozumí spalovací motor, elektrický motor, jakákoli hybridní technologie nebo kombinace těchto typů motoru nebo jakýkoli jiný typ motoru;
35)
„maximálním trvalým jmenovitým výkonem“ se rozumí maximální třicetiminutový výkon na výstupním hřídeli elektrického motoru podle předpisu EHK OSN č. 85;
36)
„maximálním netto výkonem“ se rozumí maximální výkon spalovacího motoru získaný na zkušebním stavu na konci klikového hřídele nebo rovnocenné části;
37)
„odpojovacím zařízením“ se rozumí konstrukční prvek vozidla, který snímá teplotu, rychlost vozidla, otáčky nebo zatížení motoru, zařazený rychlostní stupeň, podtlak v sacím potrubí nebo jakýkoli jiný parametr, aby se aktivovala, měnila, zpomalovala nebo deaktivovala činnost jakékoli části systému regulace emisí a následného zpracování výfukových plynů, která snižuje účinnost systému regulace emisí za podmínek, jejichž výskyt lze očekávat při běžném provozu a používání vozidla;
38)
„životností“ se rozumí trvanlivost součástí a systémů, aby bylo možné dodržet požadavky v oblasti životního prostředí podle článku 23 a přílohy V i po ujetí počtu kilometrů podle přílohy VII a aby byla zajištěna funkční bezpečnost vozidla, pokud se vozidlo používá za běžných nebo zamýšlených okolností a udržuje v souladu s doporučeními výrobce;
39)
„zdvihovým objemem motoru“ se rozumí:
a)
u motorů s vratnými písty jmenovitý zdvihový objem;
b)
u motorů s rotačními písty (Wankelovy motory) dvojnásobek jmenovitého zdvihového objemu;
40)
„emisemi způsobenými vypařováním“ se rozumí uhlovodíkové výpary unikající ze systému uložení a rozvodu paliva motorového vozidla, jiné než výfukové emise;
41)
„zkouškou SHED“ se rozumí zkouška vozidla prováděná v uzavřeném objektu s cílem zjistit objem výparů, při níž se provede zvláštní zkouška emisí způsobených vypařováním;
42)
„systémem s plynným palivem“ se rozumí systém složený z úložiště plynného paliva, rozvodu paliva, měřicích a kontrolních součástí, jimiž je vybaven motor, jehož účelem je umožnit chod motoru na LPG, CNG nebo vodík v rámci jednopalivové, dvoupalivové nebo vícepalivové technologie;
43)
„plynnými znečišťujícími látkami“ se rozumějí plynné emise z výfuku: oxid uhelnatý (CO), oxidy dusíku (NOx) vyjádřené jako ekvivalent oxidu dusičitého (NO2) a uhlovodíky;
44)
„výfukovými emisemi“ se rozumí emise plynných znečišťujících látek a částic z výfuku vozidla;
45)
„částicemi“ se rozumí složky výfukových plynů, které jsou zachyceny ze zředěného výfukového plynu při maximální teplotě 325 K (52 °C) pomocí filtrů popsaných ve zkušebním postupu pro ověřování průměrných emisí z výfuku;
46)
„celosvětově harmonizovaným zkušebním cyklem pro motocykly“ nebo „WMTC“ se rozumí celosvětově platný harmonizovaný cyklus laboratorních zkoušek emisí definovaný v celosvětovém technickém předpisu EHK OSN č. 2;
47)
„výrobcem“ se rozumí každá fyzická nebo právnická osoba, která schvalovacímu orgánu odpovídá za veškeré aspekty schvalování typu nebo postupu schválení a za zajištění shodnosti výroby a která rovněž nese odpovědnost v otázkách dozoru nad trhem u vozidel, systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků, jež vyrábí, nezávisle na tom, zda je tato fyzická nebo právnická osoba přímo zapojena do všech stupňů projektování a výroby vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, jež jsou předmětem schvalování;
48)
„zástupcem výrobce“ se rozumí každá fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, jež je výrobcem řádně jmenována k jeho zastupování ve vztahu ke schvalovacímu orgánu nebo orgánu pro dozor nad trhem a k jednání jeho jménem ve věcech, na něž se vztahuje toto nařízení;
49)
„dovozcem“ se rozumí každá fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, jež uvádí na trh vozidlo, systém, konstrukční část, samostatný technický celek, díl nebo zařízení ze třetí země;
50)
„distributorem“ se rozumí každá fyzická nebo právnická osoba v rámci dodavatelského řetězce vyjma výrobce nebo dovozce, jež dodává na trh vozidlo, systém, konstrukční část, samostatný technický celek, díl nebo zařízení;
51)
„hospodářským subjektem“ se rozumí výrobce, zástupce výrobce, dovozce nebo distributor;
52)
„registrací“ se rozumí správní povolení pro uvedení vozidla do provozu včetně provozu na pozemních komunikacích, zahrnující jeho identifikaci a vydání pořadového čísla známého jako registrační číslo, které může být stálé, dočasné nebo krátkodobé;
53)
„uvedením do provozu“ se rozumí první použití vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, dílu nebo zařízení k určenému účelu v Unii;
54)
„uvedením na trh“ se rozumí první zpřístupnění vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, dílu nebo zařízení v Unii;
55)
„dodáním na trh“ se rozumí dodání vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, dílu nebo zařízení k distribuci nebo použití na trhu v rámci obchodní činnosti, ať už za úplatu nebo bezplatně;
56)
„schvalovacím orgánem“ se rozumí orgán členského státu, který tento členský stát zřídil nebo jmenoval a oznámil Komisi a který je příslušný pro všechna hlediska schvalování typu vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, pro postup schválení, pro vydávání a popřípadě odejímání nebo zamítání certifikátů schválení, pro působení jako styčné místo pro schvalovací orgány ostatních členských států, pro určování technických zkušeben a pro zajištění, že výrobce plní své povinnosti týkající se shodnosti výroby;
57)
„orgánem pro dozor nad trhem“ se rozumí orgán členského státu příslušný k provádění dozoru nad trhem na území tohoto členského státu;
58)
„dozorem nad trhem“ se rozumějí činnosti a opatření vnitrostátních orgánů, jejichž cílem je zajistit, aby vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, které jsou dodávány na trh, byly v souladu s požadavky stanovenými v příslušných harmonizačních právních předpisech Unie a neohrožovaly zdraví, bezpečnost ani jakoukoli další oblast ochrany veřejného zájmu;
59)
„vnitrostátním orgánem“ se rozumí schvalovací orgán nebo jakýkoli jiný orgán zapojený do dozoru nad trhem, kontroly hranic nebo registrace v členském státě ve vztahu k vozidlům, systémům, konstrukčním částem nebo samostatným technickým celkům, dílům nebo zařízením a odpovědný za tyto činnosti;
60)
„technickou zkušebnou“ se rozumí organizace nebo subjekt, které byly schvalovacím orgánem členského státu určeny jako zkušební laboratoř k provádění zkoušek nebo jako subjekt posuzující shodu k provádění úvodního posouzení a dalších zkoušek nebo kontrol jménem schvalovacího orgánu, přičemž schvalovací orgán může tyto funkce provádět sám;
61)
„vlastním zkoušením“ se rozumí provedení zkoušek vlastními prostředky, záznam výsledků zkoušky a předložení zprávy obsahující závěry schvalovacímu orgánu výrobcem, který byl jmenován jako technická zkušebna za účelem posouzení shody s určitými požadavky;
62)
„zkušební metodou se simulací“ se rozumějí počítačové simulace včetně výpočtů, které prokazují, zda vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek splňují technické požadavky aktu v přenesené pravomoci přijatého podle čl. 32 odst. 6, aniž by bylo nutné použití skutečného vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku;
63)
„palubním diagnostickým systémem“ nebo „systémem OBD“ se rozumí systém schopný identifikovat pravděpodobnou oblast chybné funkce pomocí chybových kódů uložených v paměti počítače;
64)
„informacemi o opravách a údržbě vozidla“ se rozumějí veškeré informace potřebné pro diagnózu, údržbu, prohlídku, pravidelné sledování, opravu, přeprogramování nebo opětovnou inicializaci vozidla, které výrobce poskytuje svým autorizovaným obchodním zástupcům a opravnám, včetně následných změn a doplňků těchto informací; patří sem veškeré informace nutné pro instalaci dílů a zařízení na vozidla;
65)
„samostatným provozovatelem“ se rozumějí podniky jiné než autorizovaní obchodní zástupci a opravny, které jsou přímo nebo nepřímo zapojené do oprav a údržby vozidel, zejména opravny, výrobci nebo distributoři opravárenských zařízení, nástrojů nebo náhradních dílů, vydavatelé technických informací, automobilové kluby, poskytovatelé silničních asistenčních služeb, subjekty nabízející inspekční a zkušební služby a subjekty zajišťující školení pro instalační techniky, výrobce a servisní techniky působící v oblasti vozidel poháněných alternativním palivem;
66)
„schváleným servisním pracovníkem“ se rozumí poskytovatel servisu oprav a údržby vozidel, který působí v rámci distribučního systému vytvořeného dodavatelem vozidel;
67)
„vozidlem z výběhu série“ se rozumí vozidlo, jež je součástí zásob, které není možno dodat na trh nebo které již nemůže být dodáváno na trh, zaregistrováno nebo uvedeno do provozu, jelikož vstoupily v platnost nové technické požadavky, podle nichž nebylo schváleno;
68)
„dvoukolovým motorovým vozidlem“ se rozumí dvoukolové motorové vozidlo včetně dvoukolových motokol, dvoukolových mopedů a dvoukolových motocyklů;
69)
„motorovou tříkolkou“ se rozumí tříkolové motorové vozidlo splňující kritéria pro zařazení mezi vozidla kategorie L5e;
70)
„čtyřkolkou“ se rozumí čtyřkolové vozidlo splňující kritéria pro zařazení mezi vozidla kategorie L6e nebo L7e;
71)
„samovyvažujícím vozidlem“ se rozumí koncept přirozeně nestabilního vozidla, které k udržení rovnováhy vyžaduje přídavný kontrolní systém, a který zahrnuje jednokolová motorová vozidla a dvoukolová dvoustopá motorová vozidla;
72)
„zdvojenými koly“ se rozumí dvě kola namontovaná na téže nápravě tak, že vzdálenost mezi středy jejich ploch styku se zemí je menší nebo rovna 460 mm, a která se považují za jedno kolo;
73)
„typem vozidla“ se rozumí skupina vozidel, včetně variant a verzí určité kategorie, které se neliší alespoň v těchto podstatných ohledech:
a)
kategorie a podkategorie;
b)
výrobce;
c)
podvozek, rám, pomocný rám, podlahová část nebo konstrukce, do kterých jsou upevněny hlavní konstrukční části;
d)
označení typu výrobcem;
74)
„variantou“ se rozumí vozidlo stejného typu, přičemž:
a)
základní vlastnosti tvaru karoserie jsou stejné;
b)
pohon a konfigurace pohonu jsou stejné;
c)
pokud je součástí pohonu spalovací motor, je provozní cyklus motoru stejný;
d)
počet válců a jejich uspořádání jsou stejné;
e)
typ převodovky je stejný;
f)
rozdíl provozní hmotnosti mezi nejnižší hodnotou a nejvyšší hodnotou nepřekračuje 20 % nejnižší hodnoty;
g)
rozdíl maximální přípustné hmotnosti mezi nejnižší hodnotou a nejvyšší hodnotou nepřekračuje 20 % nejnižší hodnoty;
h)
rozdíl zdvihového objemu pohonné jednotky (u spalovacího motoru) mezi nejnižší hodnotou a nejvyšší hodnotou nepřekračuje 30 % nejnižší hodnoty, a
i)
rozdíl ve výkonu pohonné jednotky mezi nejnižší hodnotou a nejvyšší hodnotou nepřekračuje 30 % nejnižší hodnoty;
75)
„verzí varianty“ se rozumí vozidlo sestávající z kombinace položek obsažených ve schvalovací dokumentaci uvedené v čl. 29 odst. 10;
76)
„motorem s vnějším spalováním“ se rozumí tepelný stroj, v němž je spalovací a expanzní komora fyzicky oddělena a v němž je vnitřní pracovní kapalina ohřívána pomocí spalování ve vnějším zdroji; teplo z vnějšího spalování rozpíná vnitřní pracovní kapalinu, která svým rozpínáním působí na mechanismus stroje a vytváří pohyb a využitelnou činnost;
77)
„hnacím ústrojím“ se rozumí konstrukční části a systémy vozidla, které vyrábějí energii a přenášejí ji na povrch vozovky, včetně motorů, systémů řízení motoru nebo jakékoli jiné řídící jednotky, zařízení k regulaci látek znečišťujících životní prostředí včetně systémů omezujících emise znečišťujících látek a hluk, převodového ústrojí a jeho ovládání - hnacího hřídele či řemenového nebo řetězového převodu - diferenciálů, koncového převodu a pneumatik poháněných kol (rádius);
78)
„jednopalivovým vozidlem“ se rozumí vozidlo poháněné primárně jedním typem paliva;
79)
„jednopalivovým vozidlem na plyn“ se rozumí jednopalivové vozidlo, které je primárně poháněno LPG, NG/biomethanem nebo vodíkem, avšak může mít také benzinový systém používaný pouze pro nouzové účely nebo pro startování, pokud benzinová nádrž pojme nejvýše 5 litrů benzinu;
80)
„E5“ se rozumí směs pohonných hmot obsahující 5 % bezvodého ethanolu a 95 % benzinu;
81)
„LPG“ se rozumí zkapalnělý ropný plyn skládající se z propanu a butanu zkapalnělých uskladněním pod tlakem;
82)
„NG“ se rozumí zemní plyn s velmi vysokým obsahem methanu;
83)
„biomethanem“ se rozumí obnovitelný plyn vyráběný z organických zdrojů, který je na počátku „bioplynem“, ale je vyčištěn postupem zvaným „od bioplynu k biomethanu“, při němž jsou z bioplynu odstraněny nečistoty jako oxid uhličitý, siloxany a sirovodíky (H2S);
84)
„dvoupalivovým vozidlem“ se rozumí vozidlo se dvěma oddělenými systémy pro skladování paliva, které může být po určitou dobu poháněno dvěma různými palivy a které je určené k pohonu vždy jen jedním z těchto paliv;
85)
„dvoupalivovým vozidlem na plyn“ se rozumí dvoupalivové vozidlo, které může být poháněno jednak benzinem, jednak LPG, NG/biomethanem nebo vodíkem;
86)
„vozidlem flex fuel“ se rozumí vozidlo s jedním systémem pro skladování paliva, které může být poháněno různými směsmi dvou či více paliv;
87)
„E85“ se rozumí směs pohonných hmot obsahující 85 % bezvodého ethanolu a 15 % benzinu;
88)
„vozidlem na etanolový pohon flex fuel“ se rozumí vozidlo flex fuel, které může být poháněno benzinem nebo směsí benzinu a ethanolu s obsahem ethanolu ve výši až 85 %;
89)
„H2NG“ se rozumí směs pohonných hmot obsahující vodík a zemní plyn;
90)
„vozidlem flex fuel H2NG“ se rozumí vozidlo flex fuel, které může být poháněno různými směsmi vodíku a NG/biomethanu;
91)
„vozidlem na bionaftu flex fuel“ se rozumí vozidlo flex fuel, které může být poháněno minerální naftou nebo směsí minerální nafty a bionafty;
92)
„B5“ se rozumí směs pohonných hmot obsahující až 5 % bionafty a 95 % motorové nafty;
93)
„bionaftou“ se rozumí motorová nafta vyrobená z rostlinného nebo živočišného oleje sestávající z alkylesterů s dlouhým řetězcem vyrobených udržitelným způsobem;
94)
„výhradně elektrickým vozidlem“ se rozumí vozidlo poháněné:
a)
systémem, který se skládá z jednoho nebo více zásobníků elektrické energie, jednoho nebo více elektrických konvertorů a jednoho nebo více elektrických strojů, které mění uskladněnou elektrickou energii na mechanickou energii dodávanou kolům k pohonu vozidla;
b)
přídavným elektrickým pohonem namontovaným k vozidlu určenému ke šlapání;
95)
„vozidlem s vodíkovými palivovými články“ se rozumí vozidlo poháněné palivovými články, které mění chemickou energii získávanou z vodíku na elektrickou energii sloužící k pohonu vozidla;
96)
„R-bodem“ nebo „referenčním bodem místa k sezení“ se rozumí konstrukční bod určený výrobcem vozidla pro každé místo k sezení a stanovený s ohledem na trojrozměrný vztažný systém.
Odkazy v tomto nařízení na požadavky, postupy nebo ujednání stanovená tímto nařízením se rozumí odkazy na tyto požadavky, postupy nebo ujednání, které jsou stanoveny v tomto nařízení a v aktech v přenesené pravomoci a v prováděcích aktech přijatých na základě tohoto nařízení.
Článek 4
Kategorie vozidel
1. Vozidla kategorie L zahrnují dvoukolová, tříkolová a čtyřkolová motorová vozidla rozdělená do kategorií podle tohoto článku a přílohy I, včetně motokol, dvoukolových a tříkolových mopedů, dvoukolových a tříkolových motocyklů, motocyklů s postranním vozíkem, lehkých a těžkých silničních čtyřkolek a lehkých a těžkých quadrimobilů.
2. Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto kategorie a podkategorie vozidel popsané v příloze I:
a)
vozidla kategorie L1e (lehká dvoukolová motorová vozidla), dále rozdělená do podkategorií:
i)
vozidla L1e-A (motokola),
ii)
vozidla L1e-B (dvoukolové mopedy);
b)
vozidla kategorie L2e (tříkolové mopedy), dále rozdělená do podkategorií:
i)
vozidla L2e-P (tříkolové mopedy určené pro přepravu osob),
ii)
vozidla L2e-U (užitkové tříkolové mopedy);
c)
vozidla kategorie L3e (dvoukolové motocykly), dále rozdělená do podkategorií podle:
i)
výkonu motocyklu (25), dále rozdělené do podkategorií:
-
vozidla L3e-A1 (motocykly s nízkým výkonem),
-
vozidla L3e-A2 (motocykly se středním výkonem),
-
vozidla L3e-A3 (motocykly s vysokým výkonem),
ii)
zvláštního způsobu využití:
-
motocykly enduro L3e-A1E, L3e-A2E nebo L3e-A3E,
-
motocykly trial L3e-A1T, L3e-A2T nebo L3e-A3T;
d)
vozidla kategorie L4e (dvoukolové motocykly s postranním vozíkem);
e)
vozidla kategorie L5e (motorové tříkolky), dále rozdělená do podkategorií:
i)
vozidla L5e-A (tříkolky): vozidla určená především pro přepravu osob,
ii)
vozidla L5e-B (komerční tříkolky): užitkové tříkolky určené výlučně pro přepravu zboží;
f)
vozidla kategorie L6e (lehké čtyřkolky), dále rozdělená do podkategorií:
i)
vozidla L6e-A (lehké silniční čtyřkolky),
ii)
vozidla L6e-B (lehké quadrimobily), dále rozdělená do podkategorií:
-
vozidla L6e-BU (lehké užitkové quadrimobily): užitková vozidla určená výlučně pro přepravu zboží,
-
vozidla L6e-BP (lehké quadrimobily určené pro přepravu osob): vozidla určená především pro přepravu osob;
g)
vozidla kategorie L7e (těžké čtyřkolky), dále rozdělená do podkategorií:
i)
vozidla kategorie L7e-A (těžké silniční čtyřkolky), dále rozdělená do podkategorií:
-
L7e-A1: A1 silniční čtyřkolky,
-
L7e-A2: A2 silniční čtyřkolky,
ii)
vozidla L7e-B (těžké terénní čtyřkolky), dále rozdělená do podkategorií:
-
L7e-B1: terénní čtyřkolky,
-
L7e-B2: side-by-side buggy,
iii)
vozidla L7e-C (těžké quadrimobily), dále rozdělená do podkategorií:
-
vozidla L7e-CU (těžké užitkové quadrimobily): užitková vozidla určená výlučně pro přepravu zboží,
-
vozidla L7e-CP (těžké quadrimobily určené pro přepravu osob): vozidla určená především pro přepravu osob.
3. Vozidla kategorie L uvedená v odstavci 2 jsou podle pohonu vozidla dále rozdělena na vozidla:
a)
poháněná spalovacím motorem:
-
vznětovým motorem,
-
zážehovým motorem;
b)
poháněná motorem s vnějším spalováním, turbínovým motorem nebo motorem s rotačními písty, kdy se vozidlo vybavené takovým pohonem pro účely splnění požadavků na ochranu životního prostředí a funkční bezpečnosti považuje za vozidlo poháněné zážehovým motorem;
c)
poháněná motorem na předem stlačený vzduch, který neemituje vyšší objem znečišťujících látek nebo inertních plynů, než jaký je přítomen ve vnějším ovzduší, kdy se pro účely požadavků na funkční bezpečnost a na dodávky a uložení paliva takové vozidlo považuje za vozidlo na plynné palivo;
d)
poháněná elektrickým motorem;
e)
hybridní vozidla s kombinací kterékoli pohonné konfigurace uvedené v písmenech a), b), c) nebo d) tohoto odstavce nebo s jakoukoli vícečetnou kombinací těchto pohonných konfigurací včetně vícečetných spalovacích nebo elektrických motorů.
4. Pokud se týká rozdělení vozidel kategorie L v odstavci 2, vozidlo, které nespadá do určité kategorie, protože překračuje alespoň jedno kritérium stanovené pro uvedenou kategorii, spadá do následující kategorie, jejíž kritéria splňuje. To platí pro tyto skupiny kategorií a podkategorií:
a)
kategorie L1e se svými podkategoriemi L1e-A a L1e-B a kategorie L3e se svými podkategoriemi L3e-A1, L3e-A2 a L3e-A3;
b)
kategorie L2e a kategorie L5e se svými podkategoriemi L5e-A a L5e-B;
c)
kategorie L6e se svými podkategoriemi L6e-A a L6e-B a kategorie L7e se svými podkategoriemi L7e-A, L7e-B a L7e-C;
d)
jakýkoli jiný logický sled kategorií nebo podkategorií navržený výrobcem a schválený schvalovacím orgánem.
5. Bez ohledu na kritéria pro zařazení do kategorií nebo podkategorií uvedená v odstavcích 1 až 4 tohoto článku a v příloze I se použijí další podkategorie uvedené v příloze V s cílem harmonizovat postupy environmentálních zkoušek na mezinárodní úrovni pomocí odkazu na předpisy EHK OSN a celosvětové technické předpisy EHK OSN.
Článek 5
Stanovení hmotnosti v provozním stavu
1. Hmotnost v provozním stavu se u vozidel kategorie L stanoví zjištěním hmotnosti nenaloženého vozidla připraveného k normálnímu použití a připočtením hmotnosti:
a)
kapalin;
b)
standardního zařízení podle specifikací výrobce;
c)
„paliva“ v palivových nádržích naplněných na nejméně 90 % kapacity.
Pro účely tohoto písmene:
i)
pokud je vozidlo poháněno „kapalným palivem“, je toto palivo považováno za „palivo“, nebo
ii)
pokud je vozidlo poháněno kapalnou „směsí palivo/olej“:
-
jsou-li palivo pro pohon vozidla a mazací olej smíchány předem, považuje se tato směs za „palivo“,
-
jsou-li palivo pro pohon vozidla a mazací olej uskladněny odděleně, považuje se za „palivo“ pouze „palivo“ pohánějící vozidlo, nebo
iii)
pokud je vozidlo poháněno plynným palivem, zkapalnělým plynným palivem nebo stlačeným vzduchem, může být hmotnost „paliva“ v nádržích s plynným palivem stanovena na 0 kg;
d)
připočtením hmotnosti karoserie, kabiny, dveří;
e)
připočtením hmotnosti zasklení, spojovacího zařízení, náhradního kola / náhradních kol a hmotnosti nástrojů.
2. Od hmotnosti v provozním stavu se u vozidel kategorie L odečte hmotnost:
a)
řidiče (75 kg) a cestujícího (65 kg);
b)
strojů nebo zařízení instalovaných na nákladní plošině;
c)
pohonných baterií v případě vozidla s hybridním nebo plně elektrickým pohonem;
d)
systému s plynným palivem a hmotnosti nádrží na plynné palivo v případě vozidla s jednopalivovou, dvoupalivovou nebo vícepalivovou technologií, a
e)
nádrží na stlačený vzduch v případě pohonu na předem stlačený vzduch.
KAPITOLA II
OBECNÉ POVINNOSTI
Článek 6
Povinnosti členských států
1. Členské státy zřídí nebo jmenují schvalovací orgány příslušné v záležitostech týkajících se schvalování a orgány pro dozor nad trhem příslušné v záležitostech týkajících se dozoru nad trhem podle tohoto nařízení. Členské státy oznámí Komisi zřízení a jmenování těchto orgánů.
V oznámení o schvalovacích orgánech a orgánech pro dozor nad trhem se uvádí jejich jméno, adresa včetně elektronické adresy a oblast odpovědnosti. Seznam schvalovacích orgánů a podrobnosti o nich zveřejní Komise na svých webových stránkách.
2. Členské státy povolí uvedení na trh, registraci nebo uvedení do provozu pouze těch vozidel, konstrukčních částí a samostatných technických celků, jež splňují požadavky tohoto nařízení.
3. Členské státy nesmějí zakázat, omezit ani bránit uvedení na trh, registraci nebo uvedení do provozu vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků z důvodů týkajících se konstrukčních a funkčních hledisek, na něž se vztahuje toto nařízení, pokud splňují jeho požadavky.
4. Členské státy organizují a provádějí dozor nad trhem a kontrolu vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků vstupujících na trh v souladu s kapitolou III nařízení (ES) č. 765/2008.
Článek 7
Povinnosti schvalovacích orgánů
1. Schvalovací orgány zajistí, aby výrobci žádající o schválení typu splnili své povinnosti podle tohoto nařízení.
2. Schvalovací orgány schválí pouze taková vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, jež splňují požadavky tohoto nařízení.
Článek 8
Opatření dozoru nad trhem
1. U vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, jejichž typ byl schválen, provádějí orgány pro dozor nad trhem v přiměřeném rozsahu náležité kontroly dokumentace, přičemž přihlížejí k uznávaným zásadám posuzování rizik, stížnostem a dalším informacím.
Orgány pro dozor nad trhem mohou hospodářské subjekty požádat o zpřístupnění této dokumentace a informací, je-li to považováno za nutné pro výkon jejich činnosti.
Pokud hospodářské subjekty předloží prohlášení o shodě, orgány pro dozor nad trhem tato prohlášení řádně zohlední.
2. Pro díly a zařízení, na něž se nevztahuje odstavec 1 tohoto článku, se v celém rozsahu použije čl. 19 odst. 1 nařízení (ES) č. 765/2008.
Článek 9
Povinnosti výrobců
1. Výrobce zajistí, aby byly vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky při uvedení na trh nebo do provozu vyrobeny a schváleny v souladu s požadavky uvedenými v tomto nařízení a v aktech v přenesené pravomoci a prováděcích aktech přijatých podle tohoto nařízení.
2. U vícestupňového schválení typu odpovídá každý výrobce za schválení a shodnost výroby systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků montovaných ve stupni dokončení vozidla prováděného výrobcem. Výrobce, jenž mění konstrukční části nebo systémy, které již byly schváleny na nižších stupních, odpovídá za schválení a shodnost výroby pozměněných konstrukčních částí a systémů.
3. Výrobce, který změní neúplné vozidlo způsobem, který vede k zařazení do jiné kategorie vozidel, což má za následek, že právní požadavky, které byly posouzeny v předchozím stadiu schvalování, se změnily, je odpovědný také za splnění požadavků platných pro kategorii vozidel, do níž upravené vozidlo spadá.
4. Pro účely schvalování vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků podléhajících tomuto nařízení výrobce usazený mimo Unii jmenuje jediného zástupce usazeného v Unii, aby jej zastupoval před schvalovacím orgánem.
5. Výrobci usazení mimo Unii dále jmenují jediného zástupce usazeného v Unii pro účely dozoru nad trhem, jímž může být zástupce uvedený v odstavci 4 nebo jeden další zástupce.
6. Výrobce odpovídá schvalovacímu orgánu za všechna hlediska postupu schvalování a za zajištění shodnosti výroby, bez ohledu na to, zda je výrobce přímo zapojen do všech stupňů výroby vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku.
7. V souladu se zvláštními ustanoveními tohoto nařízení a s akty v přenesené pravomoci a s prováděcími akty přijatými na základě tohoto nařízení výrobce zajistí, že budou používány postupy, díky kterým zůstane zachována shodnost sériové výroby se schváleným typem. V souladu s kapitolou VI se zohlední změny konstrukce vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku nebo vlastností a změny požadavků, vůči nimž je vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek prohlášen za shodný.
8. Kromě povinného označení a značek schválení typu, jimiž jsou opatřena jeho vozidla, konstrukční části nebo samostatné technické celky v souladu s článkem 39, uvede výrobce na svých vozidlech, konstrukčních částech nebo samostatných technických celcích dodávaných na trh své jméno, svou zapsanou obchodní firmu nebo zapsanou ochrannou známku a adresu v Unii, na níž jej lze kontaktovat, nebo není-li to možné, na obalu nebo v dokladu přiloženém ke konstrukční části nebo k samostatnému technickému celku.
9. Výrobce zajistí, aby v době, kdy nese za vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek odpovědnost, neohrožovaly skladovací a přepravní podmínky jejich soulad s požadavky stanovenými v tomto nařízení.
Článek 10
Povinnosti výrobců týkající se výrobků, které nejsou ve shodě s platnými požadavky nebo představují závažné nebezpečí
1. Výrobce, který se domnívá nebo má důvod se domnívat, že jeho vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, který byl uveden na trh nebo do provozu, není ve shodě s tímto nařízením nebo akty v přenesené pravomoci nebo prováděcími akty přijatými na základě tohoto nařízení, přijme okamžitě nezbytná nápravná opatření k uvedení tohoto vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku ve shodu, nebo jej případně stáhne z trhu nebo z oběhu.
Výrobce o této skutečnosti okamžitě informuje schvalovací orgán, který vydal schválení, a informuje jej zejména o neshodě a o přijatých nápravných opatřeních.
2. Pokud vozidlo, systém, konstrukční část, samostatný technický celek, díl nebo zařízení představuje závažné nebezpečí, výrobce o tom okamžitě informuje schvalovací orgány a orgány pro dozor nad trhem členských států, v nichž došlo k dodání na trh nebo uvedení do provozu tohoto vozidla, systému, konstrukční části, samostatného technického celku, dílu nebo zařízení, a uvede podrobnosti zejména o neshodě a o přijatých nápravných opatřeních.
3. Výrobce uchovává dokumentaci uvedenou v čl. 29 odst. 10 a výrobce vozidla uchovává zároveň i kopie prohlášení o shodě uvedených v článku 38 pro potřeby schvalovacích orgánů po období deseti let poté, co bylo vozidlo uvedeno na trh, přičemž u systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku tato doba činí pěti let.
4. Výrobce předloží vnitrostátnímu orgánu na základě jeho odůvodněné žádosti a prostřednictvím schvalovacího orgánu kopii certifikátu EU schválení typu nebo povolení uvedené v čl. 51 odst. 1, které prokazují shodu vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku v jazyce, který je danému orgánu snadno srozumitelný. Výrobce poskytne vnitrostátnímu orgánu součinnost při veškerých opatřeních přijatých v souladu s článkem 20 nařízení (ES) č. 765/2008 s cílem odstranit riziko vyvolané jeho vozidly, systémy, konstrukčními částmi nebo samostatnými technickými celky, jež byly uvedeny na trh, zaregistrovány nebo uvedeny do provozu.
Článek 11
Povinnosti zástupců výrobce, pokud jde o dozor nad trhem
Zástupce výrobce pro dozor nad trhem vykonává úkoly uvedené v plné moci, kterou obdržel od výrobce. Tato plná moc musí zástupci umožňovat alespoň:
a)
mít přístup k dokumentaci uvedené v článku 27 a k prohlášením o shodě uvedeným v článku 38, aby mohly být k dispozici schvalovacím orgánům po období deseti let poté, co bylo vozidlo uvedeno na trh, přičemž u systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku tato doba činí pět let;
b)
podávat schvalovacímu orgánu na základě jeho odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci nezbytné k prokázání shody výroby vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku;
c)
spolupracovat se schvalovacími orgány nebo orgány pro dozor nad trhem, pokud o to požádají, na činnostech, jejichž cílem je vyloučit závažná rizika vyvolaná vozidly, systémy, konstrukčními částmi, samostatnými technickými celky, díly nebo zařízením, na které se vztahuje jeho plná moc.
Článek 12
Povinnosti dovozců
1. Dovozce smí uvádět na trh pouze vyhovující vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, které buď obdržely EU schválení typu, nebo které splňují požadavky pro schválení podle vnitrostátní úpravy, nebo díly či zařízení, které zcela podléhají požadavkům nařízení (ES) č. 765/2008.
2. Před uvedením na trh vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, které obdržely schválení typu, dovozce zajistí, aby existovala schvalovací dokumentace, jež je v souladu s čl. 29 odst. 10, a aby systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek nesly požadovanou značku schválení typu a byly v souladu s čl. 9 odst. 8. Jedná-li se o vozidlo, dovozce ověří, zda je vybaveno požadovaným prohlášení o shodě.
3. Domnívá-li se dovozce nebo má-li důvod se domnívat, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, díl nebo zařízení není ve shodě s požadavky tohoto nařízení, zejména že neodpovídá svému schválení typu, nesmí vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek uvést na trh, umožnit jejich uvedení do provozu nebo zaregistrovat, dokud nebudou uvedeny ve shodu. Pokud se navíc domnívá nebo má důvod se domnívat, že vozidlo, systém, konstrukční část, samostatný technický celek, díl nebo zařízení představuje závažné nebezpečí, informuje o tom výrobce a orgány pro dozor nad trhem. V případě vozidel, systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků, kterým bylo uděleno schválení typu, o této skutečnosti rovněž informuje schvalovací orgán, který udělil souhlas.
4. Dovozce uvede na vozidle, systému, konstrukční části, samostatném technickém celku, dílu nebo zařízení své jméno, svou zapsanou obchodní firmu nebo zapsanou ochrannou známku a adresu, na níž jej lze kontaktovat, nebo není-li to možné, na obalu nebo v dokladu přiloženém k systému, konstrukční části, samostatnému technickému celku, dílu nebo zařízení.
5. Dovozce zajistí, aby byly k vozidlu, systému, konstrukční části nebo samostatnému technickému celku přiloženy pokyny a informace požadované v článku 55 v úředním jazyce či jazycích dotčených členských států.
6. Dovozce zajistí, aby v době, kdy nese za vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek odpovědnost, neohrožovaly skladovací a přepravní podmínky jeho soulad s požadavky stanovenými v tomto nařízení.
7. Dovozce ve všech případech, kdy to je vhodné z důvodu závažných rizik, která vozidlo, systém, konstrukční část, samostatný technický celek, díl nebo zařízení představuje, v zájmu ochrany zdraví a bezpečnosti spotřebitelů provádí šetření vozidel, systémů, konstrukčních částí, samostatných technických celků, dílů nebo zařízení a pokud je to nutné, eviduje stížnosti a stažení z provozu, a průběžně o těchto kontrolách informuje distributory.
Článek 13
Povinnosti dovozců týkající se výrobků, které nejsou ve shodě s platnými požadavky nebo představují závažné nebezpečí
1. Dovozce, který se domnívá nebo má důvod se domnívat, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, který uvedl na trh, není ve shodě s tímto nařízením, přijme okamžitě nezbytná nápravná opatření k uvedení tohoto vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku ve shodu, nebo jej případně stáhne z trhu nebo z oběhu.
2. Pokud vozidlo, systém, konstrukční část, samostatný technický celek, díl nebo zařízení představují závažné nebezpečí, dovozci o tom okamžitě informují výrobce a schvalovací orgány a orgány pro dozor nad trhem těch členských států, v nichž byly uvedeny na trh. Dovozce je rovněž informuje o všech učiněných krocích a uvede podrobnosti zejména o závažném nebezpečí a o nápravných opatřeních přijatých výrobcem.
3. Dovozce po dobu deseti let poté, co bylo vozidlo uvedeno na trh, a po dobu pěti let poté, co byl na trh uveden systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, uchovává kopii prohlášení o shodě pro potřeby schvalovacích orgánů a orgánů pro dozor nad trhem a zajistí, že schvalovací dokumentace uvedená v čl. 29 odst. 10 může být těmto orgánům na požádání předložena.
4. Dovozce předloží vnitrostátnímu orgánu na základě jeho odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci nezbytné k prokázání shody vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku v jazyce, který je danému orgánu snadno srozumitelný. Dovozce na žádost uvedeného orgánu poskytne součinnost při veškerých opatřeních přijatých s cílem odstranit riziko vyvolané vozidlem, systémem, konstrukční částí, samostatným technickým celkem, dílem nebo zařízením, které uvedl na trh.
Článek 14
Povinnosti distributorů
1. Distributoři při dodání vozidla, systému, konstrukční části, samostatného technického celku, dílu nebo zařízení na trh jednají ve vztahu k požadavkům tohoto nařízení s náležitou péčí.
2. Distributor před dodáním na trh, registrací nebo uvedením do provozu vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku ověří, zda toto vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek nese povinné označení nebo značku schválení typu, zda jsou k němu přiloženy požadované dokumenty, pokyny a bezpečnostní informace v úředních jazycích členského státu, v němž má dojít k uvedení na trh vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, a zda dovozce a výrobce splnil požadavky stanovené v čl. 12 odst. 2 a 4 a čl. 39 odst. 1 a 2.
3. Distributor zajistí, aby v době, kdy nese za vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek odpovědnost, neohrožovaly skladovací a přepravní podmínky jejich soulad s požadavky stanovenými v tomto nařízení.
Článek 15
Povinnosti distributorů týkající se výrobků, které nejsou ve shodě s platnými požadavky nebo představují závažné nebezpečí
1. Domnívá-li se distributor nebo má-li důvod se domnívat, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek není ve shodě s požadavky tohoto nařízení, nesmí vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek dodat na trh, zaregistrovat nebo uvést do provozu, dokud nebudou uvedeny ve shodu.
2. Distributor, který se domnívá nebo má důvod se domnívat, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, které dodal na trh nebo zaregistroval nebo za jehož uvedení do provozu odpovídá, není ve shodě s tímto nařízením, informuje výrobce nebo zástupce výrobce s cílem zajistit, aby byla v souladu s čl. 10 odst. 1 a čl. 13 odst. 1 přijata nezbytná nápravná opatření k uvedení tohoto vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku ve shodu, nebo případně k jejich stažení z oběhu.
3. Pokud vozidlo, systém, konstrukční část, samostatný technický celek, díl nebo zařízení představuje závažné nebezpečí, distributoři okamžitě informují výrobce, dovozce a schvalovací orgány a orgány pro dozor nad trhem těch členských států, v nichž byly dodány na trh. Distributor je rovněž informuje o všech učiněných krocích a uvede podrobnosti zejména o závažném nebezpečí a o nápravných opatřeních přijatých výrobcem.
4. Distributor na základě odůvodněné žádosti vnitrostátního orgánu zajistí, aby výrobce vnitrostátnímu orgánu poskytl informace uvedené v čl. 10 odst. 4, nebo aby dovozce vnitrostátnímu orgánu poskytl informace uvedené v čl. 13 odst. 3. Poskytne uvedenému orgánu na jeho žádost součinnost při veškerých opatřeních přijatých v souladu s článkem 20 nařízení (ES) č. 765/2008 s cílem odstranit riziko vyvolané vozidlem, systémem, konstrukční částí, samostatným technickým celkem, dílem nebo zařízením, jež dodal na trh.
Článek 16
Případy, kdy se povinnosti výrobců vztahují na dovozce a distributory
Dovozce nebo distributor se pro účely tohoto nařízení považuje za výrobce, na něhož se vztahují povinnosti výrobce podle článků 9 až 11, pokud dodá na trh nebo zaregistruje vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek nebo odpovídá za jejich uvedení do provozu pod svým jménem nebo ochrannou známkou nebo pokud upraví vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek způsobem, který může ovlivnit jejich soulad s příslušnými požadavky.
Článek 17
Identifikace hospodářských subjektů
Hospodářské subjekty musí na žádost schvalovacích orgánů a orgánů pro dozor nad trhem po dobu deseti let u vozidel a po dobu pěti let u systému, konstrukční části, samostatného technického celku, dílu nebo zařízení sdělit těmto orgánům identifikační údaje:
a)
kteréhokoli hospodářského subjektu, jenž jim dodal vozidlo, systém, konstrukční část, samostatný technický celek, díl nebo zařízení;
b)
kteréhokoli hospodářského subjektu, jemuž dodaly vozidlo, systém, konstrukční část, samostatný technický celek, díl nebo zařízení.
KAPITOLA III
HMOTNĚPRÁVNÍ POŽADAVKY
Článek 18
Obecné hmotněprávní požadavky
1. Vozidla kategorie L a systémy, konstrukční části a samostatné technické celky určené pro tato vozidla musí splňovat požadavky uvedené v přílohách II až VIII platné pro příslušné kategorie nebo podkategorie vozidel.
2. Vozidla kategorie L nebo jejich systémy, konstrukční části a samostatné technické celky, jejichž elektromagnetická kompatibilita je upravena akty v přenesené pravomoci uvedenými v odstavci 3 tohoto článku, které se týkají konstrukce vozidel, a prováděcím aktem, které byly přijaty na základě tohoto nařízení, nepodléhají požadavkům směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/108/ES ze dne 15. prosince 2004 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se elektromagnetické kompatibility (26).
3. Komise v zájmu splnění požadavků pro schválení typu vozidel kategorie L stanovených v tomto nařízení přijme v souladu s článkem 75 akty v přenesené pravomoci týkající se podrobných technických požadavků a zkušebních postupů shrnutých v příloze II části A, B a C, čímž zajistí vysokou úroveň bezpečnosti a ochrany životního prostředí, jak je definují příslušná ustanovení tohoto nařízení. První tyto akty v přenesené pravomoci budou přijaty do 31. prosince 2014.
Článek 19
Zákaz odpojovacích zařízení
Používání odpojovacích zařízení snižujících bezpečnost, elektromagnetickou kompatibilitu, účinnost palubních diagnostických systémů, systémů omezujících hluk nebo systémů omezujících znečišťující emise se zakazuje. Konstrukční prvek se nepovažuje za odpojovací zařízení, je-li splněna kterákoli z těchto podmínek:
a)
potřeba tohoto zařízení je oprávněná z důvodů ochrany motoru proti poškození nebo poruše a zajištění bezpečného provozu vozidla;
b)
zařízení je funkční pouze při startování motoru;
c)
provozní podmínky jsou do značné míry zahrnuty ve zkušebních postupech pro ověřování toho, zda vozidlo vyhovuje tomuto nařízení a aktům v přenesené pravomoci a prováděcím aktům přijatým na jeho základě.
Článek 20
Opatření pro výrobce týkající se změn hnacího ústrojí vozidla
1. Výrobci vozidel vybaví vozidla kategorie L s výjimkou podkategorií L3e-A3 a L4e-A3 k tomu určenými prvky bránícími neoprávněným úpravám hnacího ústrojí vozidla prostřednictvím řady technických požadavků a specifikací s cílem:
a)
zabránit změnám, které mohou ohrozit bezpečnost, zejména zvýšením výkonu vozidla neoprávněnou úpravou hnacího ústrojí za účelem zvýšení maximálního točivého momentu nebo výkonu nebo maximální konstrukční rychlosti vozidla, které byly řádně stanoveny při postupu schválení typu, kterému se podrobil výrobce vozidla, nebo
b)
zabránit škodám na životním prostředí.
2. Komise přijme v souladu s článkem 75 akty v přenesené pravomoci týkající se specifických požadavků pro prvky uvedené v odstavci 1, jejichž cílem rovněž bude usnadnit soulad s odstavcem 4. První tyto akty v přenesené pravomoci budou přijaty do 31. prosince 2014.
3. Po změně hnacího ústrojí musí vozidlo splňovat technické požadavky původní kategorie a podkategorie vozidla, nebo případně nové kategorie a podkategorie vozidla, jež byly v platnosti v době uvedení na trh, registrace nebo uvedení do provozu původního vozidla, včetně posledních změn těchto požadavků.
Pokud výrobce vozidla zkonstruuje hnací ústrojí typu vozidla způsobem, který umožňuje změnit je tak, že by se dané vozidlo pak již neshodovalo se schváleným typem, ale odpovídalo by další variantě či verzi, zahrne výrobce vozidla příslušné informace týkající se každé takto vytvořené varianty či verze do žádosti a každá varianta či verze obdrží výslovné schválení typu. Pokud pozměněné vozidlo spadá do nové kategorie či podkategorie, je nutné podat žádost o nové schválení typu.
4. Aniž jsou dotčena ustanovení odstavce 1 a s cílem zabránit změnám či úpravám, které by měly nepříznivé dopady na funkční bezpečnost vozidla či jeho vliv na životní prostředí, výrobce se vynasnaží zabránit užitím správné technické praxe tomu, aby byly takovéto změny či úpravy možné, pokud nejsou výslovně deklarovány a obsaženy v dokumentaci, a nevztahuje se tak na ně schválení typu.
Článek 21
Obecné požadavky na palubní diagnostické systémy
1. Vozidla kategorie L musí být od dat použitelnosti uvedených v příloze IV vybavena palubním diagnostickým systémem (OBD), který splňuje funkční požadavky a zkušební postupy stanovené v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle odstavce 5.
2. Od dat uvedených v bodu 1.8.1 přílohy IV musí být kategorie vozidel L3e a L4e a podkategorie vozidel L5e-A, L6e-A a L7e-A vybaveny prvním stupněm systému OBD, který kontroluje, zda nedošlo k selhání elektrotechnických nebo elektronických prvků systému pro regulaci emisí, a hlásí ta selhání, která mají za důsledek překročení hraničních hodnot emisí stanovených v příloze IV části B1.
3. Od dat uvedených v bodu 1.8.2 přílohy IV musí být kategorie a podkategorie vozidel L3e až L7e vybaveny prvním stupněm systému OBD, který kontroluje, zda nedošlo k selhání elektrotechnických nebo elektronických prvků systému pro regulaci emisí, a který se aktivuje, pokud dojde k překročení hraničních hodnot emisí stanovených v příloze VI části B2. Systémy OBD prvního stupně pro tyto kategorie a podkategorie vozidel rovněž nahlásí aktivaci jakéhokoli provozního režimu, v němž dojde k výraznému snížení točivého momentu motoru.
4. Od dat uvedených v bodu 1.8.3 přílohy IV a v závislosti na čl. 23 odst. 5 musí být kategorie vozidel L3e a podkategorie vozidel L5e-A, L6e-A a L7e-A navíc vybaveny druhým stupněm systému OBD, který kontroluje a hlásí, zda nedošlo k selhání či poškození systému pro regulaci emisí, jež by mělo za důsledek překročení hraničních hodnot emisí pro OBD stanovených v příloze VI části B2.
5. S cílem harmonizovat hlášení palubních diagnostických systémů týkající se funkční bezpečnosti nebo chyb systému pro regulaci emisí a usnadnit efektivní a účinnou opravu vozidla se Komise zmocňuje, aby v souladu s článkem 75 přijala akty v přenesené pravomoci týkající se podrobných technických požadavků na palubní diagnostiku, včetně funkčních požadavků na OBD a zkušebních postupů ohledně témat uvedených v odstavcích 1 až 4 a rovněž v příloze II části C bodu 11 a ve druhu zkoušky VIII uvedeném v příloze V.
Článek 22
Požadavky na funkční bezpečnost vozidel
1. Výrobci zajistí, aby vozidla byla konstruována, vyráběna a montována takovým způsobem, aby se minimalizovalo riziko zranění cestujících ve vozidle a ostatních účastníků silničního provozu.
2. Výrobce zajistí, aby funkční bezpečnost vozidla byla zachována po celou dobu jeho běžné životnosti, pokud je používáno za běžných podmínek a udržováno v souladu s doporučeními výrobce. Výrobce poskytne v rámci dokumentace prohlášení, v němž potvrdí, že životnost systémů, dílů a zařízení, jež je klíčová pro funkční bezpečnost, je zaručena prostřednictvím náležitých zkoušek a správné technické praxe.
3. Výrobci zajistí, aby vozidla, systémy, konstrukční části a samostatné technické celky splňovaly příslušné požadavky uvedené v přílohách II a VIII a aby dodržovaly zkušební postupy a požadavky na výkon stanovené aktem v přenesené pravomoci přijatém podle odstavce 5.
4. Konstrukční části vozidel, s nimiž je spojeno nebezpečí elektrické povahy, na něž se v vztahují akty v přenesené pravomoci nebo prováděcí akty přijaté na základě tohoto nařízení, nepodléhají požadavkům směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/95/ES ze dne 12. prosince 2006 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se elektrických zařízení určených pro používání v určitých mezích napětí (27).
5. V zájmu dosažení vysoké úrovně funkční bezpečnosti přijme Komise v souladu s článkem 75 akty v přenesené pravomoci, jimiž stanoví specifické požadavky uvedené v příloze II části B na funkční bezpečnost vozidel, a bude případně vycházet ze zpřísněných požadavků na funkční bezpečnost uvedených v příloze VIII. První tyto akty v přenesené pravomoci budou přijaty do 31. prosince 2014.
6. Ve druhé fázi přijme Komise do 31. prosince 2020 v souladu s článkem 75 akt v přenesené pravomoci, jehož prostřednictvím harmonizuje požadavky na běžnou životnost a na zkoušky běžné životnosti s cílem zajistit kompaktnost konstrukce vozidla uvedenou v příloze II části B bodu 17.
7. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví vzor pro prohlášení výrobce. Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem uvedeným v čl. 73 odst. 2.
Článek 23
Požadavky ohledně vlivu na životní prostředí
1. Výrobce zajistí, aby vozidla byla konstruována, vyráběna a montována takovým způsobem, aby se minimalizoval vliv na životní prostředí. Výrobce zajistí, aby vozidla, která obdržela schválení typu, splňovala požadavky ohledně vlivu na životní prostředí stanovené v příloze II, V a VI, a to v rámci nájezdu po dobu životnosti stanoveného v příloze VII.
2. Výrobce zajistí, aby vozidla, systémy, konstrukční části a samostatné technické celky dodržovaly zkušební postupy a požadavky uvedené v příloze V, a to do dat použitelnosti uvedených v příloze IV tohoto nařízení, které stanoví akt v přenesené pravomoci přijatý podle odstavce 12 tohoto článku.
3. Výrobce zajistí splnění požadavků v rámci schvalování typu týkajících se ověřování životnosti. Na základě volby výrobce se použije jeden z těchto zkušebních postupů pro ověřování životnosti, kterými se schvalovacímu orgánu prokazuje, že hodnoty vlivu na životní prostředí jsou u vozidla, které obdrželo schválení typu, stálé:
a)
fyzická zkouška životnosti, při níž je dosaženo celého kilometrového nájezdu:
Zkušební vozidla fyzicky ujedou plnou vzdálenost uvedenou v příloze VII části A a jsou podrobena zkoušce v souladu s postupem stanoveným ve druhu zkoušky V uvedeném v aktu v přenesené pravomoci přijatém podle odstavce 12 tohoto článku. Výsledky zkoušek emisí provedených před dosažením plné vzdálenosti uvedené v příloze VII části A i při jejím dosažení musí být nižší než environmentální limity uvedené v příloze VI části A.
b)
fyzická zkouška životnosti, při níž je dosaženo části kilometrového nájezdu:
Zkušební vozidla fyzicky ujedou nejméně 50 % plné vzdálenosti uvedené v příloze VII části A a jsou podrobena zkoušce v souladu s postupem stanoveným ve druhu zkoušky V uvedeném v aktu v přenesené pravomoci přijatém podle odstavce 12 tohoto článku. V souladu s tímto aktem se výsledky zkoušek extrapolují až na plnou vzdálenost uvedenou v příloze VII části A. Výsledky zkoušek i extrapolované výsledky musí být nižší než environmentální limity uvedené v příloze VI části A.
c)
matematický postup pro výpočet životnosti:
U každé složky emise musí být výsledek vynásobení faktoru zhoršení uvedeného v příloze VII části B výsledkem environmentální zkoušky vozidla, které po prvním nastartování na konci výrobní linky najelo více než 100 km, nižší než environmentální limit uvedený v příloze VI části A.
4. Komise do 1. ledna 2016 provede souhrnnou studii o dopadech na životní prostředí. Studie zhodnotí kvalitu ovzduší a podíl znečišťujících látek z vozidel kategorie L a musí zahrnovat požadavky na druhy zkoušek I, IV, V, VII a VIII uvedené v příloze V.
Shromáždí a vyhodnotí nejnovější vědecká data, zjištění z vědeckého vývoje, simulace a efektivitu nákladů za účelem stanovení definitivních politických opatření tím, že potvrdí a s konečnou platností stanoví použitelnost normy Euro 5 uvedené v příloze IV a environmentální požadavky pro Euro 5 uvedené v příloze V, v příloze VI části A2, B2 a C2 a v příloze VII týkající se kilometrových nájezdů po dobu životnosti a faktorů zhoršení pro Euro 5.
5. Komise na základě zjištění uvedených v odstavci 4 předloží do 31. prosince 2016 Evropskému parlamentu a Radě zprávu o:
a)
datech začátku použitelnosti norem úrovně Euro 5 uvedené v příloze IV;
b)
emisních limitech Euro 5 uvedených v příloze VI části A2 a prahové hodnoty pro OBD v příloze VI části B2;
c)
tom, že všechny nové typy vozidel kategorií L3e a L5e a podkategorií L6e-A a L7e-A musí být kromě prvního stupně OBD (OBD I) vybavena i druhým stupněm OBD (OBD II) na úrovni normy Euro 5;
d)
kilometrové nájezdy po dobu životnosti pro úroveň Euro 5 uvedené v příloze VII části A a faktory zhoršení pro úroveň Euro 5 uvedené v příloze VII části B.
Na základě této zprávy Komise případně předloží vhodné legislativní návrhy.
6. Na základě studie o dopadech na životní prostředí přijme Komise v souladu s článkem 75 akt v přenesené pravomoci, v němž stanoví, které z (pod)kategorií L1e-A, L1e-B, L2e, L5e-B, L6e-B, L7e-B a L7e-C pro úroveň Euro 5 by měly podléhat zkouškám SHED nebo zkouškám propustnosti palivové nádrže a rozvodů s limitními hodnotami zkoušek uvedenými v příloze VI části C2.
7. Výrobci zajistí, aby vozidla kategorie L dodržovala platné požadavky na zkoušky týkající se vlivu na životní prostředí pro účely schválení a prodloužení stanovené v příloze V části A.
8. Příslušný emisní limit pro motocykly L3e-AxE (Enduro, x = 1, 2 nebo 3) a L3e-AxT (Trial, x = 1, 2 nebo 3) je součtem L2 (THC) a L3 (NOx) v příloze VI části A. Výsledky zkoušek emisí (NOx + THC) musí být nižší, než je tento limit (L2 + L3), nebo stejné.
9. Vozidla kategorie L4e musí splňovat environmentální požadavky stanovené v příloze V pro vozidla kategorie L3e, přičemž pro druhy zkoušek I, IV, VII a VIII přílohy V se zkouší buď kompletní sestava základního motorového vozidla s postraním vozíkem, nebo v případě potřeby pouze základní motorové vozidlo bez postranního vozíku.
10. Výrobci zajistí, aby veškerá náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek obdržela při uvedení na trh nebo do provozu v Unii schválení typu podle tohoto nařízení.
11. Požadavky uvedené v odstavcích 1 až 10 se vztahují na vozidla, systémy, konstrukční části a samostatné technické celky v souladu s přílohou II.
12. Komise je v zájmu zajištění vysoké úrovně ochrany životního prostředí zmocněna přijímat v souladu s článkem 75 akty v přenesené pravomoci, kterými se stanoví podrobné technické specifikace environmentálních požadavků pro témata uvedená v odstavcích 1, 2, 3, 6 a 7 tohoto článku, včetně zkušebních postupů.
Článek 24
Další environmentální požadavky, pokud jde o emise skleníkových plynů, spotřebu paliva, spotřebu elektrické energie a dojezdovou vzdálenost u elektromobilu
1. Výrobce v příslušném cyklu laboratorních zkoušek emisí zjistí objem emisí CO2 (oxid uhličitý) a oznámí jej schvalovacímu orgánu. Spotřeba paliva nebo spotřeba elektrické energie a dojezdová vzdálenost u elektromobilu se buď vypočítají na základě výsledků laboratorních zkoušek emisí v rámci schvalování typu, nebo se změří a oznámí schvalovacímu orgánu, přičemž měření dosvědčí technická zkušebna.
2. Výsledek měření CO2, vypočítaná nebo změřená spotřeba paliva, spotřeba elektrické energie a dojezdová vzdálenost u elektromobilu se uvedou v dokumentaci v souladu s prováděcím aktem uvedeným v čl. 27 odst. 4 a příslušné informace se uvedou i v prohlášení o shodě.
Kromě uvedení na prohlášení o shodě výrobce zajistí poskytnutí údajů o emisích CO2, spotřebě paliva, spotřebě elektrické energie a dojezdové vzdálenosti u elektromobilu kupujícímu v době koupě nového vozidla ve formátu, který uzná za vhodný.
3. Komise je zmocněna přijímat v souladu s článkem 75 akty v přenesené pravomoci týkající se zkušebního postupu v rámci druhu zkoušky VII pro měření emisí CO2 a výpočtu a měření spotřeby paliva, spotřeby elektrické energie a dojezdové vzdálenosti u elektromobilu.
KAPITOLA IV
POSTUPY EU SCHVÁLENÍ TYPU
Článek 25
Postupy pro EU schválení typu
1. Pro žádost o schválení typu celého vozidla si výrobce může zvolit jeden z těchto postupů:
a)
postupné schválení typu;
b)
jednorázové schválení typu;
c)
kombinované schválení typu.
Výrobce kategorií vozidel stanovených v odstavci 4 si může navíc zvolit vícestupňové schválení typu.
Pro schválení typu systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků se použije pouze jednorázové schválení typu.
2. Postupné schválení typu spočívá v postupném získávání celého souboru certifikátů EU schválení typu pro systémy, konstrukční části a samostatné technické celky tvořící část vozidla, jež vede v závěrečné fázi ke schválení typu celého vozidla.
3. Jednorázové schválení typu spočívá ve schválení úplného vozidla v jednom kroku.
4. Kombinované schválení typu je postup postupného schválení, během něhož se při závěrečné fázi schvalování typu celého vozidla získá jedno nebo více schválení pro systémy, aniž by bylo nutné pro tyto systémy vydat certifikát EU schválení typu.
5. Při vícestupňovém schválení typu jeden nebo více schvalujících orgánů osvědčuje, že určitý neúplný nebo dokončený typ vozidla vyhovuje, v závislosti na stupni rozpracovanosti, příslušným správním ustanovením a technickým požadavkům tohoto nařízení.
Vícestupňové schválení typu se udělí pro typ neúplného nebo dokončeného vozidla, který odpovídá údajům v dokumentaci uvedené v článku 27 a splňuje technické požadavky stanovené příslušnými akty uvedenými v příloze II, a to s ohledem na stav rozpracovanosti vozidla.
6. Schválení typu pro závěrečný stupeň dokončení se udělí poté, co schvalovací orgán ověřil, že typ vozidla schválený v závěrečném stupni splňuje v té době všechny platné technické požadavky. Součástí tohoto ověření je kontrola dokumentů prokazujících splnění všech požadavků pro schválení typu neúplného vozidla, které je uděleno v rámci vícestupňového postupu schválení typu, a to i v případě, že je uděleno pro jinou kategorii nebo podkategorii vozidla.
Vícestupňové schválení typu uvedené v odstavci 1 druhém pododstavci se použije pouze pro vozidla podkategorií L2e-U, L4e, L5e-B, L6e-BU a L7e-CU.
7. Výběrem schvalovacího postupu nejsou dotčeny příslušné hmotněprávní požadavky, kterým musí schvalovaný typ vozidla vyhovět v době vydání schválení typu úplného vozidla.
8. Komise je zmocněna přijímat v souladu s článkem 75 akty v přenesené pravomoci, kterými se stanoví podrobné uspořádání s ohledem na postupy schvalování typu. První tyto akty v přenesené pravomoci budou přijaty do 31. prosince 2014.
Článek 26
Žádost o schválení typu
1. Výrobce podává žádost o schválení typu schvalovacímu orgánu.
2. Pro konkrétní typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku lze podat pouze jednu žádost, a to pouze v jednom členském státě.
3. Pro každý typ, který má být schválen, se podává samostatná žádost.
Článek 27
Dokumentace
1. Žadatel předloží schvalovacímu orgánu dokumentaci.
2. Dokumentace obsahuje tyto údaje:
a)
informační dokument;
b)
veškeré údaje, výkresy, fotografie a další informace;
c)
v případě vozidel postup(y) zvolený(é) v souladu s čl. 25 odst. 1;
d)
veškeré další informace požadované schvalovacím orgánem v rámci postupu podávání žádosti.
3. Dokumentace může být dodána na papíře nebo v elektronickém formátu, který je přijatelný pro technickou zkušebnu a schvalovací orgán.
4. Komise přijme prováděcí akty, kterými stanoví vzory pro informační dokument a dokumentaci. Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem uvedeným v čl. 73 odst. 2. První tyto prováděcí akty budou přijaty do 31. prosince 2014.
Článek 28
Zvláštní požadavky na informace, které je třeba uvést v žádosti o schválení typu podle různých postupů
1. K žádosti o postupné schválení typu se připojí dokumentace podle článku 27 společně s úplným souborem certifikátů schválení typu požadovaných podle každého z použitelných aktů uvedených v příloze II.
V případě schválení typu systému. konstrukční části nebo samostatného technického celku podle použitelných aktů, jejichž seznam je uveden v příloze II, má schvalovací orgán přístup k související dokumentaci, a to až do okamžiku, kdy je schválení vydáno nebo odmítnuto.
2. K žádosti o jednorázové schválení typu musí být připojena dokumentace podle článku 27, jež obsahuje příslušné informace v souladu s prováděcími akty přijatými na základě tohoto nařízení týkajícími se použitelných aktů.
3. U postupu kombinovaného schválení typu musí být k dokumentaci připojen jeden či více certifikátů schválení typu vyžadovaných podle každého z jednotlivých použitelných aktů uvedených v příloze II, a pokud žádný certifikát schválení typu předložen není, musí dokumentace obsahovat relevantní informace v souladu s v prováděcími opatřeními přijatými na základě tohoto nařízení v souvislosti s uvedenými uplatňovanými akty.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1, 2 a 3, poskytují se pro účely vícestupňového schválení typu tyto informace:
a)
v prvním stupni ty části dokumentace a certifikáty EU schválení typu, jež jsou důležité pro stav dokončení základního vozidla;
b)
ve druhém a dalších stupních ty části dokumentace a certifikáty EU schválení typu, které jsou důležité pro stávající stupeň výroby, kopie certifikátu EU schválení typu vozidla vydaného na předchozím stupni výroby a veškeré údaje o jakýchkoli změnách nebo doplňcích vozidla, které výrobce provedl.
Informace uvedené v písmenech a) a b) prvního pododstavce tohoto odstavce lze poskytnout v souladu s odstavcem 3.
5. Schvalovací orgán může s uvedením důvodů nařídit výrobci, aby poskytl jakékoli další informace potřebné k rozhodnutí o tom, jaké zkoušky jsou vyžadovány, nebo k usnadnění těchto zkoušek.
KAPITOLA V
PROVÁDĚNÍ POSTUPŮ EU SCHVÁLENÍ TYPU
Článek 29
Obecná ustanovení
1. Schvalovací orgány udělí EU schválení typu až poté, co ověří shodu výrobních opatření uvedených v článku 33, jakož i soulad typu vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku s příslušnými požadavky.
2. EU schválení typu se uděluje v souladu s touto kapitolou.
3. Pokud schvalovací orgán zjistí, že typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku představuje, i když splňuje požadovaná ustanovení, závažné nebezpečí pro bezpečnost nebo může vážně poškodit životní prostředí nebo veřejné zdraví, může odmítnout udělit EU schválení typu. V tom případě ihned zašle schvalovacím orgánům ostatních členských států a Komisi podrobnou dokumentaci, v níž objasní důvody svého rozhodnutí a doloží svá zjištění.
4. Certifikáty EU schválení typu se číslují v souladu s harmonizovaným systémem stanoveným Komisí prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem uvedeným v čl. 73 odst. 2. První tyto prováděcí akty budou přijaty do 31. prosince 2014.
5. Schvalovací orgán zašle pro každý typ vozidla, který schválí, schvalovacím orgánům ostatních členských států do jednoho měsíce od vydání EU schválení typu kopii certifikátu EU schválení typu vozidla i s přílohami, a to pomocí společného zabezpečeného elektronického systému pro výměnu údajů. Tato kopie může mít rovněž podobu zabezpečeného elektronického souboru.
6. Schvalovací orgán neprodleně uvědomí schvalovací orgány ostatních členských států o svém odmítnutí nebo odejmutí jakéhokoliv schválení vozidla, společně s odůvodněním svého rozhodnutí.
7. Schvalovací orgán zasílá v tříměsíčních intervalech schvalovacím orgánům ostatních členských států seznam EU schválení typu pro systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, která během předchozího období udělil, změnil, odmítl udělit nebo odejmul.
8. Schvalovací orgán, jenž udělil EU schválení typu, zašle schvalovacímu orgánu jiného členského státu na jeho žádost do jednoho měsíce od jejího obdržení kopii vyžádaného certifikátu EU schválení typu i s přílohami, a to pomocí společného zabezpečeného elektronického systému pro výměnu údajů. Tato kopie může mít rovněž podobu zabezpečeného elektronického souboru.
9. Schvalovací orgán předloží informace uvedené v odstavcích 5 až 8 také Komisi, pokud o to Komise požádá.
10. Schvalovací orgán zkompletuje schvalovací dokumentaci sestávající z dokumentace, ke které jsou připojeny záznamy o zkouškách a veškeré další dokumenty, které do dokumentace dodala technická zkušebna nebo schvalovací orgán během provádění své činnosti. Součástí schvalovací dokumentace je vhodně číslovaný nebo jinak značený rejstřík s obsahem schvalovací dokumentace, aby bylo možno jasně identifikovat všechny stránky a formát každého dokumentu tak, aby představovala záznam o postupných krocích při provádění EU schválení typu, zejména data revizí a aktualizací. Schvalovací orgán uchovává informace obsažené v dokumentaci po dobu deseti let od vypršení platnosti příslušného schválení.
Článek 30
Specifická ustanovení týkající se certifikátu EU schválení typu
1. Certifikát EU schválení typu obsahuje tyto přílohy:
a)
schvalovací dokumentaci uvedenou v čl. 29 odst. 10;
b)
výsledky zkoušek;
c)
jména a podpisové vzory osob oprávněných podepisovat prohlášení o shodě a jejich funkce v podniku;
d)
v případě EU schválení typu úplného vozidla vyplněný vzor prohlášení o shodě.
2. Certifikát EU schválení typu se vydává na základě vzoru stanoveného Komisí prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem uvedeným v čl. 73 odst. 2. První tyto prováděcí akty budou přijaty do 31. prosince 2014.
3. U každého typu vozidla schvalovací orgán
a)
vyplní všechny příslušné rubriky certifikátu EU schválení typu, včetně přiloženého listu s výsledky zkoušek;
b)
sestaví seznam schvalovací dokumentace;
c)
bez prodlení vydá vyplněný certifikát i s jeho přílohami žadateli.
Komise stanoví vzor pro list s výsledky zkoušek uvedený v písmenu a) prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem uvedeným v čl. 73 odst. 2. První tyto prováděcí akty budou přijaty do 31. prosince 2014.
4. V případě EU schválení typu, u nějž byla v souladu s článkem 40 stanovena omezení ohledně jeho platnosti nebo bylo upuštěno od některých ustanovení tohoto nařízení nebo aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů přijatých na základě tohoto nařízení, se v certifikátu EU schválení typu tato omezení nebo prominutí uvedou.
5. Pokud se výrobce rozhodne pro postup kombinovaného schválení typu, vyplní schvalovací orgán v informační dokumentaci odkazy na zkušební protokoly stanovené prováděcími akty uvedenými v čl. 32 odst. 1, pro něž není k dispozici žádný certifikát EU schválení typu.
6. Pokud se výrobce rozhodne pro jednorázový postup schválení typu, sestaví schvalovací orgán seznam příslušných požadavků či aktů a přiloží tento seznam k certifikátu EU schválení typu. Komise přijme vzor takového seznamu pomocí prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem uvedeným v čl. 73 odst. 2. První tyto prováděcí akty budou přijaty do 31. prosince 2014.
Článek 31
Zvláštní ustanovení týkající se systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků
1. EU schválení typu se udělí systému, který odpovídá údajům v dokumentaci a splňuje technické požadavky stanovené příslušnými akty uvedenými v příloze II.
2. EU schválení typu pro konstrukční část nebo samostatný technický celek se udělí konstrukční části nebo samostatnému technickému celku, který odpovídá údajům v dokumentaci a splňuje technické požadavky stanovené příslušnými akty uvedenými v příloze II.
3. Pokud se na konstrukční části nebo samostatné technické celky, ať jsou určeny k opravě, servisu nebo údržbě či nikoliv, vztahuje rovněž schválení typu pro systém související s vozidlem, nevyžaduje se žádné další schválení konstrukční části nebo samostatného technického celku, ledaže tak stanoví příslušné akty uvedené v příloze II.
4. Pokud konstrukční část nebo samostatný technický celek plní svou funkci nebo má specifické vlastnosti pouze ve spojení s jinými částmi vozidla, a proto je možné ověřit shodu s požadavky, pouze pokud konstrukční část nebo samostatný technický celek pracují ve spojení s těmito jinými částmi vozidla, rozsah EU schválení typu konstrukční části nebo samostatného technického celku se odpovídajícím způsobem omezí.
V tom případě se v certifikátu EU schválení typu uvedou všechna omezení použití této konstrukční části nebo samostatného technického celku a zvláštní podmínky pro jejich montáž.
Pokud jsou takové konstrukční části nebo samostatné technické celky montovány výrobcem vozidla, ověří se dodržení všech příslušných omezení použití nebo podmínek pro montáž během schvalování vozidla.
Článek 32
Zkoušky vyžadované pro EU schválení typu
1. Dodržení technických předpisů stanovených v tomto nařízení a v aktech uvedených v příloze II se prokazuje vhodnými zkouškami provedenými určenými technickými zkušebnami.
Zkušební postupy uvedené v prvním pododstavci a specifické vybavení a nástroje předepsané k provádění uvedených zkoušek jsou stanoveny v příslušných aktech uvedených v příloze II.
Formát zkušebního protokolu splňuje obecné požadavky, které stanoví Komise prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem uvedeným v čl. 73 odst. 2. První tyto prováděcí akty budou přijaty do 31. prosince 2014.
2. Výrobce dá schvalovacímu orgánu k dispozici tolik vozidel, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, kolik je jich podle příslušných aktů uvedených v příloze II potřeba k provedení požadovaných zkoušek.
3. Vyžadované zkoušky se provádějí na vozidlech, konstrukčních částech a samostatných technických celcích představujících typ, jenž má být schválen.
Výrobce však může po dohodě se schvalovacím orgánem vybrat vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, který, třebaže nepředstavuje schvalovaný typ, spojuje ve vztahu k požadované úrovni výkonů řadu nejméně příznivých vlastností. K rozhodování během výběru lze využít zkušební metody se simulací.
4. Jako alternativa ke zkušebním postupům uvedeným v odstavci 1 mohou být na základě souhlasu schvalovacího orgánu použity zkušební metody se simulací, a to na žádost výrobce podanou s přihlédnutím k požadavkům stanoveným v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle odstavce 6.
5. Zkušební metody se simulací musí splňovat podmínky uvedené v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle odstavce 6.
6. Aby se zajistilo, že výsledky zkoušek se simulací budou stejně průkazné jako výsledky fyzických zkoušek, je Komise zmocněna přijímat v souladu s článkem 75 akty v přenesené pravomoci týkající se požadavků, jež je možné podrobit zkouškám se simulací, a podmínek, za nichž se mají zkoušky se simulací provádět. Při přijímání těchto aktů v přenesené pravomoci Komise případně vychází z požadavků a postupů stanovených v příloze XVI směrnice 2007/46/ES.
Článek 33
Opatření pro shodnost výroby
1. Schvalovací orgán, který uděluje EU schválení typu, přijme nezbytná opatření, aby ověřil, v případě nutnosti i ve spolupráci se schvalovacími orgány ostatních členských států, že byla přijata dostatečná opatření k zajištění shody vyráběných vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků se schváleným typem.
2. Schvalovací orgán, který uděluje schválení typu úplného vozidla, přijme nezbytná opatření s cílem ověřit, zda jsou prohlášení o shodě vydaná výrobcem v souladu s článkem 38. Za tímto účelem schvalovací orgán ověří, zda je dostatečný počet vybraných prohlášení o shodě v souladu s článkem 38 a zda výrobce přijal vhodná opatření s cílem zajistit, že jsou údaje uvedené v prohlášeních o shodě správné.
3. Schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu, přijme s ohledem na toto schválení nezbytná opatření, aby v případě potřeby ve spolupráci se schvalovacími orgány ostatních členských států ověřil, zda jsou opatření uvedená v odstavcích 1 a 2 nadále dostatečná, a vyráběná vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky se nadále shodují se schváleným typem a prohlášení o shodě jsou i nadále v souladu s článkem 38.
4. Za účelem ověření, zda se vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek shoduje se schváleným typem, může schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu, provést jakékoli kontroly nebo zkoušky vyžadované pro EU schválení typu, na vzorcích odebraných v zařízeních výrobce, včetně výrobních zařízení.
5. Pokud schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu, zjistí, že se opatření uvedená v odstavcích 1 a 2 neuplatňují, významným způsobem se odchylují od dohodnutých opatření a kontrolních plánů, přestala se uplatňovat nebo již nejsou považována za adekvátní, ačkoliv výroba pokračuje, přijme nezbytná opatření pro zajištění správného provádění postupu týkajícího se shodnosti výroby nebo odejme schválení typu.
6. Komise je v souladu s článkem 75 zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci týkající se podrobných opatření ohledně shodnosti výroby. První tyto akty v přenesené pravomoci budou přijaty do 31. prosince 2014.
KAPITOLA VI
ZMĚNY EU SCHVÁLENÍ TYPU
Článek 34
Obecná ustanovení
1. Výrobce neprodleně sdělí schvalovacímu orgánu, který udělil EU schválení typu, každou změnu údajů zaznamenaných ve schvalovací dokumentaci.
Schvalovací orgán rozhodne o tom, který z postupů stanovených v článku 35 se použije.
V případě potřeby může schvalovací orgán po konzultaci s výrobcem rozhodnout, že je třeba udělit nové EU schválení typu.
2. Žádost o změnu EU schválení typu se podává výlučně schvalovacímu orgánu, který udělil původní EU schválení typu.
3. Pokud schvalovací orgán shledá, že pro účely provedení změny je nezbytné opakování kontrol nebo zkoušek, vyrozumí o tom výrobce.
Postupy uvedené v článku 35 se uplatní, pouze pokud schvalovací orgán na základě těchto kontrol nebo zkoušek usoudí, že požadavky týkající se EU schválení typu jsou nadále splněny.
Článek 35
Revize a rozšíření EU schválení typu
1. Pokud se změnily údaje uvedené ve schvalovací dokumentaci, aniž by bylo nutné opakovat kontroly nebo zkoušky, označí se změna jako „revize“.
V tom případě vydá schvalovací orgán podle potřeby revidované stránky schvalovací dokumentace a na každé revidované stránce zřetelně vyznačí povahu změny a datum nového vydání stránky. Za splnění tohoto požadavku se považuje rovněž vydání úplné aktualizované verze schvalovací dokumentace spolu s podrobným popisem změn.
2. Změna se označí jako „rozšíření“, pokud se údaje ve schvalovací dokumentaci změnily a pokud platí kterákoliv z těchto podmínek:
a)
jsou požadovány další kontroly nebo zkoušky;
b)
změnily se jakékoliv informace o certifikátu EU schválení typu, s výjimkou jeho příloh;
c)
vstoupí v platnost nové požadavky podle některého z aktů uvedených v příloze II pro schválený typ vozidla nebo schválený systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek.
V případě rozšíření vydá schvalovací orgán aktualizovaný certifikát EU schválení typu označený číslem rozšíření následujícím po čísle řady již udělených rozšíření. V certifikátu schválení typu se zřetelně vyznačí důvod rozšíření a datum nového vydání certifikátu.
3. Při každém vydání změněných stránek nebo úplné aktualizované verze se odpovídajícím způsobem upraví i seznam schvalovací dokumentace přiložený k certifikátu schválení typu, aby uváděl datum posledního rozšíření nebo revize nebo datum poslední konsolidace aktualizované verze.
4. Změna schválení typu vozidla se nevyžaduje, pokud nové požadavky uvedené v odst. 2 písm. c) nejsou z technického hlediska pro tento typ vozidla relevantní nebo se týkají jiných kategorií vozidel, než do které vozidlo patří.
Článek 36
Vydání a oznámení změn
1. V případě rozšíření musí být aktualizovány všechny příslušné části certifikátu EU schválení typu, jeho přílohy a seznam schvalovací dokumentace. Aktualizovaný certifikát a jeho přílohy se bez prodlení vydají žadateli.
2. V případě revize vydá schvalovací orgán žadateli bez prodlení revidované dokumenty nebo případně úplnou aktualizovanou verzi, včetně revidovaného seznamu schvalovací dokumentace.
3. Schvalovací orgán oznámí každou změnu učiněnou v EU schválení typu schvalovacím orgánům ostatních členských států v souladu s postupy uvedenými v článku 29.
KAPITOLA VII
PLATNOST EU SCHVÁLENÍ TYPU
Článek 37
Skončení platnosti
1. EU schválení typu se vydává na neomezenou dobu.
2. Platnost EU schválení typu vozidla končí v těchto případech:
a)
nové požadavky na schválený typ vozidla se stanou závaznými pro dodání na trh, registraci nebo uvedení do provozu vozidel a schválení typu nelze odpovídajícím způsobem aktualizovat;
b)
výroba schváleného vozidla je s konečnou platností dobrovolně ukončena;
c)
doba platnosti schválení skončí z důvodu omezení v souladu s článkem 40 odst. 6;
d)
schválení bylo odňato v souladu s čl. 33 odst. 5, čl. 49 odst. 1 nebo čl. 52 odst. 4.
3. Pokud se stane neplatnou pouze jedna varianta v rámci typu nebo jedna verze v rámci varianty, pozbývají EU schválení typu daného vozidla platnosti pouze pro danou variantu nebo verzi.
4. Pokud je s konečnou platností ukončena výroba konkrétního typu vozidla, oznámí výrobce tuto skutečnost schvalovacímu orgánu, který udělil EU schválení typu pro dané vozidlo.
Do jednoho měsíce od obdržení oznámení uvedeného v prvním pododstavci schvalovací orgán, jenž vozidlu udělil EU schválení typu, informuje o této skutečnosti schvalovací orgány ostatních členských států.
5. Aniž je dotčen odstavec 4, má-li EU schválení typu vozidla pozbýt platnosti, oznámí výrobce tuto skutečnost schvalovacímu orgánu, který udělil EU schválení typu.
Schvalovací orgán, jenž udělil EU schválení typu, bez prodlení sdělí všechny příslušné informace schvalovacím orgánům ostatních členských států, aby bylo možno případně použít článek 44.
Ve sdělení uvedeném v druhém pododstavci se uvede zejména datum výroby a identifikační číslo posledního vyrobeného vozidla.
KAPITOLA VIII
PROHLÁŠENÍ O SHODĚ A OZNAČENÍ
Článek 38
Prohlášení o shodě
1. Výrobce jako držitel schválení typu vozidla vydává v papírové verzi prohlášení o shodě, jímž musí být opatřeno každé vozidlo, ať úplné, neúplné nebo dokončené, jež bylo vyrobeno ve shodě se schváleným typem vozidla.
Toto prohlášení se vydá kupujícímu zdarma společně s vozidlem. Jeho vydání nelze podmiňovat výslovnou žádostí ani poskytnutím dalších informací výrobci.
Výrobce vozidla vydá v období deseti let od data výroby vozidla vlastníkovi tohoto vozidla na jeho žádost duplikát prohlášení o shodě, pokud tento vlastník vozidla zaplatí poplatek nepřevyšující náklady na vydání tohoto duplikátu. Na přední straně každého duplikátu prohlášení musí být jasně uvedeno označení „duplikát“.
2. Výrobce použije vzor prohlášení o shodě přijatý Komisí prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem uvedeným v čl. 73 odst. 2. Prohlášení o shodě je upraveno tak, aby se zabránilo jeho padělání. Za tímto účelem prováděcí akt stanoví, že papír, na němž je prohlášení vytištěno, musí být chráněn několika ochrannými tiskovými prvky. První tyto prováděcí akty budou přijaty do 31. prosince 2014.
3. Prohlášení o shodě se vystaví v nejméně jednom úředním jazyce Unie. Kterýkoliv členský stát může požádat, aby bylo prohlášení o shodě přeloženo do jeho vlastního úředního jazyka či jazyků.
4. Osoby oprávněné podepisovat prohlášení o shodě musí působit v organizaci výrobce a jsou řádně oprávněné vedením této organizace nést za výrobce plnou právní odpovědnost, co se týče projektování a výroby nebo zachování shody výroby vozidla.
5. Prohlášení o shodě se vyplňuje v celém rozsahu a nesmí obsahovat jiná omezení týkající se použití vozidla než ta, jež jsou stanovena v tomto nařízení nebo v aktech v přenesené pravomoci přijatých na jeho základě.
6. U neúplného nebo dokončeného vozidla vyplňuje výrobce pouze ty body prohlášení o shodě, které byly v probíhajícím stupni schvalování typu doplněny nebo změněny, a popřípadě připojí k tomuto prohlášení veškerá prohlášení o shodě vydaná v předchozích stupních.
7. V prohlášení o shodě pro vozidla schválená v souladu s čl. 40 odst. 2 se v záhlaví uvede věta „Schválení typu na základě čl. 40 odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 168/2013 ze dne 15. ledna 2013 o schvalování dvoukolových nebo tříkolových vozidel a čtyřkolek a dozoru nad trhem s těmito vozidly (prozatímní schválení) pro úplná a dokončená vozidla“.
8. V prohlášení o shodě uvedeném v prováděcím aktu uvedených v odstavci 2 se pro vozidla, jejichž typ byl schválen v souladu s článkem 42, v záhlaví uvede věta „Schválení typu pro úplná a dokončená vozidla v malých sériích“ a v těsné blízkosti k ní rok výroby a následně pořadové číslo v rozmezí od 1 do mezní hodnoty uvedené v tabulce v příloze III, jež označuje pro každý rok výroby zařazení tohoto vozidla do výroby vyhrazené na tento rok.
9. Aniž je dotčen odstavec 1, může výrobce předávat prohlášení o shodě registračnímu orgánu kteréhokoli členského státu elektronickými prostředky.
Článek 39
Povinný štítek s řádným označením vozidel a značka schválení typu konstrukčních částí nebo samostatných technických celků
1. Výrobce vozidla opatří každé vozidlo vyrobené ve shodě se schváleným typem povinným štítkem s řádným označením požadovaným příslušným prováděcím aktem přijatým podle odstavce 3.
2. Výrobce konstrukční části nebo samostatného technického celku, ať už je částí systému či nikoliv, opatří každou konstrukční část nebo samostatný technický celek vyrobený ve shodě se schváleným typem značkou schválení typu požadovanou příslušným prováděcím aktem přijatým podle tohoto nařízení nebo příslušného předpisu EHK OSN.
Pokud není taková značka schválení typu požadována, připojí výrobce alespoň svou obchodní firmu nebo ochrannou známku, číslo typu nebo identifikační číslo.
3. Povinný štítek a značka EU schválení typu musí být v souladu se vzorem stanoveným Komisí prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem uvedeným v čl. 73 odst. 2. První tyto prováděcí akty budou přijaty do 31. prosince 2014.
KAPITOLA IX
VÝJIMKY PRO NOVÁ TECHNICKÁ ŘEŠENÍ NEBO NOVÉ KONCEPCE
Článek 40
Výjimky pro nová technická řešení nebo nové koncepce
1. Výrobce může požádat o EU schválení typu pro typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku obsahující technická řešení nebo koncepce, jež jsou neslučitelné s jedním nebo více akty uvedenými v příloze II.
2. Schvalovací orgán udělí EU schválení typu uvedené v odstavci 1, pokud jsou splněny všechny tyto podmínky:
a)
žádost uvádí důvody, proč daná technická řešení nebo koncepce činí systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek neslučitelným s jedním nebo více akty uvedenými v příloze II;
b)
žádost popisuje dopady nového technického řešení na bezpečnost a na životní prostředí a opatření přijatá k tomu, aby byla zajištěna alespoň rovnocenná úroveň bezpečnosti a ochrany životního prostředí, jakou stanoví požadavky, z nichž se požaduje výjimka;
c)
je předložen popis zkoušek i s jejich výsledky, které prokazují, že jsou splněny podmínky uvedené v písmenu b).
3. Udělení tohoto EU schválení typu, jímž je přiznána výjimka novým technickým řešením nebo novým koncepcím, podléhá schválení Komise. Toto schválení se uděluje prostřednictvím prováděcího aktu. Tento prováděcí akt se přijme přezkumným postupem podle čl. 73 odst. 2.
4. Schvalovací orgán může do rozhodnutí Komise o tomto schválení již vydat typu vozidla, na nějž se vztahuje požadovaná výjimka, EU schválení typu, avšak toto schválení je prozatímní a platí pouze na území daného členského státu. Schvalovací orgán o tom neprodleně uvědomí Komisi a ostatní členské státy prostřednictvím dokumentace obsahující údaje uvedené v odstavci 2.
V záhlaví certifikátu schválení typu a prohlášení o shodě musí být jasně vyznačena skutečnost, že se jedná o prozatímní dokumenty s omezenou územní platností. Pro účely tohoto odstavce Komise může přijmout prováděcí akty, jejichž prostřednictvím stanoví harmonizované vzory certifikátu schválení typu a prohlášení o shodě. Tyto prováděcí akty se přijmou přezkumným postupem podle čl. 73 odst. 2.
5. Ostatní schvalovací orgány se mohou rozhodnout přijmout v písemné podobě na svém území prozatímní schválení uvedené v odstavci 4.
6. Ve schválení Komise uvedeném v odstavci 3 se případně uvede, zda podléhá omezením. Schválení typu v každém případě platí alespoň po dobu 36 měsíců.
7. Pokud se Komise rozhodne schválení zamítnout, schvalovací orgán ihned vyrozumí držitele prozatímního schválení typu uvedeného v odstavci 4, že prozatímní schválení bude zrušeno šest měsíců po dni zamítnutí Komise.
Vozidla vyrobená ve shodě s prozatímním schválením před skončením jeho platnosti však mohou být uvedena na trh, zaregistrována nebo uvedena do provozu v kterémkoliv členském státě, jenž prozatímní schválení přijal.
Článek 41
Následná změna aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů
1. Pokud Komise schválí udělení výjimky podle článku 40, přijme neprodleně nezbytné kroky, aby dotčené akty v přenesené pravomoci nebo prováděcí akty přizpůsobila technickému pokroku.
Pokud se výjimka podle článku 40 týká předpisu EHK OSN, navrhne Komise změnu příslušného předpisu EHK OSN v souladu s postupem použitelným na základě revidované dohody v roku 1958.
2. Po změně příslušných aktů se zruší veškerá omezení v rozhodnutí Komise o schválení výjimky.
Pokud nebyly přijaty nezbytné kroky k přizpůsobení aktů v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktů, může Komise na žádost členského státu, který schválení udělil, prodloužit platnost schválení typu rozhodnutím v podobě prováděcího aktu přijatého v souladu s přezkumným postupem uvedeným v čl. 73 odst. 2.
KAPITOLA X
VOZIDLA VYRÁBĚNÁ V MALÝCH SÉRIÍCH
Článek 42
Vnitrostátní schválení typu malých sérií
1. Výrobce může požádat o vnitrostátní schválení typu malých sérií pro určitý typ vozidla v rámci ročních kvantitativních limitů uvedených v příloze III. Tyto limity se vztahují na dodávání na trh, registraci nebo uvádění do provozu vozidel schváleného typu na trh každého členského státu v daném roce.
2. V případě typů vozidel uvedených v odstavci 1 mohou členské státy upustit od dodržení hmotněprávních požadavků stanovených jedním nebo více akty v přenesené pravomoci uvedenými v příloze II, pokud stanovují odpovídající alternativní požadavky.
„Alternativními požadavky“ se rozumí správní ustanovení a technické požadavky, jež mají za cíl zajistit úroveň funkční bezpečnosti, ochrany životního prostředí a bezpečnosti osádky, jež je v nejvyšší možné míře rovnocenná úrovni stanovené jednoho anebo více aktů v přenesené pravomoci uvedených v příloze II.
V případě typů vozidel uvedených v odstavci 1 mohou členské státy upustit od dodržení jednoho nebo více správních ustanovení tohoto nařízení nebo prováděcích aktů přijatých podle tohoto nařízení.
Od dodržení ustanovení zmíněných v tomto odstavci členský stát upustí pouze tehdy, pokud k tomu má dostatečné důvody.
3. Pro účely vnitrostátního schválení typu vozidel podle tohoto článku se přijmou systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, jejichž typ je schválen v souladu s akty uvedenými v příloze II.
4. Certifikát schválení typu pro vozidla, jež obdržela schválení typu podle tohoto článku, se vystaví podle vzoru uvedeného v čl. 30 odst. 2, nenese však název „Certifikát EU schválení typu“ a musí popisovat obsah výjimek udělených podle odstavce 2. Certifikáty schválení typu se číslují v souladu s harmonizovaným systémem uvedeným v čl. 29 odst. 4.
5. V certifikátu schválení typu je uvedena povaha výjimek udělených podle odst. 2 prvního a třetího pododstavce.
6. Platnost vnitrostátního schválení typu malých sérií je omezena na území členského státu, jehož schvalovací orgán schválení udělil.
7. Na žádost výrobce se však doporučenou zásilkou nebo elektronickou poštou schvalovacím orgánům ostatních členských států určených výrobcem zašle kopie certifikátu schválení typu a jeho příloh.
8. Schvalovací orgány členských států určené výrobcem rozhodnou do tří měsíců od obdržení žádosti uvedené v odstavci 7, zda schválení typu přijmou či nikoliv. Své rozhodnutí úředně sdělí schvalovacímu orgánu, jenž udělil vnitrostátní schválení malých sérií.
9. Schvalovací orgány členských států vnitrostátní schválení typu přijmou, ledaže se mohou odůvodněně domnívat, že vnitrostátní technické požadavky, podle nichž bylo vozidlo schváleno, neodpovídají jejich vlastním požadavkům.
10. Na žádost žadatele, jenž si přeje uvést na trh nebo zaregistrovat vozidlo s vnitrostátním schválením typu malých sérií v jiném členském státě, schvalovací orgán, jenž udělil vnitrostátní schválení typu malých sérií, poskytne vnitrostátnímu orgánu tohoto jiného členského státu kopii certifikátu schválení typu včetně schvalovací dokumentace. Použijí se odstavce 8 a 9.
KAPITOLA XI
DODÁNÍ NA TRH, REGISTRACE NEBO UVEDENÍ DO PROVOZU
Článek 43
Dodání na trh, registrace nebo uvedení vozidel do provozu
Aniž jsou dotčeny články 46 a 47, vozidla, pro které je EU schválení typu úplného vozidla povinné nebo pro které získal výrobce takové schválení podle tohoto nařízení, smějí být dodány na trh, zaregistrovány nebo uvedeny do provozu tehdy, jsou-li opatřena platným prohlášením o shodě vydaným v souladu s článkem 38.
Pokud jsou tato vozidla neúplná, jejich dodání na trh nebo uvedení do provozu se povoluje, avšak orgány členského státu odpovědné za registraci vozidla mohou zamítnout trvalou registraci a použití takových vozidel na komunikacích.
Článek 44
Dodání na trh, registrace nebo uvedení do provozu vozidel z výběhu série
1. S výhradou limitů na vozidla z výběhu série a lhůt uvedených v odstavcích 2 a 4 již nelze dodávat na trh, registrovat ani uvádět do provozu vozidla odpovídající typu vozidla, jejichž EU schválení typu pozbylo platnosti podle článku 37.
První pododstavec se použije pouze na vozidla na území Unie, na něž se v době jejich výroby vztahovalo platné EU schválení typu, která však nebyla před tím, než toto EU schválení typu pozbylo platnosti, dodána na trh, zaregistrována nebo uvedena do provozu.
2. Odstavec 1 se použije u úplných vozidel po dobu 24 měsíců ode dne, k němuž pozbylo EU schválení typu platnosti, a u dokončených vozidel po dobu 30 měsíců od uvedeného dne.
3. Výrobce, který si přeje využít odstavce 1, podá žádost vnitrostátnímu orgánu každého členského státu, v němž mají být dotyčná vozidla dodána na trh, zaregistrována nebo uvedena do provozu. V této žádosti se uvedou všechny technické a ekonomické důvody, jež brání tomu, aby tato vozidla splnila nové požadavky na schválení typu.
Dotyčný vnitrostátní orgán do tří měsíců od obdržení této žádosti rozhodne, zda a v jakém množství povolí registraci těchto vozidel na svém území.
4. Počet vozidel z výběhu série nepřekročí 10 % počtu vozidel zaregistrovaných během předchozích dvou let nebo 100 vozidel na členský stát, podle toho, které číslo je vyšší.
5. Na prohlášení o shodě vozidel uvedených do provozu v souladu s tímto postupem je uveden zvláštní údaj označující vozidla jako „vozidla z výběhu série“.
6. Členské státy zajistí účinné sledování počtu vozidel, jež mají být dodána na trh, zaregistrována nebo uvedena do provozu podle postupu uvedeného v tomto článku.
7. Tento článek se použije pouze na ukončení z důvodu skončení platnosti schválení typu v případě uvedeném v čl. 37 odst. 2 písm. a).
Článek 45
Dodání na trh nebo uvedení do provozu konstrukčních částí a samostatných technických celků
1. Konstrukční částí a samostatné technické celky mohou být dodány na trh nebo uvedeny do provozu pouze v případě, že odpovídají požadavkům příslušných aktů uvedených v příloze II a jsou řádně označeny v souladu s článkem 39.
2. Odstavec 1 se nepoužije v případě konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, jež jsou speciálně vyrobeny nebo zkonstruovány pro nová vozidla, na něž se toto nařízení nevztahuje.
3. Odchylně od odstavce 1 mohou členské státy povolit dodání na trh nebo uvedení do provozu konstrukčních částí a samostatných technických celků, jež byly v souladu s článkem 40 osvobozeny od dodržení jednoho nebo více ustanovení tohoto nařízení nebo jsou určeny k montáži na vozidla, na něž se vztahují schválení udělená podle článku 42, týkající se dané konstrukční části nebo samostatného technického celku.
4. Odchylně od odstavce 1 a pokud není v tomto nařízení nebo v některém z aktů v přenesené pravomoci přijatých na jeho základě stanoveno jinak, mohou členské státy povolit dodání na trh nebo uvedení do provozu konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, jež jsou určeny k montáži na vozidla, u nichž v době jejich dodání na trh nebo uvedení do provozu nebylo podle tohoto nařízení nebo podle směrnice 2002/24/ES požadováno schválení typu.
KAPITOLA XII
OCHRANNÉ DOLOŽKY
Článek 46
Postup pro zacházení na vnitrostátní úrovni s vozidly, systémy, konstrukčními částmi nebo samostatnými technickými celky představujícími závažné nebezpečí
1. Pokud orgány pro dozor nad trhem jednoho členského státu přijaly opatření podle článku 20 nařízení (ES) č. 765/2008 nebo pokud mají dostatečné důvody domnívat se, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, na nějž se vztahuje toto nařízení, představuje závažné nebezpečí pro zdraví nebo bezpečnost osob nebo pro jiný veřejný zájem, na nějž se vztahuje toto nařízení, provede schvalovací orgán, jenž udělil schválení, hodnocení, zda dotčené vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek splňuje všechny požadavky stanovené tímto nařízením. Příslušné hospodářské subjekty plně spolupracují s orgány pro dozor nad trhem a/nebo schvalovacími orgány. Příslušné hospodářské subjekty plně spolupracují se schvalovacími orgány nebo orgány pro dozor nad trhem.
Pokud v průběhu tohoto hodnocení schvalovací orgán, který udělil schválení, zjistí, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek nesplňuje požadavky stanovené tímto nařízením, nařídí neprodleně dotčenému hospodářskému subjektu, aby přijal všechna vhodná nápravná opatření k uvedení vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku do souladu s těmito požadavky, nebo aby vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek stáhl z trhu nebo z oběhu v přiměřené lhůtě odpovídající povaze rizika.
Na opatření uvedená v druhém pododstavci tohoto odstavce se použije článek 21 nařízení (ES) č. 765/2008.
2. Domnívají-li se orgány pro dozor nad trhem, že se nesoulad netýká pouze území jejich členského státu, informují Komisi a ostatní členské státy o výsledcích hodnocení a opatřeních vyžadovaných od hospodářského subjektu.
3. Hospodářský subjekt zajistí přijetí všech vhodných nápravných opatření ve vztahu ke všem nevyhovujícím vozidlům, systémům, konstrukčním částem nebo samostatným technickým celkům, které v Unii uvedl na trh, zaregistroval nebo za jejichž uvedení do provozu odpovídá.
4. Pokud hospodářský subjekt ve lhůtě uvedené v odst. 1 druhém pododstavci nepřijme přiměřená nápravná opatření, přijmou vnitrostátní orgány všechna vhodná opatření a zakáží nebo omezí dodávání na trh, registraci nebo uvádění do provozu nevyhovujících vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků na trhu jejich členského státu, nebo jej stáhnou z trhu nebo z oběhu.
5. Vnitrostátní orgány o opatřeních uvedených v odstavci 4 neprodleně informují Komisi a ostatní členské státy.
Součástí poskytovaných informací jsou všechny dostupné podrobnosti, zejména údaje nezbytné pro identifikaci nevyhovujícího vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, údaje o jejich původu, povaze údajného nesouladu a souvisejícího rizika, povaze a době trvání opatření přijatých na vnitrostátní úrovni a stanoviska příslušného hospodářského subjektu. Schvalovací orgány zejména uvedou, zda je důvodem nesouladu některý z těchto nedostatků:
a)
skutečnost, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek nesplňuje požadavky týkající se zdraví nebo bezpečnosti osob, ochrany životního prostředí nebo jiného veřejného zájmu, na nějž se vztahuje toto nařízení;
b)
nedostatky v příslušných aktech uvedených v příloze II.
6. Členské státy informují do jednoho měsíce Komisi a ostatní členské státy o veškerých opatřeních, která přijaly, a o všech doplňujících údajích o nesouladu dotčeného vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, které mají k dispozici, a v případě nesouhlasu s oznámenými vnitrostátními opatřeními o svých námitkách.
7. Pokud do jednoho měsíce od přijetí informací uvedených v odstavci 6 tohoto článku podá jiný členský stát nebo Komise námitku, pokud jde o opatření, které členský stát přijal, Komise toto opatření vyhodnotí podle článku 47.
8. Členské státy zajistí, aby byla v souvislosti s dotčeným vozidlem, systémem, konstrukční částí nebo samostatným technickým celkem přijata vhodná omezující opatření, jako je bezodkladné stažení daného vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku z jejich trhů.
Článek 47
Ochranný postup Unie
1. Pokud jsou během postupu uvedeného v čl. 46 odst. 3 a 4 vzneseny námitky proti opatřením členského státu nebo pokud se Komise domnívá, že jsou vnitrostátní opatření v rozporu s právními předpisy Unie, provede Komise neprodleně po konzultaci s členskými státy a příslušným hospodářským subjektem nebo subjekty hodnocení těchto vnitrostátních opatření. Na základě výsledků tohoto hodnocení Komise přezkumným postupem podle čl. 73 odst. 2 rozhodne, zda jsou vnitrostátní opatření považována za oprávněná, či nikoli.
Komise své rozhodnutí sdělí všem členským státům a příslušnému hospodářskému subjektu nebo subjektům.
2. Pokud Komise považuje vnitrostátní opatření za oprávněná, všechny členské státy přijmou nezbytná opatření ke stažení nevyhovujícího vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku z jejich trhů a uvědomí o tom Komisi. Je-li vnitrostátní opatření považováno za neoprávněné, dotčený členský stát toto opatření odvolá nebo upraví v souladu s rozhodnutím uvedeným v odstavci 1.
3. Pokud je vnitrostátní opatření považováno za oprávněné a je přisuzováno nedostatkům v tomto nařízení nebo v aktech v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktech přijatých na základě tohoto nařízení, Komise navrhne tato vhodná opatření:
a)
jedná-li se o akty v přenesené pravomoci nebo prováděcí akty přijaté na základě tohoto nařízení, Komise navrhne nezbytné změny dotčeného aktu;
b)
jedná-li se o předpisy EHK OSN, navrhne Komise nezbytné změny příslušných předpisů EHK OSN v souladu s postupem použitelným podle revidované dohody z roku 1958.
Článek 48
Vyhovující vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, které představují závažné nebezpečí
1. Pokud členský stát po provedení hodnocení podle čl. 46 odst. 1 zjistí, že ačkoli jsou vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky v souladu s příslušnými požadavky nebo jsou řádně označeny, představují závažné nebezpečí pro bezpečnost nebo mohou vážně ohrozit životní prostředí nebo veřejné zdraví, nařídí příslušnému hospodářskému subjektu, aby přijal všechna vhodná opatření a zajistil, aby dotčené vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek po uvedení na trh, registraci nebo uvedení do provozu dále nepředstavoval toto riziko, nebo aby jej stáhnul z trhu nebo z oběhu v přiměřené lhůtě odpovídající povaze rizika. Dokud výrobce vozidla nepřijme veškerá tato vhodná opatření, může členský stát registraci těchto vozidel odmítat.
2. V případě vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku uvedeného v odstavci 1 hospodářský subjekt zajistí, aby byla ve vztahu ke všem těmto vozidlům, systémům, konstrukčním částem nebo samostatným technickým celkům uváděným na trh, registrovaným nebo uváděným do provozu v Unii přijata nápravná opatření.
3. Členský stát uvedený v odstavci 1do jednoho měsíce informuje Komisi a ostatní členské státy o všech dostupných podrobnostech, zejména o údajích nezbytných pro identifikaci dotčeného vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, původu a dodavatelského řetězce vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, povahy souvisejícího rizika a povahy a trvání přijatých vnitrostátních opatření.
4. Komise neprodleně konzultuje členské státy a příslušný hospodářský subjekt nebo subjekty, a zejména schvalovací orgán, který udělil schválení typu, a zhodnotí opatření přijatá na vnitrostátní úrovni. Na základě tohoto hodnocení Komise rozhodne, zda jsou vnitrostátní opatření uvedená v odstavci 1 považována za oprávněná, či nikoli, a v případě nutnosti navrhne vhodná opatření.
5. Rozhodnutí Komise je určeno všem členským státům a Komise o něm neprodleně informuje členské státy a příslušný hospodářský subjekt nebo subjekty.
Článek 49
Vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, jež se neshodují se schváleným typem
1. Pokud se nová vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky vybavené prohlášením o shodě nebo opatřené značkou schválení typu neshodují s typem, který byl schválen, schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu, přijme nezbytná opatření včetně odejmutí schválení typu, aby byla vyráběná vozidla, konstrukční části nebo samostatné technické celky uvedeny ve shodu se schváleným typem.
2. Pro účely odstavce 1 se odchylky od údajů uvedených v certifikátu EU schválení typu nebo ve schvalovací dokumentaci považují za nedodržení shody se schváleným typem.
3. Pokud schvalovací orgán prokáže, že se nová vozidla, konstrukční části nebo samostatné technické celky vybavené prohlášením o shodě nebo opatřené značkou schválení typu vydanou v jiném členském státě neshodují se schváleným typem, může požádat schvalovací orgán, který EU schválení typu udělil, aby ověřil, zda se jednotlivá vyráběná vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky i nadále shodují se schváleným typem. Po obdržení takové žádosti přijme schvalovací orgán, který vydal EU schválení typu, co nejdříve, nejpozději však do tří měsíců ode dne podání žádosti nezbytná opatření.
4. Schvalovací orgán požádá schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu pro systém, konstrukční část, samostatný technický celek nebo neúplné vozidlo, aby přijal nezbytná opatření k zajištění toho, aby byla vyráběná vozidla opět uvedena v soulad se schváleným typem v následujících případech:
a)
u EU schválení typu vozidla, pokud neshoda vozidla vyplývá výlučně z neshody systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku;
b)
u vícestupňového schválení typu, pokud neshoda dokončeného vozidla vyplývá výlučně z neshody systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, jež tvoří část neúplného vozidla, nebo z neshody samotného neúplného vozidla.
5. Po obdržení takové žádosti přijme dotyčný schvalovací orgán co nejdříve, nejpozději však do tří měsíců ode dne podání žádosti nezbytná opatření, v případě potřeby společně se schvalovacím orgánem, který žádost podal.
6. Je-li zjištěna neshoda, přijme schvalovací orgán členského státu, který udělil EU schválení typu pro systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek nebo neúplné vozidlo, opatření uvedená v odstavci 1.
Schvalovací orgány se ve lhůtě jednoho měsíce vzájemně informují o každém odejmutí EU schválení typu a o jeho důvodech.
7. Pokud schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu, popírá existenci neshody, o níž byl uvědomen, usilují dotyčné členské státy o urovnání sporu. Komise je průběžně informována a v případě potřeby uspořádá vhodná jednání s cílem dosáhnout urovnání sporu.
Článek 50
Uvádění na trh a uvádění do provozu dílů a zařízení, jež mohou představovat závažné nebezpečí pro správné fungování základních systémů
1. Díly nebo zařízení, jež mohou představovat závažné nebezpečí pro správné fungování systémů, jež mají zásadní význam pro bezpečnost vozidla nebo jeho vliv na životní prostředí, nesmějí být uvedeny na trh, zaregistrovány nebo uvedeny do provozu a pokud nebyly schváleny schvalovacím orgánem v souladu s čl. 51 odst. 1 a 4, musí být zakázány.
2. S cílem zajistit jednotné uplatňování odstavce 1 může Komise přijmout prováděcí akty, jimiž stanoví seznam těchto dílů nebo zařízení na základě dostupných údajů, zejména údajů poskytnutých členskými státy, týkajících se:
a)
závažnosti rizika, pokud jde o bezpečnost vozidel vybavených dotyčnými díly nebo zařízeními;
b)
možného dopadu na spotřebitele a výrobce na trhu s náhradními částmi při stanovení případného požadavku na schválení u dílů nebo zařízení podle tohoto článku.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 73 odst. 2.
3. Odstavec 1 se nevztahuje na původní díly nebo zařízení a na díly nebo zařízení, jejichž typ je schválen v souladu s některým z aktů uvedených v příloze II, vyjma případů, kdy se schválení vztahuje k jiným hlediskům než k těm, na něž se vztahuje odstavec 1.
Odstavec 1 se nevztahuje na díly nebo zařízení vyrobené výhradně pro závodní vozidla, která nejsou určena k použití na veřejných komunikacích. Pokud díly nebo zařízení uvedené na seznamu stanoveném prováděcím aktem uvedeným v odstavci 2 mohou být použity jak pro závody, tak pro silniční provoz, nesmějí být tyto díly nebo zařízení poskytnuty veřejnosti k užívání v silničních vozidlech, pokud nesplňují požadavky tohoto článku. Komise v případě potřeby přijme opatření pro určování dílů nebo zařízení uvedených v tomto odstavci.
4. Komise je zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 75, jimiž stanoví požadavky, které musí díly a zařízení uvedené v odstavci 1 tohoto článku splňovat.
Tyto požadavky mohou být založeny na aktech uvedených v příloze II nebo mohou sestávat ze srovnání dílů nebo zařízení s environmentálními nebo bezpečnostními vlastnostmi původního vozidla nebo případně některým z jeho dílů. V takových případech musí tyto požadavky zajistit, aby díly nebo zařízení neohrozily fungování těch systémů, jež jsou zásadní pro bezpečnost vozidla nebo jeho vliv na životní prostředí.
Článek 51
Díly nebo zařízení, jež mohou představovat závažné nebezpečí pro správné fungování základních systémů - související požadavky
1. Pro účely čl. 50 odst. 1 předá výrobce dílů nebo zařízení schvalovacímu orgánu žádost, k níž je připojen zkušební protokol vypracovaný určenou technickou zkušebnou, jenž osvědčuje, že díly a zařízení, pro něž je požadováno povolení, splňují požadavky uvedené v čl. 50 odst. 4. Výrobce může podat pouze jednu žádost na typ a díl, a to pouze u jednoho schvalovacího orgánu.
Na žádost příslušného orgánu jiného členského státu zašle schvalovací orgán, jenž vydal povolení, žadateli do jednoho měsíce od obdržení žádosti kopii vyžádaného certifikátu povolení včetně příloh, a to pomocí společného zabezpečeného elektronického systému pro výměnu údajů. Kopie může mít rovněž podobu zabezpečeného elektronického souboru.
2. Žádost obsahuje podrobnosti týkající se výrobce dílů nebo zařízení, typu, označení a čísel dílů nebo zařízení, jméno výrobce vozidla, typ vozidla a případně rok výroby nebo jakékoliv jiné informace umožňující identifikaci vozidla, pro nějž jsou tyto díly a zařízení určeny.
Pokud schvalovací orgán dojde při zohlednění zkušebního protokolu a dalších důkazů k závěru, že dotyčné díly nebo zařízení splňují požadavky uvedené v čl. 50 odst. 4, povolí uvedení těchto dílů nebo zařízení na trh a jejich uvedení do provozu, s výhradou odst. 4 druhého pododstavce tohoto článku.
Schvalovací orgán vydá výrobci bez prodlení certifikát.
3. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví vzor a systém číslování certifikátu uvedeného v třetím pododstavci odst. 2 tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 73 odst. 2.
4. Výrobce neprodleně uvědomí schvalovací orgán, jenž vydal povolení, o každé změně, jež má vliv na podmínky, za nichž bylo vydáno. Schvalovací orgán rozhodne, zda musí být povolení přezkoumáno nebo opětovně vydáno a zda jsou nezbytné další zkoušky.
Výrobce odpovídá za zajištění toho, že díly a zařízení jsou vyráběny za podmínek, za nichž bylo povolení vydáno, a aby tak byly vyráběny i nadále.
5. Před vydáním povolení schvalovací orgán ověří, že existují uspokojivá opatření a postupy pro zajištění účinné kontroly shodnosti výroby.
Pokud schvalovací orgán zjistí, že podmínky pro vydání povolení již nejsou splněny, požádá výrobce, aby přijal nezbytná opatření k zajištění toho, aby bylo u dílů nebo zařízení opět dosaženo shody. V případě nutnosti povolení odejme.
6. Schvalovací orgány z různých členských států oznámí jakýkoli spor v souvislosti s povoleními uvedenými v odst. 2 druhém pododstavci Komisi. Komise po konzultaci se schvalovacími orgány přijme odpovídající opatření k vyřešení sporu, pokud je to nezbytné, včetně příkazu k odejmutí povolení.
7. Dokud nebyl vypracován seznam uvedený v čl. 50 odst. 2, mohou členské státy zachovat vnitrostátní ustanovení vztahující se na díly nebo zařízení, jež mohou mít dopad na správné fungování systémů se zásadním významem pro bezpečnost vozidla nebo pro jeho vliv na životní prostředí.
Článek 52
Stažení vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků
1. Pokud je výrobce, jemuž bylo uděleno EU schválení typu úplného vozidla, povinen v souladu s nařízením (ES) č. 765/2008 stáhnout vozidla uvedená na trh, zaregistrovaná vozidla nebo vozidla, za jejichž uvedení do provozu výrobce odpovídal, protože systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, jímž je vozidlo vybaveno, představuje závažné nebezpečí pro bezpečnost, veřejné zdraví nebo ochranu životního prostředí, ať už byl řádně schválen v souladu s tímto nařízením či nikoli, nebo protože díl, jenž na základě právních předpisů o schvalování typu nepodléhá žádným specifickým požadavkům, představuje závažné nebezpečí pro bezpečnost, veřejné zdraví nebo ochranu životního prostředí, uvedený výrobce o tom okamžitě informuje schvalovací orgán, jenž udělil příslušné schválení typu.
2. Pokud je výrobce systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, jenž obdržel EU schválení typu, povinen v souladu s nařízením (ES) č. 765/2008 stáhnout systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, jež byly uvedeny na trh nebo za jejichž uvedení do provozu výrobce odpovídal, protože představují závažné nebezpečí pro bezpečnost, bezpečnost při práci, veřejné zdraví nebo ochranu životního prostředí, ať už byly řádně schváleny v souladu s tímto nařízením nebo nikoli, uvedený výrobce o tom okamžitě informuje schvalovací orgán, jenž udělil příslušné schválení.
3. Výrobce navrhne schvalovacímu orgánu soubor vhodných nápravných opatření k odstranění závažného nebezpečí uvedeného v odstavcích 1 a 2. Schvalovací orgán neprodleně sdělí navržená nápravná opatření schvalovacím orgánům ostatních členských států.
Schvalovací orgány zajistí, aby tato nápravná opatření byla v jejich členských státech řádně provedena.
4. Pokud dotčený schvalovací orgán považuje nápravná opatření za nedostatečná nebo se domnívá, že nebyla provedena dostatečně rychle, neprodleně uvědomí schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu.
Schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu, následně uvědomí výrobce. Pokud výrobce nenavrhne a neprovede účinná nápravná opatření, schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu, přijme veškerá potřebná ochranná opatření, včetně odejmutí EU schválení typu. V případě odejmutí EU schválení typu oznámí schvalovací orgán do jednoho měsíce od tohoto odejmutí doporučeným dopisem nebo rovnocennými elektronickými prostředky tuto skutečnost výrobci, schvalovacím orgánům ostatních členských států a Komisi.
Článek 53
Oznámení rozhodnutí a dostupných opravných prostředků
1. Veškerá rozhodnutí přijatá na základě tohoto nařízení a veškerá rozhodnutí o zamítnutí nebo odejmutí EU schválení typu, zamítnutí registrace, o zákazu nebo omezení uvedení na trh, registrace nebo uvedení do vozidla provozu nebo které vyžadují stažení vozidla z trhu musí být podrobně odůvodněna.
2. Každé takové rozhodnutí se oznamují dotčené straně zároveň s poučením o opravných prostředcích, které jsou jí podle platných právních předpisů dotyčného členského státu k dispozici, a o lhůtách pro jejich uplatnění.
KAPITOLA XIII
MEZINÁRODNÍ PŘEDPISY
Článek 54
Předpisy EHK OSN potřebné pro EU schválení typu
1. Součástí požadavků na EU schválení typu vozidla jsou předpisy EHK OSN včetně jejich změn, pro něž Unie hlasovala a které jsou uvedeny v tomto nařízení nebo v aktech v přenesené pravomoci přijatých na základě tohoto nařízení.
2. Schvalovací orgány členských států uznávají schválení udělená v souladu s těmito předpisy EHK OSN uvedenými v odstavci 1 a případně odpovídající značky schválení typu namísto odpovídajících schválení typu a značek schválení typu udělených podle tohoto nařízení a aktů v přenesené pravomoci přijatých na jeho základě.
3. Pokud Unie hlasuje pro předpis EHK OSN nebo pro jeho změnu pro účely EU schválení typu vozidla, Komise případně přijme akt v přenesené pravomoci v souladu s článkem 75 pro účely určení závaznosti předpisu EHK OSN anebo jeho změnu a pro účely změny tohoto nařízení nebo aktu v přenesené pravomoci přijatého na základě tohoto nařízení.
Tento akt v přenesené pravomoci stanoví lhůty pro povinné použití předpisu EHK OSN nebo jeho změn a případně obsahuje přechodná ustanovení.
Komise přijme zvláštní akty v přenesené pravomoci, jež uvádějí povinné uplatňování jednotlivých předpisů EHK OSN.
KAPITOLA XIV
POSKYTOVÁNÍ TECHNICKÝCH INFORMACÍ
Článek 55
Informace určené pro uživatele
1. Výrobce nesmí poskytnout technické informace o údajích stanovených v tomto nařízení, jeho prováděcích aktech nebo aktech v přenesené pravomoci přijatých na základě tohoto nařízení, jež se odchylují od údajů schválených schvalovacím orgánem.
2. Pokud tak stanoví prováděcí akt nebo akt v přenesené pravomoci přijatý na základě tohoto nařízení, zpřístupní výrobce uživatelům veškeré příslušné informace a nezbytné pokyny popisující všechny zvláštní podmínky nebo omezení spojená s užíváním vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku.
3. Informace uvedené v odstavci 2 se poskytnou v úředním jazyce či jazycích členského státu, kde má být vozidlo uvedeno na trh, zaregistrováno nebo uvedeno do provozu. Po přijetí schvalovacím orgánem se uvedou v příručce uživatele.
Článek 56
Informace určené pro výrobce konstrukčních částí nebo samostatných technických celků
1. Výrobce vozidla zpřístupní výrobcům konstrukčních částí nebo samostatných technických celků všechny údaje, včetně případných výkresů, na něž odkazují akty v přenesené pravomoci a prováděcí akty přijaté na základě tohoto nařízení, jež jsou nezbytné pro EU schválení typu pro konstrukční části nebo samostatné technické celky nebo pro získání povolení podle článku 50.
Výrobce vozidla může požadovat od výrobců konstrukčních částí nebo samostatných technických celků uzavření závazné dohody na ochranu důvěrné povahy všech informací, jež nejsou veřejně dostupné, včetně informací, jež se vztahují k právům duševního vlastnictví.
2. Výrobce konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, jakožto držitel certifikátu EU schválení typu, jenž podle čl. 31 odst. 4 obsahuje omezení použití nebo zvláštní podmínky pro montáž nebo obojí, poskytne výrobci vozidla o této věci veškeré podrobné informace.
Pokud tak stanoví akt v přenesené pravomoci přijatý na základě tohoto nařízení, poskytne výrobce konstrukčních částí nebo samostatných technických celků společně s vyrobenými konstrukčními částmi nebo samostatnými technickými celky pokyny ohledně omezení použití nebo zvláštních podmínek pro montáž nebo obojí.
KAPITOLA XV
PŘÍSTUP K INFORMACÍM O OPRAVÁCH A ÚDRŽBĚ
Článek 57
Povinnosti výrobce
1. Výrobce poskytne samostatným provozovatelům neomezený přístup k informacím o opravách a údržbě vozidla na svých internetových stránkách, za použití standardizovaného formátu, snadným a rychle dostupným způsobem. Tento přístup by zejména měl být nediskriminační v porovnání s přístupem nebo informacemi poskytovanými autorizovaným obchodním zástupcům a opravnám. Tato povinnost se nevztahuje na vozidla schválená jako malosériová vozidla.
2. Do doby, než Komise přijme společný standard, se informace uvedené v odstavci 1 poskytují jednotným způsobem, umožňujícím nezávislým provozovatelům jejich zpracování s vynaložením přiměřeného úsilí.
Výrobce také poskytne nezávislým provozovatelům, autorizovaným obchodním zástupcům a opravnám školicí materiály.
3. Informace uvedené v odstavci 1 musí obsahovat alespoň:
a)
jednoznačné identifikační číslo vozidla;
b)
příručky k obsluze včetně záznamů o opravách a údržbě a plánů servisních kontrol;
c)
technické manuály a technické servisní bulletiny;
d)
informace o konstrukčních částech a diagnostické informace (jako například minimální a maximální teoretické hodnoty pro měření);
e)
schémata zapojení;
f)
diagnostické chybové kódy, včetně specifických kódů výrobce;
g)
softwarové identifikační a kalibrační číslo vztahující se na typ vozidla;
h)
informace týkající se značkových nástrojů a zařízení a poskytované jejich prostřednictvím;
i)
informace o zaznamenávání údajů a údaje o obousměrném monitorování a zkouškách;
j)
pracovní jednotky.
4. Autorizovaní obchodní zástupci nebo opravny v rámci distribučního systému určitého výrobce vozidel se pro účely tohoto nařízení považují za samostatné provozovatele, pokud poskytují opravárenské nebo údržbářské služby k vozidlům, pro něž nejsou členy distribučního systému daného výrobce vozidel.
5. Informace o opravách a údržbě vozidel musí být vždy dostupné, s výjimkou případů údržby informačního systému.
6. Pro účely výroby a údržby náhradních dílů a dílů pro údržbu a diagnostických přístrojů a zkušebních zařízení kompatibilních se systémem OBD poskytne výrobce informace o příslušných systémech OBD a opravách a údržbě vozidel nediskriminačním způsobem každému výrobci nebo opravně konstrukčních částí, diagnostických nástrojů nebo zkušebního zařízení, kteří o ně projeví zájem.
7. Pro účely projektování a výroby vybavení pro vozidla poháněná alternativním palivem poskytne výrobce informace o příslušných systémech OBD a opravách a údržbě vozidel nediskriminačním způsobem každému zúčastněnému výrobci nebo servisnímu technikovi nebo opravně vybavení pro vozidla poháněná alternativním palivem.
8. Při podávání žádosti o EU schválení typu výrobce předloží schvalovacímu orgánu doklad o dodržení podmínek tohoto nařízení, pokud jde o poskytování informací podle tohoto článku.
Pokud tyto informace nejsou v okamžiku podání žádosti o EU schválení typu dostupné nebo nejsou v souladu s tímto nařízením a akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty přijatými na jeho základě, výrobce dodá tyto informace do šesti měsíců od data schválení typu.
Komise může přijímat prováděcí akty, jimiž stanoví vzor certifikátu o přístupu k informacím o systémech OBD pro vozidla a opravách a údržbě vozidel, který se předkládá schvalovacímu orgánu jako doklad o dodržení podmínek. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 73 odst. 2.
9. Pokud tento doklad o dodržení podmínek není během lhůty uvedené v odst. 8 druhém pododstavci dodán, schvalovací orgán přijme vhodná opatření k zajištění jejich dodržování.
10. Výrobce zpřístupní na svých internetových stránkách následné změny a doplnění informací o opravách a údržbě vozidla v tutéž dobu, kdy je zpřístupní autorizovaným opravnám.
11. Pokud jsou záznamy o opravách a údržbě vozidla vedeny v centrální databázi výrobce vozidla nebo jeho jménem, nezávislé opravny musí mít k těmto záznamům bezplatný přístup a musí mít možnost zadávat informace o opravách a údržbě, které provedly.
12. Komise je zmocněna k přijetí aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 75, jimiž stanoví podrobné požadavky na přístup k informacím o opravách a údržbě, zejména technické specifikace týkající se způsobu poskytování informací o opravách a údržbě vozidel.
Článek 58
Povinnosti s ohledem na více držitelů schválení typu
1. V případě postupného schválení typu nebo vícestupňového schválení typu, je výrobce odpovědný za dané jednotlivé schválení typu odpovědný také za sdělení informací o opravách týkajících se příslušného systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku nebo konkrétní fáze jak konečnému výrobci, tak samostatným provozovatelům.
2. Konečný výrobce je odpovědný za sdělení informací o celém vozidle samostatným provozovatelům.
Článek 59
Poplatky za přístup k informacím o opravách a údržbě vozidla
1. Výrobce může za přístup k informacím o opravách a údržbě vozidla, na které se vztahuje toto nařízení, účtovat přiměřený a úměrný poplatek. Poplatek není přiměřený nebo úměrný, pokud odrazuje od přístupu k informacím tím, že nezohledňuje rozsah, ve kterém je samostatný provozovatel využívá.
2. Výrobce poskytuje informace o opravách vozidla a údržbě denně, měsíčně nebo ročně, přičemž poplatky se liší v závislosti na časovém období, na které se tento přístup poskytuje.
Článek 60
Fórum pro přístup k informacím o vozidle
Oblasti působnosti fóra pro přístup k informacím o vozidle, které bylo zřízeno podle čl. 13 odst. 9 nařízení Komise (ES) č. 962/2008 ze dne 18. července 2008 kterým se provádí a mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2007 o schvalování typu motorových vozidel z hlediska emisí z lehkých osobních vozidel a z užitkových vozidel (Euro 5 a Euro 6) a z hlediska přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidla (28), se rozšiřuje na vozidla, na něž se vztahuje toto nařízení.
Pokud existují důkazy o záměrném nebo nezáměrném zneužití informací o příslušných systémech OBD a opravách a údržbě vozidel, fórum uvedené v prvním pododstavci poskytuje Komisi poradenství ohledně opatření k zamezení tohoto zneužívání.
KAPITOLA XVI
URČENÍ A OZNÁMENÍ TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN
Článek 61
Požadavky na technické zkušebny
1. Určující schvalovací orgány zajistí, aby předtím, než určí technickou zkušebnu podle článku 63, tato zkušebna splňovala požadavky stanovené v odstavcích 2 až 9 tohoto článku.
2. Aniž je dotčen čl. 64 odst. 1, technická zkušebna se zřizuje podle vnitrostátního práva členského státu a má právní subjektivitu.
3. Technická zkušebna musí být subjektem třetí strany, nezávislým na procesu návrhu, výroby, dodávek a údržby vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, jež posuzuje.
Za subjekt vyhovující požadavkům prvního pododstavce lze považovat subjekt patřící k hospodářskému sdružení nebo profesnímu svazu zastupujícímu podniky, jež se podílejí na návrhu, výrobě, dodávání, montáži, používání nebo údržbě vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, které tento subjekt posuzuje, zkouší nebo u nichž provádí prohlídky, pokud je prokázána jeho nezávislost a neexistence jakéhokoli střetu zájmů.
4. Technická zkušebna, její nejvyšší vedení a pracovníci odpovědní za provádění úkolů kategorií činností, pro které byly určeny podle čl. 63 odst. 1, nesmí být osobami, které navrhují, vyrábějí, dodávají nebo udržují vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, jež posuzují, a nesmí ani zastupovat strany účastnící se těchto činností. To nevylučuje používání posuzovaných vozidel, systémů, konstrukčních části nebo samostatných technických celků uvedených v odstavci 3 tohoto článku, které jsou nezbytné pro činnost technické zkušebny, ani používání takových vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků k osobním účelům.
Technická zkušebna zajistí, že činnosti jejích poboček nebo subdodavatelů neohrozí důvěrnost, objektivitu a nestrannost různých kategorií jejích činností, pro které byla určena.
5. Technická zkušebna a její zaměstnanci provádějí různé kategorie činností, pro něž byla určena, posuzování na nejvyšší úrovni profesionální důvěryhodnosti a požadované technické způsobilosti v konkrétní oblasti a nesmějí být vystaveni žádným tlakům a podnětům, zejména finančním, které by mohly ovlivnit jejich úsudek nebo výsledky jejich činností posuzování, zejména ze strany osob nebo skupin osob, které mají na výsledcích těchto činností zájem.
6. Technická zkušebna musí být schopna provádět všechny kategorie úkolů, pro něž byla určena podle čl. 63 odst. 1, a prokázat určujícímu schvalovacímu orgánu, že má:
a)
pracovníky s odpovídajícími schopnostmi, specifickými odbornými znalostmi a odbornou přípravou a s dostatečnými a relevantními zkušenostmi potřebnými k plnění příslušných úkolů;
b)
popisy postupů potřebných pro kategorie činností, pro něž má být zkušebna určena, zajišťující transparentnost a opakovatelnost těchto postupů;
c)
postupy pro provádění kategorií činností, pro něž má být zkušebna určena a jež řádně zohledňují míru složitosti technologie daného vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku a hromadnou nebo sériovou povahu výrobního procesu, a
d)
prostředky nezbytné k náležitému plnění úkolů spojených s kategoriemi činností, pro něž má být zkušebna určena, a přístup k veškerému nezbytnému vybavení a zařízení.
Zkušebna dále prokáže určujícímu schvalovacímu orgánu, že splňuje normy stanovené prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci přijatých podle článku 65, které jsou relevantní pro kategorie činností, pro něž je určena.
7. Musí být zaručena nestrannost technické zkušebny, jejího nejvyššího vedení a pracovníků, kteří provádějí posuzování. Nesmějí provádět žádnou činnost, která by mohla ohrozit jejich nezávislý úsudek a bezúhonnost ve vztahu ke kategoriím činností, pro něž byla zkušebna určena.
8. Technická zkušebna uzavře pojištění odpovědnosti ve vztahu ke svým činnostem, pokud tuto odpovědnost v souladu s vnitrostátním právem nepřevzal členský stát nebo pokud není za posuzování shody přímo odpovědný sám členský stát.
9. Pracovníci technické zkušebny jsou povinni zachovávat služební tajemství, pokud jde o veškeré informace, které získali při plnění svých povinností podle tohoto nařízení nebo podle jakéhokoli ustanovení vnitrostátních právních předpisů, kterými se uvedený článek provádí, s výjimkou styku s určujícími schvalovacím orgánem, nebo pokud tak vyžadují právní předpisy Unie nebo vnitrostátní právní předpisy. Vlastnická práva jsou chráněna.
Článek 62
Pobočky a subdodavatelé technických zkušeben
1. Technická zkušebna smí některé ze svých činnosti, pro něž byla určena podle čl. 63 odst. 1, zadat subdodavateli nebo nechat provést pobočkou pouze se souhlasem svého určujícího schvalovacího orgánu.
2. Pokud technická zkušebna zadá konkrétní úkoly spojené s kategoriemi činností, pro něž byla určena, subdodavateli nebo pobočce, zajistí, že subdodavatel nebo pobočka splňuje požadavky stanovené v článku 61, a informuje určující schvalovací orgán.
3. Technická zkušebna nese plnou odpovědnost za úkoly provedené jejími subdodavateli nebo pobočkami bez ohledu na to, kde jsou usazeny.
4. Technická zkušebna uchovává pro potřebu určujícího schvalovacího orgánu příslušné doklady týkající se posouzení kvalifikací subdodavatele nebo pobočky a úkolů, které vykonávají.
Článek 63
Určení technických zkušeben
1. V závislosti na oblasti své působnosti se technické zkušebny určí podle jedné nebo více z těchto čtyř kategorií činností:
a)
kategorie A: technické zkušebny, jež provádějí zkoušky uvedené v tomto nařízení a v aktech uvedených v příloze II ve svých vlastních zařízeních;
b)
kategorie B: technické zkušebny, jež dohlížejí na zkoušky uvedené v tomto nařízení a v aktech uvedených v příloze II, které jsou prováděny v zařízeních výrobce nebo v zařízeních třetí osoby;
c)
kategorie C: technické zkušebny, jež pravidelně posuzují a sledují postupy výrobce pro kontrolu shodnosti výroby;
d)
kategorie D: technické zkušebny, jež dohlížejí na zkoušky či kontroly nebo je provádějí v rámci dohledu nad shodností výroby.
2. Jako technická zkušebna pro jednu nebo více činností uvedených v odstavci 1 může být určen schvalovací orgán.
3. Technické zkušebny ze třetí země jiné než zkušebny určené v souladu s článkem 64 mohou být oznámeny pro účely článku 67, pouze pokud tuto možnost stanoví dvoustranná dohoda mezi Unií a dotyčnou třetí zemí. Toto ustanovení nebrání možnosti technické zkušebny zřízené podle vnitrostátního práva členského státu v souladu s čl. 61 odst. 2 zřizovat pobočky ve třetích zemích, pokud jsou tyto pobočky přímo řízeny a ovládány určenou technickou zkušebnou.
Článek 64
Akreditované vnitropodnikové technické zkušebny výrobce
1. Akreditovaná vnitropodniková technická zkušebna výrobce může být určena pouze pro činnosti kategorie A, pokud jde o technické požadavky, u nichž akt v přenesené pravomoci přijatý na základě tohoto nařízení povolil vlastní zkoušení. Technická zkušebna musí tvořit samostatnou a oddělenou součást daného podniku a nesmí se podílet se na návrhu, výrobě, dodávkách nebo údržbě vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, jež posuzuje.
2. Akreditovaná vnitropodniková technická zkušebna musí splňovat tato kritéria:
a)
musí být určena schvalovacím orgánem členského státu a akreditována vnitrostátním akreditačním orgánem ve smyslu čl. 2 bodu 11 nařízení (ES) č. 765/2008 a musí být v souladu s normami a postupy uvedenými v článku 65 tohoto nařízení;
b)
akreditovaná vnitropodniková technická zkušebna a její pracovníci jsou organizačně samostatnou jednotkou a používají takové metody podávání zpráv uvnitř podniku, jehož jsou součástí, které zajišťují jejich nestrannost a prokazují ji příslušnému vnitrostátnímu akreditačnímu orgánu;
c)
akreditovaná vnitropodniková technická zkušebna ani její pracovníci se nesmí účastnit žádných činností, které by mohly ohrozit jejich nezávislý úsudek nebo bezúhonnost ve vztahu ke kategoriím činností, pro něž byla zkušebna určena;
d)
akreditovaná vnitropodniková technická zkušebna poskytuje služby výhradně podniku, jehož je součástí.
3. Akreditovaná vnitropodniková technická zkušebna se pro účely článku 67 nemusí oznamovat Komisi, avšak informace o akreditaci poskytne podnik, jehož součástí je akreditovaný vnitropodnikový subjekt, nebo vnitrostátní akreditační orgán určujícímu schvalovacímu orgánu na jeho žádost.
Článek 65
Postupy pro výkonností normy a pro posuzování technických zkušeben
V zájmu zajištění stejné vysoké úrovně výkonnostních norem technických zkušeben ve všech členských státech je Komise zmocněna k přijetí aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 75, jimiž stanoví standardy, jež musí technické zkušebny splňovat, postup pro jejich posuzování v souladu s článkem 66 a jejich akreditaci v souladu s článkem 64.
Článek 66
Posouzení kvalifikace technických zkušeben
1. Určující schvalovací orgán vypracuje hodnotící zprávu dokládající, že bylo provedeno posouzení navržené technické zkušebny s ohledem na splnění požadavků tohoto nařízení a aktů v přenesené pravomoci přijatých na základě tohoto nařízení. Součástí této zprávy může být akreditační osvědčení vydané akreditačním orgánem.
2. Posouzení, na němž je založena zpráva uvedená v odstavci 1, se provádí v souladu s ustanoveními uvedenými v aktu v přenesené pravomoci přijatém podle článku 65. U hodnotící zprávy se nejméně každé tři roky provádí přezkum.
3. Hodnotící zpráva se na požádání zašle Komisi. V těchto případech a v případech, kdy posouzení není založeno na akreditačním osvědčení vydaném vnitrostátním akreditačním orgánem, které dokládá, že technická zkušebna splňuje požadavky tohoto nařízení, předloží určující schvalovací orgán Komisi listinné důkazy dokládající způsobilost technické zkušebny a přijatá opatření, která zajišťují, že je technická zkušebna pravidelně sledována určujícím schvalovacím orgánem a splňuje požadavky tohoto nařízení a aktů v přenesené pravomoci přijatých na jeho základě.
Schvalovací orgán, který usiluje o to, aby byl určen jako technická zkušebna v souladu s čl. 63 odst. 2, dokládá shodu prostřednictvím posouzení, jež provádějí auditoři nezávislí na posuzované činnosti. Tito auditoři mohou být z téže organizace za předpokladu, že jsou řízeni nezávisle na pracovnících provádějících posuzovanou činnost.
4. Akreditovaná vnitropodniková technická zkušebna musí splňovat příslušná ustanovení tohoto článku.
Článek 67
Postupy pro oznámení
1. Členské státy oznámí Komisi u každé technické zkušebny, kterou určily jméno, adresu včetně elektronické adresy, odpovědné osoby a příslušnou kategorii činností a veškeré pozdější změny těchto určení. V oznámení se uvede, pro jaké položky uvedené v příloze II jsou technické zkušebny určeny.
2. Technická zkušebna může provádět činnosti uvedené v čl. 63 odst. 1 jménem určujícího schvalovacího orgánu odpovědného za schválení typu, pouze pokud byla předem oznámena Komisi v souladu s ustanoveními odstavce 1 tohoto článku.
3. Táž technická zkušebna může být určena více určujícími schvalovacími orgány a oznámena členskými státy těchto určujících schvalovacích orgánů bez ohledu na kategorii nebo kategorie činností, jež bude vykonávat v souladu s čl. 63 odst. 1.
4. Jakékoli následné významné změny týkající se určení se oznámí Komisi.
5. Pokud je třeba při použití aktu uvedeného v příloze II určit konkrétní organizaci nebo příslušný subjekt, jejichž činnost není zahrnuta do činností, na něž se vztahuje čl. 63 odst. 1, provede se oznámení podle tohoto článku.
6. Komise na své internetové stránce zveřejní seznam technických zkušeben oznámených podle tohoto článku a podrobné údaje o nich.
Článek 68
Změny v určení
1. Pokud určující schvalovací orgán zjistí nebo je upozorněn na to, že jím určená technická zkušebna již nesplňuje požadavky stanovené v tomto nařízení nebo neplní své povinnosti, omezí, pozastaví nebo případně zruší určení podle toho, jak je neplnění těchto požadavků nebo povinností závažné. Členský stát, který oznámil tuto technickou zkušebnu, o tom okamžitě uvědomí Komisi. Komise odpovídajícím způsobem upraví zveřejněné informace uvedené v čl. 67 odst. 6.
2. V případě omezení, pozastavení nebo zrušení určení nebo v případě, že technická zkušebna ukončila svou činnost, učiní určující schvalovací orgán příslušné kroky a zajistí, aby byly podklady týkající se uvedené technické zkušebny buď zpracovány jinou technickou zkušebnou, nebo aby byly na vyžádání k dispozici určujícímu schvalovacímu orgánu nebo orgánům pro dozor nad trhem.
Článek 69
Zpochybnění způsobilosti technických zkušeben
1. Komise vyšetří všechny případy, v nichž má pochybnosti nebo je upozorněna na pochybnosti o způsobilosti technické zkušebny nebo o tom, zda technická zkušebna nadále splňuje požadavky a povinnosti, které jsou jí uloženy.
2. Členský stát určujícího schvalovacího orgánu předloží Komisi na vyžádání všechny informace týkající se odůvodnění určení dané technické zkušebny nebo jeho zachování.
3. Komise zajistí, aby se všemi citlivými informacemi získanými v průběhu tohoto šetření nakládalo jako s důvěrnými.
4. Pokud Komise zjistí, že technická zkušebna nesplňuje nebo přestala splňovat požadavky pro své určení, informuje o tom členský stát určujícího schvalovacího orgánu s cílem stanovit ve spolupráci s tímto členským státem nezbytná nápravná opatření a požádá tento členský stát, aby tato nezbytná nápravná opatření přijal, včetně případného zrušení určení.
Článek 70
Provozní povinnosti technických zkušeben
1. Technické zkušebny provádějí jménem určujícího schvalovacího orgánu kategorie činností, pro něž byly určeny, a to v souladu s postupy posuzování shody a zkušebními postupy stanovenými v tomto nařízení a v aktech uvedených v příloze II.
Technické zkušebny dohlížejí na provádění zkoušek potřebných ke schválení nebo kontrol uvedených v tomto nařízení nebo v některém z aktů uvedených v příloze II samy nebo tyto činnosti samy provádějí, s výjimkou případů, u nichž jsou povoleny alternativní postupy. Technické zkušebny neprovádějí zkoušky, hodnocení ani inspekce, pro něž nebyly svým schvalovacím orgánem řádně určeny.
2. Technické zkušebny musí vždy:
a)
umožnit ve vhodných případech schvalovacímu orgánu, který zkušebnu určil, návštěvu v průběhu posuzování shody;
b)
aniž je dotčen čl. 61 odst. 9 a článek 71, poskytnout svému určujícímu schvalovacímu orgánu na jeho žádost veškeré požadované informace o jejich kategoriích činností spadajících do působnosti tohoto nařízení.
3. Pokud technická zkušebna zjistí, že výrobce nesplňuje požadavky stanovené tímto nařízením, oznámí tuto skutečnost určujícímu schvalovacímu orgánu a tento orgán nařídí výrobci, aby přijal vhodná nápravná opatření, a nevydá certifikát schválení typu, dokud nebudou přijata vhodná nápravná opatření dle požadavků schvalovacího orgánu.
4. Pokud v průběhu sledování shody výroby po vydání certifikátu schválení typu technická zkušebna, která jedná jménem určujícího schvalovacího orgánu, zjistí, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek již není v souladu s tímto nařízením, oznámí tuto skutečnost určujícímu schvalovacímu orgánu. Schvalovací orgán přijme náležitá opatření podle článku 33.
Článek 71
Informační povinnosti technických zkušeben
1. Technické zkušebny informují svůj určující schvalovací orgán o:
a)
veškerých zjištěných případech neshody, jež si mohou vyžádat zamítnutí, omezení, pozastavení nebo odejmutí certifikátu schválení typu;
b)
všech okolnostech, které mají vliv na rozsah a podmínky určení;
c)
všech žádostech o informace týkajících se jejich činností, které obdržely od orgánů pro dozor nad trhem.
2. Na žádost svého určujícího schvalovacího orgánu technické zkušebny poskytují informace o činnostem v rámci působnosti jejich určení a o jakékoli jiné prováděné činnosti, včetně přeshraničních činností a zadávání subdodávek.
KAPITOLA XVII
PROVÁDĚCÍ AKTY A AKTY V PŘENESENÉ PRAVOMOCI
Článek 72
Prováděcí akty
Aby bylo dosaženo cílů tohoto nařízení a byly zajištěny jednotné podmínky při jeho provádění, přijme Komise přezkumným postupem podle čl. 73 odst. 2 prováděcí akty, kterými stanoví tato prováděcí opatření:
a)
vzor prohlášení výrobce o životnosti kritických systémů funkční bezpečnosti, dílů a zařízení uvedených v čl. 22 odst. 7;
b)
vzory pro dokumentaci a pro informační dokument uvedený v čl. 27 odst. 4;
c)
systém číslování certifikátů EU schválení typu uvedený v čl. 29 odst. 4;
d)
vzor certifikátu EU schválení typu uvedený v čl. 30 odst. 2;
e)
vzor listu s výsledky zkoušek uvedený v čl. 30 odst. 3, který je připojen k certifikátu EU schválení typu;
f)
vzor seznamu příslušných požadavků nebo aktů uvedený v čl. 30 odst. 6;
g)
obecné požadavky na formát zkušebního protokolu uvedený v čl. 32 odst. 1;
h)
vzor prohlášení o shodě uvedený v čl. 38 odst. 2;
i)
vzor značky EU schválení typu uvedený v čl. 39 odst. 3;
j)
povolení udělit EU schválení typu s výjimkou týkající se nových technických řešení nebo nových koncepcí dle čl. 40 odst. 3;
k)
vzor certifikátu schválení typu a prohlášení o shodě týkající se nových technologií nebo nových koncepcí uvedených v čl. 40 odst. 4;
l)
povolení udělené členskému státu, aby prodloužil platnost schválení typu dle čl. 41 odst. 2;
m)
seznam dílů a zařízení uvedený v čl. 50 odst. 2;
n)
vzor a systém číslování certifikátů uvedených v čl. 51 odst. 3 a veškeré aspekty týkající se postupu povolování podle uvedeného článku;
o)
vzor certifikátu uvedeného v čl. 57 odst. 8, kterým se schvalovacímu orgánu dokládá dodržení podmínek.
Článek 73
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen „Technický výbor - motorová vozidla“ zřízený článkem 40 směrnice 2007/46/ES. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Pokud výbor nevydá žádné stanovisko, Komise návrh prováděcího aktu nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 74
Změna příloh
Aniž jsou dotčena ostatní ustanovení tohoto nařízení týkající se změn jeho příloh, Komise je rovněž zmocněna k přijetí aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 75, kterými pozmění:
i)
přílohu II část B a C, pokud jde o stanovení dalších požadavků na funkční bezpečnost a konstrukci vozidel pro podkategorii L7e-A - těžké silniční čtyřkolky,
ii)
přílohy II a V s cílem přidat odkazy na regulační akty a opravy,
iii)
příloha V část B s cílem změnit uplatnitelná referenční paliva,
iv)
přílohu VI části C a D s cílem zohlednit výsledky studie uvedené v čl. 23 odst. 4 a nově přijaté předpisy EHK OSN.
Článek 75
Výkon přenesení pravomoci
1. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 18 odst. 3, čl. 20 odst. 2, čl. 21 odst. 5, čl. 22 odst. 5 a 6, čl. 23 odst. 6 a 12, čl. čl. 24 odst. 3, čl. 25 odst. 8, čl. 32 odst. 6, čl. 33 odst. 6, čl. 50 odst. 4, čl. 54 odst. 3, čl. 57 odst. 12 a článcích 65 a 74 je Komisi svěřena na dobu pěti let, počínaje 22. března 2013.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 18 odst. 3, čl. 20 odst. 2, čl. 21 odst. 5, čl. 22 odst. 5 a 6, čl. 23 odst. 6 a 12, čl. 24 odst. 3, čl. 25 odst. 8, čl. 32 odst. 6, čl. 33 odst. 6, čl. 50 odst. 4, čl. 54 odst. 3, čl. 57 odst. 12 a článcích 65 a 74 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí uvedených v tomto rozhodnutí. Rozhodnutí nabývá účinku dnem následujícím po zveřejnění rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm uveden. Nedotýká se platnosti žádného z již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 18 odst. 3, čl. 20 odst. 2, čl. 21 odst. 5, čl. 22 odst. 5 a 6, čl. 23 odst. 6 a 12, čl. 24 odst. 3, čl. 25 odst. 8, čl. 32 odst. 6, čl. 33 odst. 6, čl. 50 odst. 4, čl. 54 odst. 3, čl. 57 odst. 12 a článků 65 a 74 vstoupí v platnost, pouze pokud Evropský parlament a Rada nevysloví ve lhůtě dvou měsíců od oznámení aktu Evropskému parlamentu a Radě námitky nebo pokud Evropský parlament a Rada před uplynutím této lhůty Komisi informují, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
KAPITOLA XVIII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 76
Sankce
1. Členské státy stanoví sankce za porušení tohoto nařízení a aktů v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktů přijatých na jeho základě hospodářskými subjekty. Učiní všechna nezbytná opatření, aby bylo zajištěno uplatňování těchto sankcí. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. Členské státy uvědomí o těchto ustanoveních Komisi nejpozději do 23. března 2015 a neprodleně ji informují o všech dalších změnách, jež se těchto ustanovení týkají.
2. Typy porušení nařízení, na které se vztahují sankce, zahrnují:
a)
nepravdivá prohlášení v průběhu schvalovacích postupů nebo postupů vedoucích ke stažení;
b)
padělání výsledků zkoušek pro schvalování typu;
c)
neposkytnutí údajů nebo technických specifikací, které by mohlo vést ke stažení, odmítnutí nebo odejmutí schválení typu;
d)
používání odpojovacích zařízení;
e)
odmítnutí zpřístupnit informace;
f)
dodávání vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, které podléhají schválení, na trh ze strany hospodářských subjektů, aniž by bylo toto schválení uděleno, nebo padělání dokumentů nebo značek za tímto účelem.
Článek 77
Přechodná ustanovení
1. Aniž jsou dotčena ostatní ustanovení tohoto nařízení, tímto nařízením nepozbývá platnosti žádné EU schválení typu udělené vozidlům nebo systémům, konstrukčním částem nebo samostatným technickým celkům před 1. lednem 2016.
2. Pokud není stanoveno jinak, EU schválení typu udělená vozidlům, systémům, konstrukčním částem nebo samostatným technickým celkům na základě aktů uvedených v čl. 81 odst. 1 zůstávají u stávajících typů vozidel v platnosti až do dat uvedených v příloze IV.
3. Odchylně od tohoto nařízení se schválení typu pro nové typy vozidel kategorií L1e, L2e a L6e nebo nové systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky určené pro tato vozidla udělují až do 31. prosince 2016 podle směrnice 2002/24/ES.
4. Schvalovací orgány nadále mohou vozidlům, systémům, konstrukčním částem nebo samostatným technickým celkům uvedeným v odstavci 1 udělovat rozšíření schválení v souladu se směrnicí 2002/24/ES a jakoukoliv ze směrnic uvedených v čl. 81 odst. 1. Tato schválení nelze použít pro účely získání schválení typu úplného vozidla podle tohoto nařízení.
5. Odchylně od směrnice 2002/24/ES se schválení typu uděluje do 31. prosince 2015 rovněž vozidlům, které splňují požadavky týkající se pohonu a vlivu na životní prostředí stanovené tímto nařízením a akty v přenesené pravomoci přijatými na jeho základě a uvedené v příloze II části A.
V takovém případě, pokud vozidla odpovídají schválenému typu, vnitrostátní orgány nezakáží, neomezí ani nebrání jejich registraci, uvedení na trh nebo uvedení do provozu.
Článek 78
Zpráva
1. Do 31. prosince 2020 informují členské státy Komisi o uplatnění postupů pro schvalování typu stanovených tímto nařízením.
2. Na základě informací poskytnutých podle odstavce 1 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě do 31. prosince 2021 zprávu o uplatňování tohoto nařízení. Tato zpráva zejména posoudí, zda je na základě zkušeností s uplatňováním tohoto nařízení vhodné zahrnout do kapitoly X také udělování EU schválení typu vozidlům malých sérií. Pokud bude toto posouzení kladné, Komise předloží příslušný návrh.
Článek 79
Přezkum pokročilých brzdných systémů
1. Do 31. prosince 2019 předloží Komise zprávu Evropskému parlamentu a Radě.
2. Tato zpráva posoudí, zda je vhodné stanovit, aby byly motocykly podkategorie L3e-A1 povinně vybaveny protiblokovacím brzdným systémem, případně doplněným o kombinovaný brzdný systém, dle volby výrobce. Zpráva bude vycházet z posouzení technické proveditelnosti tohoto požadavku, analýzy nákladové účinnosti, analýzy dopravních nehod a konzultací se zúčastněnými stranami. Zohlední rovněž související evropské a mezinárodní normy.
3. Pro účely zprávy uvedené v odstavci 2 členské státy poskytnou Komisi do 31. prosince 2017 statistické údaje o dopravních nehodách těchto motocyklů za předchozí čtyři roky, rozdělené podle klasifikace vozidel uvedené v příloze I a podle typu pokročilého brzdného systému, jímž je daný typ vybaven.
4. Na základě výsledků této zprávy Komise zváží, zda předloží legislativní návrh na povinné vybavení vozidel této podkategorie pokročilým brzdným systémem.
Článek 80
Přezkum schválení jednotlivých vozidel
1. Do 31. prosince 2022 předloží Komise zprávu Evropskému parlamentu a Radě o tématech uvedených v odstavci 3.
2. Tato zpráva bude založena na konzultacích s příslušnými zúčastněnými subjekty a zohlední stávající související evropské a mezinárodní normy.
3. Do 31. prosince 2021 oznámí členské státy Komisi:
a)
počet jednotlivých schválení, které ročně udělily vnitrostátní orgány daného členského státu od 1. ledna 2016 vozidlům kategorie L před jejich první registrací;
b)
vnitrostátní kritéria, na nichž byla tato schválení založena, pokud se tato kritéria odchylují od požadavků, které musí splňovat EU schválení typu.
4. Ke zprávě budou případně připojeny legislativní návrhy a zpráva posoudí zahrnutí jednotlivých schválení do nařízení na základě harmonizovaných požadavků.
Článek 81
Zrušení
1. Aniž je dotčen čl. 77 tohoto nařízení, směrnice 2002/24/ES, jakož i směrnice 93/14/EHS, 93/30/EHS, 93/33/EHS, 93/93/EHS, 95/1/ES, 97/24/ES, 2000/7/ES, 2002/51/ES, 2009/62/ES, 2009/67/ES, 2009/78/ES, 2009/79/ES, 2009/80/ES a 2009/139/ES se zrušují s účinností od 1. ledna 2016.
2. Odkazy na zrušené směrnice se považují za odkazy na toto nařízení, pokud jde o směrnici 2002/24/ES, v souladu se srovnávací tabulkou uvedenou v příloze IX.
Článek 82
Vstup v platnost a použitelnost
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Použije se ode dne 1. ledna 2016.
Od 22. března 2013 vnitrostátní orgány nesmí odmítnout udělit EU schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu novému typu vozidla nebo zakázat registraci, uvedení na trh nebo uvedení do provozu nového vozidla na základě žádosti výrobce, pokud toto vozidlo splňuje požadavky tohoto nařízení a aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů přijatých na jeho základě.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 15. ledna 2013.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 168/2013/EU RENDELETE
(2013. január 15.)
a két- vagy háromkerekű járművek, valamint a négykerekű motorkerékpárok jóváhagyásáról és piacfelügyeletéről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 114. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
rendes jogalkotási eljárás keretében (2),
mivel:
(1)
A belső piac olyan, belső határok nélküli térség, amelyben biztosítani kell az áruk, a személyek, a szolgáltatások és a tőke szabad mozgását. E célból a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok típusjóváhagyásáról szóló 2002/24/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (3) e járművek tekintetében átfogó EK-típusjóváhagyási rendszert vezetett be. Az említett irányelvben foglalt elveket e rendelet, valamint a kapcsolódó, e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és végrehajtási jogi aktusok tekintetében továbbra is alkalmazni kell.
(2)
A belső piacot olyan átlátható, egyszerű és következetes szabályokra kell építeni, amelyek jogbiztonságot és egyértelműséget szavatolnak mind a vállalkozások, mind a fogyasztók javát szolgálva.
(3)
A típus-jóváhagyási jogszabályok elfogadása egyszerűsítésének és felgyorsításának érdekében új szabályozási megközelítés került bevezetésre az EU-járműtípusjóváhagyási jogszabályokban, amely szerint a jogalkotó a rendes jogalkotási eljárásban csupán az alapvető szabályokat és elveket fekteti le, a további műszaki részletek megállapítását pedig a Bizottságra bízza. A lényeges követelmények tekintetében e rendelet csak a funkcionális biztonságra és a környezeti teljesítményre vonatkozó alapvető rendelkezéseket határozza meg, míg a műszaki előírások meghatározására a Bizottságot hatalmazza fel.
(4)
Ez a rendelet nem érintheti az L kategóriájú járművek közúti használatára vonatkozó nemzeti vagy uniós szintű intézkedéseket, mint például a különleges vezetői engedéllyel kapcsolatos követelményeket, a legnagyobb sebességre vonatkozó korlátozásokat vagy a bizonyos úttípusokon való közlekedést.
(5)
A gyártás megfelelőségét szabályozó jogi rendelkezések javításával és az értékesítési láncban részt vevő gazdasági szereplők feladatainak meghatározásával fejleszteni kell a piacfelügyeletet a gépjárműiparban és különösen az L kategóriájú járművek ágazatában. Különösen a típus-jóváhagyási és piacfelügyeleti feladatokat ellátó tagállami hatóságok szerepét és felelősségét kell tisztázni, és a járművek típusjóváhagyásához szükséges vizsgálatot végző műszaki szolgálatok hatáskörével, kötelezettségeivel és teljesítményével kapcsolatos követelményeket kell megszilárdítani. A gépjárműiparra vonatkozó jogszabályokban foglalt típus-jóváhagyási és gyártásmegfelelőségi követelmények teljesítése továbbra is a jóváhagyó hatóságok fő feladata marad, míg a piacfelügyeleti hatáskörön különböző nemzeti hatóságok osztozhatnak. Uniós és nemzeti szinten is hatékony koordinációt és ellenőrzést kell megvalósítani annak biztosítása érdekében, hogy a jóváhagyó és a piacfelügyeleti hatóságok eredményesen alkalmazhassák az új intézkedéseket.
(6)
A nemzeti hatóságoknak az e rendelet piacfelügyeletre vonatkozó rendelkezéseiben meghatározott kötelezettségei részletesebbek, mint a termékek forgalmazása tekintetében az akkreditálás és piacfelügyelet előírásainak megállapításáról szóló, 2008. július 9-i 765/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) megfelelő rendelkezései.
(7)
E rendelet alapvető környezetvédelemi és funkcionális járműbiztonsági követelményeket tartalmaz. Az e rendeletben foglalt vonatkozó követelmények fő elemei a Bizottság által 2010. október 4-én végrehajtott hatásvizsgálat eredményein alapulnak, amely különböző lehetőségeket elemzett, számba véve azok lehetséges gazdasági, környezeti, biztonsági és társadalmi előnyeit és hátrányait. Az elemzés során mind minőségi, mind mennyiségi szempontokat figyelembe vettek. A különböző lehetőségek összehasonlítását követően kiválasztották az előnyben részesített lehetőségeket, amelyek e rendelet alapját képezik.
(8)
E rendelet célja, hogy - a belső piac működését biztosítandó - harmonizált szabályokat határozzon meg az L kategóriájú járművek típusjóváhagyására. Az L kategóriájú járművek olyan két-, három vagy négykerekű járművek, mint a kétkerekű gépjárművek, valamint a háromkerekű és a négykerekű motorkerékpárok. E rendelet célja továbbá a jelenlegi jogi keretrendszer egyszerűsítése, az L kategóriájú járművek kibocsátásának csökkentése, és ezáltal az L kategóriájú járművek kibocsátása részarányának arányosabbá tétele a közúti szállításból származó összkibocsátás mennyiségén belül, az általános biztonság javítása, a műszaki fejlődéshez való igazodás, valamint a piacfelügyeleti szabályok szigorítása is.
(9)
A funkcionális járműbiztonság, a munkavédelem, valamint a környezetvédelem magas szintjének biztosítása érdekében harmonizálni kell a járművekre, rendszerekre, alkotóelemekre és önálló műszaki egységekre a típusjóváhagyás tekintetében vonatkozó műszaki követelményeket és környezeti normákat.
(10)
E rendelet céljait nem érintheti, hogy bizonyos rendszereket, alkotóelemeket vagy önálló műszaki egységeket azután építenek be, hogy a járműveket forgalomba hozták, nyilvántartásba vették, illetve forgalomba helyezték. Ezért megfelelő intézkedéseket kell hozni annak érdekében, hogy a jóváhagyó hatóság azokat a járműre szerelhető rendszereket, alkotóelemeket vagy önálló műszaki egységeket, amelyek jelentős mértékben ronthatják a funkcionális biztonság vagy a környezetvédelem szempontjából alapvetően fontos rendszerek működését, forgalomba hozataluk, nyilvántartásba vételük, illetve forgalomba helyezésük előtt ellenőrzésnek vesse alá.
(11)
A motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok legnagyobb tervezési sebességéről, valamint a motor legnagyobb nyomatékáról és legnagyobb hasznos teljesítményéről szóló, 1995. február 2-i 95/1/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (5) lehetővé tette a tagállamoknak, hogy elutasítsák területükön a 74 kW-nál nagyobb hasznos teljesítményű járművek első nyilvántartásba vételét, valamint az ezt követő nyilvántartásba vételeket. Több olyan tudományos tanulmány is van azonban, amelyek nem erősítik meg a biztonság és az abszolút teljesítménykorlátozás között feltételezett összefüggést. Ezért és az uniós piac belső kereskedelmi akadályainak eltávolítása érdekében nem szabad, hogy ez a lehetőség továbbra is fennmaradjon. Ehelyett más, hatékonyabb biztonsági intézkedéseket kell bevezetni a célból, hogy csökkenjen az Unióban a halálos kimenetelű közúti balesetek és sérülések nagy száma a kétkerekű gépjárműveket vezetők körében.
(12)
Az e rendelet által meghatározott környezetvédelmi követelményeket két különböző fázisban kell alkalmazni - amelyek közül a második (Euro5) fázis követelményei 2020. január 1-jétől kötelezőek lesznek az új járművekre nézve -, így e rendelet megteremti a hosszú távú tervezéshez szükséges előreláthatóságot a járműgyártók és a beszállítóágazat számára. Rendelkezésre álló jövőbeli adatok alapján az e rendelet által megkövetelt környezeti hatástanulmány további megerősítéssel kell, hogy szolgáljon az elérhető legfrissebb adatok alapján végzett modellezés, műszaki megvalósíthatósági és költséghatékonysági elemzés révén. Emellett a tanulmány többek között felméri majd a használatban lévő járművek megfelelőségi vizsgálatára vonatkozó követelmények, a cikluson kívüli kibocsátásokra vonatkozó követelmények, valamint az egyes (al)kategóriák részecskeszám-kibocsátására vonatkozó határértékek megvalósíthatóságát és költséghatékonyságát. A tanulmány eredményei alapján a Bizottságnak mérlegelnie kell egy olyan javaslat elkészítését, amely beépítené ezen új elemeket a típusjóváhagyásra vonatkozó, e rendelet által előírt fázisokat követően alkalmazandó jövőbeli jogszabályokba.
(13)
Az EU-típusjóváhagyási rendszer célja annak lehetővé tétele, hogy valamennyi tagállam meggyőződhessen arról, hogy minden járműtípuson elvégezték az ebben a rendeletben, továbbá a kapcsolódó, e rendelet alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban és végrehajtási jogi aktusokban előírt ellenőrzéseket, és a jármű gyártója megszerezte a típusbizonyítványt. A rendszer ezenkívül arra is kötelezi a gyártót, hogy minden egyes, a típusjóváhagyásnak megfelelően gyártott járműről megfelelőségi nyilatkozatot állítson ki. Az ilyen nyilatkozat által kísért jármű forgalmazását és nyilvántartásba vételét az egész Unióban meg kell engedni
(14)
Annak biztosítása érdekében, hogy a gyártás megfelelőségét ellenőrző eljárást - amely az EU-típusjóváhagyási rendszer egyik sarokköve - rendben végrehajtsák, és az megfelelően működjön, a hatáskörrel rendelkező hatóságnak, vagy egy erre a célra kijelölt, megfelelően képesített műszaki szolgálatnak a gyártókat rendszeresen ellenőriznie kell.
(15)
E rendelet egy sor különleges biztonsági és környezetvédelmi követelményt határoz meg. Ebből adódóan fontos rendelkezéseket hozni annak érdekében, hogy ha a jármű súlyos veszélyt jelent a használókra vagy a környezetre, a gyártó vagy az értékesítési láncban részt vevő más gazdasági szereplő hatékony védintézkedéseket hozzon, ideértve a járművek visszahívását is, a 765/2008/EK rendelet 20. cikke értelmében. A jóváhagyó hatóságoknak ezért képesnek kell lenniük annak megítélésére, hogy ezen intézkedések kielégítők-e.
(16)
Bizonyos, korlátozott számú esetben helyénvaló lehetővé tenni a kis sorozatban gyártott járművek nemzeti szintű típusjóváhagyását. A visszaélések elkerülése érdekében a kis sorozatban gyártott járművekre vonatkozó egyszerűsített eljárásokat a nagyon korlátozott számban való előállítás eseteire kell szűkíteni. Ezért a legyártott járművek száma tekintetében a kis sorozat fogalmának pontosabb meghatározására van szükség.
(17)
Az Unió szerződő fele az Egyesült Nemzetek Európai Gazdasági Bizottsága kerekes gépjárművekre és azokba szerelhető, illetve azokon használható berendezésekre és tartozékokra vonatkozó egységes műszaki előírások elfogadásáról, valamint ezen előírások alapján kibocsátott jóváhagyások kölcsönös elismerésének feltételeiről szóló megállapodásának (a továbbiakban: a felülvizsgált 1958-as megállapodás) (6). A típusjóváhagyásra vonatkozó jogszabályoknak a „A 21. század versenyképes autóipari szabályozási kerete” című - a Bizottság által 2006-ban közzétett - CARS 21-jelentés ajánlásaival összhangban történő egyszerűsítése érdekében indokolt - a védelem szintjének csökkentése nélkül - valamennyi különálló irányelvet hatályon kívül helyezni. Az említett irányelvekben meghatározott követelményeket át kell ültetni e rendeletbe vagy az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokba, és azokat adott esetben fel kell váltani az Egyesült Nemzetek Európai Gazdasági Bizottsága (ENSZ-EGB) vonatkozó előírásaira való hivatkozással, amelyeket az Unió megszavazott vagy amelyekhez az Unió csatlakozott, és amelyeket mellékeltek a felülvizsgált 1958-as megállapodáshoz. A típus-jóváhagyási eljárással járó közigazgatási terhek csökkentése érdekében lehetővé kell tenni a járműgyártók számára, hogy a típusjóváhagyást e rendelet szerint kérelmezzék, adott esetben úgy, hogy a jóváhagyást közvetlenül az e rendelet mellékleteiben és az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban hivatkozott, vonatkozó ENSZ-EGB-előírások szerint szerzik meg.
(18)
Következésképpen az ENSZ-EGB azon előírásait és azok módosításait, amelyeket az Unió a 97/836/EK határozatot alkalmazva megszavazott, az EU-típusjóváhagyásra vonatkozó jogszabályok részévé kell tenni. Ennek megfelelően a Bizottságnak felhatalmazást kell kapnia e rendelet mellékletei, illetve az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok szükséges kiigazításainak elfogadására.
(19)
A belső piac működésének javításához - különösen az áruk szabad mozgása, a letelepedés szabadsága és a szolgáltatásnyújtás szabadsága tekintetében - szükséges egyrészről, hogy a műszaki információk szabványosított formátumban történő elérése révén korlátlanul hozzá lehessen férni a járműjavítási információkhoz, másrészről, hogy hatékony legyen a verseny a járműjavítási és -karbantartási információs szolgáltatások piacán. Az ilyen információk nagy hányada a fedélzeti diagnosztikai rendszerekhez és azoknak a jármű más rendszereivel való kölcsönhatásához kapcsolódik. A gyártók internetes oldalai tekintetében helyénvaló műszaki előírásokat, valamint olyan célzott intézkedéseket meghatározni, amelyek megfelelő hozzáférést biztosítanak a kis- és középvállalkozások számára.
(20)
E rendelet végrehajtása egységes feltételeinek biztosítása érdekében a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni. Ezeket a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (7) megfelelően kell gyakorolni.
(21)
E rendelet további műszaki részletekkel való kiegészítése érdekében a Bizottságnak felhatalmazást kell kapnia arra, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkének megfelelően jogi aktusokat fogadjon el a környezeti és hajtási teljesítményre, a funkcionális biztonságra és a járműszerkezetre vonatkozó követelmények tekintetében. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munka során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten is. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elkészítésekor és szövegezésekor a Bizottságnak gondoskodnia kell a vonatkozó dokumentumoknak az Európai Parlament és a Tanács részére történő egyidejű, időben történő és megfelelő továbbításáról.
(22)
A tagállamoknak szabályokat kell megállapítaniuk e rendelet, valamint az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló vagy végrehajtási jogi aktusok megsértése esetén alkalmazandó szankciókra, és biztosítaniuk kell e szabályok végrehajtását. A szankcióknak hatásosnak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük.
(23)
Annak felmérhetősége és eldönthetősége érdekében, hogy kiterjesszék-e a bizonyos fejlett fékrendszerekkel való felszerelési kötelezettséget további motorkerékpár-kategóriákra, a Bizottságnak jelentést kell tennie az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak többek között a tagállamok által rendelkezésre bocsátott, közúti baleseti adatok alapján.
(24)
Míg e rendelet semmilyen előírása nem akadályozza meg a tagállamokat saját egyedi jóváhagyási rendszereik alkalmazásának folytatásában, a Bizottságnak jelentést kell tennie az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak e nemzeti rendszerek működéséről a tagállamok által rendelkezésre bocsátott információk alapján annak a kérdésnek az ismételt megfontolása érdekében, hogy benyújtson-e jogalkotási javaslatot az egyedi jóváhagyási rendszer uniós szintű harmonizációjára vonatkozóan.
(25)
A gépjárművek és pótkocsijaik, valamint az ilyen járművek rendszereinek, alkatrészeinek és önálló műszaki egységeinek jóváhagyásáról szóló, 2007. szeptember 5-i 2007/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (8) felülvizsgálatának összefüggésében az e rendelet és a 2007/46/EK irányelv közötti viszonyt a tagállamok által az e rendelet alkalmazása során szerzett tapasztalatra tekintettel kell vizsgálni, különösen a járműkategóriák közötti tisztességes verseny biztosítása érdekében.
(26)
Az egyértelműség, a kiszámíthatóság, az ésszerűség és az egyszerűsítés, valamint a gépjárműgyártókra nehezedő terhek csökkentése érdekében e rendeletnek korlátozott számú végrehajtási szakaszt kell tartalmaznia az új kibocsátási szintek és biztonsági követelmények bevezetése tekintetében. Az ágazatnak elegendő időt kell biztosítani ahhoz, hogy alkalmazkodni tudjon az e rendeletben lefektetett új előírásokhoz, illetve az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban és végrehajtási jogi aktusokban meghatározott műszaki előírásokhoz és közigazgatási rendelkezésekhez. A követelmények időben történő meghatározása alapvető fontosságú annak biztosítása érdekében, hogy elegendő felkészülési idő álljon a gyártók rendelkezésére a sorozatgyártásban gyártott járművekkel kapcsolatos műszaki megoldások kidolgozására, vizsgálatára és alkalmazására, valamint a gyártók és a tagállami jóváhagyó hatóságok rendelkezésére a szükséges közigazgatási rendszerek bevezetésére.
(27)
A 2002/24/EK irányelvet és az abban említett külön irányelveket több alkalommal lényegesen módosították. A közérthetőség, ésszerűség és egyszerűsítés érdekében a 2002/24/EK irányelvet és az abban említett külön irányelveket hatályon kívül kell helyezni, valamint fel kell váltani egy rendelettel és korlátozott számú, felhatalmazáson alapuló jogi aktussal, illetve végrehajtási jogi aktussal. Egy rendelet elfogadása biztosítja, hogy az érintett rendelkezések közvetlenül alkalmazandók legyenek, továbbá gyorsabban és hatékonyabban lehessen naprakésszé tenni őket a műszaki fejlődés figyelembevétele érdekében.
(28)
A következő irányelveket hatályon kívül kell helyezni:
-
a 2002/24/EK irányelv,
-
a Tanács 1993. április 5-i 93/14/EGK irányelve (9) a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok fékberendezéséről,
-
a Tanács 1993. június 14-i 93/30/EGK irányelve (10) a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok hangjelző berendezéséről,
-
a Tanács 1993. június 14-i 93/33/EGK irányelve (11) a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok illetéktelen használat elleni védelmet biztosító berendezéseiről,
-
a Tanács 1993. október 29-i 93/93/EGK irányelve (12) a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok tömegéről és méreteiről,
-
a 95/1/EK irányelv,
-
az Európai Parlament és a Tanács 1997. június 17-i 97/24/EK irányelve (13) a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok egyes alkatrészeiről és jellemzőiről,
-
az Európai Parlament és a Tanács 2000. március 20-i 2000/7/EK irányelve (14) a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok sebességmérőjéről,
-
az Európai Parlament és a Tanács 2002. július 19-i 2002/51/EK irányelve (15) a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok szennyezőanyag-kibocsátásának csökkentéséről,
-
az Európai Parlament és a Tanács 2009. július 13-i 2009/62/EK irányelve (16) a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok hátsó rendszámtáblájának elhelyezéséről,
-
az Európai Parlament és a Tanács 2009. július 13-i 2009/67/EK irányelve (17) a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok világító- és fényjelző berendezéseinek beépítéséről,
-
az Európai Parlament és a Tanács 2009. július 13-i 2009/78/EK irányelve (18) a motorkerékpárok kitámasztószerkezetéről,
-
az Európai Parlament és a Tanács 2009. július 13-i 2009/79/EK irányelve (19) a motorkerékpárok utasülésének kapaszkodójáról,
-
az Európai Parlament és a Tanács 2009. július 13-i 2009/80/EK irányelve (20) a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok kezelőszerveinek, ellenőrző és visszajelző lámpáinak jelöléséről,
-
az Európai Parlament és a Tanács 2009. november 25-i 2009/139/EK irányelve (21) a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok előírt azonosítási jelzéseiről.
(29)
Mivel e rendelet céljait - nevezetesen az L kategóriájú járművek típusjóváhagyásához szükséges közigazgatási és műszaki követelményekre és e járművek piacfelügyeletére vonatkozó harmonizált szabályok meghatározását - a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért azok léptékük és hatásuk miatt uniós szinten jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően e rendelet nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket.
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
TÁRGY, HATÁLY ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK
1. cikk
Tárgy
(1) E rendelet meghatározza a 2. cikk (1) bekezdésében említett valamennyi új jármű, rendszer, alkotóelem és önálló műszaki egység típusjóváhagyására vonatkozó közigazgatási és műszaki követelményeket.
E rendelet hatálya nem terjed ki az egyedi járművek jóváhagyására. Ugyanakkor az ilyen egyedi jóváhagyást megadó tagállamok elfogadnak minden, a járművekre, rendszerekre, alkotóelemekre és önálló műszaki egységekre a vonatkozó nemzeti rendelkezések helyett e rendelet alapján megadott típusjóváhagyást.
(2) E rendelet meghatározza az e rendelet szerint jóváhagyandó járművek, rendszerek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek piacfelügyeletére vonatkozó követelményeket. E rendelet továbbá követelményeket határoz meg az ilyen járművek alkatrészeinek és tartozékainak piacfelügyeletére vonatkozóan.
(3) Ez a rendelet nem érinti a közúti biztonságra vonatkozó jogszabályok alkalmazását.
2. cikk
Hatály
(1) E rendelet hatálya kiterjed a 4. cikkben és az I. mellékletben kategóriákba sorolt valamennyi közúti használatra szánt két- vagy háromkerekű járműre és négykerekű motorkerékpárra (a továbbiakban: L kategóriás járművek), ideértve az egy vagy több szakaszban tervezett és gyártott járműveket is, továbbá az ilyen járművekhez tervezett és gyártott rendszerekre, alkotóelemekre és önálló műszaki egységekre, valamint alkatrészekre és tartozékokra is.
E rendelet hatálya kiterjed továbbá az Enduro motorkerékpárokra (L3e-AxE [x = 1, 2 vagy 3]), a Triál motorkerékpárokra (L3e-AxT [x = 1, 2 vagy 3]) és a nehéz terepjáró kvadokra (L7e-B) a 4. cikkben és az I. mellékletben meghatározott kategóriáknak megfelelően.
(2) E rendelet hatálya nem terjed ki a következő járművekre:
a)
a legfeljebb 6 km/h legnagyobb tervezési sebességű járművek;
b)
a kizárólag mozgáskorlátozottak általi használatra szánt járművek;
c)
kizárólag gyalogkíséretű járművek;
d)
a kizárólag versenyen való használatra szánt járművek;
e)
olyan járművek, amelyeket a hadsereg, a polgári védelem, a tűzoltóság, a közrend fenntartásáért felelős erők és a sürgősségi egészségügyi szolgálatok használatára terveztek és építettek;
f)
a mezőgazdasági és erdészeti járművek jóváhagyásáról és piaci felügyeletéről szóló, 2013. február 5-i 167/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (22) hatálya alá tartozó mezőgazdasági vagy erdészeti járművek, a nem közúti mozgó gépekbe és berendezésekbe szánt belső égésű motorok gáz- és szilárd halmazállapotú szennyezőanyag-kibocsátása elleni intézkedésekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1997. december 16-i 97/68/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (23) és a gépekről szóló, 2006. május 17-i 2006/42/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (24) hatálya alá tartozó gépek, valamint a 2007/46/EK irányelv hatálya alá tartozó gépjárművek;
g)
az elsősorban terepjáró, azaz szilárd burkolat nélküli utakon való használatra szánt járművek;
h)
a 250 W vagy annál kisebb legnagyobb folyamatos névleges teljesítményű, elektromos segédmotorral felszerelt, pedálhajtású kerékpárok, amelyeknél a motor kikapcsolódik, ha a kerékpáros nem folytatja tovább a pedálok hajtását, illetve teljesítménye a jármű sebességének növekedésével fokozatosan csökken, majd mielőtt elérné a 25 km/h sebességet, a motor leáll;
i)
önegyensúlyozó járművek;
j)
azok a járművek, amelyeken nincs legalább egy ülőhely;
k)
azok a járművek, amelyek vezetőülésének R pontja ≤ 540 mm az L1e, L3e és L4e kategóriák esetében, illetve ≤ 400 mm az L2e, L5e, L6e és L7e kategóriák esetében.
3. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet és a II. mellékletben felsorolt jogi aktusok alkalmazásában, az azokban foglalt eltérő rendelkezések hiányában:
1. „típusjóváhagyás”: az az eljárás, amellyel a jóváhagyó hatóság igazolja, hogy egy jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység típusa megfelel a vonatkozó közigazgatási rendelkezéseknek és műszaki követelményeknek;
2. „típusbizonyítvány”: az a dokumentum, amellyel a jóváhagyó hatóság hivatalosan igazolja, hogy a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység típusa jóváhagyásban részesült;
3. „teljes jármű típusjóváhagyása”: olyan típusjóváhagyás, amellyel a jóváhagyó hatóság azt igazolja, hogy egy nem teljes, teljes vagy befejezett járműtípus megfelel a vonatkozó közigazgatási rendelkezéseknek és műszaki követelményeknek;
4. „EU-típusjóváhagyás”: az az eljárás, amellyel a jóváhagyó hatóság igazolja, hogy egy jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység típusa megfelel az ebben a rendeletben meghatározott vonatkozó közigazgatási rendelkezéseknek és műszaki követelményeknek;
5. „EU-típusbizonyítvány”: az e rendelet alapján elfogadott végrehajtási jogi aktusban megadott mintának, illetve az e rendelet vagy az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok által hivatkozott, vonatkozó ENSZ-EGB-előírásokban megadott értesítésnek megfelelő bizonyítvány;
6. „rendszer típusjóváhagyása”: az a típusjóváhagyás, amellyel a jóváhagyó hatóság igazolja, hogy egy bizonyos típusú járműbe beépített rendszer megfelel a vonatkozó közigazgatási rendelkezéseknek és műszaki követelményeknek;
7. „önálló műszaki egység típusjóváhagyása”: az a típusjóváhagyás, amellyel a jóváhagyó hatóság igazolja, hogy egy önálló műszaki egység egy vagy több meghatározott járműtípussal kapcsolatban megfelel a vonatkozó közigazgatási rendelkezéseknek és műszaki követelményeknek;
8. „alkotóelem típusjóváhagyása”: az a típusjóváhagyás, amellyel a jóváhagyó hatóság igazolja, hogy egy alkotóelem a járműtől függetlenül megfelel a vonatkozó közigazgatási rendelkezéseknek és műszaki követelményeknek;
9. „nemzeti típusjóváhagyás”: valamely tagállam nemzeti jogában meghatározott típus-jóváhagyási eljárás, amelynek érvényessége az adott tagállam területére korlátozódik;
10. „megfelelőségi nyilatkozat”: a gyártó által kiállított dokumentum, amely azt igazolja, hogy a gyártott jármű megfelel a jóváhagyott járműtípusnak;
11. „alapjármű”: olyan jármű, amelyet egy többlépcsős típus-jóváhagyási eljárás kezdeti szakaszában használnak;
12. „nem teljes jármű”: olyan jármű, amelynek az elkészüléshez még legalább egy további gyártási szakaszon kell keresztülmennie ahhoz, hogy e rendelet vonatkozó műszaki követelményeinek megfeleljen;
13. „befejezett jármű”: a többlépcsős típus-jóváhagyási eljárás eredményeként létrejövő olyan jármű, amely megfelel e rendelet vonatkozó műszaki követelményeinek;
14. „teljes jármű”: olyan jármű, amelyet már nem kell befejezni az e rendelet vonatkozó műszaki követelményeinek való megfelelés érdekében;
15. „rendszer”: olyan berendezések összessége, amelyek a járműben egy vagy több meghatározott funkciót látnak el, és amelyre e rendelet, illetve az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok vagy végrehajtási jogi aktusok követelményei vonatkoznak;
16. „alkotóelem”: e rendelet, illetve az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok vagy végrehajtási jogi aktusok követelményeinek hatálya alá tartozó, valamely jármű részének szánt olyan berendezés, amelynek típusát a járműtől függetlenül jóvá lehet hagyni e rendelet, illetve az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok vagy végrehajtási jogi aktusok követelményei alapján, amennyiben e jogi aktusok kifejezetten így rendelkeznek;
17. „önálló műszaki egység”: olyan, e rendelet, illetve az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok vagy végrehajtási jogi aktusok követelményeinek hatálya alá tartozó berendezés, amelyet egy jármű olyan részének szánnak, amelynek típusát külön, de csak egy vagy több meghatározott járműtípussal kapcsolatban lehet jóváhagyni, amennyiben e jogi aktusok kifejezetten így rendelkeznek;
18. „alkatrész”: a jármű összeállításához használt áru és a pótalkatrész;
19. „tartozék”: alkatrésznek nem minősülő minden áru, amelyet járműre vagy járműbe be lehet építeni;
20. „eredeti alkatrészek vagy tartozékok”: olyan alkatrészek vagy tartozékok, amelyeket a járműgyártó által a szóban forgó jármű összeszereléséhez szükséges alkatrészek vagy tartozékok gyártására vonatkozóan megadott előírásoknak és gyártási szabványoknak megfelelően gyártanak; ide tartoznak azok az alkatrészek és tartozékok is, amelyeket az említett alkatrészekkel és tartozékokkal azonos gyártósoron állítanak elő; az ellenkező bizonyítása hiányában vélelmezni kell, hogy meghatározott alkatrészek vagy tartozékok eredeti alkatrésznek vagy tartozéknak minősülnek, amennyiben a gyártó tanúsítja, hogy az adott alkatrészek vagy tartozékok minősége megfelel a szóban forgó jármű összeszereléséhez használt alkotóelemek minőségének, és gyártásuk a járműgyártó által megadott előírásoknak és gyártási szabványoknak megfelelően történt;
21. „pótalkatrészek”: azok az áruk, amelyeket a járműbe vagy a járműre kell szerelni az adott jármű eredeti alkatrészeinek pótlására, beleértve például a jármű használatához szükséges kenőanyagokat is, a tüzelőanyag kivételével;
22. „funkcionális biztonság”: a mechanikus, hidraulikus, pneumatikus, elektromos vagy elektronikus rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek hibás működésének következményeként az emberi egészségben vagy tulajdonban bekövetkező sérülés vagy károsodás elfogadhatatlan kockázatának hiánya;
23. „fejlett fékrendszer”: blokkolásgátló fékrendszer, kombinált fékrendszer vagy mindkettő;
24. „blokkolásgátló fékrendszer”: olyan rendszer, amely érzékeli a kerék megcsúszását, és automatikusan úgy alakítja a keréknél (kerekeknél) fellépő fékezőerőket létrehozó nyomást, hogy korlátozza a kerék megcsúszásának mértékét;
25. „kombinált fékrendszer”:
a)
az L1e és L3e járműkategóriák esetében: olyan üzemi fékrendszer, amelyben egyetlen kezelőszervvel legalább két, különböző kerekekre ható fék egyszerre hozható működésbe;
b)
az L4e járműkategória esetében: olyan üzemi fékrendszer, amelyben egyetlen kezelőszervvel legalább az elülső és a hátsó kerekekre ható fékek egyszerre hozhatók működésbe (a hátsó kereket és az oldalkocsi kerekét egyszerre fékező rendszer hátsó féknek minősül);
c)
az L2e, L5e, L6e és L7e járműkategóriák esetében: olyan üzemi fékrendszer, amelyben egyetlen kezelőszervvel valamennyi kerékre ható fék egyszerre hozható működésbe;
26. „automatikusan bekapcsolódó világítás”: az olyan világítóberendezés, amely a gyújtáskapcsoló vagy a motorkapcsoló bekapcsolt állapotában felkapcsolódik;
27. „kibocsátáscsökkentő berendezés”: a jármű azon alkotóelemei, amelyek a kipufogógázok és/vagy párolgási kibocsátások szabályozására vagy csökkentésére szolgálnak;
28. „kibocsátáscsökkentő pótberendezés”: olyan kibocsátáscsökkentő berendezés vagy berendezésegyüttes, amelyet az eredeti kibocsátáscsökkentő berendezés pótlására szántak, és amely önálló műszaki egységként jóváhagyható;
29. „ülőhely”:
a)
a vezető vagy egy utas számára helyet biztosító nyereg, amelyet lovaglóülésben ülve használnak; vagy
b)
bármely olyan ülés, amely helyet képes biztosítani a vezető esetében legalább egy 50 %-os felnőtt férfi méretű próbabábunak;
30. „kompressziós gyújtású motor” vagy „CI-motor”: olyan belső égésű motor, amely a Diesel-ciklus elvei szerint működik;
31. „külső gyújtású motor” vagy „PI-motor”: olyan belső égésű motor, amely az Otto-ciklus elvei szerint működik;
32. „hibrid jármű”: olyan gépjármű, amelynek hajtását legalább két különböző energiaátalakító és két különböző (a járművön elhelyezett) energiatároló rendszer biztosítja;
33. „hibrid hajtású elektromos jármű”: olyan jármű, amely a gépi meghajtáshoz a tárolt energia járműben lévő mindkét forrásából kap energiát:
a)
fogyó tüzelőanyag;
b)
akkumulátor, kondenzátor, lendkerék/generátor vagy más elektromosenergia- vagy energiatároló eszköz.
E fogalom alá tartoznak azok a járművek is, amelyek fogyó tüzelőanyagból csak arra vesznek fel energiát, hogy feltöltsék az elektromos energiát/energiát tároló eszközt;
34. „meghajtás”: belső égésű motor, elektromos motor, bármilyen hibrid alkalmazás vagy az említett motortípusok kombinációja, illetve bármilyen más motortípus;
35. „legnagyobb folyamatos névleges teljesítmény”: a 85. számú ENSZ-EGB-előírás értelmében az elektromos motor kimenőtengelyénél mért legnagyobb 30 perces teljesítmény;
36. „legnagyobb hasznos teljesítmény”: a belső égésű motor legnagyobb elérhető teljesítménye, amelyet próbapadon, a forgattyús tengely vagy az annak megfelelő alkotóelem végén mérnek;
37. „hatástalanító berendezés”: minden olyan szerkezeti elem, amely a kibocsátáscsökkentő vagy a kipufogógáz-utókezelő rendszer bármely alkatrészének működtetése, modulálása, késleltetése vagy kikapcsolása céljából érzékeli a hőmérsékletet, a járműsebességet, a motor-fordulatszámot és/vagy -terhelést, a sebességfokozatot, a szívócsőben kialakuló vákuumot vagy bármely más paramétert, és amely bizonyos, a jármű szokásos körülmények közötti üzemeltetése és használata során ésszerűen várható feltételek mellett csökkenti a kibocsátást szabályozó rendszer hatásfokát;
38. „tartósság”: az alkotóelemek és rendszerek azon képessége, hogy megőrizzék minőségüket annak érdekében, hogy a VII. mellékletben meghatározott távolság megtétele után is megfeleljenek a 23. cikkben és az V. mellékletben előírt, környezeti teljesítményre vonatkozó követelményeknek, és biztosított legyen a funkcionális járműbiztonság szokásos és rendeltetésszerű használat, valamint a gyártó ajánlásainak megfelelően végzett szervizelés mellett;
39. „hengerűrtartalom”:
a)
alternáló dugattyús motorok esetében a névleges lökettérfogat;
b)
forgódugattyús (Wankel-) motorok esetében a névleges lökettérfogat kétszerese;
40. „párolgási kibocsátások”: a kipufogógázoktól eltérő, a gépjármű tüzelőanyag-tároló és -ellátó rendszeréből kiszökő szénhidrogéngőzök;
41. „SHED-vizsgálat” (SHED: sealed house for evaporation determination): a párolgási veszteség meghatározására szolgáló, légmentes kamrában végzett járművizsgálat, amely során különleges párolgáskibocsátási vizsgálatot végeznek;
42. „gáztüzelőanyag-ellátó rendszer”: gáz-halmazállapotú tüzelőanyag tárolására alkalmas tartályból és ellátórendszerből, valamint adagoló és szabályozó alkotóelemekből álló rendszer, amelyeket azért építettek a járműbe, hogy a motor tiszta gázüzemben, kettős üzemben vagy többféle tüzelőanyagot hasznosító üzemben cseppfolyós gázzal, sűrített földgázzal vagy hidrogénnel működjön;
43. „gáz-halmazállapotú szennyező anyag”: a kipufogógázzal kibocsátott szénmonoxid (CO), nitrogén-oxidok (NOx) nitrogéndioxid (NO2) egyenértékben kifejezve és szénhidrogének (HC);
44. „kipufogógáz-kibocsátások”: a jármű kipufogócsövén keresztül kibocsátott gáz- halmazállapotú szennyező anyagok és légszennyező részecskék;
45. „légszennyező részecskék”: a kipufogógáz azon összetevői, amelyeket a kipufogócsőnél a hígított kipufogógázból 52 °C (325 K) maximális hőmérsékleten távolítanak el az átlagos kibocsátás ellenőrzéséhez használt vizsgálati eljárásnál meghatározott szűrőkkel;
46. „világszinten harmonizált motorkerékpár-vizsgálati ciklus (WMTC: World Motorcycle Testing Cycle)”: az ENSZ-EGB 2. számú globális műszaki világelőírásában meghatározott, világszinten harmonizált laboratóriumi kibocsátásvizsgálati ciklus;
47. „gyártó”: az a természetes vagy jogi személy, aki vagy amely a jóváhagyó hatósággal szemben a típus-jóváhagyási vagy engedélyezési eljárás minden vonatkozásáért és a gyártás megfelelőségének biztosításáért felelős, és aki vagy amely a gyártott járművekért, rendszerekért, alkotóelemekért és önálló műszaki egységekért piacfelügyeleti kérdésekben is felelősséggel tartozik, függetlenül attól, hogy az adott természetes vagy jogi személy közvetlenül részt vesz-e a jóváhagyási eljárás tárgyát képező jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység valamennyi tervezési és gyártási szakaszában;
48. „a gyártó képviselője”: az az Unióban letelepedett természetes vagy jogi személy, aki vagy amely a gyártótól szabályszerű meghatalmazást kapott arra, hogy a gyártót képviselje a jóváhagyó hatóság vagy a piacfelügyeleti hatóság előtt, és eljárjon a gyártó nevében az e rendelet hatálya alá tartozó kérdésekben;
49. „importőr”: az az Unióban letelepedett természetes vagy jogi személy, aki vagy amely harmadik országból származó járművet, rendszert, alkotóelemet, önálló műszaki egységet, alkatrészt vagy tartozékot hoz forgalomba;
50. „forgalmazó”: az értékesítési láncban az a gyártótól és az importőrtől eltérő természetes vagy jogi személy, aki vagy amely járművet, rendszert, alkotóelemet, önálló műszaki egységet, alkatrészt vagy tartozékot forgalmaz;
51. „gazdasági szereplő”: a gyártó, a gyártó képviselője, az importőr vagy a forgalmazó;
52. „nyilvántartásba vétel”: a jármű közúti forgalomban való - állandó jellegű, ideiglenes vagy rövid időre szóló - forgalomba helyezésének közigazgatási engedélyezése, beleértve a jármű azonosítását és a forgalmi rendszám néven ismert sorozatszámmal való ellátását;
53. „forgalomba helyezés”: a jármű, rendszer, alkotóelem, önálló műszaki egység, alkatrész vagy tartozék első rendeltetésszerű használata az Unión belül;
54. „forgalomba hozatal”: a jármű, rendszer, alkotóelem, önálló műszaki egység, alkatrész vagy tartozék első alkalommal történő hozzáférhetővé tétele az Unióban;
55. „forgalmazás”: a jármű, rendszer, alkotóelem, önálló műszaki egység, alkatrész vagy tartozék kereskedelmi tevékenység során - fizetés ellenében vagy ingyenesen - történő rendelkezésre bocsátása a piacon történő forgalmazás vagy használat céljából;
56. „jóváhagyó hatóság”: egy tagállam által létrehozott vagy kijelölt és a Bizottságnál bejelentett tagállami hatóság, amely a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység típusjóváhagyásának, az engedélyezési eljárásnak, valamint a típusbizonyítvány kiadásának és adott esetben visszavonásának vagy megtagadásának valamennyi vonatkozásában hatáskörrel rendelkezik, a többi tagállam jóváhagyó hatóságával szemben kapcsolattartóként működik, kijelöli a műszaki szolgálatokat, és gondoskodik arról, hogy a gyártó teljesítse kötelezettségeit a gyártás megfelelőségével kapcsolatban;
57. „piacfelügyeleti hatóság”: az egyes tagállamok területén a piacfelügyelet ellátásáért felelős tagállami hatóság;
58. „piacfelügyelet”: a nemzeti hatóságok által annak biztosítása érdekében végzett tevékenységek és megtett intézkedések, hogy a forgalmazott járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek megfeleljenek a vonatkozó uniós harmonizációs jogszabályokban meghatározott követelményeknek, és ne veszélyeztessék az egészséget, biztonságot vagy a közérdek védelmének egyéb vonatkozásait;
59. „nemzeti hatóság”: jóváhagyó hatóság vagy bármilyen egyéb hatóság, amely részt vesz és felelős a járművekkel, rendszerekkel, alkotóelemekkel, önálló műszaki egységekkel, alkatrészekkel vagy tartozékokkal kapcsolatos piacfelügyeletért, határellenőrzésért vagy nyilvántartásba vételért valamely tagállamban;
60. „műszaki szolgálat”: valamely tagállam jóváhagyó hatósága által vizsgálatok elvégzése céljából vizsgáló laboratóriumnak kijelölt szervezet vagy szerv, illetve a jóváhagyó hatóság nevében a kezdeti értékelés és egyéb vizsgálatok vagy ellenőrzések elvégzése céljából megfelelőségértékelő szervnek kijelölt szervezet vagy szerv - e feladatokat maga a jóváhagyó hatóság is elláthatja;
61. „saját vizsgálat”: az a vizsgálat, amelynek keretében a műszaki szolgálatként az egyes követelményeknek való megfelelés ellenőrzése céljából kijelölt gyártó a saját üzemében elvégzi a vizsgálatokat, rögzíti a vizsgálati eredményeket, majd benyújtja a következtetéseket tartalmazó vizsgálati jegyzőkönyvet a jóváhagyó hatósághoz;
62. „virtuális vizsgálati módszer”: számításokat magában foglaló számítógépes szimuláció, amely a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység fizikai jelenléte nélkül igazolja, hogy az adott jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység megfelel-e a 32. cikk (6) bekezdése alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus műszaki követelményeinek;
63. „fedélzeti diagnosztikai rendszer” vagy „OBD-rendszer”: olyan rendszer, amely a számítógép-memóriában tárolt hibakódok segítségével képes meghatározni az üzemzavar valószínűsíthető helyét;
64. „járműjavítási és -karbantartási információk”: minden olyan információ, amely a jármű hibájának megállapításához, a jármű karbantartásához, ellenőrzéséhez, időszakos felülvizsgálatához, javításához, újraprogramozásához vagy újraindításához szükséges, és amelyet a gyártók hivatalos márkakereskedőik és javítóik rendelkezésére bocsátanak, az ilyen információk későbbi módosításait és kiegészítéseit is ideértve; az ilyen információ magában foglal minden, az alkatrészek és tartozékok járművekre szereléséhez szükséges információt is;
65. „független gazdasági szereplők”: azok a hivatalos márkakereskedőkön és javítókon kívüli vállalkozások, amelyek a gépjárművek javításában és karbantartásában közvetlenül vagy közvetve részt vesznek, különösen a javító tartozékok, eszközök vagy pótalkatrészek javítói, gyártói vagy forgalmazói, a műszaki tájékoztatók megjelentetői, az autóklubok, a közúti segélyszolgálatok, az ellenőrzési és vizsgáztatási szolgáltatásokat kínáló gazdasági szereplők, az alternatív tüzelőanyaggal működő járművek tartozékait szerelők, gyártók és javítók számára képzést kínáló gazdasági szereplők;
66. „hivatalos javí tó”: a járművekkel kapcsolatos javítási vagy karbantartási szolgáltatásokat nyújtó szereplő, amely egy járműszállító által létrehozott elosztóhálózat keretén belül működik;
67. „kifutó sorozatú jármű”: olyan, készleten lévő jármű, amelyet nem lehet forgalmazni vagy a továbbiakban forgalmazni, nyilvántartásba venni vagy forgalomba helyezni, mert új műszaki követelmények léptek hatályba, és a jármű nem ezek szerint került jóváhagyásra;
68. „kétkerekű gépjármű (PTW)”: a kétkerekű motoros kerékpárokat, a kétkerekű segédmotoros kerékpárokat és a kétkerekű motorkerékpárokat magában foglaló kétkerekű gépjárművek csoportja;
69. „háromkerekű gépjármű”: az L5e kategóriájú járművek osztályozási feltételeinek megfelelő háromkerekű gépjármű;
70. „négykerekű motorkerékpár”: az L6e vagy L7e kategóriájú járművek osztályozási feltételeinek megfelelő négykerekű jármű;
71. „önegyensúlyozó jármű”: labilis egyensúlyi állapoton alapuló olyan járműkoncepció, amelyben az egyensúly megtartásához kiegészítő irányítórendszerre van szükség; ide tartoznak többek között az egykerekű gépjárművek, illetve a kétkerekű, két nyomvonalú gépjárművek;
72. „ikerkerekek”: két, ugyanazon tengelyre felszerelt kerék, amely egyetlen keréknek számít, amennyiben a kerekek talajjal való érintkezési felületének középpontja között mért távolság legfeljebb 460 mm;
73. „járműtípus”: olyan járművek csoportja, ideértve egy adott kategória változatait és kiviteleit is, amelyek legalább a következő alapvető jellemzők tekintetében nem különböznek egymástól:
a)
kategória és alkategória;
b)
gyártó;
c)
alváz, alvázkeret, kiegészítő keret, padlólemez vagy más szerkezet, amelyhez a fontosabb alkotóelemeket rögzítik;
d)
a gyártó által megadott típusmegnevezés;
74. „változat”: azok az azonos típusba tartozó járművek, amelyek:
a)
karosszériájának alapvető jellemzői megegyeznek;
b)
meghajtása és meghajtási konfigurációja megegyezik;
c)
amennyiben egy belső égésű motor a meghajtás részét képezi - ugyanaz a motor működési ciklusa;
d)
hengereinek száma és elrendezése azonos;
e)
sebességváltójának típusa megegyezik;
f)
menetkész állapotban a tömegének legkisebb és legnagyobb értéke közötti különbség nem haladja meg a legkisebb érték 20 %-át;
g)
a megengedett legnagyobb tömegének legkisebb és legnagyobb értéke közötti különbség nem haladja meg a legkisebb érték 20 %-át;
h)
a motor-hengerűrtartalmának (belső égésű motor esetében) legkisebb és legnagyobb értéke közötti különbség nem haladja meg a legkisebb érték 30 %-át; valamint
i)
a motorteljesítményének legkisebb és legnagyobb értéke közötti különbség nem haladja meg a legkisebb érték 30 %-át;
75. „változat kivitele”: olyan jármű, amely a 29. cikk (10) bekezdésében említett információs csomagban szereplő jellemzők egy bizonyos kombinációjával rendelkezik;
76. „külső égésű motor”: olyan hőerőgép, amelynek égésterei és tágulási terei fizikailag elkülönülnek egymástól, és amelyben a belső munkaközeget külső térben végbemenő égési folyamat eredményeképpen melegítik fel; a külső térben végbemenő égésből származó hő kitágítja a belső munkaközeget, amelynek tágulása és a motormechanizmusra kifejtett hatása mozgást és hasznosítható munkát idéz elő.
77. „erőátviteli rendszer”: a jármű azon alkotóelemei és rendszerei, amelyek a hajtóerőt létrehozzák és az útfelületre továbbítják, ideértve a motor(oka)t, a motorvezérlő rendszereket vagy bármilyen más vezérlőmodult, a környezetvédelmi szabályozóberendezéseket - ideértve a szennyezőanyagkibocsátás- és zajcsökkentő rendszereket -, a hajtóművet és vezérlőberendezését, amely vagy hajtótengely, vagy szíjhajtás, vagy lánchajtás, a differenciálművet, a végső áttételt és a meghajtott kerék gumiabroncsát (sugár);
78. „egyfajta tüzelőanyaggal működő jármű”: olyan jármű, amely tervezése alapján elsődlegesen egyfajta tüzelőanyagot használ;
79. „egyfajta tüzelőanyaggal működő gázüzemű jármű”: olyan jármű, amely elsődlegesen PB-gázt, földgázt/biometánt vagy hidrogént használ, azonban - csak szükséghelyzetek esetére vagy indításra - benzinrendszerrel is rendelkezhet, ha a benzintartálya legfeljebb öt liter benzin tárolására alkalmas;
80. „E5”: 5 % vízmentes etanolból és 95 % benzinből álló tüzelőanyag-keverék;
81. „PB-gáz (LPG)”: cseppfolyós propán-bután gáz, amely nyomás alatt cseppfolyósított propánból és butánból áll;
82. „földgáz (NG)”: kiemelkedően magas metántartalmú földgáz;
83. „biometán”: a megújuló erőforrások közé tartozó, ökológiai forrásból származó természetes gáz, amelyet „biogázból” állítanak elő a biogázt biometánná alakító, a biogázt a kísérő anyagoktól (például szén-dioxidtól, sziloxánoktól és hidrogén-szulfidoktól [H2S]) megtisztító folyamat révén;
84. „kétfajta tüzelőanyaggal működő jármű”: olyan, két különálló tüzelőanyag-tároló rendszerrel rendelkező jármű, amely adott ideig képes két különböző tüzelőanyag bármelyikével működni, és tervezése alapján egyszerre csak egyféle tüzelőanyagot használ;
85. „kétfajta tüzelőanyaggal működő gázüzemű jármű”: olyan jármű, amely képes benzinnel is és PB-gázzal, földgázzal/biometánnal vagy hidrogénnel is működni;
86. „rugalmas tüzelőanyag-felhasználású jármű”: olyan jármű, amely egy tüzelőanyag-tároló rendszerrel rendelkezik, és képes több tüzelőanyag különböző keverékeivel működni;
87. „E85”: 85 % vízmentes etanolból és 15 % benzinből álló tüzelőanyag-keverék;
88. „rugalmas tüzelőanyag-felhasználású etanolmotoros jármű”: olyan, rugalmas tüzelőanyag-felhasználású jármű, amely benzinnel, vagy legfeljebb 85 % etanolt tartalmazó benzin/etanol keverékkel működik;
89. „H2NG”: hidrogénből és földgázból álló tüzelőanyag-keverék;
90. „rugalmas tüzelőanyag-felhasználású H2NG-üzemű jármű”: olyan, rugalmas tüzelőanyag-felhasználású jármű, amely képes hidrogén és földgáz/biometán különböző keverékeivel működni;
91. „rugalmas tüzelőanyag-felhasználású biodízel-motoros jármű”: olyan, rugalmas tüzelőanyag-felhasználású jármű, amely képes ásványi dízellel vagy ásványi dízel/biodízel keverékkel működni;
92. „B5”: legfeljebb 5 % biodízelből és 95 % petróleumdízelből álló tüzelőanyag-keverék;
93. „biodízel”: fenntartható módon előállított, növényiolaj- vagy állatizsír-alapú, hosszú láncú alkil-észterekből álló dízel-tüzelőanyag;
94. „tisztán elektromos jármű”:
a)
olyan rendszerrel meghajtott jármű, amely egy vagy több elektromosenergia-tároló berendezésből, egy vagy több elektromosáram-kondicionáló berendezésből és egy vagy több elektromos gépből áll, amelyek a tárolt elektromos energiát mechanikus energiává alakítják, amely a jármű meghajtása céljából a kerekekhez jut el;
b)
elektromos segédmeghajtással felszerelt, pedálmeghajtásúnak tervezett jármű;
95. „hidrogéncellás jármű”: olyan jármű, amely a hidrogénből származó kémiai energiát elektromos energiává átalakító tüzelőanyagcellából kapja a meghajtáshoz szükséges energiát;
96. „R pont” vagy az „ülés referenciapontja”: a jármű gyártója által az egyes üléshelyzetekhez megállapított tervezési pont, amelyet a háromdimenziós referencia-rendszer figyelembevételével határoz meg.
Az e rendeletben szereplő, az e rendelet által megállapított követelményekre, eljárásokra vagy szabályokra vonatkozó hivatkozásokat az e rendelet által, vagy az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és végrehajtási jogi aktusok által megállapított követelményekre, eljárásokra vagy szabályokra való hivatkozásként kell értelmezni.
4. cikk
Járműkategóriák
(1) Az L kategóriájú járművek az e cikk és az I. melléklet szerint kategóriákba sorolt két-, három- és négykerekű gépjárműveket foglalják magukba; ide tartoznak a motoros kerékpárok, a két- és háromkerekű segédmotoros kerékpárok, az oldalkocsis motorkerékpárok, a könnyű és nehéz közúti kvadok, valamint a könnyű és nehéz emelt teljesítményű kvadok.
(2) E rendelet alkalmazásában a következő járműkategóriák és -alkategóriák érvényesek, az I. mellékletben szereplő leírás szerint:
a)
L1e kategóriájú járművek (könnyű kétkerekű gépjárművek), a következő alkategóriákra bontva:
i.
L1e-A járművek (motoros kerékpárok);
ii.
L1e-B járművek (kétkerekű segédmotoros kerékpárok);
b)
L2e kategóriájú járművek (háromkerekű segédmotoros kerékpárok), a következő alkategóriákra bontva:
i.
L2e-P járművek (személyszállításra tervezett háromkerekű segédmotoros kerékpárok);
ii.
L2e-U járművek (üzleti hasznosításra tervezett háromkerekű segédmotoros kerékpárok);
c)
L3e kategóriájú járművek (kétkerekű motorkerékpárok), a következő alkategóriákra bontva:
i.
motorkerékpár-teljesítmény (25), a következő alábontásban:
-
L3e-A1 járművek (kis teljesítményű motorkerékpárok),
-
L3e-A2 járművek (közepes teljesítményű motorkerékpárok),
-
L3e-A3 járművek (nagy teljesítményű motorkerékpárok);
ii.
speciális felhasználás:
-
L3e-A1E, L3e-A2E vagy L3e-A3E Enduro motorkerékpárok,
-
L3e-A1T, L3e-A2T vagy L3e-A3T Triál motorkerékpárok;
d)
L4e kategóriájú járművek (oldalkocsival rendelkező kétkerekű motorkerékpárok);
e)
L5e kategóriájú járművek (háromkerekű gépjárművek), a következő alkategóriákra bontva:
i.
L5e-A járművek (háromkerekű motorkerékpárok), főleg személyszállításra tervezett járművek;
ii.
L5e-B járművek (áruszállító háromkerekű motorkerékpárok), üzleti hasznosítású, kizárólag áruszállításra tervezett háromkerekű motorkerékpár;
f)
L6e kategóriájú járművek (könnyű négykerekű motorkerékpárok), a következő alkategóriákra bontva:
i.
L6e-A járművek (könnyű közúti kvadok);
ii.
L6e-B járművek (könnyű kvadok), a következő csoportokra bontva:
-
L6e-BU járművek (üzleti hasznosításra tervezett, könnyű kvadok): üzleti hasznosítású, kizárólag áruszállításra tervezett járművek,
-
L6e-BP járművek (személyszállításra tervezett, könnyű kvadok): elsősorban személyszállításra tervezett járművek;
g)
L7e kategóriájú járművek (nehéz négykerekű motorkerékpárok), a következő alkategóriákra bontva:
i.
L7e-A kategóriájú járművek (nehéz közúti kvadok), a következő alkategóriákra bontva:
-
L7e-A1: A1 közúti kvad,
-
L7e-A2: A2 közúti kvad;
ii.
L7e-B járművek (nehéz terepjáró kvad), a következő alkategóriákra bontva:
-
L7e-B1: terepjáró kvad,
-
L7e-B2: egymás melletti ülésekkel ellátott buggy (side-by-side buggy);
iii.
L7e-Ce kategóriájú járművek (nehéz emelt teljesítményű kvadok), a következő alkategóriákra bontva:
-
L7e-CU járművek: (áruszállításra szolgáló, nehéz négykerekű gépjárművek) üzleti hasznosítású, kizárólag áruszállításra tervezett járművek,
-
L7e-CP járművek: (személyszállításra szolgáló, nehéz négykerekű gépjárművek) elsősorban személyszállításra tervezett járművek.
(3) A (2) bekezdésben felsorolt L kategóriájú járműveket a jármű meghajtása szerint tovább lehet csoportosítani:
a)
belső égésű motor hajtja meg:
-
kompressziós gyújtás (CI),
-
külső gyújtás (PI);
b)
külső égésű motor, turbina vagy forgódugattyús motor hatja meg; az ilyen meghajtással rendelkező járművet a környezeti és funkcionális biztonsági követelményeknek való megfelelés szempontjából azonosnak kell tekinteni a külső gyújtású belső égésű motorral meghajtott járművel;
c)
elősűrített levegővel működő motor hajtja meg, és a kibocsátott szennyező anyagok és/vagy inert gázok szintje nem haladja meg a környezeti levegőre jellemző szinteket; az ilyen járművet - a funkcionális biztonsági követelmények, valamint a tüzelőanyag-tárolás és -ellátás szempontjából - gáz-halmazállapotú tüzelőanyaggal működő járműnek kell tekinteni;
d)
elektromos motor hajtja meg;
e)
hibrid jármű, amely az e bekezdés a), b) c) vagy d) pontjában említett meghajtási konfigurációkat, illetve azok többszörös kombinációit egyesíti, például több belső égésű és/vagy elektromos motort.
(4) Az L kategóriájú járművek (2) bekezdésben említett osztályozásával kapcsolatban, az a jármű, amelyik azért nem tartozik bizonyos kategóriába, mert a vonatkozó feltételek legalább egyikét túllépi, a következő olyan kategóriába sorolandó, amely tekintetében megfelel a feltételeknek. Ez a kategóriák és alkategóriák következő csoportjaira érvényes:
a)
az L1e kategóriára az L1e-A és L1e-B alkategóriákkal együtt, valamint az L3e kategóriára az L3e-A1, L3e-A2 és L3e-A3 alkategóriákkal együtt;
b)
az L2e kategóriára és az L5e kategóriára, ez utóbbi L5e-A és L5e-B alkategóriáival együtt;
c)
az L6e kategóriára, az L6e-A és L6e-B alkategóriákkal együtt, valamint az L7e kategóriára az L7e-A, L7e-B és L7e-C alkategóriákkal együtt;
d)
a gyártó által javasolt és a jóváhagyó hatóság által jóváhagyott kategóriák és/vagy alkategóriák bármely egyéb logikus sorára.
(5) Az e cikk (1)-(4) bekezdésében és az I. mellékletben említett (al)osztályozási feltételek ellenére további alkategóriák érvényesek az V. mellékletben leírtak szerint a környezeti vizsgálati eljárások ENSZ-EGB-előírásokra és műszaki világelőírásokra való hivatkozások révén történő nemzetközi szintű harmonizációja érdekében.
5. cikk
A menetkész tömeg meghatározása
(1) Egy L kategóriás jármű menetkész tömegét az üzemképes állapotú, terheletlen jármű tömegét megmérve kell megállapítani, és az magában foglalja:
a)
a folyadékok tömegét;
b)
a gyártó előírásai szerinti szabványfelszerelés tömegét;
c)
a legalább 90 %-ban megtöltött tüzelőanyag-tartályban található „tüzelőanyag” tömegét:
E pont alkalmazásában:
i.
ha egy jármű „folyékony tüzelőanyaggal” működik, az „tüzelőanyagnak” minősül, vagy;
ii.
ha a jármű folyékony „tüzelőanyag/kenőanyag keverékkel” működik:
-
ha a jármű meghajtásához használt tüzelőanyag és a kenőolaj előre össze van keverve, ez az „előkeverék”„tüzelőanyagnak” minősül,
-
ha a jármű meghajtásához használt tüzelőanyagot és a kenőolajat külön tárolják, akkor csak a „tüzelőanyag” minősül „tüzelőanyagnak”; vagy
iii.
ha a jármű gáz-halmazállapotú tüzelőanyaggal vagy cseppfolyós gáz-halmazállapotú tüzelőanyaggal működik, vagy sűrített levegő hajtja, a gáztüzelőanyag-tartály(ok)ban lévő „tüzelőanyag” tömegét 0 kg-nak lehet tekinteni;
d)
a karosszéria, a vezetőfülke és az ajtók tömegét; valamint
e)
az üvegezés, a vonószerkezet, a pótkerekek, illetve a szerszámok tömegét.
(2) Egy L kategóriájú jármű menetkész tömege nem foglalja magában:
a)
a vezető és az utas tömegét (75kg, illetve 65kg);
b)
a rakfelületre szerelt gépek és berendezések tömegét;
c)
hibrid és teljesen elektromos hajtású járművek esetében a meghajtást végző akkumulátorok tömegét;
d)
a tiszta gázüzemben, kettős üzemben vagy többféle tüzelőanyagot hasznosító üzemben működő járművek esetében a gáztüzelőanyag-ellátó rendszer tömegét, illetve a gáz-halmazállapotú tüzelőanyag tárolására szolgáló tartályok tömegét; és
e)
elősűrített levegős meghajtás esetében a sűrített levegő tárolására szolgáló tartályok tömegét.
II. FEJEZET
ÁLTALÁNOS KÖTELEZETTSÉGEK
6. cikk
A tagállamok kötelezettségei
(1) A tagállamok e rendeletnek megfelelően létrehozzák vagy kijelölik a jóváhagyási ügyekben illetékes jóváhagyási hatóságokat, valamint a piacfelügyeleti ügyekben illetékes piacfelügyeleti hatóságokat. A tagállamok értesítik a Bizottságot az említett hatóságok létrehozásáról, illetve kijelöléséről.
A jóváhagyó hatóságokra és piacfelügyeleti hatóságokra vonatkozó értesítés tartalmazza a hatóságok nevét, címét - beleértve az elektronikus címét is - és felelősségi körét. A Bizottság a jóváhagyó hatóságok jegyzékét és adatait közzéteszi a honlapján.
(2) A tagállamok engedélyezik olyan járművek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek forgalomba hozatalát, nyilvántartásba vételét vagy forgalomba helyezését, amelyek megfelelnek e rendelet követelményeinek.
(3) A tagállamok nem tilthatják meg, nem korlátozhatják vagy nem akadályozhatják a járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek forgalomba hozatalát, nyilvántartásba vételét vagy forgalomba helyezését olyan okokból, amelyek a járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek e rendelet hatálya alá tartozó szerkezeti vagy működési kérdéseivel kapcsolatosak, amennyiben azok megfelelnek a rendelet követelményeinek.
(4) A tagállamok a piacra belépő járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek piacfelügyeletét és ellenőrzését a 765/2008/EK rendelet III. fejezetének megfelelően megszervezik és elvégzik.
7. cikk
A jóváhagyó hatóságok kötelezettségei
(1) A jóváhagyó hatóságok biztosítják, hogy a típusjóváhagyást kérelmező gyártók eleget tegyenek az e rendelet szerinti kötelezettségeiknek.
(2) A jóváhagyó hatóságok csak olyan járműveket, rendszereket, alkotóelemeket vagy önálló műszaki egységeket hagynak jóvá, amelyek megfelelnek e rendelet követelményeinek.
8. cikk
Piacfelügyeleti intézkedések
(1) A típusjóváhagyással rendelkező járművek, rendszerek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek tekintetében a piacfelügyeleti hatóságok megfelelő mértékben dokumentáció-ellenőrzést végeznek, figyelembe véve a bevett kockázatértékelési elveket, a panaszokat és más információkat.
A tevékenységeik elvégzéséhez szükségesnek tartott mértékben a piacfelügyeleti hatóságok előírhatják a gazdasági szereplők számára e dokumentációk és információk rendelkezésre bocsátását.
Amennyiben a gazdasági szereplők megfelelőségi nyilatkozatokat mutatnak be, a piacfelügyeleti hatóságoknak megfelelő módon figyelembe kell venniük azokat.
(2) Az e cikk (1) bekezdésében említettektől eltérő alkatrészekre és tartozékokra a 765/2008/EK rendelet 19. cikkének (1) bekezdését kell teljes egészében alkalmazni.
9. cikk
A gyártók kötelezettségei
(1) A gyártók biztosítják, hogy a járműveket, rendszereket, alkotóelemeket és önálló műszaki egységeket forgalomba hozataluk vagy forgalomba helyezésük során az ebben a rendeletben, valamint az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban és végrehajtási jogi aktusokban meghatározott követelmények szerint gyártsák és hagyják jóvá.
(2) A többlépcsős típus-jóváhagyási eljárásban minden gyártó felelős az általa végzett gyártási szakaszban hozzáadott rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek jóváhagyásáért és gyártásuk megfelelőségéért. A korábbi gyártási szakaszokban már jóváhagyott alkotóelemeket vagy rendszereket módosító minden gyártó felelős a módosított alkotóelemek és rendszerek jóváhagyásáért és gyártásuk megfelelőségéért.
(3) Azon gyártók, amelyek a nem teljes járművet úgy módosítják, hogy a jármű a módosítást követően más kategóriába tartozik, és következésképpen a jóváhagyás korábbi szakaszában vizsgált jogi követelmények megváltoznak, az azon kategóriára vonatkozó követelményeknek való megfelelőségért is felel, amelybe a módosított jármű tartozik.
(4) Az Unión kívül letelepedett gyártóknak az e rendelet hatálya alá tartozó járművek, rendszerek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek jóváhagyása céljából a jóváhagyó hatóság előtti képviseletükre egyetlen, az Unióban letelepedett képviselőt kell kinevezniük.
(5) Az Unión kívül letelepedett gyártók továbbá piacfelügyeleti célokra is kineveznek egyetlen, Unióban letelepedett képviselőt, aki a (4) bekezdésben említett képviselő vagy egy további képviselő is lehet.
(6) A gyártó felelősséggel tartozik a jóváhagyó hatóságnak a jóváhagyási eljárás minden vonatkozásáért és a gyártás megfelelőségének biztosításáért, függetlenül attól, hogy közvetlenül részt vesz-e a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység gyártásának valamennyi szakaszában.
(7) E rendeletnek, valamint az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusoknak és végrehajtási jogi aktusoknak megfelelően a gyártók biztosítják azon eljárásokat, amelyek sorozatgyártás esetén a jóváhagyott típusnak való megfelelőséget fenntartják. A jármű, a rendszer, az alkotóelem vagy az önálló műszaki egység kialakításának vagy jellemzőinek módosításait, illetve azon követelmények módosításait, amelyeknek egy jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység a megfelelőségi nyilatkozat szerint megfelel, a VI. fejezet alapján figyelembe kell venni.
(8) A 39. cikk szerint a járműveken, alkotóelemeken vagy önálló műszaki egységeken feltüntetett, jogszabályban előírt jelöléseken és típus-jóváhagyási jeleken kívül a gyártók a nevüket, bejegyzett márkanevüket vagy bejegyzett védjegyüket, valamint uniós elérhetőségüket is megadják a forgalmazott járműveken, alkotóelemeken vagy önálló műszaki egységeken, illetve amennyiben ez nem lehetséges, akkor az alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek csomagolásán vagy egy kísérő dokumentumban.
(9) A gyártó biztosítja, hogy mindaddig, amíg egy járműért, rendszerért, alkotóelemért vagy önálló műszaki egységért ő felel, a tárolási vagy szállítási feltételek ne veszélyeztessék az e rendeletben meghatározott követelményeknek való megfelelőségét.
10. cikk
A gyártók kötelezettségei a nem megfelelő vagy súlyos veszélyt jelentő termékeikkel kapcsolatosan
(1) Azon gyártók, akik úgy vélik vagy okkal feltételezik, hogy a forgalomba hozott vagy forgalomba helyezett jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység nem felel meg ennek a rendeletnek, illetve az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusoknak vagy végrehajtási jogi aktusoknak, haladéktalanul megteszik az ahhoz szükséges korrekciós intézkedéseket, hogy az említett jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység ismét megfeleljen a feltételeknek, illetve szükség szerint a forgalomból kivonják vagy visszahívják azokat.
A gyártó haladéktalanul tájékoztatja erről a jóváhagyást megadó jóváhagyó hatóságot, részletesen kitérve különösen a meg nem felelésre és a meghozott korrekciós intézkedésekre.
(2) Ha a jármű, rendszer, alkotóelem, önálló műszaki egység, alkatrész vagy tartozék súlyos veszélyt jelent, a gyártók haladéktalanul tájékoztatják erről azon tagállamok jóváhagyó és piacfelügyeleti hatóságait, amelyekben a járművet, rendszert, alkotóelemet, önálló műszaki egységet, alkatrészt vagy tartozékot forgalmazták vagy forgalomba helyezték, részletesen kitérve különösen a meg nem felelésre és a meghozott korrekciós intézkedésekre.
(3) A gyártók a 29. cikk (10) bekezdésében említett információs csomagot, a járműgyártók ezenkívül a 38. cikkben említett megfelelőségi nyilatkozatok másolatát legalább a jármű forgalomba hozatalát követő tíz éven keresztül, illetve a rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység forgalomba hozatalát követő öt éven keresztül a jóváhagyó hatóságok számára elérhetővé teszik.
(4) A gyártók a nemzeti hatóság indokolással ellátott kérésére a jóváhagyó hatóságon keresztül az adott hatóság által könnyen érthető nyelven a nemzeti hatóság rendelkezésére bocsátják a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység megfelelőségét igazoló EU-típusbizonyítvány másolatát vagy az 51. cikk (1) bekezdésében említett engedélyt. A gyártók a nemzeti hatóság kérésére a 765/2008/EK rendelet 20. cikkének megfelelően együttműködnek vele a forgalomba hozott, nyilvántartásba vett vagy forgalomba helyezett járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek jelentette veszélyek megszüntetésére irányuló minden intézkedésben.
11. cikk
A gyártó képviselőinek piacfelügyeleti kötelezettségei
A gyártó piacfelügyeleti ügyekben felhatalmazott képviselője a gyártótól kapott megbízásban meghatározott feladatokat látja el. A megbízásnak fel kell jogosítania a gyártó képviselőjét legalább arra, hogy:
a)
hozzáférést biztosítson a 27. cikkben említett adatközlő mappához, továbbá a 38. cikkben említett megfelelőségi nyilatkozatokhoz, hogy azok a jármű forgalomba hozatalát követő tíz éven keresztül, illetve a rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység forgalomba hozatalát követő öt éven keresztül a jóváhagyó hatóságok rendelkezésére álljanak;
b)
a jóváhagyó hatóság indokolt kérése nyomán minden olyan információt és dokumentációt e hatóság rendelkezésére bocsásson, amely a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység gyártása megfelelőségének alátámasztásához szükséges;
c)
a jóváhagyó vagy piacfelügyeleti hatóságok kérésére azokkal együttműködjön a megbízása körébe tartozó járművek, rendszerek, alkotóelemek, önálló műszaki egységek, alkatrészek vagy tartozékok jelentette súlyos veszélyek megszüntetésére irányuló minden intézkedéssel kapcsolatban.
12. cikk
Az importőrök kötelezettségei
(1) Az importőrök csak olyan megfelelő járműveket, rendszereket, alkotóelemeket vagy önálló műszaki egységeket hozhatnak forgalomba, amelyek EU-típusjóváhagyással rendelkeznek, vagy megfelelnek a nemzeti jóváhagyás követelményeinek, illetve olyan alkatrészeket vagy tartozékokat hozhatnak forgalomba, amelyekre teljes mértékben a 765/2008/EK rendelet követelményei vonatkoznak.
(2) A típusjóváhagyással rendelkező jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység forgalomba hozatala előtt az importőr biztosítja, hogy rendelkezésre álljon a 29. cikk (10) bekezdésének megfelelő információs csomag, és a rendszeren, alkotóelemen vagy önálló műszaki egységen fel legyen tüntetve az előírt típus-jóváhagyási jel, és az megfeleljen a 9. cikk (8) bekezdése követelményeinek. Jármű esetében az importőr ellenőrzi, hogy a járműhöz mellékelték-e a szükséges megfelelőségi nyilatkozatot.
(3) Ha az importőr úgy véli vagy okkal feltételezi, hogy egy jármű, rendszer, alkotóelem, önálló műszaki egység, alkatrész vagy tartozék nem felel meg e rendelet követelményeinek, így különösen nem felel meg a vonatkozó típusjóváhagyásnak, akkor addig nem hozhatja forgalomba, nem engedheti meg forgalomba helyezését és nem veheti nyilvántartásba az érintett járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet, amíg annak megfelelőségét nem biztosítják. Továbbá, ha úgy véli, vagy okkal felételezi, hogy a jármű, rendszer, alkotóelem, önálló műszaki egység, alkatrész vagy tartozék súlyos veszélyt jelent, tájékoztatja erről a gyártót és a piacfelügyeleti hatóságokat. A típusjóváhagyással rendelkező járművek, rendszerek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek esetén az importőr a jóváhagyást megadó jóváhagyó hatóságot is tájékoztatja erről.
(4) Az importőr a nevét, bejegyzett márkanevét vagy bejegyzett védjegyét, valamint az elérhetőségét is feltünteti a járművön, rendszeren, alkotóelemen, önálló műszaki egységen, alkatrészen vagy tartozékon, illetve amennyiben ez nem lehetséges, akkor a rendszerek, alkotóelemek, önálló műszaki egységek, alkatrészek vagy tartozékok csomagolásán vagy egy őket kísérő dokumentumon.
(5) Az importőr biztosítja, hogy - amint azt az 55. cikk előírja - a járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet útmutató és információk kísérjék, amelyeket az érintett tagállamok hivatalos nyelvén vagy nyelvein szövegeztek meg.
(6) Az importőr biztosítja, hogy mindaddig, amíg egy járműért, rendszerért, alkotóelemért vagy önálló műszaki egységért ő felel, a tárolási vagy szállítási feltételek ne veszélyeztessék az e rendeletben meghatározott követelményeknek való megfelelőségét.
(7) Ha a jármű, rendszer, alkotóelem, önálló műszaki egység, alkatrész vagy tartozék jelentette súlyos veszélyek miatt indokolt, az importőr a fogyasztók egészségvédelme és biztonsága érdekében kivizsgálja a panaszokat, szükség esetén nyilvántartást vezet a járművekkel, rendszerekkel, alkotóelemekkel, önálló műszaki egységekkel, alkatrészekkel vagy tartozékokkal kapcsolatos panaszokról és visszahívásokról, és folyamatosan tájékoztatja a forgalmazókat e nyomon követés eredményeiről.
13. cikk
Az importőrök kötelezettségei a nem megfelelő vagy súlyos veszélyt jelentő termékeikkel kapcsolatosan
(1) Az az importőr, aki úgy véli, vagy okkal feltételezi, hogy az általa forgalomba hozott jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység nem felel meg ennek a rendeletnek, haladéktalanul megteszi az ahhoz szükséges korrekciós intézkedéseket, hogy az említett jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység megfelelősége helyreálljon, illetve szükség szerint kivonja a forgalomból, vagy visszahívja azokat.
(2) Ha a jármű, rendszer, alkotóelem, önálló műszaki egység, alkatrész vagy tartozék súlyos veszélyt jelent, az importőr haladéktalanul tájékoztatja a gyártót, valamint azon tagállamok jóváhagyó és piacfelügyeleti hatóságait, ahol a járművet, rendszert, alkotóelemet, önálló műszaki egységet, alkatrészt vagy tartozékot forgalomba hozták. Az importőrnek az említetteket tájékoztatnia kell a megtett lépésekről is, továbbá részletes tájékoztatást kell adnia számukra, így különösen a súlyos veszélyre és a gyártó által meghozott korrekciós intézkedésekre vonatkozóan.
(3) Az importőr a jármű forgalomba hozatalát követő tíz évig, illetve a rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység forgalomba hozatalát követően öt évig biztosítja, hogy a megfelelőségi nyilatkozat egy példánya a jóváhagyó és piacfelügyeleti hatóságok rendelkezésére álljon, továbbá gondoskodik arról, hogy a 29. cikk (10) bekezdésében említett információs csomagot a hatóságok kérésére a rendelkezésükre lehessen bocsátani.
(4) Az importőr a nemzeti hatóság indokolással ellátott kérésére az adott hatóság által könnyen érthető nyelven a hatóság rendelkezésére bocsát minden olyan információt és dokumentációt, amely a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység megfelelőségének bizonyításához szükséges. Az importőr a hatóság kérésére együttműködik vele azon járművek, rendszerek, alkotóelemek, önálló műszaki egységek, alkatrészek vagy tartozékok jelentette veszélyek megszüntetésére irányuló minden intézkedésben, amelyeket az importőr hozott forgalomba.
14. cikk
A forgalmazók kötelezettségei
(1) A jármű, rendszer, alkotóelem, önálló műszaki egység, alkatrész vagy tartozék forgalmazása során a forgalmazó kellő gondossággal jár el e rendelet követelményeivel kapcsolatban.
(2) A jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység forgalmazása, nyilvántartásba vétele vagy forgalomba helyezése előtt a forgalmazó ellenőrzi, hogy a járművön, rendszeren, alkotóelemen vagy önálló műszaki egységen elhelyeztéke a jogszabályban előírt jelölést vagy a típus-jóváhagyási jelet, továbbá a járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet az előírt dokumentumok, útmutatók és biztonsági tájékoztatók kísérik-e, amelyeket azon tagállam hivatalos nyelvén vagy nyelvein szövegeztek meg, amelyben a járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet forgalmazni kívánják, valamint hogy az importőr és a gyártó eleget tett-e a 12. cikk (2) és (4) bekezdésében, valamint a 39. cikk (1) és (2) bekezdésében meghatározott követelményeknek.
(3) A forgalmazó biztosítja, hogy mindaddig, amíg egy járműért, rendszerért, alkotóelemért vagy önálló műszaki egységért ő felel, a tárolási vagy szállítási feltételek ne veszélyeztessék az e rendeletben meghatározott követelményeknek való megfelelőségét.
15. cikk
A forgalmazók kötelezettségei a nem megfelelő vagy súlyos veszélyt jelentő termékeikkel kapcsolatosan
(1) Ha a forgalmazó úgy véli, vagy okkal feltételezi, hogy egy jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység nem felel meg e rendelet követelményeinek, akkor addig nem forgalmazhatja, nem veheti nyilvántartásba és nem helyezheti forgalomba az érintett járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet, amíg annak megfelelősége nem biztosított.
(2) Amennyiben a forgalmazó úgy véli, vagy okkal feltételezi, hogy az általa forgalmazott vagy nyilvántartásba vett jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység, illetve az, amelynek forgalomba helyezéséért ő felel, nem felel meg ennek a rendeletnek, értesíti a gyártót vagy a gyártó képviselőjét, és gondoskodik az ahhoz szükséges korrekciós intézkedések 10. cikk (1) bekezdése vagy 13. cikk (1) bekezdése szerinti meghozataláról, hogy az említett jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység ismét megfeleljen a feltételeknek, illetve szükség szerint visszahívják azokat a forgalomból.
(3) Ha a jármű, rendszer, alkotóelem, önálló műszaki egység, alkatrész vagy tartozék súlyos veszélyt jelent, a forgalmazó haladéktalanul tájékoztatja a gyártót, az importőrt, valamint azon tagállamok jóváhagyó és piacfelügyeleti hatóságait, amelyekben azt forgalmazták. A forgalmazónak az említetteket tájékoztatnia kell a megtett lépésekről is, továbbá részletes tájékoztatást kell adnia számukra, így különösen a súlyos veszélyre és a gyártó által hozott korrekciós intézkedésekre vonatkozóan.
(4) A forgalmazók a nemzeti hatóság indokolással ellátott kérése nyomán biztosítják, hogy a gyártó megadja a nemzeti hatóságnak a 10. cikk (4) bekezdésében előírt információkat vagy hogy az importőr megadja a nemzeti hatóságnak a 13. cikk (3) bekezdésében meghatározott információkat. A forgalmazó e hatóság kérésére a 765/2008/EK rendelet 20. cikkének megfelelően együttműködik a hatósággal az általa forgalmazott járművek, rendszerek, alkotóelemek, önálló műszaki egységek, alkatrészek vagy tartozékok jelentette veszélyek megszüntetésére irányuló minden intézkedésben.
16. cikk
Azon esetek, amelyekben gyártói kötelezettségek vonatkoznak az importőrökre és a forgalmazókra
E rendelet alkalmazásában az importőr vagy a forgalmazó is gyártónak minősül, és a 9-11. cikkben megállapított kötelezettségek vonatkoznak rá, amennyiben az importőr vagy a forgalmazó a saját neve vagy védjegye alatt forgalmaz vagy vesz nyilvántartásba egy járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet, illetve felelős annak forgalomba helyezéséért, vagy oly mértékben módosít egy járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet, hogy fennáll az a lehetőség, hogy az a vonatkozó követelményeknek már nem felel meg.
17. cikk
A gazdasági szereplők azonosítása
A gazdasági szereplőnek - jármű esetében tíz, rendszer, alkotóelem, önálló műszaki egység, alkatrész vagy tartozék esetében öt éven keresztül - kérelemre a jóváhagyó és piacfelügyeleti hatóságok részére adatot kell szolgáltatnia:
a)
minden olyan gazdasági szereplőről, aki részére járművet, rendszert, alkotóelemet, önálló műszaki egységet, alkatrészt vagy tartozékot szállított;
b)
minden olyan gazdasági szereplőről, akinek járművet, rendszert, alkotóelemet, önálló műszaki egységet, alkatrészt vagy tartozékot szállított.
III. FEJEZET
ALAPVETŐ KÖVETELMÉNYEK
18. cikk
Általános alapvető követelmények
(1) Az L kategóriájú járműveknek és az azokba szánt rendszereknek, alkotóelemeknek és önálló műszaki egységeknek meg kell felelniük a II-VIII. mellékletben felsorolt, az adott jármű(al)kategóriára érvényes követelményeknek.
(2) Azon L kategóriájú járműveknek, illetve rendszereiknek, alkotóelemeiknek és önálló műszaki egységeiknek, amelyek elektromágneses összeférhetőségéről teljes körűen rendelkezik a járműszerkezetre vonatkozó, e cikk (3) bekezdésében említett felhatalmazáson alapuló jogi aktus és az e rendelet alapján elfogadott végrehajtási jogi aktus, nem kell megfelelniük az elektromágneses összeférhetőségre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2004. december 15-i 2004/108/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (26).
(3) Az L kategóriájú járművek e rendeletben lefektetett típus-jóváhagyási követelményeinek kiegészítése érdekében a Bizottság a 75. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el a II. melléklet A., B. és C. részében összefoglalt részletes műszaki követelményekre és vizsgálati eljárásokra vonatkozóan, biztosítva ezzel az e rendelet vonatkozó rendelkezéseiben meghatározott magas biztonsági és környezetvédelmi szintet. Az első ilyen, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat 2014. december 31-ig kell elfogadni.
19. cikk
A hatástalanító berendezésekre vonatkozó tilalom
A biztonságot vagy az elektromos összeférhetőséget csökkentő, a fedélzeti diagnosztikai, a hangtompító vagy szennyezőanyagkibocsátás-csökkentő rendszerek hatását befolyásoló hatástalanító rendszerek használata tilos. Nem tekintendő hatástalanító berendezésnek az a szerkezeti elem, amellyel kapcsolatban a következő feltételek bármelyike teljesül:
a)
a berendezés használata a motor sérülés vagy baleset elleni védelme és a jármű biztonságos üzemeltetése szempontjából indokolt;
b)
a berendezés csak addig üzemel, amíg arra a motorindításhoz szükség van;
c)
az üzemelési feltételek nagyrészt azon vizsgálati eljárások részét képezik, amelyek annak ellenőrzésére szolgálnak, hogy a jármű megfelel-e ennek a rendeletnek, illetve az e rendelet alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusoknak és végrehajtási jogi aktusoknak.
20. cikk
A járművek erőátviteli rendszerének módosításával kapcsolatos, gyártókra vonatkozó intézkedések
(1) A járműgyártóknak speciális tulajdonságokkal kell ellátniuk az L kategóriájú járműveket (az L3e-A3 és L4e-A3 alkategóriákba tartozók kivételével) a jármű erőátviteli berendezésére irányuló szakszerűtlen beavatkozás megakadályozása végett, olyan műszaki követelmények és előírások formájában, amelyek célja:
a)
azon módosítások megakadályozása, amelyek veszélyeztethetik a biztonságot, különösen azáltal, hogy az erőátviteli berendezésen végzett szakszerűtlen beavatkozással növelik a jármű teljesítményét a jármű gyártója által követett típus-jóváhagyási eljárás során szabályszerűen megállapított legnagyobb forgatónyomaték és/vagy a legnagyobb hasznos teljesítmény és/vagy a legnagyobb tervezett járműsebesség növelése érdekében; és/vagy
b)
a környezeti károk megelőzése.
(2) A Bizottság az (1) bekezdésben említett intézkedések tekintetében szükséges különleges műszaki követelményekre vonatkozóan és a (4) bekezdésnek való megfelelés elősegítése érdekében felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogad el a 75. cikknek megfelelően. Az első ilyen, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat 2014. december 31-ig kell elfogadni.
(3) Az erőátviteli rendszer módosítását követően a járműnek meg kell felelnie a kezdeti - illetve adott esetben az új - járműkategóriára és -alkategóriára vonatkozó műszaki követelményeknek, amelyek az eredeti jármű forgalomba hozatalakor, nyilvántartásba vételekor vagy forgalomba helyezésekor hatályban voltak, ideértve a követelmények legutóbbi módosításait is.
Amennyiben a járműgyártó egy járműtípus erőátviteli rendszerét úgy tervezi meg, hogy azt oly módon lehet módosítani, hogy a jármű nem felel meg többé a jóváhagyott típusnak, ellenben egy újabb változatnak vagy kivitelnek igen, a járműgyártó minden ily módon létrehozott változatra vagy kivitelre vonatkozó információt belefoglal a kérelembe, és az összes változatot vagy kivitelt külön, kifejezetten jóváhagyják. Ha a módosított jármű új kategóriába vagy alkategóriába kerül, új típusjóváhagyást kell kérelmezni.
(4) Az (1) bekezdés sérelme nélkül, a jármű funkcionális biztonságára és környezeti teljesítményére negatív hatással lévő módosítások vagy igazítások elkerülése érdekében a gyártónak a legjobb mérnöki gyakorlat hasznosítása révén törekednie kell arra, hogy műszakilag lehetetlenné tegye az ilyen módosításokat vagy igazításokat, hacsak ezekről kifejezetten nem nyilatkozik az adatközlő mappában, s így arra ki nem terjed a típusjóváhagyás.
21. cikk
A fedélzeti diagnosztikai rendszerekre vonatkozó általános követelmények
(1) Az L kategóriájú járműveket az (5) bekezdés alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban lefektetett funkcionális követelményeknek és vizsgálati eljárásnak megfelelően, a IV. mellékletben előírt alkalmazási időpontoktól kezdve OBD-rendszerrel kell felszerelni.
(2) A IV. melléklet 1.8.1. pontjában meghatározott időpontoktól kezdve az L3e, L4e, L5e-A, L6e-A és L7e-A jármű(al)kategóriákat OBD I-es fázisú rendszerrel kell felszerelni, amely ellenőrzi a kibocsátáscsökkentő rendszert mindenféle áramköri vagy elektronikai meghibásodás szempontjából, és jelenti azokat a meghibásodásokat, amelyek a VI. melléklet B1. táblázatában lefektetett kibocsátási küszöbök túllépéséhez vezetnek.
(3) A IV. melléklet 1.8.2. pontjában meghatározott időpontoktól kezdve az L3e-L7e jármű(al)kategóriákat OBD I-es fázisú rendszerrel kell felszerelni, amely ellenőrzi a kibocsátáscsökkentő rendszert mindenféle áramköri vagy elektronikai meghibásodás szempontjából, és amely akkor lép működésbe, ha a VI. melléklet B2. táblázatában lefektetett kibocsátási küszöböket túllépésére kerül sor. Az e jármű(al)kategóriákban használt OBD I-es fázisú rendszerek azt is jelzik, ha olyan üzemmódváltás történik, amely jelentősen csökkenti a motornyomatékot.
(4) A IV. melléklet 1.8.3. pontjában meghatározott időpontoktól kezdve és a 23. cikk (5) bekezdésére is figyelemmel az L3e, L5e-A, L6e-A és L7e-A jármű(al)kategóriákat ezen kívül OBD II-es fázisú rendszerrel is fel kell szerelni, amely ellenőrzi a kibocsátáscsökkentő rendszer hibáit és elhasználódását, és jelenti, amennyiben ezek a VI. melléklet B2. táblázatában lefektetett OBD kibocsátási küszöbök túllépéséhez vezetnek.
(5) A fedélzeti diagnosztikai rendszer funkcionális biztonsággal vagy a kibocsátáscsökkentő rendszer hibáival kapcsolatos jelentéseinek összehangolása és a jármű eredményes és hatékony megjavításának elősegítése érdekében a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 75. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a fedélzeti diagnosztikai rendszerre vonatkozó részletes műszaki követelmények tekintetében, ideértve a funkcionális OBD-követelményeket és az (1)-(4) bekezdésben felsorolt tárgykörök tekintetében meghatározott és a II. melléklet C. része 11. pontja szerinti vizsgálati eljárásokat, valamint az V. mellékletben említett VIII. típusú vizsgálatot.
22. cikk
A járművek funkcionális biztonságára vonatkozó követelmények
(1) A gyártó biztosítja, hogy a járműveket úgy tervezzék, gyártsák és szereljék össze, hogy azok a lehető legkisebb sérülési veszélyt jelentsék az utasokra és más úthasználókra nézve.
(2) A gyártó biztosítja a jármű folyamatos funkcionális biztonságát a jármű szokásos élettartama során szokásos használati feltételek, valamint a gyártó ajánlásainak megfelelően végzett szervizelés mellett. A gyártó nyilatkozatot bocsát ki és foglal bele az információs csomagba, amelyben igazolja, hogy a funkcionális biztonság szempontjából lényeges rendszerek, alkatrészek és tartozékok tartósságát megfelelő vizsgálatok és mérnöki gyakorlat alkalmazása révén szavatolja.
(3) A gyártó biztosítja, hogy a járművek, rendszerek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek megfeleljenek a II. és VIII. mellékletben meghatározott vonatkozó követelményeknek, valamint az (5) bekezdés alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusban előírt vizsgálati eljárásoknak és teljesítménykövetelményeknek.
(4) A meghatározott feszültséghatáron belüli használatra tervezett elektromos berendezésekre vonatkozó tagállami jogszabályok összehangolásáról szóló, 2006. december 12-i 2006/95/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (27) nem vonatkozik azon jármű-alkotóelemekre, amelyek elektromos jellegű veszélyeivel az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és végrehajtási jogi aktusok teljes körűen foglalkoznak.
(5) A magas szintű funkcionális biztonság megvalósítása érdekében a Bizottság a 75. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el a II. melléklet B. részében felsorolt, a járművek funkcionális biztonságára vonatkozó különleges követelmények tekintetében, és adott esetben a VIII. mellékletben lefektetett fokozott funkcionális biztonsági előírásokat veszi alapul. Az első ilyen, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat 2014. december 31-ig kell elfogadni.
(6) A Bizottság második lépésben 2020. december 31-ig felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogad el a 75. cikknek megfelelően a II. melléklet B. részének 17. pontjában felsorolt, a járműszerkezeti integritás biztosítása céljából előírt, szokásos élettartamra vonatkozó követelmények és vizsgálatok összehangolása érdekében.
(7) A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogadhat el a gyártói nyilatkozat mintájának meghatározása érdekében. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 73. cikk (2) bekezdésében hivatkozott vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
23. cikk
A környezeti teljesítményre vonatkozó követelmények
(1) A gyártó biztosítja, hogy a járműveket úgy tervezzék, gyártsák és szereljék össze, hogy azok a lehető legkisebb hatást gyakorolják a környezetre. A gyártó biztosítja, hogy a jóváhagyott típusú járművek teljes élettartamuk alatt és a VII. mellékletben meghatározott, tartóssági futásteljesítmény értékén belül megfeleljenek a II., V. és VI. mellékletben meghatározott, környezeti teljesítményre vonatkozó követelményeknek.
(2) A gyártó biztosítja, hogy a járművek, rendszerek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek megfeleljenek az e cikk (12) bekezdése alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusban meghatározásra kerülő, az V. melléklet szerinti és a IV. mellékletben lefektetett alkalmazási időszakon belül végrehajtandó vizsgálati eljárásoknak és vizsgálati követelményeknek.
(3) A gyártó biztosítja a tartóssági követelmények ellenőrzésére szolgáló típus-jóváhagyási követelményeknek való megfelelést. A gyártó választhat, hogy a tartósság vizsgálatára szolgáló alábbi eljárások közül melyikkel igazolja a jóváhagyó hatóság előtt a jóváhagyott típusú jármű környezeti teljesítményének tartós voltát:
a)
tényleges tartóssági vizsgálat a teljes futásteljesítmény megtételét követően:
A vizsgálati járművek a VII. melléklet A. táblázatában meghatározott teljes távolságot megteszik, és az e cikk (12) bekezdése alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusban leírt V. típusú vizsgálatnak megfelelő eljárás szerinti vizsgálatnak vetik őket alá. A VII. melléklet A. táblázatában meghatározott teljes távolság megtétele során mért kibocsátásvizsgálati eredmények nem érhetik el a VI. melléklet A. részében meghatározott környezetvédelmi értékeket.
b)
tényleges tartóssági vizsgálat részleges futásteljesítmény megtételét követően:
A vizsgálati járművek a VII. melléklet A. táblázatában meghatározott távolság legalább 50 %-át meg kell, hogy tegyék, és az e cikk (12) bekezdése alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusban leírt V. típusú vizsgálatnak megfelelő eljárás szerinti vizsgálatnak kell őket alávetni. E jogi aktusnak megfelelően a vizsgálati eredményeket extrapolálni kell a VII. melléklet A. táblázatában meghatározott teljes távolságra. Sem a vizsgálati eredmények, sem az extrapoláció eredményei nem érhetik el a VI. melléklet A. részében meghatározott környezetvédelmi értékeket.
c)
matematikai tartóssági eljárás:
A VII. melléklet B. táblázatában meghatározott romlási tényezőkkel való szorzás eredményei, valamint a gyártósorról való lekerülés utáni első indítás óta több mint 100 km-t megtett jármű környezeti vizsgálati eredményei a kibocsátás egyik összetevője tekintetében sem érhetik el a VI. melléklet A. részében meghatározott környezetvédelmi értékeket.
(4) A Bizottság 2016. január 1-jéig átfogó környezeti hatástanulmányt készít. A tanulmányban értékeli a levegőminőséget és az L kategóriájú járművek által kibocsátott szennyező anyagok arányát, és kitér az V. mellékletben felsorolt I., IV., V., VII. és VIII. típusú vizsgálatokkal kapcsolatos követelményekre is.
Azzal a céllal, hogy végleges politikai intézkedéseket határozzon meg - megerősítve és véglegesen rögzítve az Euro 5 norma végrehajtásának IV. mellékletben említett folyamatát és az Euro 5 tekintetében meghatározott tartóssági futásteljesítményekre és romlási tényezőkre vonatkozó, az V. mellékletben, továbbá a VI. melléklet A2., B2. és C2. táblázatában, valamint a VII. mellékletben meghatározott környezeti követelményeket -, a tanulmány összegyűjti és értékeli a legújabb tudományos adatokat, kutatási eredményeket, modelleket és a költséghatékonysági adatokat.
(5) A (4) bekezdésben említett eredmények alapján a Bizottság 2016. december 31-ig jelentést tesz az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a következőkkel kapcsolatban:
a)
a IV. mellékletben említett, az Euro 5 szintre vonatkozó végrehajtási dátumok;
b)
az Euro 5 norma VI. melléklet A2. táblázatában említett kibocsátási határértékei és a VI. melléklet B2. táblázatában említett OBD-küszöbértékek;
c)
minden L3e, L5e, L6e-A és L7e-A (al)kategóriába tartozó, új járműtípus felszerelése az Euro 5 szinten az OBD első fázisa mellett az OBD második fázisával is;
d)
az Euro 5 szintre vonatkozó, a VII. melléklet A. táblázatában említett, tartóssági futásteljesítmények, valamint az Euro 5 szintre vonatkozó, a VII. melléklet B. táblázatában említett romlási tényezők.
E jelentés fényében a Bizottság minden megfelelő jogalkotási javaslatot meghoz.
(6) A környezeti hatástanulmány alapján, a 75. cikknek megfelelően a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogad el, amelyben meghatározza, hogy az L1e-A, L1e-B, L2e, L5e-B, L6e-B, L7e-B és L7e-C (al)kategóriák közül az Euro 5 szinten melyiken kell SHED-vizsgálatot, illetve melyiken kell tüzelőanyagtartály- és csőrendszer-szivárgási vizsgálatot végezni, a VI. melléklet C2. táblázatában felsorolt vizsgálati határértékek figyelembevételével.
(7) A gyártók biztosítják az L kategóriájú járművek megfelelését a vonatkozó, az V. melléklet A. táblázatában lefektetett, a jóváhagyáshoz és kiterjesztéshez szükséges környezeti teljesítménnyel kapcsolatos vizsgálati követelményeknek.
(8) Ami az I. típusú vizsgálatot illeti, a vonatkozó kibocsátási határérték L3e-AxE (Enduro, x = 1, 2 vagy 3) és L3e-AxT (Triál, x = 1, 2 vagy 3) típusú motorkerékpároknál a VI. melléklet A. részében meghatározott L2 (THC) és L3 (NOx) adatok összege. A kibocsátásvizsgálati eredmények (NOx + THC) kisebbek vagy egyenlők ezzel a határértékkel (L2 + L3).
(9) Az L4e kategóriába tartozó járművek megfelelnek az V. mellékletben az L3e kategóriájú járművek tekintetében megállapított környezetvédelmi követelményeknek, ahol az V. mellékletben leírt I., IV., VII. és VIII. típusú vizsgálat során szükség szerint vagy az oldalkocsival felszerelt meghajtott alapjármű teljes egységét, vagy csupán az oldalkocsi nélküli meghajtott alapjárművet vizsgálják.
(10) A gyártó gondoskodik arról, hogy az Unióban forgalomba hozott, illetve forgalomba helyezés előtt álló minden kibocsátáscsökkentő pótberendezés e rendelet szerint típusjóváhagyáson essen át.
(11) Az (1)-(10) bekezdésben említett követelmények a II. mellékletben meghatározott járművekre, rendszerekre, alkotóelemekre és önálló műszaki egységekre alkalmazandók.
(12) A környezetvédelem magas szintje biztosításának érdekében a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 75. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az e cikk (1), (2), (3), (6) és (7) bekezdésében említett tárgykörök - többek között a vizsgálati eljárások - tekintetében megállapított környezetvédelmi követelmények részletes műszaki előírásainak vonatkozásában.
24. cikk
További környezeti követelmények az üvegházhatást okozó gázok, a tüzelőanyag-fogyasztás, valamint az elektromosenergia-fogyasztás és az elektromos hatósugár tekintetében
(1) A CO2- (szén-dioxid)-kibocsátásokat a gyártó az alkalmazandó laboratóriumi kibocsátásvizsgálati ciklus szerint meghatározza, és jelenti a jóváhagyó hatóságnak. A tüzelőanyag-fogyasztást és/vagy elektromosenergia-fogyasztást és elektromos hatósugarat vagy a típusjóváhagyáskor végzett laboratóriumi kibocsátásmérési vizsgálatok eredményei alapján kell kiszámítani, vagy meg kell mérni a műszaki szolgálat jelenlétében, és jelenteni kell a típusjóváhagyó hatóságnak.
(2) A CO2-mérés eredményeit, a kiszámított vagy mért tüzelőanyag-fogyasztást, elektromosenergia-fogyasztást és elektromos hatósugarat a 27. cikk (4) bekezdésében hivatkozott végrehajtási jogi aktusban leírt módon fel kell jegyezni az adatközlő mappába, és a vonatkozó információkat fel kell tüntetni a megfelelőségi nyilatkozaton is.
Amellett, hogy a gyártó a CO2-kibocsátást, a tüzelőanyag-fogyasztást, elektromosenergia-fogyasztást és elektromos hatósugarat feltünteti a megfelelőségi nyilatkozaton, arról is gondoskodik, hogy ezek az adatok az általa alkalmasnak tekintett formátumban a vásárlónak is rendelkezésre álljanak az új jármű megvásárlásának időpontjában.
(3) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 75. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a VII. típusú vizsgálat tekintetében a CO2-kibocsátás-mérés, a tüzelőanyag-fogyasztás, az elektromosenergia-fogyasztás és az elektromos hatósugár számítási és mérési módszereivel kapcsolatos vizsgálati eljárási követelmények vonatkozásában.
IV. FEJEZET
EU-TÍPUSJÓVÁHAGYÁSI ELJÁRÁSOK
25. cikk
EU-típusjóváhagyási eljárások
(1) A teljes jármű típusjóváhagyásának kérelmezésekor a gyártó az alábbi eljárások közül választhat:
a)
lépésenkénti típusjóváhagyás;
b)
egylépéses típusjóváhagyás;
c)
vegyes típusjóváhagyás.
Ezeken kívül az (5) bekezdésben felsorolt járműkategóriák gyártói a többlépcsős típusjóváhagyást is választhatják.
A rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek típusjóváhagyására csak az egylépéses típus-jóváhagyási eljárás alkalmazható.
(2) A lépésenkénti típusjóváhagyás a jármű részét képező rendszerekre, alkotóelemekre és önálló műszaki egységekre érvényes EU-típusbizonyítványok teljes csomagjának lépésenkénti összegyűjtéséből áll, ami végeredményben a teljes jármű típusjóváhagyásához vezet.
(3) Az egylépéses típusjóváhagyás a teljes jármű egyetlen művelettel történő típusjóváhagyásából áll.
(4) A vegyes típusjóváhagyás olyan, lépésenkénti típus-jóváhagyási eljárás, amelynek eredményeképpen a teljes jármű típusjóváhagyásának utolsó szakaszában egy vagy több rendszerjóváhagyás szerezhető meg anélkül, hogy ezekre a rendszerekre EU-típusbizonyítványokat kellene kiállítani.
(5) A többlépcsős típusjóváhagyás során egy vagy több jóváhagyó hatóság igazolja, hogy egy nem teljes vagy befejezett jármű típusa - a gyártási állapottól függően - megfelel e rendelet vonatkozó közigazgatási rendelkezéseinek és műszaki követelményeinek.
A többlépcsős típusjóváhagyást az olyan nem teljes vagy befejezett jármű típusára kell megadni, amely a 27. cikkben meghatározott adatközlő mappában szereplő jellemzőkkel rendelkezik, és gyártási állapotától függően megfelel a II. mellékletben felsorolt, vonatkozó jogi aktusokban meghatározott műszaki követelményeknek.
(6) Az utolsó gyártási szakaszra vonatkozó típusjóváhagyást csak akkor lehet megadni, ha a jóváhagyó hatóság meggyőződött arról, hogy az utolsó szakaszban típusjóváhagyott jármű az adott időpontban megfelel valamennyi alkalmazandó műszaki követelménynek. Ebbe beletartozik a többlépcsős eljárásban a nem teljes járműre megadott típusjóváhagyás körébe tartozó, minden követelmény tekintetében történő dokumentáció-ellenőrzés, még abban az esetben is, ha azt eltérő járműkategóriára vagy alkategóriára adták meg.
Az (1) bekezdés második albekezdésében említett többlépcsős jóváhagyás csak az L2e-U, L4e, L5e-B, L6e-BU és L7e-CU alkategóriájú járművek esetében alkalmazható.
(7) A jóváhagyási eljárás megválasztása nem érinti az alkalmazandó lényegi követelményeket, amelyeknek a jóváhagyott járműtípus meg kell, hogy feleljen a teljes járműre vonatkozó típusjóváhagyás kiadásának időpontjában.
(8) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 75. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a típus-jóváhagyási eljárások részletes szabályaira vonatkozóan. Az első ilyen, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat 2014. december 31-ig kell elfogadni.
26. cikk
A típus-jóváhagyási kérelem
(1) A gyártó a típus-jóváhagyási kérelmet benyújtja a jóváhagyó hatóságnak.
(2) Egy adott jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység típusa tekintetében kizárólag egy kérelem nyújtható be, és kizárólag egy tagállamban.
(3) Minden jóváhagyandó típusra külön kérelmet kell benyújtani.
27. cikk
Adatközlő mappa
(1) A kérelmezőnek a jóváhagyó hatóság részére adatközlő mappát kell benyújtania.
(2) Az adatközlő mappa a következőket tartalmazza:
a)
adatközlő lap;
b)
minden adat, rajz, fénykép és egyéb információ;
c)
járművek esetében annak megjelölése, hogy melyik eljárást/eljárásokat választották a 25. cikk (1) bekezdésének megfelelően;
d)
a jóváhagyó hatóság által a kérelmezési eljárással kapcsolatban kért bármilyen további információ.
(3) Az adatközlő mappát papíron vagy a műszaki szolgálat és a jóváhagyó hatóság által elfogadott elektronikus formátumban is be lehet nyújtani.
(4) A Bizottság végrehajtási jogi aktusok révén meghatározza az adatközlő lap és az adatközlő mappa mintáit. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 73. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni. Az első ilyen, végrehajtási jogi aktusokat 2014. december 31-ig kell elfogadni.
28. cikk
A különböző eljárások szerinti típusjóváhagyás iránti kérelemben feltüntetendő információkra vonatkozó különös követelmények
(1) A lépésenkénti típusjóváhagyás iránti kérelemhez csatolni kell a 27. cikk szerinti adatközlő mappát, valamint a II. mellékletben felsorolt egyes alkalmazandó jogi aktusok alapján előírt típusbizonyítványok teljes csomagját.
Rendszernek, alkotóelemnek vagy önálló műszaki egységnek a II. mellékletben felsorolt, alkalmazandó jogi aktusok alapján történő típusjóváhagyása esetén a jóváhagyó hatóságnak a jóváhagyás megadásáig vagy elutasításáig hozzáféréssel kell rendelkeznie a kapcsolódó adatközlő mappához.
(2) Az egylépéses típusjóváhagyásra irányuló kérelemhez csatolni kell a 27. cikkben meghatározott adatközlő mappát, amely az e rendelet alapján elfogadott végrehajtási jogi aktusokkal összhangban tartalmazza a releváns információkat az említett alkalmazandó jogi aktusokhoz kapcsolódóan.
(3) Vegyes típus-jóváhagyási eljárás esetén az adatközlő mappához csatolni kell a II. mellékletben felsorolt, egyes alkalmazandó jogi aktusok alapján előírt egy vagy több típusbizonyítványt, és az adatközlő mappának típusbizonyítvány hiányában tartalmaznia kell az e rendelet alapján elfogadott végrehajtási jogi aktusoknak megfelelően az alkalmazandó jogi aktusokkal kapcsolatos vonatkozó információkat.
(4) Az (1), (2) és (3) bekezdés sérelme nélkül többlépcsős típusjóváhagyás céljára az alábbi információt kell benyújtani:
a)
az első szakaszban az adatközlő mappa azon részei és azok az EU-típusbizonyítványok, amelyek az alapjármű gyártási állapotát érintik;
b)
a második és minden további szakaszban az adatközlő mappa azon részei és azok az EU-típusbizonyítványok, amelyek a mindenkori gyártási szakasz tekintetében relevánsak, valamint a járműre vonatkozó, az előző gyártási szakaszban kiadott EU-típusbizonyítványok másolata az összes olyan részletes adattal együtt, amelyek a járművön a gyártó által végzett módosításokat vagy kiegészítéseket leírják.
Az e bekezdés első albekezdésének a) és b) pontjában megadott információkat a (3) bekezdés szerint lehet benyújtani.
(5) A jóváhagyó hatóság - kérését megindokolva - további információk benyújtására szólíthatja fel a gyártót annak érdekében, hogy el tudja dönteni, milyen vizsgálatok szükségesek, és e vizsgálatok elvégzése könnyebb legyen.
V. FEJEZET
AZ EU-TÍPUSJÓVÁHAGYÁSI ELJÁRÁSOK MENETE
29. cikk
Általános rendelkezések
(1) A jóváhagyó hatóság csak az után adja ki az EU-típusjóváhagyást, miután ellenőrizte a 33. cikkben említett gyártási intézkedések megfelelőségét, valamint megbizonyosodott arról, hogy a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység típusa megfelel a vonatkozó követelményeknek.
(2) Az EU-típusjóváhagyások megadása e fejezet szerint történik.
(3) Amennyiben a jóváhagyó hatóság megállapítja, hogy valamely jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység típusa - annak ellenére, hogy az előírt rendelkezéseknek megfelel - súlyosan veszélyezteti a biztonságot, vagy súlyosan károsíthatja a környezetet vagy a közegészséget, elutasíthatja az EU-típusjóváhagyás megadását. Ilyen esetben azonnal részletes aktát küld a többi tagállam jóváhagyó hatóságainak és a Bizottságnak, amely tartalmazza döntésének indokolását és a megállapításait alátámasztó bizonyítékok bemutatását.
(4) Az EU-típusbizonyítványokat a Bizottság által elfogadott végrehajtási jogi aktusok révén meghatározott harmonizált rendszernek megfelelően kell számozni. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 73. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni. Az első ilyen, végrehajtási jogi aktusokat 2014. december 31-ig kell elfogadni.
(5) A jóváhagyó hatóság minden egyes jóváhagyott járműtípusra vonatkozóan az EU-típusbizonyítvány kiállítását követő egy hónapon belül közös biztonságos elektronikus adatcsererendszeren keresztül megküldi a többi tagállam jóváhagyó hatóságainak a gépjármű EU-típusbizonyítványának másolatát, annak mellékleteivel együtt. A másolat biztonságos elektronikus fájl formáját is öltheti.
(6) A jóváhagyó hatóság haladéktalanul tájékoztatja a többi tagállam jóváhagyó hatóságait minden járműjóváhagyás megtagadásáról vagy visszavonásáról, valamint döntésének indokairól.
(7) A jóváhagyó hatóság háromhavonta megküldi a többi tagállam jóváhagyó hatóságainak az általa az előző időszakban megadott, módosított, elutasított vagy visszavont, rendszerre, alkotóelemre vagy önálló műszaki egységre vonatkozó EU-típusjóváhagyások jegyzékét.
(8) Az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság valamely másik tagállam jóváhagyó hatóságának kérésére a kérelem kézhezvételét követő egy hónapon belül biztonságos elektronikus adatcsererendszeren keresztül elküldi a kért EU-típusbizonyítvány másolatát a mellékletekkel együtt. A másolat biztonságos elektronikus fájl formáját is öltheti.
(9) A Bizottság kérésére a jóváhagyó hatóság az (5)-(8) bekezdésben említett információkat a Bizottságnak is megküldi.
(10) A jóváhagyó hatóság információs csomagot állít össze, amely az adatközlő mappából, valamint a vizsgálati jegyzőkönyvekből és minden más dokumentumból áll, amelyet a műszaki szolgálat vagy a jóváhagyó hatóság feladatköre gyakorlása során az adatközlő mappához csatolt. Az információs csomagot tartalomjegyzékkel kell ellátni, amely felsorolja annak tartalmát, és valamennyi oldal és az egyes dokumentumok formátumának egyértelmű azonosítása érdekében megfelelő számozással vagy egyéb jelzéssel van ellátva, hogy az EU-típusjóváhagyás kezelése során egymást követő lépések, különösen a változtatások és a frissítések időpontjai nyilván legyenek tartva. A jóváhagyó hatóság az információs csomagban található információkat a szóban forgó típusjóváhagyás érvényességének megszűnését követő tíz éven keresztül rendelkezésre bocsátja.
30. cikk
Az EU-típusbizonyítványra vonatkozó különös rendelkezések
(1) Az EU-típusbizonyítványhoz a következőket kell mellékelni:
a)
a 29. cikk (10) bekezdésében említett információs csomag;
b)
a vizsgálati eredmények;
c)
a megfelelőségi nyilatkozat kiállítására jogosult személy(ek) neve, aláírásmintája és beosztása;
d)
a teljes járműre vonatkozó EU-típusjóváhagyás esetében a megfelelőségi nyilatkozat kitöltött példánya.
(2) Az EU-típusbizonyítványt a Bizottság által elfogadott végrehajtási jogi aktusokban meghatározott minta alapján kell kiállítani. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 73. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni. Az első ilyen, végrehajtási jogi aktusokat 2014. december 31-ig kell elfogadni.
(3) A jóváhagyó hatóság minden egyes járműtípus esetében:
a)
kitölti az EU-típusbizonyítvány megfelelő szakaszait, beleértve az ahhoz csatolt, vizsgálati eredmények rögzítésére szolgáló lapot is;
b)
összeállítja az információs csomag tartalomjegyzékét;
c)
a kitöltött bizonyítványt és annak mellékleteit haladéktalanul kiadja a kérelmezőnek.
A Bizottság végrehajtási jogi aktusok révén meghatározza az a) pontban említett, vizsgálati eredmények rögzítésére szolgáló lap mintáját. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 73. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni. Az első ilyen, végrehajtási jogi aktusokat 2014. december 31-ig kell elfogadni.
(4) Olyan EU-típusjóváhagyás esetében, amelynek érvényességét korlátozták, vagy amellyel kapcsolatban e rendelet vagy az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és végrehajtási jogi aktusok bizonyos rendelkezései alól felmentést adtak a 40. cikknek megfelelően, az EU-típusbizonyítványban fel kell tüntetni e korlátozásokat vagy felmentéseket.
(5) Amennyiben a gyártó a vegyes típus-jóváhagyási eljárást választja, a jóváhagyó hatóság az információs csomagban feltünteti a 32. cikk (1) bekezdésében említett végrehajtási jogi aktusokban meghatározott azon vizsgálati jegyzőkönyvekre vonatkozó hivatkozásokat, amelyek tekintetében nem áll rendelkezésre EU-típusbizonyítvány.
(6) Amennyiben a gyártó az egylépéses típus-jóváhagyási eljárást választja, a jóváhagyó hatóság összeállítja az alkalmazandó követelmények és jogi aktusok jegyzékét, és azt az EU-típusbizonyítványhoz csatolja. A Bizottság e jegyzék mintáját végrehajtási jogi aktusok révén fogadja el. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 73. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni. Az első ilyen, végrehajtási jogi aktusokat 2014. december 31-ig kell elfogadni.
31. cikk
A rendszerekre, alkotóelemekre és önálló műszaki egységekre vonatkozó különös rendelkezések
(1) EU-típusjóváhagyást az a rendszer kap, amely megfelel az adatközlő mappában megadott adatoknak és a II. mellékletben felsorolt, vonatkozó jogi aktusokban meghatározott műszaki követelményeknek.
(2) Alkotóelemre vagy önálló műszaki egységre vonatkozó EU-típusjóváhagyást az az alkotóelem vagy önálló műszaki egység kap, amely megfelel az adatközlő mappában megadott adatoknak és a II. mellékletben felsorolt vonatkozó jogi aktusokban meghatározott műszaki követelményeknek.
(3) Ha az alkotóelemekre vagy az önálló műszaki egységekre - függetlenül attól, hogy javításra, szervizelésre vagy karbantartásra szánják-e azokat - a jármű rendszer-típusjóváhagyása is érvényes, azonkívül nincs szükség alkotóelemre vagy az önálló műszaki egységre vonatkozó típusjóváhagyásra, kivéve, ha a II. mellékletben felsorolt, vonatkozó jogi aktusok előírják azt.
(4) Ha az alkotóelem vagy az önálló műszaki egység csak a jármű más részeivel együtt tölti be funkcióját, vagy mutatkoznak meg különleges jellemzői, és ezáltal a követelmények betartásának ellenőrzése csak akkor lehetséges, amikor az alkotóelem vagy az önálló műszaki egység az említett többi járműrésszel együtt működik, akkor az alkotóelem vagy önálló műszaki egység EU-típusjóváhagyásának hatályát ennek megfelelően korlátozni kell.
Ezekben az esetekben az EU-típusbizonyítványban meg kell határozni az alkotóelem vagy önálló műszaki egység felhasználására vonatkozó esetleges korlátozásokat, és meg kell jelölni a beszerelésére vonatkozó különleges feltételeket.
Ha az ilyen alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet a járműgyártó szerelte be, akkor az alkalmazandó, a felhasználásra vonatkozó korlátozások vagy a beszerelésre vonatkozó feltételek betartását a jármű jóváhagyásának időpontjában kell ellenőrizni.
32. cikk
Az EU-típusjóváhagyáshoz szükséges vizsgálatok
(1) Az e rendeletben és a II. mellékletben felsorolt jogi aktusokban meghatározott műszaki követelmények betartását a kijelölt műszaki szolgálatok által végzett megfelelő vizsgálatok révén kell igazolni.
Az első albekezdésben említett vizsgálati eljárásokat, valamint az e vizsgálatok elvégzéséhez előírt különleges felszerelést és eszközöket a II. mellékletben felsorolt, vonatkozó jogi aktusok határozzák meg.
A vizsgálati jegyzőkönyv mintája meg kell, hogy feleljen a Bizottság által végrehajtási jogi aktusok révén meghatározott általános követelményeknek. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat az 73. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni. Az első ilyen végrehajtási jogi aktusokat 2014. december 31-ig kell elfogadni.
(2) A gyártó a szükséges vizsgálatok elvégzéséhez a II. mellékletben felsorolt, vonatkozó jogi aktusokban előírt számú járművet, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet a jóváhagyó hatóság rendelkezésére bocsátja.
(3) A szükséges vizsgálatokat olyan járműveken, alkotóelemeken és önálló műszaki egységeken kell elvégezni, amelyek megfelelnek a jóváhagyandó típusnak.
A gyártó azonban - a jóváhagyó hatósággal egyetértésben - olyan járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet is választhat, amely, bár nem felel meg a jóváhagyandó típusnak, a teljesítmények szükséges szintje tekintetében számos nagyon kedvezőtlen jellemzőt egyesít. A döntéshozatal elősegítése érdekében a kiválasztási eljárás során virtuális vizsgálati módszereket lehet alkalmazni.
(4) A jóváhagyó hatóság egyetértése esetén a gyártó kérelmére az (1) bekezdésben említett vizsgálati eljárások helyett virtuális vizsgálati módszereket is lehet alkalmazni a (6) bekezdés alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban megállapított követelmények tekintetében.
(5) A virtuális vizsgálati módszereknek meg kell felelniük a (6) bekezdés alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban megállapított feltételeknek.
(6) Annak érdekében, hogy a virtuális vizsgálati eljárással kapott eredmények ugyanannyira értelmezhetők legyenek, mint a fizikai vizsgálattal kapott eredmények, a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 75. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el azon követelményekre vonatkozóan, amelyek teljesülését virtuális vizsgálati módszerekkel el lehet dönteni, illetve arra vonatkozóan, hogy a virtuális vizsgálatokat milyen feltételekkel kell elvégezni. E felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadásakor a Bizottság szükség szerint a 2007/46/EK irányelv XVI. mellékletében előírt követelményeket és eljárásokat veszi megfelelően alapul.
33. cikk
A gyártás megfelelősége
(1) Az a jóváhagyó hatóság, amely EU-típusjóváhagyást ad meg, szükség esetén a többi tagállam jóváhagyó hatóságaival együttműködve megteszi a szükséges intézkedéseket annak megvizsgálására, hogy megfelelő lépéseket tettek-e annak biztosítására, hogy a gyártás alatt álló járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek megfeleljenek a jóváhagyott típusnak.
(2) A teljes járműre jóváhagyást adó jóváhagyó hatóság megteszi a szükséges intézkedéseket annak ellenőrzésére, hogy a gyártó által kiadott megfelelőségi nyilatkozatok megfelelnek-e a 38. cikknek. E célból a jóváhagyó hatóság ellenőrzi, hogy kellő számú megfelelőségi nyilatkozatminta felel-e meg a 38. cikknek, és a gyártó megfelelő intézkedéseket vezetett-e be annak biztosítására, hogy a megfelelőségi nyilatkozatokban szereplő adatok helytállóak legyenek.
(3) Az a jóváhagyó hatóság, amely EU-típusjóváhagyást ad meg, e jóváhagyás tekintetében - szükség esetén a többi tagállam jóváhagyó hatóságaival együttműködve - megteszi a szükséges intézkedéseket annak ellenőrzésére, hogy az (1) és a (2) bekezdésben említett intézkedések megfelelőek maradjanak, és így a gyártás alatt álló járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek továbbra is megfeleljenek a jóváhagyott típusnak, valamint a megfelelőségi nyilatkozatok továbbra is megfeleljenek a 38. cikknek.
(4) Annak érdekében, hogy ellenőrizze a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység jóváhagyott típusnak való megfelelőségét, az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság a gyártó telephelyén - többek között a gyártóüzemében - vett mintákon elvégezhet bármilyen, az EU-típusjóváhagyáshoz előírt ellenőrzést vagy vizsgálatot.
(5) Ha a jóváhagyó hatóság, amely az EU-típusjóváhagyást megadta, megállapítja, hogy az (1) és a (2) bekezdésben említett intézkedéseket nem alkalmazzák, vagy jelentősen eltérnek a közösen megállapodott intézkedésektől és ellenőrzési tervektől, vagy az intézkedések alkalmazása megszűnt, illetve már nem tekintik őket megfelelőnek, noha a gyártás folytatódik, akkor az említett jóváhagyó hatóságnak meg kell tennie a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy pontosan kövessék a gyártásmegfelelőségi eljárást, vagy vissza kell vonnia a típusjóváhagyást.
(6) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 75. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a gyártás megfelelőségére vonatkozó részletes intézkedésekre vonatkozóan. Az első ilyen, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat 2014. december 31-ig kell elfogadni.
VI. FEJEZET
AZ EU-TÍPUSJÓVÁHAGYÁSOK MÓDOSÍTÁSAI
34. cikk
Általános rendelkezések
(1) A gyártó haladéktalanul értesíti az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóságot az információs csomagban rögzített információk minden változásáról.
Az említett jóváhagyó hatóság dönti el, hogy a 35. cikkben megállapított eljárások közül melyiket kell követni.
Adott esetben a jóváhagyó hatóság a gyártóval folytatott konzultációt követően dönthet úgy, hogy szükség van egy új EU-típusjóváhagyás megadására.
(2) Az EU-típusjóváhagyás módosítása iránti kérelmet kizárólag ahhoz a jóváhagyó hatósághoz lehet benyújtani, amely az eredeti EU-típusjóváhagyást megadta.
(3) Amennyiben a jóváhagyó hatóság megállapítja, hogy a módosításhoz meg kell ismételni egyes ellenőrzéseket vagy vizsgálatokat, akkor ennek megfelelően tájékoztatja a gyártót.
A 35. cikkben említett eljárások csak akkor követendők, ha a jóváhagyó hatóság az említett ellenőrzések vagy vizsgálatok alapján azt állapítja meg, hogy az EU-típusjóváhagyás követelményei továbbra is teljesülnek.
35. cikk
Az EU típusjóváhagyások felülvizsgálata és kiterjesztése
(1) Az információs csomagban rögzített információk változása esetén, amennyiben nem írják elő az ellenőrzések vagy vizsgálatok megismétlését, a módosítást „felülvizsgálatként” kell megjelölni.
Ilyen esetben a jóváhagyó hatóság szükség szerint kiadja az információs csomag felülvizsgált oldalait, amelyeken egyértelműen feltünteti a változás jellegét és az új kiadás keltét. Úgy kell tekinteni, hogy az információs csomag egységes szerkezetbe foglalt, naprakész változata - a változtatások részletes leírásával kiegészítve - megfelel e követelménynek.
(2) Az információs csomagban rögzített információk megváltozása és az alábbiak bármelyikének bekövetkezése esetén a módosítást „kiterjesztésként” kell megjelölni:
a)
további ellenőrzésekre vagy vizsgálatokra van szükség;
b)
az EU-típusbizonyítványban (kivéve annak mellékleteit) szereplő bármely információ megváltozott;
c)
a jóváhagyott járműtípus, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység vonatkozásában a II. mellékletben felsorolt valamely jogi aktus értelmében új követelmények válnak alkalmazandóvá.
Kiterjesztés esetén a jóváhagyó hatóság egy kiterjesztési számmal ellátott naprakész EU-típusbizonyítványt ad ki, amelynek kiterjesztési száma az eddig kiadott, egymást követő kiterjesztések számánál eggyel nagyobb. A típusbizonyítványban világosan fel kell tüntetni a kiterjesztés okát és az új kiadás keltét.
(3) Módosított oldalak vagy egységes szerkezetbe foglalt, naprakész változat kiadása esetén az információs csomag tartalomjegyzékét, amely mellékletként a típusbizonyítványhoz van csatolva, úgy kell módosítani, hogy abból a legutolsó kiterjesztés vagy felülvizsgálat kelte, illetve a naprakész változat legutolsó egységes szerkezetbe foglalásának kelte kiderüljön.
(4) Nincs szükség módosításra a jármű típusjóváhagyásán, amennyiben a (2) bekezdés c) pontjában említett új követelmények műszaki szempontból lényegtelenek az említett járműtípus tekintetében, vagy más járműkategóriákat érintenek, mint amely kategóriához a járműtípus tartozik.
36. cikk
A módosítások kiadása és a módosításokról szóló értesítés
(1) Kiterjesztés esetén naprakésszé kell tenni az EU-típusbizonyítvány valamennyi vonatkozó rovatát, annak mellékleteit, valamint az információs csomag tartalomjegyzékét. A naprakésszé tett bizonyítványt és annak mellékleteit haladéktalanul ki kell adni a kérelmezőnek.
(2) Felülvizsgálat esetén a jóváhagyó hatóság a felülvizsgált dokumentumokat vagy adott esetben az egységes szerkezetbe foglalt, naprakésszé tett változatot - az információs csomag felülvizsgált tartalomjegyzékét is beleértve - haladéktalanul kiadja a kérelmezőnek.
(3) A jóváhagyó hatóság a 29. cikkben megállapított eljárásoknak megfelelően értesíti a többi tagállam jóváhagyó hatóságait az EU-típusjóváhagyások módosításairól.
VII. FEJEZET
AZ EU-TÍPUSJÓVÁHAGYÁS ÉRVÉNYESSÉGE
37. cikk
Az érvényesség megszűnése
(1) Az EU-típusjóváhagyást határozatlan időre adják ki.
(2) Egy jármű EU-típusjóváhagyásának érvényessége megszűnik a következő esetekben:
a)
a jóváhagyott jármű vonatkozásában új követelmények válnak kötelezővé a járművek forgalmazása, nyilvántartásba vétele vagy forgalomba helyezése tekintetében, és a típusjóváhagyást nem lehet ezeknek megfelelően naprakésszé tenni;
b)
a jóváhagyott jármű gyártását önként és véglegesen beszüntetik;
c)
a típusjóváhagyás érvényessége a 40. cikk (6) bekezdése szerint korlátozás következtében lejár;
d)
a jóváhagyást a 33. cikk (5) bekezdésével, a 49. cikk (1) bekezdésével vagy az 52. cikk (4) bekezdésével összhangban visszavonták.
(3) Amennyiben a típuson belül csak egy változatnak vagy csak a változat egy kivitelének az érvényessége szűnik meg, a kérdéses jármű EU-típusjóváhagyásának érvényessége csak az adott változat vagy kivitel vonatkozásában szűnik meg.
(4) Amennyiben egy bizonyos járműtípus gyártását véglegesen beszüntetik, a gyártó értesíti erről az adott jármű EU-típusjóváhagyását megadó jóváhagyó hatóságot.
A járműre az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság az első albekezdésben említett értesítés kézhezvételétől számított egy hónapon belül ennek megfelelően tájékoztatja a többi tagállam jóváhagyó hatóságait.
(5) A (4) bekezdés sérelme nélkül azokban az esetekben, amikor egy jármű EU-típusjóváhagyása érvényességének megszűnése esedékes, a gyártó értesíti az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóságot.
Az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság haladéktalanul közöl valamennyi vonatkozó információt a többi tagállam jóváhagyó hatóságaival, hogy - adott esetben - lehetővé tegye a 44. cikk alkalmazását.
A második albekezdésben említett értesítésnek tartalmaznia kell különösen a legutolsó legyártott jármű gyártási dátumát és azonosító számát.
VIII. FEJEZET
MEGFELELŐSÉGI NYILATKOZAT ÉS JELÖLÉSEK
38. cikk
Megfelelőségi nyilatkozat
(1) A gyártó, mint a járműre vonatkozó típusjóváhagyás jogosultja, a jóváhagyott járműtípusnak megfelelően gyártott valamennyi teljes, nem teljes vagy befejezett járműhöz papíralapú dokumentum alakjában megfelelőségi nyilatkozatot mellékel.
Az említett nyilatkozatot a járművel együtt térítésmentesen a vevő rendelkezésére kell bocsátani. Átadása nem köthető ahhoz a feltételhez, hogy külön kérjék, vagy kiegészítő információkat nyújtsanak be a gyártónak.
A jármű gyártási dátumát követő tíz éven keresztül a járműgyártó köteles kiadni a megfelelőségi nyilatkozat másodpéldányát a jármű tulajdonosának kérésére a kiadás költségeit meg nem haladó térítés ellenében. A „másodpéldány” szónak világosan láthatónak kell lennie a nyilatkozat másodpéldányainak előlapján.
(2) A gyártó a megfelelőségi nyilatkozathoz a Bizottság által végrehajtási jogi aktusok révén elfogadott mintát használja. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 73. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni. A megfelelőségi nyilatkozatot úgy kell megtervezni, hogy védett legyen a hamisítás ellen. E célból a végrehajtási jogi aktusok meghatározzák, hogy a nyilatkozat papírjaként több biztonsági nyomdai alkalmazással védett papírt kell használni. Az első ilyen, végrehajtási jogi aktusokat 2014. december 31-ig kell elfogadni.
(3) A megfelelőségi nyilatkozatot az Unió hivatalos nyelveinek legalább egyikén kell megfogalmazni. A tagállamok kérhetik a megfelelőségi nyilatkozat saját hivatalos nyelvükre vagy nyelveikre történő lefordítását.
(4) A megfelelőségi nyilatkozat kiállítására jogosult (egy vagy több) személy a gyártó szervezetébe kell, hogy tartozzon, és a vezetőség arra való jogszerű felhatalmazásával kell bírnia, hogy a gyártó teljes jogi felelősségét átvállalja egy jármű tervezésének és szerkezetének vagy megfelelőségének vonatkozásában.
(5) A megfelelőségi nyilatkozatot teljes egészében ki kell tölteni, és az e rendeletben vagy az e rendelet alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban előírt korlátozásokon kívül nem tartalmazhat korlátozásokat a jármű használata tekintetében.
(6) Nem teljes vagy befejezett jármű esetében a gyártó csak azokat az adatokat tölti ki a megfelelőségi nyilatkozatban, amelyeket a folyamatban lévő jóváhagyási szakasz szerint ki kell egészíteni vagy meg kell változtatni, és adott esetben mellékeli a megelőző szakaszokra vonatkozó valamennyi megfelelőségi nyilatkozatot.
(7) A 40. cikk (2) bekezdésének megfelelően jóváhagyott járművekre vonatkozó megfelelőségi nyilatkozat címében szerepel „A két- vagy háromkerekű járművek, valamint a négykerekű motorkerékpárok jóváhagyásáról és piacfelügyeletéről szóló, 2013. január 15-i 168/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 40. cikkének (4) bekezdése szerint típusjóváhagyást kapott teljes/befejezett járművekhez (ideiglenes jóváhagyás)” szöveg.
(8) A (2) bekezdésben említett végrehajtási jogi aktusokban megállapított, a 42. cikk szerint jóváhagyott járműtípusokra vonatkozó megfelelőségi nyilatkozat címében szerepel a „Kis sorozatban típusjóváhagyást kapott teljes/befejezett járművekhez” kifejezés, valamint ennek közvetlen közelében a gyártás éve, amelyet az 1-es számjegy és a III. mellékletben szereplő táblázatban feltüntetett határérték közé eső sorszám követ, és amely az egyes gyártási évek tekintetében az említett jármű sorszámát jelöli az adott évben gyártott sorozaton belül.
(9) Az (1) bekezdés sérelme nélkül a gyártó a megfelelőségi nyilatkozatot bármely tagállam nyilvántartási hatóságához elektronikus úton is továbbíthatja.
39. cikk
A járművek jogszabályban előírt táblán történő megfelelő jelölése, valamint az alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek típus-jóváhagyási jele
(1) A járműgyártó a jóváhagyott típusnak megfelelően gyártott valamennyi járművön elhelyezi a (3) bekezdés alapján elfogadott végrehajtási jogi aktus által megkövetelt, megfelelő jelöléssel ellátott jogszabályban előírt táblát.
(2) Az alkotóelem vagy önálló műszaki egység gyártója - függetlenül attól, hogy azok egy rendszer részét képezik-e vagy sem - valamennyi, a jóváhagyott típussal megegyezően gyártott alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet típus-jóváhagyási jellel lát el az e rendelet alapján elfogadott, végrehajtási jogi aktusnak vagy a vonatkozó ENSZ-EGB-előírásnak megfelelően.
Amennyiben az ilyen típus-jóváhagyási jel feltüntetése nem kötelező, a gyártó legalább a márkanevét vagy védjegyét, valamint a típusszámot vagy az azonosító számot feltünteti.
(3) A jogszabályban előírt táblának és az EU-típusjóváhagyási jelnek meg kell felelnie a Bizottság által végrehajtási jogi aktusok révén meghatározott mintának. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 73. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni. Az első ilyen, végrehajtási jogi aktusokat 2014. december 31-ig kell elfogadni.
IX. FEJEZET
MENTESSÉGEK AZ ÚJ TECHNOLÓGIÁK VAGY ÚJ KONCEPCIÓK SZÁMÁRA
40. cikk
Mentesség az új technológiák vagy új koncepciók számára
(1) A gyártó kérelmezheti járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek olyan típusának EU-típusjóváhagyását is, amely a II. mellékletben felsorolt egy vagy több jogi aktussal összeegyeztethetetlen új technológiák vagy koncepciók felhasználásával készült.
(2) A jóváhagyó hatóság megadja az (1) bekezdésben említett EU-típusjóváhagyást, amennyiben valamennyi alábbi feltétel teljesül:
a)
a kérelem ismerteti mindazon okokat, amelyek miatt az érintett technológiák vagy koncepciók a II. mellékletben felsorolt egy vagy több jogi aktussal összeegyeztethetetlenné teszik az adott rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet;
b)
a kérelem leírja az új technológia biztonsági és környezeti hatásait, valamint azokat az intézkedéseket, amelyeket annak érdekében hoztak, hogy legalább azon követelményekkel egyenértékű biztonsági és környezetvédelmi feltételek biztosítottak legyenek, amelyek tekintetében a mentességet kérelmezik.
c)
a kérelem bemutatja azokat a vizsgálatokat és azok eredményeit, amelyek bizonyítják, hogy a b) pontban szereplő feltétel teljesül.
(3) Az új technológiák vagy új koncepciók EU-típusjóváhagyás alóli mentességének megadását a Bizottság engedélyezi. Az engedélyt végrehajtási jogi aktus útján kell megadni. E végrehajtási jogi aktust a 73. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(4) A Bizottság jóváhagyásra vonatkozó határozatának meghozataláig a jóváhagyó hatóság már kiállíthatja - de csak ideiglenesen - a kizárólag az érintett tagállam területén érvényes EU-típusjóváhagyást arra a járműtípusra, amelyre mentesség megadását kérelmezték. A jóváhagyó hatóság a (2) bekezdésben említett információkat tartalmazó akta megküldésével haladéktalanul tájékoztatja erről a Bizottságot és a többi tagállamot.
Az ideiglenes jellegnek és a korlátozott területi érvényességnek a típusbizonyítvány és a megfelelőségi nyilatkozat fejlécéből egyértelműen ki kell tűnnie. A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogadhat el annak érdekében, hogy meghatározza a típusbizonyítvány és a megfelelőségi nyilatkozat összehangolt mintáit e bekezdés alkalmazásában. E végrehajtási jogi aktusokat a 73. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(5) Más jóváhagyó hatóságok dönthetnek úgy, hogy írásban elfogadják területükön a (4) bekezdésben említett ideiglenes jóváhagyást.
(6) A Bizottság (3) bekezdésben említett jóváhagyása adott esetben azt is meghatározza, hogy vonatkoznak-e rá korlátozások. A típusjóváhagyás érvényessége minden esetben legalább harminchat hónap.
(7) Amennyiben a Bizottság a jóváhagyás elutasítása mellett dönt, a jóváhagyó hatóság haladéktalanul értesíti a (4) bekezdésében említett ideiglenes típusjóváhagyás jogosultját arról, hogy az ideiglenes jóváhagyás a Bizottság elutasító határozatának keltétől számított hat hónap elteltével visszavonásra kerül.
Mindazonáltal az ideiglenes jóváhagyás érvényességének megszűnése előtt az ideiglenes jóváhagyásnak megfelelően gyártott járművek forgalomba hozatalát, nyilvántartásba vételét vagy forgalomba helyezését minden olyan tagállamban engedélyezni kell, amely az ideiglenes jóváhagyást elfogadta.
41. cikk
A felhatalmazáson alapuló és végrehajtási jogi aktusok későbbi kiigazítása
(1) Amennyiben a Bizottság engedélyezi a 40. cikk szerinti mentesség megadását, haladéktalanul megteszi a szükséges lépéseket az érintett felhatalmazáson alapuló jogi aktusoknak és végrehajtási jogi aktusoknak a műszaki fejlődéshez való hozzáigazítása érdekében.
Amennyiben a 40. cikk szerinti mentesség valamely ENSZ-EGB-előírással kapcsolatos, a Bizottság javaslatot tesz az érintett ENSZ-EGB-előírás a felülvizsgált 1958-as megállapodás értelmében alkalmazandó eljárás szerinti módosítására.
(2) A vonatkozó jogi aktusok módosítását követően a mentességet jóváhagyó bizottsági határozatban szereplő korlátozásokat fel kell oldani.
Amennyiben a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok vagy végrehajtási jogi aktusok kiigazításához szükséges lépésekre nem került sor, a Bizottság a jóváhagyást megadó tagállam kérelmére a 73. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében, végrehajtási jogi aktus formájában elfogadott határozattal engedélyezheti a tagállamnak a mentesség érvényességének meghosszabbítását.
X. FEJEZET
KIS SOROZATBAN GYÁRTOTT JÁRMŰVEK
42. cikk
A kis sorozatban gyártott járművek nemzeti típusjóváhagyása
(1) A gyártó a III. mellékletben megállapított éves mennyiségi korlátokon belül kis sorozatban gyártott járműtípusra kérhet nemzeti típusjóváhagyást. E korlátok a jóváhagyott járműtípusnak egy adott évben az egyes tagállamok piacán való forgalmazására, nyilvántartásba vételére és forgalomba helyezésére vonatkoznak.
(2) Az (1) bekezdésben említett járműtípus tekintetében a tagállamok eltekinthetnek a II. mellékletben felsorolt, felhatalmazáson alapuló egy vagy több jogi aktus egy vagy több lényegi követelményétől, feltéve, hogy alternatív követelményeket határoznak meg.
Az „alternatív követelmények” kifejezés alatt olyan közigazgatási rendelkezések és műszaki követelmények értendők, amelyek célja a funkcionális biztonság, a környezetvédelem és a munkavédelem olyan szintjének biztosítása, amely a II. mellékletben felsorolt, felhatalmazáson alapuló egy vagy több jogi aktusban előírt szinttel a lehető legteljesebb mértékben egyenértékű.
Az (1) bekezdésben említett járműtípus tekintetében a tagállamok eltekinthetnek e rendelet vagy az e rendelet alapján elfogadott végrehajtási jogi aktusok egy vagy több közigazgatási rendelkezésétől.
Az e bekezdésben említett rendelkezések alkalmazásától a tagállamok csak kellően indokolt esetben tekinthetnek el.
(3) A járművek e cikk szerinti nemzeti típusjóváhagyása céljából el kell fogadni a II. mellékletben felsorolt jogi aktusokkal összhangban jóváhagyott rendszereket, alkotóelemeket és önálló műszaki egységeket.
(4) Az e cikk szerint típusjóváhagyott járművekre vonatkozó típusbizonyítványt a 30. cikk (2) bekezdése szerinti mintának megfelelően kell kiállítani, de nem szerepelhet rajta az „EU-járműtípusbizonyítvány” fejléc, és fel kell rajta tüntetni a (2) bekezdés szerint megadott felmentések tárgyát. A típusbizonyítványokat a 29. cikk (4) bekezdésében említett harmonizált rendszer szerint kell számozni.
(5) A típusbizonyítványon fel kell tüntetni a (2) bekezdés első és harmadik albekezdése szerint megadott felmentések jellegét.
(6) A kis sorozatban gyártott járművek nemzeti típusjóváhagyásának érvényessége azon tagállam területére korlátozódik, amelynek jóváhagyó hatósága megadta a jóváhagyást.
(7) A gyártó kérésére azonban a típusbizonyítvány és a csatolt dokumentumok másolatát ajánlott levél vagy e-mail útján meg kell küldeni a gyártó által megjelölt tagállamok jóváhagyó hatóságainak.
(8) A (7) bekezdésben említett kérelem kézhezvételét követő három hónapon belül a gyártó által megjelölt tagállamok jóváhagyó hatóságai határozatot hoznak a típusjóváhagyás elfogadásáról. Döntésükről hivatalosan tájékoztatják a kis sorozatban gyártott járművek nemzeti típusjóváhagyását megadó jóváhagyó hatóságot.
(9) A tagállamok jóváhagyó hatóságai elfogadják a nemzeti típusjóváhagyást, kivéve, ha alapos okuk van feltételezni, hogy a jármű jóváhagyásának alapjául szolgáló nemzeti műszaki követelmények nem egyenértékűek a sajátjaikkal.
(10) Olyan kérelmező kérésére, aki egy másik tagállamban kíván kis sorozatban gyártott járművek nemzeti típusjóváhagyásával rendelkező járművet forgalomba hozni vagy nyilvántartásba vetetni, a kis sorozatban gyártott járművek nemzeti típusjóváhagyását megadó jóváhagyó hatóság a másik tagállam nemzeti hatóságának rendelkezésére bocsátja az információs csomagot is tartalmazó típusbizonyítvány másolatát. A (8) és az (9) bekezdést alkalmazni kell.
XI. FEJEZET
FORGALMAZÁS, NYILVÁNTARTÁSBA VÉTEL VAGY FORGALOMBA HELYEZÉS
43. cikk
Járművek forgalmazása, nyilvántartásba vétele vagy forgalomba helyezése
A 46. és a 47. cikkben foglaltak sérelme nélkül, azon járművek, amelyekre kötelező a teljes járműre vonatkozó EU-típusjóváhagyás, vagy amelyekre a gyártó e rendelet értelmében ilyen típusjóváhagyást szerzett, kizárólag akkor forgalmazhatók, vehetők nyilvántartásba vagy helyezhetők forgalomba, ha rendelkeznek a 38. cikknek megfelelően kibocsátott, érvényes megfelelőségi nyilatkozattal.
A nem teljes járművek forgalmazása vagy forgalomba helyezése megengedett, azonban a tagállamok nyilvántartásba vételért felelős hatóságai elutasíthatják az ilyen járművek nyilvántartásba vételének és közúti használatának engedélyezését.
44. cikk
Kifutó sorozatú járművek forgalmazása, nyilvántartásba vétele vagy forgalomba helyezése
(1) A (2) és (4) bekezdésben a kifutó sorozatokra megállapított mennyiségi korlátokra és időbeli korlátozásra is figyelemmel, az olyan járműtípusnak megfelelő járművek, amelyek EU-típusjóváhagyásának érvényessége a 37. cikk szerint megszűnt, forgalmazhatók, nyilvántartásba vehetők és forgalomba helyezhetők.
Az első albekezdés kizárólag olyan, az Unió területén található járművekre vonatkozik, amelyek gyártásuk idején érvényes EU-típusjóváhagyással rendelkeztek, azonban az EU-típusjóváhagyás érvényességének megszűnése előtt nem kerültek forgalmazásra, nyilvántartásba vételre vagy forgalomba helyezésre.
(2) Az (1) bekezdés teljes járművek esetében az EU-típusjóváhagyás érvényességének megszűnése napját követő 24, befejezett járművek esetében pedig 30 hónapon keresztül alkalmazandó.
(3) Az (1) bekezdésben foglaltakkal élni kívánó gyártó kérelmet nyújt be minden olyan tagállam nemzeti hatóságához, amelyben az adott járműveket forgalmazni, nyilvántartásba vetetni vagy forgalomba helyezni kívánja. Az említett kérelem ismerteti mindazon műszaki vagy gazdasági okokat, amelyek miatt a járművek nem tudnak megfelelni az új típus-jóváhagyási követelményeknek.
Az érintett nemzeti hatóság - a kérelem kézhezvételét követő három hónapon belül - határoz arról, hogy engedélyezi-e e járművek nyilvántartásba vételét területén, és ha igen, milyen darabszámban.
(4) A kifutó sorozatú járművek száma nem haladhatja meg az előző két évben nyilvántartásba vett járművek darabszáma 10 %-ának megfelelő mennyiséget, vagy ha az nagyobb, a tagállamonkénti 100 jármű mennyiséget.
(5) Az ezen eljárás szerint forgalomba helyezett járművek megfelelőségi nyilatkozatában külön bejegyzés jelzi a „kifutó sorozatú járműnek” való minősítést.
(6) A tagállamok biztosítják az e cikk szerinti eljárás keretében forgalmazni, nyilvántartásba venni vagy forgalomba helyezni kívánt járművek számának eredményes ellenőrzését.
(7) E cikk csak a típusjóváhagyás érvényességének a 37. cikk (2) bekezdésének a) pontjában említett lejárta miatt bekövetkező gyártásbeszüntetés esetén alkalmazandó.
45. cikk
Alkotóelemek és önálló műszaki egységek forgalmazása vagy forgalomba helyezése
(1) Alkotóelemek és önálló műszaki egységek csak akkor forgalmazhatók vagy helyezhetők forgalomba, ha megfelelnek a II. mellékletben felsorolt vonatkozó jogi aktusokban megállapított követelményeknek, és a 39. cikk szerinti megfelelő jelöléssel vannak ellátva.
(2) Az (1) bekezdés nem alkalmazandó azon alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek esetében, amelyeket kifejezetten olyan új járművek számára készítettek vagy terveztek, amelyekre ez a rendelet nem vonatkozik.
(3) Az (1) bekezdéstől eltérve, a tagállamok engedélyezhetik olyan alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek forgalmazását vagy forgalomba helyezését, amelyek a 40. cikk alapján mentesültek e rendelet egy vagy több rendelkezése alól, vagy amelyeket a 42. cikk szerinti, az adott alkotóelemeket vagy önálló műszaki egységeket érintő jóváhagyással ellátott járművekbe kívánnak beszerelni.
(4) Az (1) bekezdéstől eltérve, és amennyiben e rendelet vagy az e rendelet alapján elfogadott valamely felhatalmazáson alapuló jogi aktus másképp nem rendelkezik, a tagállamok engedélyezhetik olyan alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek forgalmazását vagy forgalomba helyezését, amelyeket olyan járművekbe kívánnak beszerelni, amelyek tekintetében forgalmazásuk vagy forgalomba helyezésük időpontjában a típusjóváhagyás e rendelet vagy a 2002/24/EK irányelv szerint nem volt követelmény.
XII. FEJEZET
VÉDZÁRADÉKOK
46. cikk
Nemzeti szintű eljárás a súlyos veszélyt jelentő járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek kezelésére
(1) Amennyiben valamely tagállam piacfelügyeleti hatóságai a 765/2008/EK rendelet 20. cikke alapján intézkedést hoztak, illetve, ha elégséges okuk van azt feltételezni, hogy egy e rendeletben szabályozott jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység súlyos veszélyt jelent az emberek egészségére vagy biztonságára, illetve a közérdek védelmének más, e rendeletben szabályozott vonatkozásai szempontjából, akkor a típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság elvégzi az érintett jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység értékelését, amely kiterjed az e rendeletben meghatározott összes követelményre. Az érintett gazdasági szereplők teljes mértékben együttműködnek a jóváhagyó és/vagy piacfelügyeleti hatóságokkal.
Amennyiben az értékelés során a típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság megállapítja, hogy a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység nem felel meg az e rendeletben megállapított követelményeknek, haladéktalanul felszólítja az érintett gazdasági szereplőt a megfelelő korrekciós intézkedések megtételére, azért, hogy a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység megfeleljen az említett követelményeknek, vagy hogy a veszély jellegével arányosan ésszerű időn belül kivonják a járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet a forgalomból, vagy visszahívják azt.
Az e bekezdés második albekezdésében említett intézkedésekre a 765/2008/EK rendelet 21. cikke alkalmazandó.
(2) Amennyiben a jóváhagyó hatóságok úgy ítélik meg, hogy a meg nem felelés nem korlátozódik országuk területére, akkor tájékoztatják a Bizottságot és a többi tagállamot az értékelés eredményeiről és azokról az intézkedésekről, amelyek meghozatalára felszólították a gazdasági szereplőt.
(3) A gazdasági szereplő biztosítja, hogy meghoz minden megfelelő korrekciós intézkedést a követelményeknek meg nem felelő összes olyan jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység tekintetében, amelyet az Unióban forgalomba hozott, nyilvántartásba vetetett, vagy amelynek forgalomba helyezéséért felelős.
(4) Amennyiben az érintett gazdasági szereplő nem teszi meg a megfelelő korrekciós intézkedéseket az (1) bekezdés második albekezdésében említett határidőn belül, a nemzeti hatóságok meghozzák az összes megfelelő intézkedést a követelményeknek meg nem felelő járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek nemzeti piacukon történő forgalmazásának, nyilvántartásba vételének vagy forgalomba helyezésének megtiltása vagy korlátozása, illetve a forgalomból való kivonása vagy visszahívása érdekében.
(5) A nemzeti hatóságok haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot és a többi tagállamot a (4) bekezdésben foglalt intézkedésekről.
A tájékoztatásban megadják az összes rendelkezésre álló adatot, különösen a nem megfelelő jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység azonosításához szükséges adatokat, a származási helyét, a feltételezett nem megfelelés és a felmerülő veszélyek jellegét, a meghozott nemzeti intézkedések jellegét és időtartamát, valamint az érintett gazdasági szereplő által felhozott szempontokat. A jóváhagyó hatóságok jelzik, hogy a megfelelőség hiánya a következők egyike miatt áll-e fenn:
a)
a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység nem teljesíti az e rendeletben meghatározott, az emberek egészségével és biztonságával, a környezetvédelemmel vagy más, a közérdek védelmének egyéb vonatkozásaival kapcsolatos követelményeket;
b)
a II. mellékletben felsorolt vonatkozó jogi aktusok hiányosságokat mutatnak.
(6) A tagállamok egy hónapon belül tájékoztatják a Bizottságot és a többi tagállamot az elfogadott intézkedésekről és azokról a kiegészítő információkról, amelyek a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység megfelelőségének hiányáról a rendelkezésükre állnak, valamint - amennyiben nem értenek egyet a bejelentett nemzeti intézkedéssel - a kifogásaikról.
(7) Amennyiben egy tagállami intézkedéssel szemben az e cikk (6) bekezdésében előírt tájékoztatás kézhezvételétől számított egy hónapon belül egy másik tagállam vagy a Bizottság kifogást emel, a tagállam intézkedését a 47. cikknek megfelelően a Bizottság értékeli.
(8) A tagállamok biztosítják a megfelelő korlátozó intézkedések haladéktalan meghozatalát az érintett járművel, rendszerrel, alkotóelemmel vagy önálló műszaki egységgel kapcsolatban, így például a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység piacukról való kivonását.
47. cikk
Uniós védintézkedési eljárás
(1) Ha a 46. cikk (3) és (4) bekezdésében meghatározott eljárás során kifogást emelnek egy tagállam valamelyik intézkedésével szemben, illetve, ha a Bizottság úgy ítéli meg, hogy egy nemzeti intézkedés ellentétes az uniós jogszabályokkal, a Bizottság haladéktalanul értékeli a nemzeti intézkedést, miután konzultált a tagállamokkal és az érintett gazdasági szereplővel vagy szereplőkkel. Az értékelés eredményei alapján a Bizottság a 73. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében határoz arról, hogy a nemzeti intézkedést indokoltnak ítéli-e meg.
A Bizottság közli határozatát valamennyi tagállammal, valamint az érintett gazdasági szereplővel vagy szereplőkkel.
(2) Amennyiben a Bizottság a nemzeti intézkedést indokoltnak ítéli meg, valamennyi tagállam megteszi a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy a nem megfelelő járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet kivonják a piacaikról, és erről tájékoztatják a Bizottságot. Ha a nemzeti intézkedés indokolatlannak bizonyul, az érintett tagállam az (1) bekezdésben említett határozattal összhangban visszavonja vagy átdolgozza az intézkedést.
(3) Amennyiben a nemzeti intézkedés indokoltnak minősül, és az e rendelet vagy az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok vagy végrehajtási jogi aktusok hiányosságainak tulajdonítható, a Bizottság a következő megfelelő intézkedésekre tesz javaslatot:
a)
az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok vagy végrehajtási jogi aktusok esetében a Bizottság javaslatot tesz az érintett jogi aktus szükséges módosítására;
b)
ENSZ-EGB-előírások esetében a Bizottság a felülvizsgált 1958-as megállapodás szerinti eljárás keretében javaslatot tesz a vonatkozó ENSZ-EGB-előírások szükséges módosítástervezetére.
48. cikk
A követelményeknek megfelelő, azonban súlyos veszélyt jelentő járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek
(1) Ha egy tagállam a 46. cikk (1) bekezdése szerinti értékelés elvégzését követően azt állapítja meg, hogy egyes járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek - jóllehet az alkalmazandó követelményeknek megfelelnek, illetve megfelelő jelöléssel vannak ellátva - a biztonságot súlyosan veszélyeztetik, vagy a környezetet vagy a közegészséget súlyosan károsíthatják, akkor e tagállam felszólítja az érintett gazdasági szereplőt a megfelelő intézkedések megtételére annak érdekében, hogy amikor az érintett járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet forgalomba hozzák, nyilvántartásba veszik vagy forgalomba helyezik, többé már ne jelentsen veszélyt, illetve - a veszély mértékének megfelelően - arra, hogy a járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet ésszerű határidőn belül kivonják a forgalomból, vagy visszahívják azt. A tagállam mindezen megfelelő intézkedések járműgyártó általi megtételéig megtagadhatja az ilyen járművek nyilvántartásba vételét.
(2) Az (1) bekezdésben említett járművek, rendszerek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek esetében a gazdasági szereplő gondoskodik arról, hogy a korrekciós intézkedést az Unióban forgalomba hozott, nyilvántartásba vett vagy forgalomba helyezett valamennyi jármű, rendszer, alkotóelem és önálló műszaki egység tekintetében meghozzák.
(3) Az (1) bekezdésben említett tagállam egy hónapon belül tájékoztatja a Bizottságot és a többi tagállamot az összes rendelkezésre álló adatról, különösen az érintett jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység azonosításához szükséges adatokról, a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység eredetéről és értékesítési láncáról, a kapcsolódó veszélyek jellegéről, valamint a megtett nemzeti intézkedések jellegéről és időtartamáról.
(4) A Bizottság haladéktalanul konzultál a tagállamokkal, az érintett gazdasági szereplővel vagy szereplőkkel és különösen azzal a jóváhagyó hatósággal, amely a típusjóváhagyást megadta, továbbá értékeli a meghozott nemzeti intézkedéseket. Ezen értékelés alapján a Bizottság határoz arról, hogy az (1) bekezdésben említett nemzeti intézkedést indokoltnak ítéli-e meg vagy sem, és szükség esetén megfelelő intézkedésekre tesz javaslatot.
(5) A Bizottság valamennyi tagállamnak címezi határozatát, és haladéktalanul közli azt velük és az érintett gazdasági szereplővel vagy szereplőkkel.
49. cikk
A jóváhagyott típusnak meg nem felelő járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek
(1) Ha azok az új járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek, amelyek megfelelőségi nyilatkozattal vagy jóváhagyási jellel vannak ellátva, nem felelnek meg a jóváhagyott típusnak, akkor az a jóváhagyó hatóság, amely az EU-típusjóváhagyást megadta, megteszi a szükséges intézkedéseket, beleértve a típusjóváhagyás visszavonását is, annak biztosítására, hogy a gyártott járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek megfeleljenek a jóváhagyott típusnak.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában az EU-típusbizonyítványban vagy az információs csomagban szereplő adatoktól való eltérés a jóváhagyott típusnak való megfelelés hiányának minősül.
(3) Ha egy jóváhagyó hatóság bebizonyítja, hogy olyan új járművek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek, amelyek egy másik tagállamban kiadott megfelelőségi nyilatkozattal vagy jóváhagyási jellel vannak ellátva, nem felelnek meg a jóváhagyott típusnak, az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóságtól kérheti annak ellenőrzését, hogy a gyártott járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek továbbra is megfelelnek-e a jóváhagyott típusnak. E kérelem kézhezvételét követően az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság a lehető leghamarabb, de legkésőbb a kérelem keltétől számított három hónapon belül meghozza a szükséges intézkedéseket.
(4) Attól a jóváhagyó hatóságtól, amely megadta az EU-típusjóváhagyást a rendszerre, alkotóelemre, önálló műszaki egységre vagy nem teljes járműre, a jóváhagyó hatóság az alábbi esetekben kérheti a szükséges intézkedések megtételét annak biztosítására, hogy a gyártott járművek ismét megfeleljenek a jóváhagyott típusnak:
a)
EU-járműtípusjóváhagyás esetén, amennyiben a jármű megfelelésének hiányát kizárólag valamely rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység megfelelésének hiánya okozza;
b)
többlépcsős típusjóváhagyás esetén, amennyiben a befejezett jármű megfelelésének hiányát kizárólag a nem teljes jármű részét képező rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység, vagy maga a nem teljes jármű megfelelésének hiánya okozza.
(5) Ilyen kérelem esetén a megkeresett jóváhagyó hatóság - szükség esetén a kérelmet benyújtó jóváhagyó hatósággal együttműködve - a lehető leghamarabb, de legkésőbb a kérelem keltétől számított három hónapon belül meghozza a szükséges intézkedéseket.
(6) Amennyiben megállapítják a megfelelés hiányát, akkor annak a tagállamnak a jóváhagyó hatósága, amelyik az EU-típusjóváhagyást megadta a rendszerre, alkotóelemre, önálló műszaki egységre vagy nem teljes járműre, megteszi az (1) bekezdésben előírt intézkedéseket.
A jóváhagyó hatóságok az EU-típusjóváhagyás visszavonásáról és a visszavonás indokairól egy hónapon belül tájékoztatják egymást.
(7) Ha az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság vitatja a megfelelés hiányát, amelyről értesítést kapott, az érintett tagállamok igyekeznek a vitát rendezni. A Bizottság folyamatosan tájékoztatást kell, hogy kapjon, és szükség esetén megfelelő konzultációkat tart a megállapodás elérése érdekében.
50. cikk
Olyan alkatrészek vagy tartozékok forgalomba hozatala és forgalomba helyezése, amelyek súlyosan veszélyeztethetik az alapvetően fontos rendszerek megfelelő működését
(1) Tilos olyan alkatrészeket és tartozékokat forgalomba hozni, nyilvántartásba venni vagy forgalomba helyezni, amelyek a jármű biztonsága vagy környezeti teljesítménye szempontjából alapvetően fontos rendszerek megfelelő működését súlyosan veszélyeztethetik, kivéve, ha azokat valamely jóváhagyó hatóság az 51. cikk (1) és (4) bekezdésével összhangban engedélyezte.
(2) Az (1) bekezdés egységes alkalmazása érdekében a Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogadhat el az ilyen alkatrészek és tartozékok jegyzékének összeállításáról, az alábbiakról rendelkezésre álló, és különösen a tagállamok által közölt információk alapján:
a)
a kérdéses alkatrészekkel vagy tartozékokkal felszerelt járművek biztonságát vagy környezeti teljesítményét érintő veszély súlyossága;
b)
az e cikk szerinti alkatrészekre vagy tartozékokra vonatkozó esetleges engedélyeztetési kötelezettség előírásának lehetséges hatása a fogyasztókra és a cserealkatrész-gyártókra.
Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 73. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(3) Az (1) bekezdést nem kell alkalmazni az eredeti alkatrészekre vagy tartozékokra, valamint a II. mellékletben felsorolt jogi aktusok valamelyikével összhangban típusjóváhagyással ellátott alkatrészekre és tartozékokra, kivéve, ha a jóváhagyás az (1) bekezdésben említettektől eltérő szempontokat érint.
Az (1) bekezdés nem alkalmazandó a kizárólag versenyjárművekhez gyártott, nem közúti forgalomban történő használatra szánt alkatrészekre vagy tartozékokra. Ha a (2) bekezdésben említett végrehajtási jogi aktussal felállított jegyzékbe foglalt alkatrészek vagy tartozékok kettős felhasználásúak, azaz azokat versenyzési és közúti célból egyaránt felhasználják, ezeket az alkatrészeket vagy tartozékokat csak akkor szabad a nyilvánosság számára közúti járművekben való felhasználás céljából rendelkezésre bocsátani, ha megfelelnek ezen cikk követelményeinek. A Bizottság szükség szerint rendelkezéseket fogad el az ebben a bekezdésben említett alkatrészek vagy tartozékok azonosítására.
(4) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 75. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el azon követelményekre vonatkozóan, amelyeknek az e cikk (1) bekezdésében említett alkatrészeknek vagy tartozékoknak meg kell felelniük.
Ezek a követelmények a II. mellékletben felsorolt jogi aktusokon alapulhatnak, vagy az alkatrészeknek vagy tartozékoknak az eredeti jármű - vagy adott esetben annak valamely része - környezeti vagy biztonsági teljesítményével való összehasonlításából állhatnak. A követelményeknek mindegyik esetben azt kell biztosítaniuk, hogy az alkatrészek vagy tartozékok ne befolyásolják hátrányosan a jármű biztonsága vagy környezeti teljesítménye szempontjából alapvetően fontos rendszerek működését.
51. cikk
Olyan alkatrészek vagy tartozékok, amelyek súlyosan veszélyeztethetik az alapvetően fontos rendszerek megfelelő működését - a vonatkozó követelmények
(1) Az 50. cikk (1) bekezdésének alkalmazásában az alkatrészek vagy tartozékok gyártója kérelmet nyújt be a jóváhagyó hatóságnak, csatolva ahhoz a kijelölt műszaki szolgálat által készített vizsgálati jegyzőkönyvet, amely tanúsítja, hogy az engedélyeztetni kívánt alkatrészek vagy tartozékok megfelelnek az 50. cikk (4) bekezdésében említett követelményeknek. A gyártó alkatrésztípusonként csak egy kérelmet nyújthat be, egy jóváhagyó hatósághoz.
Az engedélyt megadó jóváhagyó hatóság egy másik tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságának kérésére a kérelem kézhezvételét követő egy hónapon belül biztonságos elektronikus adatcsererendszeren keresztül a mellékletekkel együtt elküldi a kért engedélyről szóló bizonyítvány másolatát. A másolat biztonságos elektronikus fájl formátumban is megküldhető.
(2) A kérelemnek tartalmaznia kell az alkatrészek vagy tartozékok gyártójára vonatkozó adatokat, az alkatrészek vagy berendezések típusát, azonosítóját és számjelét, valamint azon jármű tekintetében, amelybe az alkatrészeket vagy tartozékokat be kívánják szerelni, a gyártó nevét, a jármű típusát és adott esetben a gyártási évét vagy más, az azonosítását lehetővé tévő információt.
Amennyiben a vizsgálati jegyzőkönyvet és egyéb bizonyítékokat figyelembe véve a jóváhagyó hatóság meggyőződik arról, hogy a kérdéses alkatrészek vagy tartozékok megfelelnek az 50. cikk (4) bekezdésében említett követelményeknek, - az e cikk (4) bekezdésének második albekezdésére figyelemmel - engedélyezi az alkatrészek vagy tartozékok forgalomba hozatalát és forgalomba helyezését.
A jóváhagyó hatóságnak a bizonyítványt haladéktalanul ki kell állítania a gyártó számára.
(3) A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogadhat el annak érdekében, hogy meghatározza az e cikk (2) bekezdésének harmadik albekezdésében említett bizonyítvány mintáját és számozási rendszerét. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 73. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(4) A gyártó haladéktalanul értesíti az engedélyt megadó jóváhagyó hatóságot bármely olyan változásról, amely hatással van azokra a feltételekre, amelyekkel a bizonyítványt kiadták. Az adott jóváhagyó hatóság határoz arról, hogy felül kell-e vizsgálni az engedélyt, vagy új bizonyítványt kell-e kiadni, valamint arról, hogy szükség van-e további vizsgálatokra.
A gyártó felel annak biztosításáért, hogy az alkatrészeket vagy tartozékokat mindenkor azoknak a feltételeknek megfelelően gyártsák az adott időpontban és a továbbiakban is, amelyek szerint az engedélyt megadták.
(5) A jóváhagyó hatóság az engedélyezést megelőzően megbizonyosodik a gyártás megfelelőségének hatékony ellenőrzését biztosító, kielégítő intézkedések és eljárások meglétéről.
Amennyiben a jóváhagyó hatóság azt állapítja meg, hogy az engedély kiadásának feltételei már nem teljesülnek, felkéri a gyártót, hogy tegye meg a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy az alkatrészek és tartozékok ismét megfeleljenek a feltételeknek. Szükség esetén az engedélyt visszavonja.
(6) A tagállamok jóváhagyó hatóságai a (2) bekezdés második albekezdésében említett engedélyekkel kapcsolatos bármely nézeteltérésüket a Bizottság tudomására hozzák. A Bizottság a jóváhagyó hatóságokkal folytatott konzultációt követően a nézeteltérés feloldása érdekében meghozza a megfelelő intézkedéseket, beleértve - amennyiben szükséges - az engedély visszavonásának elrendelését.
(7) Amíg az 50. cikk (2) bekezdésében említett jegyzék elkészül, a tagállamok a jármű biztonsága vagy környezeti teljesítménye szempontjából alapvetően fontos alkatrészek vagy tartozékok megfelelő működését érintő rendszerekkel kapcsolatos nemzeti rendelkezéseket tarthatnak fenn.
52. cikk
Járművek, rendszerek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek visszahívása
(1) Amennyiben egy teljes járműre vonatkozó EU-típusjóváhagyással rendelkező gyártónak a 765/2008/EK rendelet szerint olyan járműveket kell kivonnia a forgalomból, amelyeket forgalomba hoztak, nyilvántartásba vettek, vagy amelyek forgalomba helyezéséért a gyártó felelős, mivel egy, a járműbe beszerelt rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység - attól függetlenül, hogy azt e rendelet szerint megfelelően jóváhagyták-e vagy sem - súlyos veszélyt jelent a biztonságra, a közegészségre vagy a környezetvédelemre, vagy mivel egy olyan alkatrész, amelyre a típusjóváhagyásra vonatkozó jogszabályok szerint semmilyen különleges követelmény nem vonatkozik, súlyos veszélyt jelent a biztonságra, a közegészségre vagy a környezetvédelemre, akkor haladéktalanul értesítenie kell a járművet jóváhagyó hatóságot.
(2) Amennyiben egy rendszereket, alkotóelemeket vagy önálló műszaki egységeket előállító, EU-típusjóváhagyással rendelkező gyártónak a 765/2008/EK rendelet szerint olyan rendszereket, alkotóelemeket vagy önálló műszaki egységeket kell kivonnia a forgalomból, amelyeket már forgalomba hoztak, vagy amelyek forgalomba helyezéséért a gyártó felelős, mivel azok - attól függetlenül, hogy azokat e rendelet szerint megfelelően jóváhagyták-e vagy sem - súlyos veszélyt jelentenek a biztonságra, a munkavédelemre, a közegészségre vagy a környezetvédelemre, akkor haladéktalanul értesítenie kell a jóváhagyást megadó hatóságot.
(3) A gyártó megfelelő orvosló intézkedéseket javasol a jóváhagyó hatóságnak az (1) és (2) bekezdésben említett súlyos veszély semlegesítésére. A jóváhagyó hatóság a javasolt orvosló intézkedésekről késedelem nélkül tájékoztatja a többi tagállam jóváhagyó hatóságait.
A jóváhagyó hatóságok saját tagállamaikban biztosítják az orvosló intézkedések hatékony végrehajtását.
(4) Amennyiben az érintett jóváhagyó hatóság úgy ítéli meg, hogy az orvosló intézkedések elégtelenek vagy végrehajtásuk késedelmes, haladéktalanul tájékoztatja az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóságot.
Az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság ezt követően tájékoztatja a gyártót. Amennyiben a gyártó nem javasol és nem hajt végre hatékony korrekciós intézkedéseket, az EU-típusjóváhagyást kiadó jóváhagyó hatóság meghoz valamennyi szükséges védintézkedést, beleértve az EU-típusjóváhagyás visszavonását is. Az EU-típusjóváhagyás visszavonása esetén a jóváhagyó hatóság a visszavonástól számított egy hónapon belül ajánlott levél vagy azzal egyenértékű elektronikus eszköz útján értesíti a gyártót, a többi tagállam jóváhagyó hatóságait, valamint a Bizottságot.
53. cikk
A határozatok közlése és a rendelkezésre álló jogorvoslati lehetőségek
(1) Minden olyan határozatot, amelyet e rendelet értelmében hoznak, és minden olyan határozatot, amellyel EU-típusjóváhagyást utasítanak el vagy vonnak vissza, amellyel nyilvántartásba vételt utasítanak el, vagy amellyel megtiltják vagy korlátozzák a jármű forgalomba hozatalát, nyilvántartásba vételét vagy forgalomba helyezését, vagy amellyel a jármű piaci forgalomból való kivonását írják elő, részletes indokolással kell ellátni.
(2) Az érintett felet értesíteni kell minden ilyen határozatról, és ugyanakkor az érintett tagállamban hatályos jogszabályok szerint számára rendelkezésre álló jogorvoslati lehetőségekről, valamint az e jogorvoslati lehetőségek igénybevételére engedélyezett határidőkről is.
XIII. FEJEZET
NEMZETKÖZI ELŐÍRÁSOK
54. cikk
Az EU-típusjóváhagyáshoz szükséges ENSZ-EGB-előírások
(1) Azok az ENSZ-EGB-előírások vagy azok módosításai, amelyeket az Unió megszavazott vagy amelyekhez az Unió csatlakozott, és amelyeket e rendelet vagy az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok felsorolnak, részét képezik a jármű EU-típusjóváhagyási követelményeinek.
(2) A tagállamok jóváhagyó hatóságai elfogadják az (1) bekezdésben említett ENSZ-EGB-előírásokkal összhangban megadott jóváhagyásokat és adott esetben az ezekhez tartozó jóváhagyási jeleket, az e rendelettel vagy az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokkal összhangban megadott megfelelő jóváhagyások és/vagy jóváhagyási jelek helyett.
(3) Ha az Unió az EU-járműtípusjóváhagyás céljából megszavazott egy ENSZ-EGB-előírást vagy annak módosításait, a Bizottság a 75. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogad el annak érdekében, hogy az ENSZ-EGB-előírás vagy annak módosításai kötelező erejűvé váljanak, illetve, hogy módosítsa e rendeletet vagy adott esetben az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat.
Ez a felhatalmazáson alapuló jogi aktus meghatározza az ENSZ-EGB-előírás vagy annak módosításai kötelező alkalmazásának időpontját, és adott esetben átmeneti rendelkezéseket tartalmaz.
A Bizottság külön, felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogad el, amely feltünteti az ENSZ-EGB-előírások kötelező alkalmazását.
XIV. FEJEZET
MŰSZAKI INFORMÁCIÓ SZOLGÁLTATÁSA
55. cikk
A felhasználóknak szánt információ
(1) A gyártó nem adhat meg olyan, az e rendeletben vagy az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban vagy végrehajtási jogi aktusokban előírt adatokhoz kapcsolódó műszaki információkat, amelyek eltérnek a jóváhagyó hatóság által jóváhagyott adatoktól.
(2) Amennyiben az e rendelet alapján elfogadott, hatalmazáson alapuló jogi aktus vagy végrehajtási jogi aktus így rendelkezik, a gyártó a felhasználók rendelkezésére bocsát minden olyan vonatkozó információt és szükséges útmutatást, amely a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység használatához kapcsolódó különleges feltételeket vagy korlátozásokat ír le.
(3) A (2) bekezdésben említett információkat annak a tagállamnak a hivatalos nyelvén vagy nyelvein kell rendelkezésre bocsátani, amelyben a járművet forgalomba hozni, nyilvántartásba venni vagy forgalomba helyezni kívánják. Ezeket az információkat a jóváhagyó hatóság elfogadását követően a használati útmutatóban közzé kell tenni.
56. cikk
Az alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek gyártóinak szánt információ
(1) A járműgyártó az alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek gyártóinak rendelkezésére bocsátja mindazon adatokat - beleértve adott esetben az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban és végrehajtási jogi aktusokban felsorolt rajzokat is -, amelyek az alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek EU-típusjóváhagyásához vagy az 50. cikk szerinti engedély megszerzéséhez szükségesek.
A jármű gyártója az alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek gyártóira nézve kötelező érvényű megállapodást köthet, a nyilvánosan nem hozzáférhető - többek között a szellemi tulajdonjogokra vonatkozó - információ bizalmas kezelése érdekében.
(2) Amennyiben az alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek gyártója olyan EU-típusbizonyítvánnyal rendelkezik, amely a 31. cikk (4) bekezdésével összhangban a használatra vagy a beszerelés meghatározott feltételeire vagy mindkettőre vonatkozóan korlátozásokat foglal magában, ezekről minden részletes információt a járműgyártó rendelkezésére bocsát.
Amennyiben az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus így rendelkezik, az alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek gyártója a legyártott alkotóelemekhez vagy önálló műszaki egységekhez a használatra vagy a beszerelés meghatározott feltételeire vagy mindkettőre vonatkozó korlátozásokkal kapcsolatban útmutatót mellékel.
XV. FEJEZET
A JAVÍTÁSI ÉS KARBANTARTÁSI INFORMÁCIÓK ELÉRHETŐSÉGE
57. cikk
A gyártók kötelezettségei
(1) A gyártók internetes oldalakon keresztül szabványosított formátumban, azonnal és gyorsan elérhető módon korlátlan hozzáférést kötelesek biztosítani a független gazdasági szereplők számára a járműjavítási és -karbantartási információkhoz. Ez a hozzáférés a hivatalos márkakereskedők és javítók számára biztosított szolgáltatáshoz vagy hozzáféréshez képest nem jelenthet megkülönböztetést. Ez a kötelezettség nem áll fenn, ha a járművet kis sorozatban gyártott járműként hagyták jóvá.
(2) Amíg a Bizottság nem fogad el közös szabványt, az (1) bekezdésben említett információkat egységes módon kell közreadni, hogy a független gazdasági szereplők ésszerű mértékű erőfeszítéssel fel tudják azokat dolgozni.
A gyártók ezenkívül képzési anyagot bocsátanak a független gazdasági szereplők, valamint a hivatalos márkakereskedők és javítók rendelkezésére.
(3) Az (1) bekezdésben említett információk legalább a következőket foglalják magukban:
a)
egyértelmű járműazonosító szám;
b)
a javítási és karbantartási bejegyzéseket tartalmazó szervizkönyvek és a szervizelési ütemtervek;
c)
műszaki kézikönyvek és műszaki szervizközlemények;
d)
alkotóelemekre és hibaazonosításra vonatkozó és diagnosztikára vonatkozó információk (például a mérések legkisebb és legmagasabb elméleti értékei);
e)
kapcsolási rajzok;
f)
diagnosztikai hibakódok (a gyártóra jellemző kódokat is beleértve);
g)
a járműtípusra vonatkozó szoftverazonosító és kalibráció-ellenőrző számok;
h)
a kizárólagosan gyártott eszközökre és berendezésekre vonatkozó, valamint azok révén szolgáltatott információk;
i)
az adatrekordokra vonatkozó információk, valamint a kétirányú felügyeleti és vizsgálati adatok;
j)
a munkaegységek.
(4) Az adott járműgyártó elosztóhálózatában részes hivatalos márkakereskedőket vagy javítókat e rendelet alkalmazásában független gazdasági szereplőknek kell tekinteni, amennyiben olyan járművek javítását és karbantartását is végzik, amelyek esetében nem tagjai a járműgyártó elosztóhálózatának.
(5) Az információs rendszer karbantartásához szükséges idő kivételével a járműjavítási és -karbantartási információknak mindenkor hozzáférhetőnek kell lenniük.
(6) A fedélzeti diagnosztikai rendszerrel (OBD) kompatibilis cserealkatrészek vagy szervizalkatrészek, diagnosztikai eszközök és vizsgálóberendezések gyártása és karbantartása céljából a gyártók kötelesek megkülönböztetés nélkül minden érdeklődő alkotóelem-, diagnosztikaieszköz- vagy vizsgálóberendezés-gyártó vagy -javító számára megadni a megfelelő OBD-, valamint a járműjavítási és -karbantartási információkat.
(7) Az alternatív tüzelőanyaggal működő járművekben alkalmazott autóipari felszerelések tervezése és gyártása céljából a gyártók kötelesek a megfelelő OBD-, valamint a járműjavítási és -karbantartási információkat megkülönböztetés nélkül, az alternatív tüzelőanyaggal működő járművek autóipari felszerelései minden érdekelt gyártójának, beszerelőjének vagy javítójának rendelkezésére bocsátani.
(8) EU-típusjóváhagyás és a nemzeti típusjóváhagyás kérelmezésekor a gyártónak bizonyítania kell a jóváhagyó hatóságnak az e rendeletnek való megfelelést az e cikkben előírt információk tekintetében.
Abban az esetben, ha ezek az információk nem állnak rendelkezésre, vagy nem felelnek meg az e rendeletben és az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban és végrehajtási jogi aktusokban foglaltaknak az EU-típusjóváhagyás kérelmezésének időpontjában, a gyártónak a típusjóváhagyás időpontjától számított hat hónapon belül szolgáltatnia kell azokat.
A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogadhat el annak érdekében, hogy meghatározza a jármű fedélzeti diagnosztikai információihoz és a járműjavítási és -karbantartási információkhoz való hozzáférésre vonatkozó bizonyítvány mintáját, amellyel a gyártó a jóváhagyó hatóság irányában bizonyítja az irányadó követelményeknek való megfelelést. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 73. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(9) Amennyiben a (8) bekezdés második albekezdésében említett időszakon belül a gyártó nem bizonyítja a megfelelést, a jóváhagyó hatóság megteszi a megfelelő intézkedéseket a megfelelés biztosítása érdekében.
(10) A járműjavítási és -karbantartási információk későbbi módosításait és kiegészítéseit a gyártónak ugyanakkor kell hozzáférhetővé tennie internetes oldalain, mint amikor a hivatalos javítók rendelkezésére bocsátja azokat.
(11) Amennyiben a járművek javítási és karbantartási bejegyzéseit a járműgyártó központi adatbázisában vagy annak nevében tárolják, a független javítóknak költségmentesen hozzá kell tudniuk férni az ilyen bejegyzésekhez, illetve információkat kell tudniuk bevinni az általuk elvégzett javításról vagy karbantartásról.
(12) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 75. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el, amelyekben meghatározza a részletes követelményeket a javítási és karbantartási információkhoz való hozzáférés, különösen az arra vonatkozó műszaki előírások tekintetében, hogy a javítási és karbantartási információkat milyen módon kell szolgáltatni.
58. cikk
Több típusjóváhagyás-birtokosra vonatkozó kötelezettségek
(1) Lépésenkénti típusjóváhagyás vagy többlépcsős típusjóváhagyás esetén a vonatkozó típusjóváhagyásért felelős gyártó feladata az is, hogy az adott rendszerrel, alkotóelemmel vagy önálló műszaki egységgel, vagy egy adott szakasszal kapcsolatos javítási adatokról tájékoztatást adjon mind az utolsó gyártónak, mind a független gazdasági szereplőknek.
(2) Az utolsó gyártó felelős azért, hogy a független gazdasági szereplőknek szolgáltassa a teljes járművel kapcsolatos információkat.
59. cikk
A járműjavítási és -karbantartási információk hozzáférési díja
(1) A gyártók az e rendelet hatálya alá tartozó járműjavítási és karbantartási információkhoz való hozzáférésért ésszerű és arányos díjat számíthatnak fel. A díj akkor nem ésszerű vagy arányos, ha akadályozza a hozzáférést azáltal, hogy nem veszi figyelembe, hogy a független gazdasági szereplő milyen mértékben veszi azt igénybe.
(2) A gyártók a járműjavítási és -karbantartási információkat napi, havi és éves időtartamra kötelesek hozzáférhetővé tenni, és az információk hozzáférési díja a hozzáférhetővé tétel időtartama szerint változik.
60. cikk
A jármű-információkhoz való hozzáférés fóruma
A könnyű személygépjárművek és haszongépjárművek (Euro 5 és Euro 6) kibocsátás tekintetében történő típusjóváhagyásáról és a járműjavítási és -karbantartási információk elérhetőségéről szóló 715/2007/EK európai parlamenti és tanács rendelet módosításáról és végrehajtásáról szóló, 2008. július 18-i 692/2008/EK bizottsági rendelet (28) 13. cikkének (9) bekezdése által létrehozott jármű-információkhoz való hozzáférés fóruma által folytatott tevékenységek hatálya kiterjed az e rendelethatálya alá tartozó járművekre.
A jármű fedélzeti diagnosztikai információival, valamint a járműjavítási és -karbantartási információkkal való szándékos vagy nem szándékos visszaélésre vonatkozó bizonyítékok alapján az első bekezdésben említett fórum intézkedéseket javasol a Bizottságnak az ilyen jellegű visszaélések megakadályozására.
XVI. FEJEZET
A MŰSZAKI SZOLGÁLATOK KIJELÖLÉSE ÉS BEJELENTÉSE
61. cikk
A műszaki szolgálatokra vonatkozó követelmények
(1) A kijelölő jóváhagyó hatóságok biztosítják, hogy mielőtt a 63. cikk szerint kijelölnek egy műszaki szolgálatot, ez a műszaki szolgálat teljesítse az e cikk (2)-(9) bekezdésében meghatározott követelményeket.
(2) A jogi személyiséggel bíró műszaki szolgálatot a 64. cikk (1) bekezdésének sérelme nélkül az adott tagállam nemzeti joga szerint kell megalapítani.
(3) A műszaki szolgálat olyan harmadik fél, amely az általa értékelt jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység tervezésében, gyártásában, szállításában vagy karbantartásában nem vett részt.
Az első albekezdés követelményeinek megfelelő szervnek tekinthető az a szerv is, amely az általa értékelt, vizsgált vagy ellenőrzött járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek tervezésében, gyártásában, szállításában, összeszerelésében, használatában vagy karbantartásában részt vevő vállalkozásokat képviselő üzleti szerveződésekhez vagy szakmai szövetségekhez tartozik, feltéve, hogy bizonyítottan független és mentes az érdekütközésektől.
(4) A műszaki szolgálat, ennek felső szintű vezetése és a 63. cikk (1) bekezdése értelmében az e tevékenységi kategóriák elvégzéséért felelős kijelölt személyzet nem lehetnek azoknak a járműveknek, rendszereknek, alkotóelemeknek vagy önálló műszaki egységeknek a tervezői, gyártói, szállítói vagy karbantartói, amelyet értékelnek, és nem képviselhetik az ilyen tevékenységekben részt vevő feleket sem. Ez nem zárja ki az e cikk (3) bekezdésében említett olyan értékelt járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek használatát, amelyek a műszaki szolgálat működéséhez szükségesek, illetve a járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek személyes célra történő használatát.
A műszaki szolgálat gondoskodik arról, hogy leányvállalatai és alvállalkozói tevékenysége ne befolyásolja azon tevékenységi kategóriák bizalmas jellegét, objektivitását és pártatlanságát, amelyeket számára kijelöltek.
(5) A műszaki szolgálat és személyzete azokat a tevékenységi kategóriákat, amelyekre őket kijelölték, az adott területtel kapcsolatos legmagasabb szintű szakmai feddhetetlenséggel és a szükséges műszaki szaktudással végzik, és függetlenek minden - különösen az ilyen tevékenységek eredményeiben érdekelt személyektől vagy személyek csoportjaitól eredő, főként pénzügyi - nyomásgyakorlástól és ösztönzéstől, amely befolyásolhatná döntésüket vagy értékelési tevékenységeik eredményeit.
(6) A műszaki szolgálat képes kell, hogy legyen valamennyi tevékenységi kategória elvégzésére, amelyre a 63. cikk (1) bekezdése értelmében kijelölték, bizonyítva az őt kijelölő jóváhagyó hatóság megelégedésére, hogy rendelkezik a következőkkel:
a)
személyzet, amely megfelelő szakértelemmel, specifikus műszaki ismeretekkel és szakképzéssel, valamint elegendő és megfelelő tapasztalattal rendelkezik a feladatok elvégzéséhez;
b)
az azon tevékenységi kategóriákra vonatkozó eljárások leírása, amelyekre vonatkozóan a kijelölést kéri, biztosítva ezen eljárások átláthatóságát és reprodukálhatóságát;
c)
eljárások, amelyek segítségével azon tevékenységi kategóriák elvégzése során, amelyekre vonatkozóan a kijelölést kéri, megfelelően figyelembe tudja venni az adott jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység technológiai összetettségét és a gyártási folyamat tömegtermelési vagy sorozatgyártási jellegét; valamint
d)
eszközök, amelyek az azon tevékenységi kategóriákhoz kapcsolódó feladatok megfelelő elvégzéséhez szükségesek, amelyekre vonatkozóan a kijelölést kéri, továbbá hozzáfér valamennyi szükséges felszereléshez vagy létesítményhez.
A műszaki szolgálat ezenkívül bizonyítja a kijelölő jóváhagyó hatóságnak, hogy megfelel a 65. cikk alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban rögzített, azon tevékenységi kategóriákra vonatkozó előírásoknak, amelyekre kijelölték.
(7) A műszaki szolgálat, valamint felső szintű vezetése és az értékelést végző személyzet pártatlanságát biztosítani kell. Az említettek nem vehetnek részt olyan tevékenységben, amely veszélyeztetné azon tevékenységi kategóriákkal kapcsolatos döntéshozói függetlenségüket vagy feddhetetlenségüket, amelyekre kijelölték őket.
(8) A műszaki szolgálat a tevékenységeihez kapcsolódó felelősségbiztosítást köt, kivéve, ha a felelősséget nemzeti jogával összhangban a tagállam vállalja át, vagy ha a tagállam maga felel a megfelelőség értékeléséért.
(9) A műszaki szolgálat személyzetének minden olyan információ tekintetében, amely e rendelet vagy az azt végrehajtó nemzeti jogszabály rendelkezései alapján ellátott feladatai végrehajtása során jutott birtokába, be kell tartania a szakmai titoktartás követelményeit, kivéve a kijelölő jóváhagyó hatósággal szemben, vagy ahol erről uniós vagy nemzeti jogszabály rendelkezik. A tulajdonjogokat védelemben kell részesíteni.
62. cikk
A műszaki szolgálatok leányvállalatai és alvállalkozásai
(1) A műszaki szolgálatok azon tevékenységeik egy részét, amelyekre a 63. cikk (1) bekezdése értelmében kijelölték őket, csak a kijelölő jóváhagyó hatóságuk beleegyezésével adhatják alvállalkozásba vagy végeztethetik el leányvállalattal.
(2) Amennyiben a műszaki szolgálat bizonyos, a kijelölés tárgyát képező tevékenységi kategóriákkal kapcsolatos feladatokat alvállalkozásba ad, vagy leányvállalatot vesz igénybe, biztosítania kell, hogy az alvállalkozó vagy a leányvállalat megfeleljen a 61. cikkben meghatározott követelményeknek, továbbá tájékoztatnia kell ennek megfelelően a kijelölő jóváhagyó hatóságot.
(3) A műszaki szolgálatok teljes felelősséget vállalnak az alvállalkozóik vagy leányvállalataik által elvégzett feladatokért, függetlenül attól, hogy hol van a székhelyük.
(4) A műszaki szolgálatok a kijelölő jóváhagyó hatóság számára elérhetővé teszik az alvállalkozó vagy a leányvállalat képesítésének és az általuk elvégzett feladatoknak az értékelésére vonatkozó megfelelő dokumentumokat.
63. cikk
A műszaki szolgálatok kijelölése
(1) A műszaki szolgálatokat hatáskörüktől függően a következő tevékenységi kategóriák közül egyre vagy többre jelölik ki:
a)
A. kategória: azon műszaki szolgálatok, amelyek saját üzemeikben végzik el az e rendeletben és a II. mellékletében felsorolt jogi aktusokban említett vizsgálatokat;
b)
B. kategória: azon műszaki szolgálatok, amelyek felügyelik az e rendeletben és a II. mellékletében felsorolt jogi aktusokban említett, a gyártó vagy egy harmadik fél üzemeiben végzett vizsgálatokat;
c)
C. kategória: azon műszaki szolgálatok, amelyek a gyártó gyártásmegfelelőséget biztosító eljárásainak kezdeti vizsgálatát és rendszeres nyomon követését végzik;
d)
D. kategória: azon műszaki szolgálatok, amelyek a gyártás megfelelőségének felügyelete érdekében vizsgálatokat vagy ellenőrzéseket felügyelnek vagy végeznek.
(2) A jóváhagyó hatóság kijelölhető műszaki szolgálatként az (1) bekezdésben említett tevékenységek közül egy vagy több tekintetében.
(3) A nem a 64. cikk értelmében kijelölt, harmadik országbeli műszaki szolgálatokat be lehet a 67. cikk szerint jelenteni, de csak abban az esetben, ha az Unió és az adott harmadik ország közötti kétoldalú megállapodás rendelkezik a műszaki szolgálatok ilyen elfogadásáról. Ez nem gátolja a 61. cikk (2) bekezdésének megfelelően valamely tagállam nemzeti jogszabálya szerint létrehozott műszaki szolgálatot abban, hogy harmadik országokban leányvállalatokat hozzon létre, feltéve, hogy a leányvállalatokat a kijelölt műszaki szolgálat közvetlenül irányítja és ellenőrzi.
64. cikk
A gyártó akkreditált belső műszaki szolgálatai
(1) A gyártó akkreditált belső műszaki szolgálatait csak az A. kategóriájú tevékenységekre lehet kijelölni az olyan műszaki követelmények vonatkozásában, amelyek tekintetében az e rendelet alapján elfogadott valamely felhatalmazáson alapuló jogi aktus engedélyezi a saját vizsgálatot. Az említett műszaki szolgálat különálló, független részét képezi a vállalkozásnak, és nem vehet részt az általa értékelt járművek, rendszerek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek tervezésében, gyártásában, szállításában vagy karbantartásában.
(2) Az akkreditált belső műszaki szolgálatnak a következő követelményeknek kell megfelelnie:
a)
egy tagállam jóváhagyó hatósága általi kijelölésen kívül egy, a 765/2008/EK rendelet 2. cikkének 11. pontja szerinti nemzeti akkreditáló testület is - az e rendelet 65. cikkében említett normáknak és eljárásoknak megfelelően - akkreditálta;
b)
az akkreditált belső műszaki szolgálatnak és személyzetének szervezetileg azonosíthatóknak kell lenniük, és olyan jelentéstételi módszerekkel kell rendelkezniük azon vállalkozáson belül, amelynek részét képezik, amelyek biztosítják pártatlanságukat, és ezt bizonyítaniuk kell a megfelelő nemzeti akkreditáló testületnek;
c)
sem az akkreditált belső műszaki szolgálat, sem személyzete nem vehetnek részt olyan tevékenységben, amely veszélyeztetné azon tevékenységi kategóriákkal kapcsolatos döntéshozói függetlenségüket vagy feddhetetlenségüket, amelyekre kijelölték őket;
d)
az akkreditált belső műszaki szolgálat kizárólag annak a vállalkozásnak nyújthatja szolgáltatásait, amelynek részét képezi.
(3) Az akkreditált belső műszaki szolgálatot a 67. cikk alkalmazásában nem kell bejelenteni a Bizottságnak, azonban a vállalkozásnak, amelynek részét képezi vagy a nemzeti akkreditáló testületnek - a kijelölő jóváhagyó hatóság kérésére - tájékoztatást kell adnia akkreditálásáról a kijelölő jóváhagyó hatóságnak.
65. cikk
Eljárások a műszaki szolgálatok teljesítménynormái és értékelése tekintetében
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 75. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a műszaki szolgálatokra irányadó normákra vonatkozóan, továbbá a műszaki szolgálatok 66. cikk szerinti értékelését szolgáló eljárásra és a 64. cikk szerinti akkreditációjukra vonatkozóan, annak érdekében, hogy az említett szolgálatok valamennyi tagállamban ugyanolyan magas szintű teljesítménynormáknak feleljenek meg.
66. cikk
A műszaki szolgálatok szakértelmének elbírálása
(1) A kijelölő jóváhagyó hatóság értékelő jelentést készít, amely igazolja, hogy a pályázó műszaki szolgálat e rendelet és az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok támasztotta követelményeknek való megfelelésének értékelése megtörtént. Ez a jelentés egy akkreditáló testület által kiállított akkreditációs bizonyítványt is magában foglalhat.
(2) Az (1) bekezdésben említett jelentés alapját képező értékelést a 65. cikk alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusban megállapított rendelkezések szerint kell elvégezni. Az értékelő jelentést legalább háromévenként felül kell vizsgálni.
(3) Az értékelő jelentést kérelemre meg kell küldeni a Bizottságnak. Azokban az esetekben, amikor az értékelés nem a nemzeti akkreditáló testület által kiadott akkreditálási bizonyítványon alapul, amely igazolja, hogy a műszaki szolgálat megfelel e rendelet követelményeinek, a kijelölő jóváhagyó hatóság benyújtja a Bizottságnak azokat az okmányokat, amelyek tanúsítják a műszaki szolgálat szakmai alkalmasságát, valamint azon meghozott intézkedéseket, amelyek biztosítják a műszaki szolgálat kijelölő jóváhagyó hatóság általi rendszeres ellenőrzését és azt, hogy az megfeleljen az e rendeletben és az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban megállapított követelményeknek.
Az a jóváhagyó hatóság, amely műszaki szolgálatként szándékozik kijelölést kapni a 63. cikk (2) bekezdése szerint, a megfelelést dokumentumokkal igazolja egy olyan értékelés révén, amelyet az értékelt tevékenységtől független auditorok végeznek. Ezen auditorok tartozhatnak ugyanahhoz a szervezethez, feltéve, hogy őket az értékelt tevékenységet végző személyzettől elkülönülten irányítják.
(4) Az akkreditált belső műszaki szolgálatnak be kell tartania e cikk vonatkozó előírásait.
67. cikk
Bejelentési eljárások
(1) A tagállamok bejelentik a Bizottságnak az általuk kijelölt valamennyi műszaki szolgálat nevét, címét - beleértve az elektronikus címet -, a felelős személyeket és a tevékenységi kategóriákat, valamint e kijelölések minden későbbi változását. A bejelentésről szóló dokumentumban meg kell jelölni, hogy a II. mellékletben felsoroltak közül mely területek tekintetében jelölték ki a műszaki szolgálatokat.
(2) A műszaki szolgálat a 63. cikk (1) bekezdésében szereplő tevékenységeket csak akkor folytathatja a típusjóváhagyásért felelős kijelölő jóváhagyó hatóság nevében, ha azt e cikk (1) bekezdésével összhangban előzetesen bejelentették a Bizottságnak.
(3) Ugyanazt a műszaki szolgálatot több kijelölő jóváhagyó hatóság is kijelölheti, és e kijelölő jóváhagyó hatóságok tagállamai is bejelenthetik, függetlenül az általa a 63. cikk (1) bekezdésével összhangban folytatott tevékenységek kategóriájától vagy kategóriáitól.
(4) A Bizottságnak be kell jelenteni a kijelölés bármely későbbi lényeges változását.
(5) Amennyiben a II. mellékletben felsorolt valamely jogi aktus alkalmazásában egy olyan konkrét szervezetet vagy illetékes szervet szükséges kijelölni, amelynek tevékenysége nem szerepel a 63. cikk (1) bekezdésében említettek között, a bejelentést e cikk rendelkezései szerint kell megtenni.
(6) A Bizottság az e cikk szerint bejelentett műszaki szolgálatok jegyzékét és adatait közzéteszi a honlapján.
68. cikk
A kijelölés változásai
(1) Amennyiben a kijelölő jóváhagyó hatóság megállapítja, vagy a kijelölő jóváhagyó hatóságot arról tájékoztatják, hogy az általa kijelölt műszaki szolgálat már nem teljesíti az e rendeletben meghatározott követelményeket, vagy elmulasztja teljesíteni kötelezettségeit, akkor a kijelölő jóváhagyó hatóság korlátozza, felfüggeszti vagy adott esetben visszavonja a kijelölést, attól függően, hogy milyen mértékben mulasztották el teljesíteni a követelményeket vagy kötelezettségeket. A tagállam, amely ezt a műszaki szolgálatot bejelentette, ennek megfelelően haladéktalanul értesíti a Bizottságot. A Bizottság ennek megfelelően módosítja a 67. cikk (6) bekezdésében említett, közzétett információkat.
(2) Amennyiben a kijelölést korlátozzák, felfüggesztik vagy visszavonják, illetve, ha a műszaki szolgálat megszüntette tevékenységét, a kijelölő jóváhagyó hatóság megteszi a szükséges lépéseket annak érdekében, hogy az említett műszaki szolgálat dokumentációját vagy egy másik műszaki szolgálat dolgozza fel, vagy pedig kérelemre a kijelölő jóváhagyó hatóság vagy a piacfelügyeleti hatóságok számára elérhetővé tegye.
69. cikk
A műszaki szolgálatok szakmai alkalmasságának vitatása
(1) A Bizottság kivizsgál minden olyan esetet, amelyben számára kétség merül fel a műszaki szolgálat szakmai alkalmasságával vagy azzal kapcsolatban, hogy a műszaki szolgálat folyamatosan teljesíti-e a rá háruló követelményeket és kötelezettségeket, illetve, ha erre felhívják a figyelmét.
(2) A kijelölő jóváhagyó hatóság tagállama kérelemre a Bizottság rendelkezésére bocsátja az érintett műszaki szolgálat kijelölésének vagy szakmai alkalmassága fenntartásának alapjául szolgáló összes információt.
(3) A Bizottság biztosítja, hogy a vizsgálata során kapott érzékeny információkat bizalmasan kezeli.
(4) Amennyiben a Bizottság megállapítja, hogy a műszaki szolgálat nem, illetve már nem teljesíti a rá vonatkozó kijelölés követelményeit, akkor erről ennek megfelelően tájékoztatja a kijelölő jóváhagyó hatóság tagállamát annak érdekében, hogy - az adott tagállammal együttműködésben - meghatározzák a szükséges korrekciós intézkedéseket, és felkéri azt a tagállamot a szükséges korrekciós intézkedések megtételére, beleértve szükség esetén a kijelölés visszavonását is.
70. cikk
A műszaki szolgálatok működésével összefüggő kötelezettségek
(1) A műszaki szolgálat azokat a tevékenységi kategóriákat, amelyekre kijelölték, a kijelölő jóváhagyó hatóság nevében végzi az e rendeletben és a II. mellékletben felsorolt jogi aktusokban megállapított értékelési és vizsgálati eljárások szerint.
A műszaki szolgálat az e rendeletben vagy a II. mellékletben felsorolt valamely jogi aktusban meghatározott, jóváhagyáshoz vagy ellenőrzéshez szükséges vizsgálatokat vagy felügyeli, vagy maga végzi el, kivéve, ha az alternatív eljárások engedélyezettek. A műszaki szolgálat nem végezhet olyan vizsgálatokat, értékeléseket vagy ellenőrzéseket, amelyekre jóváhagyó hatóságától nem kapott szabályszerű kijelölést.
(2) A műszaki szolgálat köteles mindenkor:
a)
lehetővé tenni kijelölő jóváhagyó hatósága számára, hogy szükség szerint jelen legyen a műszaki szolgálat megfelelőségértékelése során; valamint
b)
a 61. cikk (9) bekezdése és a 71. cikk sérelme nélkül, kérelemre a kijelölő jóváhagyó hatósága rendelkezésére bocsátani az e rendelet hatálya alá tartozó tevékenységi kategóriáival kapcsolatos információkat.
(3) Amennyiben a műszaki szolgálat megállapítja, hogy a gyártó nem teljesíti az e rendeletben megállapított követelményeket, ezt jelenti a kijelölő jóváhagyó hatóságnak annak érdekében, hogy a kijelölő jóváhagyó hatóság felszólítsa a gyártót a megfelelő korrekciós intézkedések megtételére, valamint arra, hogy ezt követően ne adjon ki típusbizonyítványt, amíg nem tették meg a megfelelő korrekciós intézkedéseket a jóváhagyó hatóság számára elfogadható módon.
(4) Ha a típusbizonyítvány kiadása után a megfelelőség figyelemmel kísérése során a kijelölő jóváhagyó hatóság nevében eljáró műszaki szolgálat megállapítja, hogy egy jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység már nem felel meg e rendeletnek, akkor ezt jelenti a kijelölő jóváhagyó hatóságnak. A jóváhagyó hatóság megteszi a 33. cikkben előírt megfelelő intézkedéseket.
71. cikk
A műszaki szolgálatok tájékoztatási kötelezettségei
(1) A műszaki szolgálat tájékoztatja a kijelölő jóváhagyó hatóságát a következőkről:
a)
minden olyan meg nem felelés, amely szükségessé teheti a típusbizonyítvány elutasítását, korlátozását, felfüggesztését vagy visszavonását;
b)
mindazon körülmények, amelyek a kijelölés hatályát vagy feltételeit érinthetik;
c)
a piacfelügyeleti hatóságoktól kapott, a tevékenységére vonatkozó tájékoztatás iránti megkeresések.
(2) A műszaki szolgálat a kijelölő jóváhagyó hatóságának kérésére információt bocsát rendelkezésre a kijelölése keretében végzett tevékenységekről, továbbá minden más végzett tevékenységről is, beleértve a határon átnyúló tevékenységeket és az alvállalkozói tevékenységet is.
XVII. FEJEZET
VÉGREHAJTÁSI JOGI AKTUSOK ÉS FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ JOGI AKTUSOK
72. cikk
Végrehajtási jogi aktusok
E rendelet céljainak elérése, illetve e rendelet végrehajtása egységes feltételeinek megállapítása érdekében a Bizottság a 73. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében végrehajtási jogi aktusokat fogad el, amelyek meghatározzák az alábbi végrehajtási intézkedéseket:
a)
a 22. cikk (7) bekezdése szerinti minta a kritikus rendszerek, alkatrészek és tartozékok funkcionális biztonságának tartósságára vonatkozó gyártói nyilatkozathoz;
b)
a 27. cikk (4) bekezdése szerinti adatközlő lap és adatközlő mappa mintái;
c)
a 29. cikk (4) bekezdése szerinti, az EU-típusbizonyítványok számozására szolgáló rendszer;
d)
az EU-típusbizonyítványok 30. cikk (2) bekezdése szerinti mintája;
e)
az EU-típusbizonyítványokhoz csatolandó, vizsgálati eredmények rögzítésére szolgáló lap 30. cikk (3) bekezdése szerinti mintája;
f)
az alkalmazandó követelmények vagy jogi aktusok jegyzékének a 30. cikk (6) bekezdése szerinti mintája;
g)
a 32. cikk (1) bekezdése szerinti vizsgálati jegyzőkönyv formátumára vonatkozó általános követelmények;
h)
a 38. cikk (2) bekezdése szerinti megfelelőségi nyilatkozat mintája;
i)
a 39. cikk (3) bekezdése szerinti EU-típusjóváhagyási jel mintája;
j)
a 40. cikk (3) bekezdése szerinti, az új technológiák vagy új koncepciók EU-típusjóváhagyás alóli mentességére vonatkozó engedélyek;
k)
a 40. cikk (4) bekezdésében említett új technológiákra vagy új koncepciókra vonatkozó típusbizonyítvány és megfelelőségi nyilatkozat mintái;
l)
a 41. cikk (2) bekezdése szerinti, a tagállamok részére szóló engedélyek a mentesség érvényességének meghosszabbítására;
m)
az alkatrészek és tartozékok 50. cikk (2) bekezdése szerinti jegyzéke;
n)
az 51. cikk (3) bekezdésében említett bizonyítvány mintája és számozási rendszere, valamint az abban a cikkben említett eljárással kapcsolatos valamennyi szempont;
o)
az 57. cikk (8) bekezdésében említett, a jóváhagyó hatóságnak benyújtandó, a megfelelés igazolásául szolgáló bizonyítvány mintája.
73. cikk
A bizottsági eljárás
(1) A Bizottságot a 2007/46/EK irányelv 40. cikkének alapján létrehozott „Műszaki Bizottság - Gépjárművek” elnevezésű bizottság (TCMV) segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottságnak minősül.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
Ha a bizottság nem nyilvánít véleményt, a Bizottság nem fogadhatja el a végrehajtási jogi aktus tervezetét, és a 182/2011/EU rendelet 5. cikke (4) bekezdésének harmadik albekezdése alkalmazandó.
74. cikk
A mellékletek módosítása
E rendelet egyéb, a mellékletei módosításával kapcsolatos rendelkezéseinek sérelme nélkül, a Bizottság arra is felhatalmazást kap, hogy a 75. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az alábbiak módosítására vonatkozóan:
i.
a II. melléklet B. és C. része az L7e-A alkategóriájú, nehéz közúti kvadokra vonatkozó további funkcionális biztonsággal és járműszerkezettel kapcsolatos követelmények bevezetése tekintetében;
ii.
a II. és V. melléklet dokumentumokra való hivatkozások és helyesbítések beszúrása érdekében;
iii.
az V. melléklet B. része az alkalmazandó referencia-tüzelőanyagok megváltoztatása érdekében;
iv.
a VI. melléklet C. és D. része a 23. cikk (4) bekezdésében említett tanulmány és az ENSZ-EGB-előírások elfogadásának figyelembevétele érdekében.
75. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1) A Bizottság az e cikkben meghatározott feltételek mellett felhatalmazást kap felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására.
(2) A Bizottságnak a 18. cikk (3) bekezdésében, a 20. cikk (2) bekezdésében, a 21. cikk (5) bekezdésében, a 22. cikk (5) és (6) bekezdésében, a 23. cikk (6) és (12) bekezdésében, a 24. cikk (3) bekezdésében, a 25. cikk (8) bekezdésében, a 32. cikk (6) bekezdésében, a 33. cikk (6) bekezdésében, az 50. cikk (4) bekezdésében, az 54. cikk (3) bekezdésében, a 57. cikk (12) bekezdésében, a 65. cikkben és a 74. cikkben említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására vonatkozó felhatalmazása ötéves időtartamra szóló 2013. március 22-től kezdődő hatállyal.
(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 18. cikk (3) bekezdésében, a 20. cikk (2) bekezdésében, a 21. cikk (5) bekezdésében, a 22. cikk (5) és (6) bekezdésében, a 23. cikk (6) és (12) bekezdésében, a 24. cikk (3) bekezdésében, a 25. cikk (8) bekezdésében, a 32. cikk (6) bekezdésében, a 33. cikk (6) bekezdésében, az 50. cikk (4) bekezdésében, az 54. cikk (3) bekezdésében, a 57. cikk (12) bekezdésében, a 65. cikkben és a 74. cikkben említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban megjelölt felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon vagy a benne megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(4) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti az Európai Parlamentet és a Tanácsot e jogi aktus elfogadásáról.
(5) A 18. cikk (3) bekezdése, a 20. cikk (2) bekezdése, a 21. cikk (5) bekezdése, a 22. cikk (5) és (6) bekezdése, a 23. cikk (6) és (12) bekezdése, a 24. cikk (3) bekezdése, a 25. cikk (8) bekezdése, a 32. cikk (6) bekezdése, a 33. cikk (6) bekezdése, az 50. cikk (4) bekezdése, az 54. cikk (3) bekezdése, a 57. cikk (12) bekezdése, a 65. cikk és a 74. cikk értelmében elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő két hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emel ellene kifogást, illetve, ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam két hónappal meghosszabbodik.
XVIII. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
76. cikk
Szankciók
(1) A tagállamok rendelkeznek az e rendeletnek, illetve az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusoknak vagy végrehajtási jogi aktusoknak a gazdasági szereplők általi megsértése esetén alkalmazandó szankciókról. A tagállamok minden szükséges intézkedést meghoznak a szankciók érvényesítése érdekében. Az előírt szankcióknak hatékonynak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük. A tagállamok e rendelkezésekről 2015. március 23-ig tájékoztatják a Bizottságot, és haladéktalanul közlik a Bizottsággal az e rendelkezéseket érintő összes későbbi módosítást is.
(2) A szankcióval járó jogsértések típusai közé tartoznak a következők:
a)
hamis nyilatkozattétel a jóváhagyási eljárás vagy visszahívást eredményező eljárások során;
b)
a típusjóváhagyáshoz használt vizsgálati eredmények meghamisítása;
c)
olyan adatok vagy műszaki előírások visszatartása, amelyek visszahíváshoz vagy a típusjóváhagyás megtagadásához, illetve visszavonásához vezethetnek;
d)
hatástalanító berendezés használata;
e)
információhoz való hozzáférés megtagadása;
f)
jóváhagyandó járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek gazdasági szereplők általi, jóváhagyás nélkül való forgalmazása, vagy dokumentumok és jelölések e szándékkal történő meghamisítása.
77. cikk
Átmeneti rendelkezések
(1) E rendelet egyéb rendelkezéseinek sérelme nélkül, ez a rendelet nem érvénytelenít semmilyen, járműre, illetve rendszerre, alkotóelemre vagy önálló műszaki egységre 2016. január 1-je előtt megadott EU-típusjóváhagyást.
(2) Ellenkező rendelkezések hiányában a 81. cikk (1) bekezdése szerinti aktusok értelmében EU-típusjóváhagyással ellátott járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek jóváhagyása a létező járműtípusok számára a IV. mellékletben meghatározott időpontokig marad érvényben.
(3) E rendelettől eltérve az L1e, L2e és L6e kategóriájú új járműtípusokat, illetve az ilyen járműtípusokhoz tervezett új rendszereket, alkotóelemeket vagy önálló műszaki egységeket 2016. december 31-ig továbbra is a 2002/24/EK irányelvnek megfelelően hagyják jóvá.
(4) A jóváhagyó hatóságok a 2002/24/EK irányelv és a 81. cikk (1) bekezdésében felsorolt irányelvek szerint továbbra is kiterjesztik a jóváhagyásokat az (1) bekezdésben említett járművekre, rendszerekre, alkotóelemekre és önálló műszaki egységekre. Ilyen jellegű jóváhagyások megszerzése által azonban nem szerezhető meg teljes jármű típusjóváhagyása e rendelet szerint.
(5) A 2002/24/EK irányelvtől eltérve 2015. december 31-ig azon járművek is megkapják a típusjóváhagyást, amelyek megfelelnek e rendeletnek és az e rendelet alapján elfogadott, a II. melléklet A. részében említett, környezeti és meghajtási követelményekről szóló felhatalmazáson alapuló jogi aktusoknak.
Ebben az esetben a nemzeti hatóságok nem tilthatják, korlátozhatják vagy akadályozhatják a jóváhagyott típusnak megfelelő járművek nyilvántartásba vételét, forgalomba hozatalát vagy forgalomba helyezését.
78. cikk
Jelentés
(1) A tagállamok 2020. december 31-ig értesítik a Bizottságot az e rendeletben megállapított típus-jóváhagyási eljárások alkalmazásáról.
(2) Az (1) bekezdés szerint megadott információk alapján a Bizottság 2021. december 31-ig jelentést tesz az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak e rendelet alkalmazásáról. A jelentésben különösen azt mérlegelik majd, hogy az e rendelet alkalmazása terén szerzett tapasztalatok alapján helyénvaló lenne-e a X. fejezetben a kis sorozatok EU-típusjóváhagyásáról is rendelkezni. Amennyiben szükségesnek tartja, a Bizottság javaslatot fog tenni erre.
79. cikk
A fejlett fékrendszerek felülvizsgálata
(1) A Bizottság 2019. december 31-ig jelentést terjeszt az Európai Parlament és a Tanács elé.
(2) E jelentésben megvizsgálják az L3e-A1 alkategóriába tartozó motorkerékpárok blokkolásgátló rendszerrel történő kötelező felszerelését, és azoknak a gyártó választása szerint kiegészítő kombinált fékrendszerrel történő felszerelését. E vizsgálatnak egy ilyen követelmény műszaki megvalósíthatóságának az értékelésén, költséghatékonysági elemzésen, közúti baleseti adatok elemzésén és az érintettek bevonásával folytatott konzultációkon kell alapulnia. Továbbá figyelembe kell vennie a létező európai és nemzetközi szabványokat.
(3) A (2) bekezdés szerinti jelentés elkészítése érdekében tagállamok 2017. december 31-ig a Bizottság rendelkezésére bocsátják a megelőző négy év kérdéses motorkerékpárokra vonatkozó, az I. mellékletben lefektetett járműosztályozást és a beszerelt fejlett fékrendszerek típusait alapul vevő közúti baleseti statisztikáit.
(4) A jelentés eredményei alapján a Bizottság mérlegeli, hogy nyújtson-e be jogalkotási javaslatot a kérdéses járműalkategóriák fejlett fékrendszerrel való kötelező felszerelésére vonatkozóan.
80. cikk
Az egyedi járműjóváhagyások felülvizsgálata
(1) A Bizottság 2022. december 31-ig jelentést tesz a (3) bekezdésben említett tárgykörökről az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.
(2) A jelentés az érintett felek bevonásával folytatott konzultáción alapul, és figyelembe veszi a létező európai és nemzetközi szabványokat.
(3) A tagállamok 2021. december 31-ig jelentést tesznek a Bizottságnak az alábbiakkal kapcsolatban:
a)
az L kategóriájú járművek számára az első nyilvántartásba vételük előtt az adott tagállam nemzeti hatóságai által megadott egyedi jóváhagyások száma évenként 2016. január 1-jétől kezdve;
b)
az ilyen jóváhagyások alapját képező nemzeti kritériumok, amennyiben ezek eltértek az EU-típusjóváhagyás kötelező követelményeitől.
(4) A jelentést adott esetben jogalkotási javaslatok kísérik, és a jelentésnek meg kell vizsgálnia annak lehetőségét, hogy harmonizált követelményeket alkalmazva belefoglalják az egyedi jóváhagyásokat e rendeletbe.
81. cikk
Hatályon kívül helyezés
(1) E rendelet 77. cikkének sérelme nélkül, a 2002/24/EK irányelv, valamint a 93/14/EGK, a 93/30/EGK, a 93/33/EGK, a 93/93/EGK, a 95/1/EK, a 97/24/EK, a 2000/7/EK, a 2002/51/EK, a 2009/62/EK, a 2009/67/EK, a 2009/78/EK, a 2009/79/EK, a 2009/80/EK és a 2009/139/EK irányelv 2016. január 1-jétől hatályát veszti.
(2) A hatályon kívül helyezett irányelvekre vonatkozó hivatkozások erre a rendeletre történő hivatkozásként értendők, a 2002/24/EK irányelv tekintetében pedig a IX. mellékletben megállapított megfeleltetési táblázat szerint értelmezendők.
82. cikk
Hatálybalépés és alkalmazás
(1) Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
(2) Ez a rendelet 2016. január 1-jetől alkalmazandó.
A nemzeti hatóságok 2013. március 22-től kezdve a gyártó kérelme esetén nem utasíthatják vissza egy új járműtípus EU-típusjóváhagyását vagy nemzeti típusjóváhagyását, illetve nem tilthatják meg egy új jármű nyilvántartásba vételét, forgalomba hozatalát vagy forgalomba helyezését, amennyiben az adott jármű megfelel e rendeletnek, valamint az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusoknak és végrehajtási jogi aktusoknak.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2013. január 15-én.