NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 342/2014
ze dne 21. ledna 2014,
kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013, pokud jde o regulační technické normy pro používání metod výpočtu požadavků na kapitálovou přiměřenost u finančních konglomerátů
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (1), a zejména na čl. 49 odst. 6 uvedeného nařízení,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES ze dne 16. prosince 2002 o doplňkovém dozoru nad úvěrovými institucemi, pojišťovnami a investičními podniky ve finančním konglomerátu a o změně směrnice Rady 73/239/EHS, 79/267/EHS, 92/49/EHS, 92/96/EHS, 93/6/EHS a 93/22/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/78/ES a 2000/12/ES (2), a zejména na čl. 21a odst. 3 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
U finančních konglomerátů, které zahrnují velké bankovní nebo investiční podniky a pojišťovny, je třeba vyloučit vícenásobné použití prvků způsobilých pro výpočet kapitálu na úrovni finančního konglomerátu a rovněž nevhodnou tvorbu kapitálu uvnitř skupiny, aby byla přesně vyjádřena dostupnost kapitálu konglomerátů pro absorbování ztrát a aby byla na úrovni finančního konglomerátu zajištěna doplňková kapitálová přiměřenost.
(2)
Je důležité zajistit, aby kapitál převyšující sektorové požadavky solventnosti byl na úrovni konglomerátu zahrnut pouze tehdy, neexistují-li překážky pro převod aktiv nebo splacení závazků mezi různými subjekty konglomerátu, včetně mezi sektory.
(3)
Finanční konglomerát by měl do výpočtu svého kapitálu zahrnout kapitál, který převyšuje sektorové požadavky solventnosti, pouze tehdy, pokud lze tento kapitál převádět mezi subjekty finančního konglomerátu.
(4)
Příslušná pravidla by měla přihlížet k tomu, že zvláštní sektorové kapitálové požadavky mají pokrýt rizika spojená s daným sektorem, a nikoli rizika mimo tento sektor.
(5)
Aby bylo zajištěno jednotné používání výpočtu doplňkové kapitálové přiměřenosti, měly by být uvedeny sektorové požadavky, které za tímto účelem zahrnují požadavky solventnosti. Těmito požadavky by neměly být dotčeny sektorové předpisy týkající se opatření, která mají být přijata po porušení sektorových požadavků solventnosti. Vznikne-li na úrovni finančního konglomerátu deficit kvůli porušení požadavku kombinovaných kapitálových rezerv podle hlavy VII kapitoly 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (3), měla by být potřebná opatření založena na opatřeních uvedených ve zmíněné kapitole.
(6)
Při výpočtu požadavku na doplňkovou kapitálovou přiměřenost finančního konglomerátu by se u neregulovaných finančních subjektů ve finančním konglomerátu měl vypočítat fiktivní požadavek solventnosti i pomyslný kapitál.
(7)
V části II přílohy I směrnice 2002/87/ES jsou stanoveny tři technické metody výpočtu požadavků na doplňkovou kapitálovou přiměřenost na úrovni finančního konglomerátu: „metoda účetní konsolidace“ (metoda 1), „metoda odpočtu a agregace“ (metoda 2) a „metoda kombinace“ (metoda 3), která umožňuje kombinaci metod 1 a 2. Je třeba upřesnit technické metody výpočtu 1 a 2, aby bylo zajištěno jejich jednotné používání. Mimoto je nutné upřesnit podmínky pro použití metody 3 a mělo by být zajištěno, aby příslušné orgány umožňovaly použití této metody za podobných podmínek, aby uplatňovaly společná kritéria a aby požadovaly jednotné používání této metody ve všech finančních konglomerátech. Příslušné orgány by měly umožnit použití metody 3 pouze tehdy, může-li finanční konglomerát prokázat, že by nebylo přiměřeně možné použít pouze metodu 1 nebo 2. Metoda 3 by se měla používat dlouhodobě a konzistentně, aby byly zajištěny rovné podmínky. Jelikož technické metody výpočtu jsou používány v souladu s technickými zásadami uvedenými v části I přílohy I směrnice 2002/87/ES, je třeba upřesnit rovněž tyto zásady.
(8)
Metoda 1 pro výpočet skupinové solventnosti stanovená ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (4) a metoda 1 pro výpočet požadavků na doplňkovou kapitálovou přiměřenost ve směrnici 2002/87/ES by se měly považovat za rovnocenné, jelikož obě metody jsou v souladu s hlavními cíli doplňkového dozoru. Obě metody zajišťují vyloučení tvorby kapitálu uvnitř skupiny a výpočet kapitálu v souladu s definicemi a limity stanovenými v příslušných sektorových předpisech.
(9)
Pravomoc přijímat regulační technické normy udělená v čl. 49 odst. 6 nařízení (EU) č. 575/2013 úzce souvisí s pravomocí v čl. 21a odst. 3 směrnice 2002/87/ES, jelikož se obě ustanovení zabývají jednotným používáním metod výpočtu stanovených v příloze uvedené směrnice. K zajištění soudržnosti metod výpočtu stanovených za účelem těchto legislativních aktů a usnadnění komplexního pohledu a jednoduchého přístupu k nim osobám, na něž se tyto povinnosti vztahují, je vhodné stanovit regulační technické normy přijaté na základě těchto zmocnění v jednom nařízení.
(10)
Toto nařízení by mělo být založeno na nových sektorových režimech solventnosti, které byly v Unii zavedeny s cílem zajistit co nejkonzistentnější používání metod výpočtu. Toto nařízení by se proto nemělo použít přede dnem použitelnosti nařízení (EU) č. 575/2013. Pravidla, která jsou závislá na použití směrnice 2009/138/ES, by se měla začít používat ode dne použitelnosti uvedené směrnice. V oblastech, které nebyly aktem harmonizovány v době před jeho uplatňováním v plném rozsahu, se proto bude nadále používat stávající výpočet požadavků na doplňkovou kapitálovou přiměřenost zavedený na vnitrostátní úrovni, a příslušné výpočty, které vycházejí ze sektorových předpisů, by měly být založeny na sektorových předpisech, které platí v době výpočtu.
(11)
Toto nařízení vychází z návrhů regulačních technických norem, které Komisi předložily společně Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro bankovnictví (EBA)), Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění (EIOPA)) a Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA)).
(12)
EBA, EIOPA a ESMA uskutečnily otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, analyzovaly potenciální související náklady a přínosy v souladu s článkem 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (5), článkem 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 (6) a článkem 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (7) a požádaly o stanovisko skupinu subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení (EU) č. 1093/2010, skupina subjektů působících v oblasti pojištění a zajištění zřízenou podle článku 37 nařízení (EU) č. 1094/2010 a skupinu subjektů působících v oblasti cenných papírů a trhů zřízenou podle článku 37 nařízení (EU) č. 1095/2010,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení upřesňuje technické zásady a technické metody výpočtu uvedené v příloze I směrnice 2002/87/ES pro účely alternativ odpočtu podle čl. 49 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013 a pro účely výpočtu kapitálu a požadavku na doplňkovou kapitálovou přiměřenost, jak je stanoveno v čl. 6 odst. 2 směrnice 2002/87/ES.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„finančním konglomerátem vedeným pojišťovacím sektorem“ finanční konglomerát, jehož nejvýznamnějším finančním sektorem je v souladu s čl. 3 odst. 2 směrnice 2002/87/ES pojišťovací sektor;
2)
„finančním konglomerátem vedeným sektorem bankovnictví nebo sektorem investičních služeb“ finanční konglomerát, jehož nejvýznamnějším finančním sektorem je v souladu s čl. 3 odst. 2 směrnice 2002/87/ES sektor bankovnictví nebo sektor investičních služeb.
KAPITOLA II
TECHNICKÉ ZÁSADY
Článek 3
Vyloučení vícenásobného použití a tvorby kapitálu uvnitř skupiny
Kapitál, který vyplývá přímo či nepřímo z transakcí uvnitř skupiny, nesmí být zahrnut do výpočtu požadavků na doplňkovou kapitálovou přiměřenost na úrovni finančního konglomerátu.
Článek 4
Převoditelnost a dostupnost kapitálu
1. Kapitál vykázaný na úrovni regulovaného subjektu, který převyšuje kapitál potřebný ke splnění sektorových požadavků solventnosti podle článku 9, se nesmí zahrnout do výpočtu kapitálu finančního konglomerátu nebo součtu kapitálu jednotlivých regulovaných a neregulovaných subjektů finančního sektoru ve finančním konglomerátu, ledaže neexistuje žádná skutečná nebo předpokládaná praktická nebo právní překážka převodu kapitálu mezi subjekty ve finančním konglomerátu.
2. Podnik uvedený v čl. 6 odst. 2 pátém pododstavci směrnice 2002/87/ES musí při předkládání výsledků výpočtu a příslušných údajů pro vypočet podle uvedeného pododstavce koordinátorovi potvrdit a předložit důkazy, že je dodržen odstavec 1.
Článek 5
Kapitál sektoru
1. Kapitál uvedený v odstavci 2, který je dostupný na úrovni regulovaného subjektu, lze použít ke krytí rizik souvisejících se sektorem, který tento kapitál vykazuje, a nepovažuje se za způsobilý pro krytí rizik jiných finančních sektorů.
2. Kapitálem uvedeným v odstavci 1 je kapitál jiný než:
a)
položky kmenového kapitálu tier 1, vedlejšího kapitálu tier 1 nebo kapitálu tier 2 ve smyslu nařízení (EU) č. 575/2013;
b)
položky primárního kapitálu podniků, na něž se vztahují požadavky směrnice 2009/138/ES, pokud jsou tyto položky zařazeny do kapitálu tier 1 nebo kapitálu tier 2 v souladu s čl. 94 odst. 1 a 2 uvedené směrnice.
Článek 6
Deficit kapitálu na úrovni finančního konglomerátu
1. V případě deficitu kapitálu na úrovni finančního konglomerátu lze k odstranění tohoto deficitu použít pouze položky kapitálu, které jsou podle sektorových předpisů způsobilé jak pro sektor bankovnictví, tak i pro pojišťovací sektor.
2. Kapitálem uvedeným v odstavci 1 je:
a)
kmenový kapitál tier 1 vymezený v článku 50 nařízení (EU) č. 575/2013;
b)
položky primárního kapitálu, pokud jsou tyto položky zařazeny do kapitálu tier 1 v souladu s čl. 94 odst. 1 směrnice 2009/138/ES a zařazení těchto položek není omezeno akty v přenesené pravomoci, které byly přijaty podle článku 99 uvedené směrnice;
c)
vedlejší kapitál tier 1 vymezený v článku 61 nařízení (EU) č. 575/2013;
d)
položky primárního kapitálu, pokud jsou tyto položky zařazeny do kapitálu tier 1 v souladu s čl. 94 odst. 1 směrnice 2009/138/ES a zařazení těchto položek není omezeno akty v přenesené pravomoci, které byly přijaty podle článku 99 uvedené směrnice;
e)
kapitál tier 2 vymezený v článku 71 nařízení (EU) č. 575/2013 a
f)
položky primárního kapitálu, pokud jsou tyto položky zařazeny do kapitálu tier 2 v souladu s čl. 94 odst. 2 směrnice 2009/138/ES.
3. Položky kapitálu, které se použijí k odstranění deficitu, musí být v souladu s čl. 4 odst. 1.
Článek 7
Konzistentnost
Regulované subjekty nebo smíšená finanční holdingová společnost ve finančním konglomerátu používají metodu výpočtu dlouhodobě a konzistentně.
Článek 8
Konsolidace
Ve vztahu k finančním konglomerátům vedeným pojišťovacím sektorem se metoda 1 pro výpočet skupinové solventnosti pojišťoven a zajišťoven podle článků 230, 231 a 232 směrnice 2009/138/ES považuje za rovnocennou metodě 1 pro výpočet požadavků na doplňkovou kapitálovou přiměřenost regulovaných subjektů ve finančním konglomerátu, která je stanovena v příloze I směrnice 2002/87/ES, pokud se oblast působnosti dohledu nad skupinou podle hlavy III směrnice 2009/138/ES významně neliší od oblasti působnosti doplňkového dozoru podle kapitoly II směrnice 2002/87/ES.
Článek 9
Požadavek solventnosti
1. Mají-li se použít předpisy vztahující se na pojišťovací sektor, považuje se pro účely výpočtu požadavků na doplňkovou kapitálovou přiměřenost za požadavek solventnosti solventnostní kapitálový požadavek zmíněný v článcích 100 a 218 směrnice 2009/138/ES (včetně veškerého navýšení kapitálového požadavku podle článku 37 uvedené směrnice) vyplývající z čl. 216 odst. 4, čl. 231 odst. 7, článku 232, čl. 233 odst. 6, čl. 238 odst. 2 a 3 uvedené směrnice.
2. Mají-li se použít předpisy vztahující se na sektor bankovnictví nebo sektor investičních služeb, považují se pro účely výpočtu požadavků na doplňkovou kapitálovou přiměřenost za požadavky solventnosti kapitálové požadavky stanovené v části třetí hlavě I kapitole 1 nařízení (EU) č. 575/2013 a požadavky podle uvedeného nařízení nebo podle směrnice 2013/36/EU týkající se držení kapitálu převyšujícího tyto požadavky, včetně požadavku vyplývajícího z interního postupu pro hodnocení kapitálové přiměřenosti v článku 73 uvedené směrnice, veškerých požadavků uložených příslušným orgánem podle čl. 104 odst. 1 písm. a) uvedené směrnice, požadavku kombinovaných kapitálových rezerv stanoveného v čl. 128 bodě 6 uvedené směrnice a opatření přijatých podle článků 458 nebo 459 nařízení (EU) č. 575/2013.
Článek 10
Kapitál finančního konglomerátu a požadavky solventnosti
1. S výhradou čl. 14 odst. 7, 8 a 9 se kapitál a požadavky solventnosti finančního konglomerátu vypočítají v souladu s definicemi a limity stanovenými v příslušných sektorových předpisech.
2. Kapitál společností spravujících aktiva se vypočítá podle čl. 2 odst. 1 písm. l) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES (8). Požadavky solventnosti společností spravujících aktiva představují požadavky stanovené v čl. 7 odst. 1 písm. a) uvedené směrnice.
3. Kapitál správců alternativních investičních fondů se vypočítá podle čl. 4 odst. 1 písm. ad) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU (9). Požadavky solventnosti správců alternativních investičních fondů představují požadavky stanovené v článku 9 uvedené směrnice.
Článek 11
Zacházení s mezisektorovými kapitálovými investicemi
1. Pokud má subjekt ve finančním konglomerátu vedeném sektorem bankovnictví nebo sektorem investičních služeb kapitálovou investici v subjektu finančního sektoru náležejícím do pojišťovacího sektoru, která se podle čl. 14 odst. 3 nebo čl. 15 odst. 3 odečítá, nevzniká s ohledem na tuto kapitálovou investici na úrovni finančního konglomerátu žádný požadavek na doplňkovou kapitálovou přiměřenost.
2. Má-li použití odstavce 1 za následek přímou změnu výše očekávaných ztrát podle přístupu založeného na interním ratingu ve smyslu části třetí hlavy II kapitoly 3 nařízení (EU) č. 575/2013, připočítá se částka odpovídající této změně ke kapitálu finančního konglomerátu.
Článek 12
Požadavky na pomyslný kapitál a fiktivní požadavky solventnosti u neregulovaných subjektů finančního sektoru
1. Má-li smíšená finanční holdingová společnost kapitálovou investici v neregulovaném subjektu finančního sektoru, vypočítají se pro dotyčný subjekt požadavky na pomyslný kapitál a fiktivní požadavky solventnosti podle sektorových předpisů nejvýznamnějšího sektoru ve finančním konglomerátu.
2. U neregulovaného subjektu finančního sektoru jiného než subjektu uvedeného v odstavci 1 se požadavky na pomyslný kapitál a fiktivní požadavky solventnosti vypočítají v souladu se sektorovými pravidly finančního sektoru, který je neregulovanému subjektu finančního sektoru nejblíže. Určení nejbližšího finančního sektoru vychází ze škály činností příslušného subjektu a rozsahu, v jakém tyto činnosti vykonává. Pokud nelze nejbližší finanční sektor jednoznačně určit, použijí se sektorové předpisy nejvýznamnějšího sektoru ve finančním konglomerátu.
Článek 13
Sektorová přechodná opatření a opatření k zachování právních účinků
Sektorové předpisy použité při výpočtu požadavků na doplňkovou kapitálovou přiměřenost zahrnují případná přechodná ustanovení nebo ustanovení o zachování právních účinků, která platí na úrovni daného sektoru.
KAPITOLA III
TECHNICKÉ METODY VÝPOČTU
Článek 14
Upřesnění technického výpočtu podle metody 1 stanovené ve směrnici 2002/87/ES
1. Kapitál finančního konglomerátu se vypočítá na základě konsolidované účetní závěrky podle příslušného účetního rámce vztahujícího se na oblast působnosti doplňkového dozoru podle směrnice 2002/87/ES, přičemž se případně přihlíží k odstavci 5.
2. Co se týká finančních konglomerátů vedených sektorem bankovnictví nebo sektorem investičních služeb, při výpočtu kapitálu finančního konglomerátu se u nekonsolidovaných investic použije toto zacházení:
a)
nekonsolidované významné investice v subjektu finančního sektoru ve smyslu článku 43 nařízení (EU) č. 575/2013, který náleží do pojišťovacího sektoru, se v plné výši odečítají od kapitálu konglomerátu;
b)
nekonsolidované investice jiné než investice uvedené v písmenu a) v subjektu finančního sektoru, který náleží do pojišťovacího sektoru, se odečítají v plné výši od kapitálu konglomerátu v souladu s článkem 46 nařízení (EU) č. 575/2013.
3. S výhradou odstavce 2 se kapitálové nástroje, které byly vydány subjektem ve finančním konglomerátu a které drží jiný subjekt v tomto finančním konglomerátu, odečítají od kapitálu konglomerátu, nejsou-li již vyloučeny v rámci účetní konsolidace.
4. S podnikem, který je pro účely příslušného účetního rámce spoluovládanou účetní jednotkou, se zachází podle sektorových předpisů o poměrné konsolidaci nebo zohlednění poměrných podílů.
5. Je-li součástí finančního konglomerátu subjekt spadající do oblasti působnosti směrnice 2009/138/ES, vychází výpočet požadavků na doplňkovou kapitálovou přiměřenost na úrovni finančního konglomerátu z ocenění aktiv a závazků v souladu s hlavou I kapitolou VI oddíly 1 a 2 směrnice 2009/138/ES.
6. Vztahují-li se na hodnotu aktiv nebo závazků obezřetnostní filtry a odpočty podle části druhé hlavy I nařízení (EU) č. 575/2013, představuje hodnotu aktiv nebo závazků použitou pro účely výpočtu požadavků na doplňkovou kapitálovou přiměřenost hodnota, kterou lze přiřadit příslušným subjektům podle uvedeného nařízení, s výjimkou aktiv a závazků, které lze přiřadit ostatním subjektům finančního konglomerátu.
7. Pokud se podle sektorových předpisů vyžaduje výpočet prahové hodnoty nebo limitu, vypočítá se prahová hodnota nebo limit na úrovni konglomerátu na základě konsolidovaných údajů finančního konglomerátu a po provedení odpočtů podle odstavců 2 a 3.
8. Pro účely výpočtu prahových hodnot nebo limitů se regulované subjekty ve finančním konglomerátu, které jsou zahrnuty do konsolidované finanční situace dané instituce podle části první hlavy II kapitoly 2 oddílu 1 nařízení (EU) č. 575/2013, posuzují společně.
9. Pro účely výpočtu prahových hodnot nebo limitů se regulované subjekty ve finančním konglomerátu, které jsou zahrnuty do dohledu nad skupinou podle hlavy III směrnice 2009/138/ES, posuzují společně.
10. Pro účely výpočtu prahových hodnot nebo limitů na úrovni regulovaného subjektu vypočítají regulované subjekty ve finančním konglomerátu, na něž se nevztahuje odstavec 8 ani odstavec 9, své příslušné prahové hodnoty a limity individuálně podle sektorových předpisů regulovaného subjektu.
11. Při sčítání příslušných sektorových požadavků solventnosti se neprovádí žádná úprava kromě úpravy požadované v článku 11 nebo v důsledku úprav sektorových prahových hodnot a limitů podle odstavce 7.
Článek 15
Upřesnění technického výpočtu podle metody 2 stanovené ve směrnici 2002/87/ES
1. Pokud se podle příslušných sektorových předpisů vztahuje na kapitál regulovaného subjektu obezřetnostní filtr, použije se jedno z těchto zacházení:
a)
částka po uplatnění filtru, která představuje čistou částku, jež se vezme v úvahu při výpočtu kapitálu účastí, se připočte k účetní hodnotě účastí v souladu s čl. 6 odst. 4 druhým pododstavcem směrnice 2002/87/ES, jestliže částka po uplatnění filtru zvyšuje regulatorní kapitál;
b)
částka po uplatnění filtru uvedená v písmenu a) se odečte od účetní hodnoty účastí v souladu s čl. 6 odst. 4 druhým pododstavcem směrnice 2002/87/ES, jestliže částka po uplatnění filtru snižuje regulatorní kapitál.
2. U finančních konglomerátů vedených sektorem bankovnictví nebo sektorem investičních služeb se významná investice v subjektu finančního sektoru ve smyslu článku 43 nařízení (EU) č. 575/2013 náležejícím do pojišťovacího sektoru, která není účastí, odečte v plné výši od položek kapitálu subjektu, který nástroj drží, v souladu se sektorovými předpisy vztahujícími se na tento subjekt.
3. Investice uvnitř skupiny do kapitálových nástrojů, které jsou v souladu se sektorovými předpisy použitelné jako kapitál s přihlédnutím k příslušným sektorovým limitům, se odečítají nebo jsou z výpočtu kapitálu vyloučeny.
4. Výpočet doplňkových kapitálových požadavků se provádí podle vzorce uvedeného v příloze.
Článek 16
Upřesnění podmínek pro použití metody 3 stanovené ve směrnici 2002/87/ES
1. Příslušné orgány mohou použití metody 3 uvedené v příloze I směrnice 2002/87/ES povolit pouze v některé z níže uvedených situací:
a)
není-li přiměřeně možné použít metodu 1 uvedenou v příloze I směrnice 2002/87/ES na všechny subjekty nebo metodu 2 uvedenou v příloze I směrnice 2002/87/ES na všechny subjekty ve finančním konglomerátu, zejména z toho důvodu, že u jednoho či více subjektů nelze použít metodu 1, jelikož tyto subjekty nejsou zahrnuty do konsolidace, nebo kvůli skutečnosti, že regulovaný subjekt je usazen ve třetí zemi a není možné získat dostatečné informace pro použití jedné z těchto metod na tento subjekt;
b)
subjekty, které by použily pouze jednu z těchto metod, mají společně zanedbatelný význam, pokud jde o cíle dohledu nad regulovanými subjekty ve finančním konglomerátu.
2. Všechny regulované subjekty ve finančním konglomerátu, které nejsou uvedeny v odstavci 1, použijí buď metodu 1, nebo metodu 2.
3. Použití metody 3, které příslušný orgán povolil ve vztahu k finančnímu konglomerátu, je dlouhodobé a konzistentní.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 17
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ustanovení článku 5, čl. 6 odst. 2, článku 8, čl. 9 odst. 1, čl. 14 odst. 5 a 9 se použijí ode dne použitelnosti uvedeného v čl. 309 odst. 1 směrnice 2009/138/ES.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. ledna 2014.
A BIZOTTSÁG 342/2014/EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2014. január 21.)
a 2002/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek és az 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a pénzügyi konglomerátumokra irányadó tőkemegfelelési követelményekre vonatkozó számítási módszerek alkalmazását meghatározó szabályozási technikai standardok tekintetében történő kiegészítéséről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a hitelintézetekre és befektetési vállalkozásokra vonatkozó prudenciális követelményekről és a 648/2012/EU rendelet módosításáról szóló, 2013. június 26-i 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 49. cikke (6) bekezdésére,
tekintettel a pénzügyi konglomerátumhoz tartozó hitelintézetek, biztosítóintézetek és befektetési vállalkozások kiegészítő felügyeletéről, valamint a 73/239/EGK, a 79/267/EGK, a 92/49/EGK, a 92/96/EGK, a 93/6/EGK és a 93/22/EGK tanácsi irányelvek, illetve a 98/78/EK és 2000/12/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvek módosításáról szóló, 2002. december 16-i 2002/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (2) és különösen annak 21a. cikke (3) bekezdésére,
mivel:
(1)
A jelentős banki, befektetési vagy biztosítási tevékenységet folytató pénzügyi konglomerátumok esetében ki kell küszöbölni a pénzügyi konglomerátumok szintjén a szavatoló tőke kiszámítása során bevonható elemek többszörös felhasználását, azaz a többszörös számbavételt, valamint ki kell küszöbölni a szavatoló tőke csoporton belüli helytelen képzését is annak érdekében, hogy pontos képet lehessen alkotni a konglomerátum veszteségek viselésére alkalmas szavatoló tőkéjének rendelkezésre állásáról, továbbá hogy a pénzügyi konglomerátum szintjén biztosítani lehessen a kiegészítő tőkemegfelelési követelményeket.
(2)
Biztosítani kell, hogy az ágazati tőkemegfelelési követelményeket meghaladó szavatoló tőkét csak akkor vegyék figyelembe a konglomerátum szintjén, ha ez nem hátráltatja a pénzügyi konglomerátumhoz tartozó vállalkozások közötti eszköztranszfert vagy a kötelezettségek visszafizetését, abban az esetben sem, ha ezek a vállalkozások különböző ágazatokhoz tartoznak.
(3)
A pénzügyi konglomerátum szavatoló tőkéjének kiszámítása során csak akkor vehető figyelembe az ágazati tőkemegfelelési követelményeket meghaladó szavatoló tőke, ha az átruházható a pénzügyi konglomerátumhoz tartozó vállalkozások között.
(4)
A megfelelő szabályoknak figyelembe kell venniük, hogy az ágazatspecifikus szavatolótőke-követelmények az adott ágazattal kapcsolatos kockázatok fedezésére tekintettel kerültek kialakításra, és nem terjednek ki az ágazaton kívül eső kockázatok fedezésére.
(5)
A kiegészítő tőkemegfelelési követelmények egységes alkalmazása érdekében fel kell sorolni a vonatkozó tőkemegfelelési követelményeket is tartalmazó ágazati követelményeket. Ezek a követelmények nem sérthetik azokat az ágazati rendelkezéseket, amelyek az ágazati tőkemegfelelési követelmények megszegését követően hozott intézkedéseket szabályozzák. Különösen, ha a hiány a pénzügyi konglomerátum szintjén, a 2013/36/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (3) VII. címének 4. fejezete szerinti kombinált pufferkövetelmény megsértéséből adódik, a szükséges intézkedéseket az említett fejezetben meghatározottak alapján kell meghatározni.
(6)
A pénzügyi konglomerátum kiegészítő tőkemegfelelési követelményeinek kiszámítása során a pénzügyi konglomerátumhoz tartozó, nem szabályozott pénzügyi vállalkozás esetében mind a fiktív tőkemegfelelési követelményeket, mind pedig a szavatoló tőke fiktív szintjét ki kell számítani.
(7)
A 2002/87/EK irányelv I. mellékletének II. része három technikai módszert határoz meg a tőkemegfelelési követelményeknek a pénzügyi konglomerátum szintjén való kiszámítására: A számviteli konszolidáció módszere (1. módszer), a levonás és összesítés módszere (2. módszer), valamint a kombinált módszer (3. módszer), amely lehetővé teszi az 1. és 2. módszer kombinálását. Az egységes alkalmazás biztosításának érdekében az 1. és 2. technikai számítási módszert tovább kell pontosítani. Ezenkívül meg kell határozni a 3. módszer alkalmazásához szükséges körülményeket, valamint biztosítani kell, hogy az illetékes hatóságok engedélyezik a módszer használatát hasonló körülmények között, azonos feltételeket alkalmaznak, és elrendelik, hogy a módszert valamennyi pénzügyi konglomerátum egységesen alkalmazza. Az illetékes hatóságok csak akkor engedélyezhetik a 3. módszer alkalmazását, ha a pénzügyi konglomerátum bizonyítani tudja, hogy az 1. vagy 2. módszer alkalmazása önmagában nem lenne ésszerűen megvalósítható. Az egyenértékű feltételek biztosításához a 3. módszert időben következetesen kell alkalmazni. Mivel a technikai számítási módszerek elvégzésére a 2002/87/EK irányelv I. mellékletének I. részében említett technikai alapelvekkel összhangban kerül sor, ezeket az elveket is szükséges meghatározni.
(8)
A csoportszintű fizetőképesség kiszámítása során alkalmazott, a 2009/138/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (4) meghatározott 1. módszert, és a kiegészítő tőkemegfelelési követelmények kiszámítása során alkalmazott, a 2002/87/EK irányelvben meghatározott 1. módszert egyenértékűnek kell tekinteni, mivel mindkét módszer összhangban áll a kiegészítő felügyelet fő célkitűzéseivel. Mindkét módszer biztosítja a szavatoló tőke csoporton belüli képzésének kiküszöbölését, valamint a szavatoló tőkének a vonatkozó ágazati szabályokban rögzített meghatározásokkal és korlátozásokkal összhangban történő kiszámítását.
(9)
Az 575/2013/EU rendelet 49. cikke (6) bekezdése szerinti, a szabályozási technikai standardok elfogadására vonatkozó felhatalmazás szorosan összefügg a 2002/87/EK irányelv 21a. cikkének (3) bekezdésében meghatározott felhatalmazással, mivel mindkettő az ezen irányelv mellékletében szereplő számítási módszerek következetes alkalmazására vonatkozik. Az említett jogalkotási aktusok céljára meghatározott számítási módszerek koherenciájának biztosítására, valamint annak elősegítése érdekében, hogy az említett kötelezettségek hatálya alá tartozó személyek átfogó rálátással rendelkezzenek a szóban forgó rendelkezésekre és könnyen hozzáférhessenek azokhoz, az említett felhatalmazások értelmében elfogadott szabályozási technikai standardokat célszerű egyetlen rendeletbe foglalni.
(10)
Ennek a rendeletnek az új ágazati tőkemegfelelési szabályokon kell alapulnia, amelyeket az Unióban annak érdekében hoztak létre, hogy biztosítható legyen a számítási módszerek lehető legegységesebb alkalmazása. Ezért e rendelet nem alkalmazható az 575/2013/EU rendelet alkalmazásának időpontját megelőzően. A 2009/138/EK irányelv alkalmazásától függő szabályok az említett irányelv alkalmazásának napjától kezdve érvényesek. A kiegészítő tőkemegfelelési követelmények kiszámítása tekintetében meglévő nemzeti átültetési előírásokat ezért a rendelet teljes alkalmazhatóságáig a rendelet által nem harmonizált területeken továbbra is alkalmazni kell, és a biztosítási ágazati szabályokra épülő, alapul szolgáló számítások a kiszámítás idején alkalmazandó biztosítási ágazati szabályokra támaszkodnak majd.
(11)
E rendelet alapját az Európai Bankhatóság (EBH), az Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-felügyeleti Hatóság (EIOPA) és az Európai Értékpapír-piaci Hatóság (ESMA) által a Bizottság részére közösen benyújtott szabályozási technikai standardok képezik.
(12)
Az EBH, az EIOPA és az ESMA - összhangban az 1093/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) 10. cikkével, az 1094/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (6) 10. cikkével és az 1095/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (7) 10. cikkével - nyilvános konzultációt folytatott azon szabályozási technikai standardok tervezetéről, amelyeken ez a rendelet alapul, elemezte az ezekkel összefüggésben felmerülő költségeket és hasznokat, és kikérte az 1093/2010/EU rendelet 37. cikke szerint létrehozott banki érdekképviseleti csoport, az 1094/2010/EU rendelet 37. cikke szerint létrehozott biztosítási és viszontbiztosítási érdekképviseleti csoport, valamint az 1095/2010/EU rendelet 37. cikke szerint létrehozott értékpapír-piaci érdekképviseleti csoport véleményét,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
TÁRGY ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK
1. cikk
Tárgy
Ez a rendelet az 575/2013/EU rendelet 49. cikke (1) bekezdésében említett levonás alternatívái céljára és a 2002/87/EK irányelv 6. cikke (2) bekezdésében meghatározott szavatoló tőke és kiegészítő tőkemegfelelési követelmény kiszámítása céljára pontosítja a 2002/87/EK irányelv I. mellékletében felsorolt technikai elveket és technikai számítási módszereket.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
1. „biztosításalapú pénzügyi konglomerátum”: pénzügyi konglomerátum, amelynek legjelentősebb pénzügyi ágazata a biztosítás, összhangban a 2002/87/EK irányelv 3. cikkének (2) bekezdésével;
2. „bankalapú vagy befektetésalapú pénzügyi konglomerátum”: pénzügyi konglomerátum, amelynek legjelentősebb pénzügyi ágazata a banki ágazat vagy a befektetési szolgáltatási ágazat, összhangban a 2002/87/EK irányelv 3. cikkének (2) bekezdésével.
II. FEJEZET
TECHNIKAI ELVEK
3. cikk
A többszörös számbavétel és a szavatoló tőke csoporton belüli képzésének kiküszöbölése
A közvetlenül vagy közvetve a csoporton belüli ügyletekből eredő szavatoló tőkét nem lehet figyelembe venni a kiegészítő tőkemegfelelési követelményeknek a pénzügyi konglomerátum szintjén történő kiszámítása során.
4. cikk
A szavatoló tőke átruházhatósága és elérhetősége
(1) A szabályozott vállalkozás szintjén elismert szavatoló tőke, amely meghaladja az ágazati tőkemegfelelési követelmények teljesítéséhez szükséges, a 9. cikkben meghatározott szintet, csak akkor vehető figyelembe a pénzügyi konglomerátum szavatoló tőkéjének vagy a pénzügyi konglomerátumhoz tartozó egyes szabályozott és nem szabályozott pénzügyi vállalkozások szavatoló tőkéje összegének kiszámítása során, ha ez nem jelent gyakorlati vagy jogi akadályt a pénzügyi konglomerátumhoz tartozó vállalkozások közötti tőketranszfer tekintetében.
(2) A 2002/87/EK irányelv 6. cikke (2) bekezdésének ötödik albekezdésében említett vállalkozásnak az ebben az albekezdésben említett számítások eredményeinek és a számítások alapjául szolgáló lényeges adatoknak a koordinátor részére történő előterjesztése során igazolnia és bizonyítania kell, hogy megfelelt az (1) bekezdésnek.
5. cikk
Ágazatspecifikus szavatoló tőke
(1) A (2) bekezdésben említett, valamely szabályozott vállalkozás szintjén rendelkezésre álló szavatoló tőke abban az ágazatban vehető figyelembe a kockázatok fedezésére, amely elismeri ezt a szavatoló tőkét, és más pénzügyi ágazatokban nem vehető figyelembe a kockázatfedezés céljára.
(2) Az (1) bekezdésben említett szavatoló tőke alatt nem a következők értendők:
a)
az 575/2013/EU rendelet szerinti elsődleges alapvető tőkeelemek, egyéb alapvető tőkeelemek vagy járulékos tőkeelemek;
b)
a 2009/138/EK irányelvben foglalt követelmények hatálya alá tartozó vállalkozások alapvető szavatolótőke-elemei, amennyiben ezek az elemek az említett irányelv 94. cikke (1) és (2) bekezdésének értelmében alapvető szavatolótőke-elemeknek vagy kiegészítő szavatolótőke-elemeknek minősülnek.
6. cikk
Szavatolótőke-hiány a pénzügyi konglomerátum szintjén
(1) Amennyiben pénzügyi konglomerátum szintjén szavatolótőke-hiány mutatkozik, csak a banki és a biztosítási ágazatra vonatkozó ágazati szabályok szerint egyaránt elfogadhatónak minősülő szavatoló tőke vehető igénybe e hiány fedezésére.
(2) Az (1) bekezdésben említett szavatoló tőke lehet:
a)
az 575/2013/EU rendelet 50. cikke szerinti elsődleges alapvető tőke;
b)
alapvető szavatolótőke-elemek, amennyiben ezek a 2009/138/EK irányelv 94. cikkének (1) bekezdésével összhangban az első szintre sorolandók, és bevonásukat nem korlátozzák az említett irányelv 99. cikkének megfelelően elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusok;
c)
az 575/2013/EU rendelet 61. cikke szerinti egyéb alapvető tőke;
d)
alapvető szavatolótőke-elemek, amennyiben ezek a 2009/138/EK irányelv 94. cikkének (1) bekezdésével összhangban az első szintre sorolandók, és bevonásukat korlátozzák az említett irányelv 99. cikkének megfelelően elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusok;
e)
az 575/2013/EU rendelet 71. cikke szerinti járulékos tőke; valamint
f)
alapvető szavatolótőke-elemek, amennyiben ezek a 2009/138/EK irányelv 94. cikkének (2) bekezdésével összhangban a második szintre sorolandók.
(3) A hiány fedezésére felhasznált szavatolótőke-elemeknek meg kell felelniük a 4. cikk (1) bekezdésének.
7. cikk
Következetesség
A szabályozott vállalkozásoknak vagy a pénzügyi konglomerátumhoz tartozó vegyes pénzügyi holdingtársaságnak a számítási módszert időben következetesen kell alkalmaznia.
8. cikk
Konszolidálás
A biztosításalapú pénzügyi konglomerátumok vonatkozásában a biztosítók és viszontbiztosítók csoportszintű fizetőképességének kiszámítására alkalmazott, a 2009/138/EK irányelv 230., 231. és 232. cikkében meghatározott 1. módszert egyenértékűnek kell tekinteni a pénzügyi konglomerátumokhoz tartozó szabályozott vállalkozásokra vonatkozó kiegészítő tőkemegfelelési követelmények kiszámítására alkalmazott, a 2002/87/EK irányelv I. mellékletében meghatározott 1. módszerrel, feltéve, hogy a 2009/138/EK irányelv III. címe alá tartozó csoportszintű felügyelet alkalmazási köre nem tér el lényegesen a 2002/87/EK irányelv II. fejezetének megfelelő kiegészítő felügyelet alkalmazási körétől.
9. cikk
Tőkemegfelelési követelmény
(1) Amennyiben a biztosítási ágazatra vonatkozó szabályokat kell alkalmazni, úgy a kiegészítő tőkemegfelelési követelmények kiszámításának céljára a 2009/138/EK irányelv 100. és 218. cikkében említett szavatolótőke-szükséglet tekintendő tőkemegfelelési követelménynek, ideértve bármely, az említett irányelv 216. cikkének (4) bekezdéséből, 231. cikkének (7) bekezdéséből, 232. cikkéből, 233. cikkének (6) bekezdéséből, 238. cikkének (2) és (3) bekezdéséből következő, és az említett irányelv 37. cikkének megfelelően alkalmazott többlettőkét.
(2) Amennyiben a banki vagy befektetési szolgáltatási ágazatra vonatkozó szabályokat kell alkalmazni, úgy a kiegészítő tőkemegfelelési követelmények kiszámításának céljára az alábbiak tekintendők tőkemegfelelési követelményeknek: az 575/2013/EU rendelet harmadik része I. címének I. fejezetében meghatározott szavatolótőke-követelmények és az említett rendelet vagy a 2013/36/EU irányelv szerinti, a szavatolótőke-követelményeket meghaladó szavatoló tőke rendelkezésre állására vonatkozó követelmény, ideértve az említett irányelv 73. cikke szerint a tőkemegfelelés belső értékelési eljárásából eredő követelményt, egy illetékes hatóság által az ezen irányelv 104. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében megszabott bármely követelmény, az ezen irányelv 128. cikkének (6) bekezdése értelmében meghatározott kombinált pufferkövetelmény, valamint az 575/2013/EU rendelet 458. vagy 459. cikke szerint elfogadott intézkedések.
10. cikk
A pénzügyi konglomerátum szavatoló tőkéje és a pénzügyi konglomerátumra vonatkozó tőkemegfelelési követelmények
(1) A 14. cikk (7), (8) és (9) bekezdésére is figyelemmel, a pénzügyi konglomerátum szavatoló tőkéjét és a pénzügyi konglomerátumra vonatkozó tőkemegfelelési követelményeket a vonatkozó ágazati szabályokban rögzített meghatározásokkal és korlátozásokkal összhangban kell kiszámítani.
(2) A vagyonkezelő társaságok szavatoló tőkéjét a 2009/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (8) 2. cikke (1) bekezdésének l) pontjával összhangban kell kiszámítani. A vagyonkezelő társaságok tőkemegfelelési követelményeit az említett irányelv 7. cikke (1) bekezdésének a) pontjában meghatározott követelményekkel összhangban kell kiszámítani.
(3) Az alternatívbefektetésialap-kezelők szavatoló tőkéjét a 2011/61/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (9) 4. cikke (1) bekezdésének ad) pontjával összhangban kell kiszámítani. Az alternatívbefektetésialap-kezelők tőkemegfelelési követelményeit az említett irányelv 9. cikkében meghatározott követelményekkel összhangban kell kiszámítani.
11. cikk
Az ágazatközi részesedések kezelése
(1) Ha a bank- vagy befektetésalapú pénzügyi konglomerátumhoz tartozó vállalkozás részesedéssel rendelkezik egy olyan pénzügyi ágazatbeli vállalkozásban, amely a biztosítási ágazathoz tartozik és amely a 14. cikk (3) bekezdése vagy a 15. cikk (3) bekezdése szerint levonásra kerül, az adott részesedés vonatkozásában, a pénzügyi konglomerátum szintjén nem keletkezik kiegészítő tőkemegfelelési követelmény.
(2) Amennyiben az (1) bekezdés alkalmazása az 575/2013/EU rendelet harmadik része II. címe 3. fejezetének értelmében alkalmazott belső minősítésen alapuló módszer keretében várható veszteség összegében közvetlen változást eredményez, a pénzügyi konglomerátum szavatoló tőkéjét ki kell egészíteni a változással egyenértékű összeggel.
12. cikk
Fiktív szavatoló tőke és fiktív tőkemegfelelési követelmények a nem szabályozott pénzügyi ágazatbeli vállalkozások vonatkozásában
(1) Amennyiben egy vegyes pénzügyi holdingtársaság részesedéssel rendelkezik egy nem szabályozott pénzügyi ágazatbeli vállalkozásban, a fiktív szavatoló tőkét és a fiktív tőkemegfelelési követelményeket a pénzügyi konglomerátum legjelentősebb ágazatára vonatkozó ágazati szabályokkal összhangban kell kiszámítani.
(2) Egy az (1) bekezdésben említettől eltérő, nem szabályozott pénzügyi ágazatbeli vállalkozás esetében a fiktív szavatoló tőkét és a fiktív tőkemegfelelési követelményeket a nem szabályozott pénzügyi ágazatbeli vállalkozáshoz legközelebbi pénzügyi ágazatra vonatkozó ágazati szabályokkal összhangban kell kiszámítani. A nem szabályozott pénzügyi vállalkozáshoz legközelebbi pénzügyi szektor meghatározása az érintett vállalkozás tevékenységi köre és a folytatott tevékenység terjedelme alapján történik. Ha nem lehetséges egyértelműen meghatározni a legközelebbi pénzügyi szektort, a pénzügyi konglomerátum legjelentősebb ágazatára vonatkozó ágazati szabályokat kell alkalmazni.
13. cikk
Átmeneti és szerzett jogokkal kapcsolatos ágazati rendelkezések
A kiegészítő tőkemegfelelési követelmények kiszámítása során alkalmazott ágazati szabályok tartalmazzák az összes olyan, átmeneti vagy szerzett jogokkal kapcsolatos rendelkezést, amelyet ágazati szinten alkalmaznak.
III. FEJEZET
TECHNIKAI SZÁMÍTÁSI MÓDSZEREK
14. cikk
A 2002/87/EK irányelv 1. módszere szerinti technikai számítás részletes meghatározása
(1) A pénzügyi konglomerátumok szavatoló tőkéjét a 2002/87/EK irányelv szerinti kiegészítő felügyelet hatókörében alkalmazott vonatkozó számviteli szabályozásnak megfelelően a konszolidált beszámoló alapján kell számítani, szükség esetén az (5) bekezdés figyelembevételével.
(2) Bank- vagy befektetésalapú pénzügyi konglomerátum szavatoló tőkéjének kiszámításakor a konszolidálatlan befektetéseket a következőképpen kell figyelembe venni:
a)
az 575/2013/EU rendelet 43. cikke szerinti, pénzügyi - azon belül biztosítási - ágazatbeli szervezetben lévő jelentős konszolidálatlan befektetést teljes mértékben le kell vonni a konglomerátum szavatoló tőkéjéből;
b)
a pénzügyi - azon belül biztosítási - ágazatbeli szervezetben lévő, az a) pontban említettől eltérő konszolidálatlan befektetést az 575/2013/EU rendelet 46. cikkének megfelelően teljes mértékben le kell vonni a konglomerátum szavatoló tőkéjéből.
(3) A (2) bekezdéstől függően a pénzügyi konglomerátumon belüli vállalkozás által kibocsátott, és a pénzügyi konglomerátumon belüli másik vállalkozás által tartott szavatoló tőkét - ha a számviteli konszolidációs folyamat során még nem történt meg - le kell vonni a konglomerátum szavatoló tőkéjéből.
(4) A vonatkozó számviteli szabályozás alkalmazásában közös irányítás alatt álló gazdálkodó egységnek minősülő vállalkozást az arányos konszolidációra vagy az arányos részesedések bevonására vonatkozó ágazati szabályoknak megfelelően kell kezelni.
(5) Amennyiben a 2009/138/EK irányelv hatályába tartozó szervezet pénzügyi konglomerátum része, úgy a pénzügyi konglomerátum szintjén érvényes kiegészítő tőkemegfelelési követelmények számításának a 2009/138/EK irányelv I. címe VI. fejezete 1. és 2. szakaszának megfelelően számított eszköz- és kötelezettségértékeken kell alapulnia.
(6) Amennyiben az eszköz- vagy kötelezettségértékek az 575/2013/EU rendelet 2. része I. címének megfelelő prudenciális szűrők és levonások hatálya alá esnek, úgy a kiegészítő tőkemegfelelési követelmények számításához használt eszköz- vagy kötelezettségértékek megegyeznek az említett rendelet értelmében a vonatkozó szervezethez rendelhető követelményekkel, kizárva ebből a pénzügyi konglomerátum más szervezeteihez rendelhető eszközöket és kötelezettségeket.
(7) Amennyiben az ágazati szabályok küszöb- vagy határértéket írnak elő, úgy a konglomerátumszintű küszöb- vagy határértéket a pénzügyi konglomerátum konszolidált adatai alapján kell számítani, a (2) és a (3) bekezdésben előírt levonások után.
(8) A küszöb- vagy határértékek számítása céljából együttesen kell figyelembe venni a pénzügyi konglomerátumon belüli azon szabályozott szervezeteket, amelyek az 575/2013/EU rendelet első része II. címe 2. fejezetének 1. szakasza értelmében beletartoznak az intézmény összevont helyzetébe.
(9) A küszöb- vagy határértékek számítása céljából együttesen kell figyelembe venni a pénzügyi konglomerátumon belüli azon szabályozott szervezeteket, amelyek a 2009/138/EK rendelet III. címe szerinti csoportfelügyelet alá tartoznak.
(10) A küszöb- vagy határértékek szabályozott szervezet szintjén való számítása céljából a pénzügyi konglomerátumon belüli, mind a (8), mind a (9) bekezdés hatályán kívül eső szabályozott szervezet saját küszöb- vagy határértékét a szabályozott szervezetre vonatkozó ágazati szabályok szerinti egyedi alapon számítja.
(11) A vonatkozó ágazati fizetőképességi követelmények összesítésekor a 11. cikkben előírton vagy a (7) bekezdés szerinti ágazati küszöb- és határértékekhez igazítás eredményén kívül nem alkalmazható más kiigazítás.
15. cikk
A 2002/87/EK irányelv 2. módszere szerinti technikai számítás részletes meghatározása
(1) Amennyiben a szabályozott szervezet szavatoló tőkéje a vonatkozó ágazati szabályok értelmében prudenciális szűrő hatálya alá tartozik, úgy a következőképpen kell eljárni:
a)
ha a szűrt összeg, vagyis a részesedések szavatoló tőkéjének számításához figyelembe veendő nettó összeg növeli a szabályozói tőkét, akkor a szűrt összeget a 2002/87/EK irányelv 6. cikke (4) bekezdése második albekezdésének megfelelően hozzá kell adni a részesedések könyv szerinti értékéhez;
b)
ha az a) pontban említett szűrt összeg csökkenti a szabályozói tőkét, akkor azt a 2002/87/EK irányelv 6. cikke (4) bekezdése második albekezdésének megfelelően le kell vonni a részesedések könyv szerinti értékéből.
(2) Bank- vagy befektetésalapú pénzügyi konglomerátumok esetében az 575/2013/EU rendelet 43. cikke szerinti, pénzügyi - azon belül biztosítási - ágazatbeli szervezetben lévő jelentős befektetést a vonatkozó ágazati szabályoknak megfelelően teljes mértékben le kell vonni az instrumentumot tartó szervezet szavatolótőke-elemeiből.
(3) Az ágazati szabályok szerint szavatoló tőkének minősülő tőkeinstrumentumokba történő, csoporton belüli befektetéseket a vonatkozó ágazati határértékek figyelembevétele mellett le kell vonni, vagy ki kell zárni a szavatoló tőke számításából.
(4) A kiegészítő tőkekövetelmények számítását a mellékletben szereplő képletnek megfelelően kell elvégezni.
16. cikk
A 2002/87/EK irányelv 3. módszere alkalmazási feltételeinek részletes meghatározása
(1) Az illetékes hatóságok a 2002/87/EK irányelv I. mellékletében említett 3. módszer alkalmazását csak a következő feltételek mellett engedélyezhetik:
a)
az ésszerűség határán belül sem a 2002/87/EK irányelv I. mellékletében említett 1. módszer, sem a 2002/87/EK irányelv I. mellékletében említett 2. módszer nem alkalmazható a pénzügyi konglomerátumon belüli összes szervezetre, különösen ha az 1. módszer azért nem alkalmazható, mert egy vagy több szervezet kívül esik a konszolidáció körén, vagy ha valamely szabályozott szervezet harmadik országban letelepedett, és vonatkozásában nem lehet beszerezni az említett módszerek egyikének alkalmazásához szükséges információkat sem;
b)
a módszerek valamelyikét esetlegesen alkalmazó szervezetek összességében elhanyagolható súlyúak a pénzügyi konglomerátumon belüli szabályozott szervezetek felügyeletének célját tekintve.
(2) A pénzügyi konglomerátumok (1) bekezdésben nem említett szabályozott szervezeteinek vagy az 1., vagy a 2. módszert kell alkalmazniuk.
(3) A 3. módszernek az adott pénzügyi konglomerátum tekintetében az illetékes hatóság által engedélyezett alkalmazása időben következetes.
IV. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
17. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Az 5. cikk, a 6. cikk (2) bekezdése, a 8. cikk, a 9. cikk (1) bekezdése, továbbá a 14. cikk (5) és (9) bekezdése a 2009/138/EK irányelv 309. cikkének (1) bekezdésében említett alkalmazási dátumtól alkalmazandó.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. január 21-én.