PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 412/2013
ze dne 13. května 2013
o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímně uloženého cla na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí, po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1. Zahájení řízení
(1)
Komise nařízením (EU) č. 1072/2012 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) uložila prozatímní antidumpingové clo z dovozu keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“).
(2)
Řízení bylo zahájeno dne 16. února 2012 (3) na základě podnětu, který byl podán jménem výrobců v Unii (dále jen „žadatelé“) představujících více než 30 % celkové výroby keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní v Unii.
(3)
Jak je uvedeno v 22. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011 (dále jen „období šetření“). Zkoumání vývojových tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2008 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
1.2. Následný postup
(4)
Po sdělení základních skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímního antidumpingového cla, zúčastněným stranám (dále jen „poskytnutí prozatímních informací“) se některé z nich k těmto prozatímním zjištěním písemně vyjádřily. Stranám, které o to požádaly, byla poskytnuta možnost slyšení. Dva dovozci a jeden vyvážející výrobce požádali o slyšení v přítomnosti úředníka pro slyšení z Generálního ředitelství pro obchod a této žádosti bylo vyhověno.
(5)
Komise pokračovala ve vyhledávání a ověřování všech informací, jež považovala za nezbytné ke konečným zjištěním. Byly zváženy ústní a písemné připomínky zúčastněných stran a na jejich základě byla prozatímní zjištění podle potřeby upravena.
(6)
Kromě toho, jak je vysvětleno v 55. bodě odůvodnění, byla provedena inspekce na místě u thajského výrobce, jejímž cílem bylo prošetřit, zda je Thajsko vhodná srovnatelná země.
(7)
Následně byly všem stranám sděleny základní skutečnosti a úvahy, na nichž byl založen záměr doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Čínské lidové republiky a konečný výběr částek zajištěných prostřednictvím prozatímního cla (dále jen „poskytnutí konečných informací“). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, během níž mohly k uvedenému poskytnutí konečných informací předložit své připomínky. Čínská obchodní komora pro dovoz a vývoz výrobků lehkého průmyslu a řemeslných výrobků (dále jen „CCCLA“) a jedna skupina dovozců požádaly o slyšení za účasti úředníka pro slyšení z generálního ředitelství pro obchod a této žádosti bylo vyhověno.
(8)
Připomínky předložené zúčastněnými stranami byly zváženy a případně vzaty v úvahu.
1.3. Výběr vzorku
(9)
Po poskytnutí prozatímních informací některé zúčastněné strany zpochybnily vzorek vyvážejících výrobců z ČLR s tvrzením, že vzorek není reprezentativní, neboť vychází pouze z největších objemů vývozu, a tudíž nebere v úvahu další činitele, které charakterizují rozmanitost a roztříštěnost keramického průmyslu v ČLR.
(10)
Jak vyplývá z čl. 17 odst. 1 nařízení (ES) č. 1225/2009 (dále jen „základní nařízení“), výběr společností, které budou zahrnuty do vzorku, může být omezen na největší reprezentativní objem vývozu, který může být v době, která je k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Vzhledem k roztříštěnosti odvětví se vycházelo z toho, že výběr na základě objemu vývozu by umožnil sestavení reprezentativního vzorku, který mohl být v době, která byla k dispozici, přezkoumán. V tomto ohledu je však třeba poznamenat, že vybrané společnosti se nacházejí ve třech různých regionech v ČLR a produkují významný objem dotčeného výrobku z různých typů keramických materiálů, např. z porcelánu a kameniny, jakož i širokou škálu typů výrobků. Tuto námitku tudíž nelze přijmout.
(11)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že použití různých metodik pro výběr vzorku výrobního odvětví Unie a dovozců v porovnání s výběrem vzorku vyvážejících výrobců se rovná diskriminaci a že měla být použita stejná kritéria. Použití různých metodik je diskriminační vůči vyvážejícím výrobcům a porušením zásady rovného zacházení.
(12)
Výběr vzorku vyvážejících výrobců slouží pouze k prošetření existence dumpingu dotčeného výrobku z ČLR. V tomto ohledu je nezbytné pokrýt maximální objem dovozu dotčeného výrobku v období šetření. Na druhé straně byl vzorek výrobců v Unii vybrán pro účely posouzení, zda výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu, a to na základě řady různých ukazatelů. Pokud jde o dovozce, shromážděné informace se používají převážně pro posouzení zájmu Unie. Z toho vyplývá, že pokud jde o dovozce a výrobce v Unii, je důležité sbírat informace od řady společností působících například v různých segmentech výrobků. Základní důvody pro výběr společností do vzorku výrobců a dovozců Unie na jedné straně a do vzorku vyvážejících výrobců na straně druhé jsou odlišné, a proto se nenacházejí v podobném postavení. Zásada nediskriminace ani zásada rovného zacházení proto nevyžadují použití stejné metodiky výběru příslušných vzorků. Z toho vyplývá, že tato námitka je naprosto neopodstatněná, a proto se zamítá.
(13)
Jeden vyvážející výrobce trval na své žádosti o zařazení do vzorku, jak je uvedeno v 8. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato společnost však nepředložila žádné nové argumenty, které by zdůvodnily její zařazení do vzorku. Z toho důvodů a s ohledem na zjištění v 10. bodě odůvodnění tohoto nařízení se potvrzují závěry v 9. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(14)
Týž vyvážející výrobce nezařazený do vzorku tvrdil, že mu po poskytnutí konečných informací nebyl poskytnut dostatek času na předložení připomínek a že poskytnutí konečných informací bylo navíc nedostatečné, protože nebyly zveřejněny například údaje o náhradách, prodejních cenách, úpravách atd. Nebylo tudíž respektováno jeho právo na obhajobu.
(15)
Podle čl. 20 odst. 5 základního nařízení by na předložení připomínek k poskytnutí konečných informací měla zúčastněná strana dostat lhůtu činící nejméně deset dnů. Dotyčný vyvážející výrobce obdržel konečné informací elektronickou poštou dne 25. února 2013 a na předložení připomínek dostal čas do 8. března 2013, tj. jedenáct dnů. Dokument s konečnými informacemi mu byl navíc následující den zaslán doporučenou poštou. Z toho vyplývá, že dotčené straně, byl poskytnut dostatek času na předložení připomínek, a toto tvrzení se proto musí zamítnout. V této souvislosti se rovněž konstatuje, že dotčená strana předložila připomínky ve stanovené lhůtě a nepožádala o prodloužení lhůty. Komise kromě toho, s ohledem na povinnost chránit důvěrné informace, zveřejnila všechny podstatné skutečnosti a úvahy, na jejichž základě hodlala navrhnout uložení konečných opatření. Konkrétněji řečeno, respektování práva na obhajobu nevyžaduje, aby údaje o prodeji konkrétní společnosti nebo o úpravách pro společnosti zařazené do vzorku, které byly použity ke stanovení individuálních dumpingových rozpětí, byly sděleny straně, pro níž se nepočítá individuální rozpětí.
(16)
Z uvedeného vyplývá, že tvrzení o nerespektování práva na obhajobu je neopodstatněné, a proto se zamítá.
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. Úvod
(17)
Jak je uvedeno v 24. a v 56. až 57. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, dotčeným výrobkem je keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní, v současnosti kódů KN ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 a ex 6912 00 90, pocházející z ČLR, s výjimkou keramických nožů (dále jen „dotčený výrobek“).
2.2. Tvrzení
(18)
Po poskytnutí prozatímních informací žádná ze stran nezpochybnila, že keramické (kuchyňské) nože se podstatně liší od ostatních druhů keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní v důsledku rozdílů ve fyzikálních vlastnostech, výrobních procesech a konečném použití. Všechny připomínky zúčastněných stran byly zkoumány a žádost o vyloučení keramických nožů z definice výrobku v tomto šetření je s konečnou platností přijata.
(19)
Po zveřejnění prozatímních opatření několik stran uvedlo, že určité keramické mlýnky na přísady a koření a jejich keramické mlecí části a součástí by měly být vyloučeny z definice výrobku.
(20)
Tato žádost se zakládá na tvrzení, že vzhledem k jejich specifickým vlastnostem nelze tyto mlýnky a jiné typy keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní považovat za jediný výrobek. Na výrobu mlecích kotoučů v těchto mlýncích se používá hlavně keramický materiál z oxidu hlinitého, který se nepoužívá pro „standardní“ stolní nádobí, jako jsou hrnky a talíře, a který se vypaluje při vysoké teplotě. Míra zaměnitelnosti s hlavními kategoriemi výrobku, který je předmětem tohoto šetření, je u nich velmi omezená. To by také platilo pro keramické mlecí mechanismy bez krytu, jež jsou běžně deklarované pod výše uvedenými kódy.
(21)
Šetření ukázalo, že keramická složka v těchto mlýncích představuje obvykle pouze jeho malou část. Šetření navíc ukázalo, že keramické mlýnky s keramickým mlecím kotoučem, včetně svých keramických částí a součástí, nemají stejné základní fyzikální vlastnosti a základní použití jako keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní. Keramické mlecí části a součásti se liší od keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní tvarem, pevností a konstrukcí.
(22)
Některé strany tvrdily, že dotyčné mlýnky by měly být vyloučeny z definice výrobku na základě toho, že mají tytéž fyzikální vlastnosti, průmyslový design a konečné použití jako mlýnky s mlecími mechanismy z kovu a že, jsou-li součástí sady mlýnků, jsou běžně zařazeny pod číslem tarifního sazebníku 8210. Tvrdily také, že keramické prvky v těchto případech obvykle nepřevyšují 2 % hodnoty výrobku. S ohledem na četné možnosti klasifikace mlýnků a sad mlýnků však šetření nemohlo tyto argumenty uznat pro určení toho, zda by keramické mlýnky měly být vyloučeny z definice výrobku, který je předmětem šetření.
(23)
Několik stran argumentovalo, že by tyto mlýnky měly být vyloučeny z definice dotčeného výrobku na základě toho, že v některých mlýncích je nutné používat keramické mlecí kotouče spíše než kovové, zejména v mlýncích na sůl, jelikož sůl způsobuje korozi kovových mlýnků. Z šetření však vyplynulo, že mlýnky na sůl nemusí nutně používat keramické mlecí mechanismy.
(24)
Na základě výše uvedeného dospělo šetření k závěru, že mlýnky na koření a přísady s keramickými mlecími prvky se podstatně liší od jiných druhů keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní v důsledku rozdílů v základních fyzikálních vlastnostech a v použití keramických materiálů používaných na pracovní součásti. Proto se přijímá tvrzení, aby byly vyloučeny z definice výrobku v tomto šetření, včetně samostatných keramických mlecích mechanismů a jejich součástí.
(25)
Po zveřejnění prozatímních opatření některé strany tvrdily, že brousky keramických nožů mají být vyloučeny z definice výrobku z důvodu rozdílů ve výrobních procesech, konečného použití a skutečnosti, že tyto předměty neslouží k uchovávání potravin vzhledem k jejich zvláštnímu designu a fyzikálním vlastnostem. Šetření tyto argumenty potvrdilo. Proto bylo vyhověno žádosti o jejich vyloučení z definice výrobku v tomto šetření.
(26)
V témže duchu se také zkoumalo, zda by měly být z definice výrobku vyloučeny keramické škrabky Šetření totiž potvrdilo, že keramické škrabky se podstatně liší od ostatních druhů keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní z důvodu rozdílného designu a fyzikálních vlastností (tvar a pevnost) keramického materiálu použitého pro pracovní části, výrobních procesů a konečného použití. Keramické škrabky by proto měly být rovněž vyloučeny z definice produktu v tomto šetření.
(27)
Po zveřejnění prozatímních opatření jedna strana také tvrdila, že pečící kameny na pizzu (tzv. pizza-stone) z kordieritové keramiky by měly být vyloučeny z definice dotčeného výrobku kvůli jejich odlišným fyzikálním vlastnostem (tvar a tvrdost), průmyslovému designu a použití. Kordieritová keramika je z hlinito-křemičitanu hořečnatého, který se vyznačuje zvláštními vlastnostmi, zejména vynikající odolností proti tepelným šokům. Šetření potvrdilo, že pečící kámen na pizzu z kordieritové keramiky má stejné fyzikální vlastnosti (tvar a tvrdost), průmyslový design a použití jako cihly pro vysoké pece nebo trouby. V důsledku toho se liší od ostatního keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní. Po poskytnutí konečných informací upozornili žadatelé na podobnost mezi pečícími kameny na pizzu z kordieritové keramiky a jinými výrobky, jichž se řízení týká. Nedokázali však prokázat, že pečící kameny na pizzu z kordieritové keramiky mají stejné základní fyzikální vlastnosti a konečné použití. Proto bylo vyhověno žádosti o jejich vyloučení z definice výrobku v tomto šetření.
(28)
Po zveřejnění prozatímních opatření jedno nizozemské sdružení tvrdilo, že keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní, které má být použito jako propagační produkty, by mělo být vyloučeno z definice dotčeného výrobku na základě toho, že se neprodává za účelem jeho používání jako stolního nebo kuchyňského nádobí a náčiní, že je důležitou ekonomickou hybnou silou v odvětví maloobchodu, že ho spotřebitelé velmi oceňují a že pouze výrobci v ČLR mohou nabízet množství potřebná v krátkém období. Žádosti o vyloučení keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, které má být použito na propagační účely, z definice výrobku v tomto šetření však nemůže být vyhověno, neboť jeho fyzikální vlastnosti, výrobní procesy a konečné použití jsou stejné jako u jiných druhů keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní.
(29)
Po zveřejnění prozatímních opatření a opět po poskytnutí konečných informací jeden německý dovozce a velkoobchodník a jeden čínský spolupracující vyvážející výrobce tvrdili, že kameninové zboží se zvláštní povrchovou úpravou určenou pro sublimační potisk, u něhož lze sublimační povrchovou úpravu odstranit mechanickým škrábáním, by mělo být vyloučeno z definice produktu na základě toho, že se jedná o polotovary, u nichž se konečná úprava (tzv. fotofinišing) provádí v Unii prostřednictvím specifických kanálů, kvůli odlišnému vnímání ze strany spotřebitelů, z toho důvodu, že tato sublimační povrchová úprava převyšuje hodnotu nepotahovaných keramických předmětů, a kvůli tomu, že v Unii tento produkt nikdo nevyrábí. Šetřením bylo zjištěno, že tento produkt je na pohled totožný s ostatními sublimací nepotahovaným stolním nádobím, a proto je obtížné je rozlišit, je-li to vůbec možné. Šetření dále prokázalo, že tyto výrobky mají obvykle stejné konečné použití jako ostatní druhy kuchyňského a stolního nádobí a náčiní. Rovněž bylo zjištěno, že několik výrobců v Unii tyto produkty vyrábí a že produkty vyráběné v Unii a dovážené produkty si přímo konkurují. S ohledem na výše uvedené se žádost o vyloučení produktů ze speciálně potahované kameniny pro sublimační potisk zamítá.
(30)
Po zveřejnění prozatímních opatření a opět po poskytnutí konečných informací tvrdil dovozce, který požadoval vyloučení stolního nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou z definice produktu, že předběžná analýza Komise v tomto ohledu byla chybná, protože nebrala v úvahu existenci tržních segmentů, rozdíly v kvalitě mezi různými typy stolního nádobí, luxusní a křehčí povahu stolního nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou a jeho omezenou zaměnitelnost v důsledku souvisejícího vnímání ze strany spotřebitele. Rovněž tvrdil, že stolní nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou lze požívat i jako ozdobu.
(31)
Pokud jde o tvrzení týkající se rozdílů v jakosti mezi různými typy stolního nádobí a náčiní a luxusní a křehčí povahy stolní nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou, tyto vlastnosti nejsou specifické pro ozdobné ručně malované stolní nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou. Kromě toho, pokud jde o omezenou zaměnitelnost v důsledku souvisejícího vnímání spotřebitelů, nebyl podán žádný nový argument, který by změnil závěr uvedený v 45. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, že průměrný spotřebitel nerozlišuje mezi stolním nádobím a náčiním s ruční malbou pod glazurou a ostatními typy keramického stolního nádobí a náčiní. Komise analyzovala existenci segmentů trhu ve 157. až 158. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato argumentace proto nemůže zvrátit závěry uvedené v 45. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
(32)
Po uložení prozatímních opatření bylo dále rozpracováno tvrzení uvedené v 50. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato tvrzení byla zopakována po poskytnutí konečných informací. Dovozce s výrobou v ČLR tvrdil, že výrobky stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, které jsou zcela glazované a/nebo smaltované na 100 % povrchu, s výjimkou spodku nebo jeho části, a pokud je 100 % glazovaného a/nebo smaltovaného povrchu obarveno jinou než bílou barvou, by měly být vyloučeny z definice výrobku. Toto tvrzení bylo řádně analyzováno a šetření prokázalo, že fyzikální vlastnosti, výrobní procesy a konečné použití těchto výrobků jsou stejné jako u jiných glazovaných a/nebo smaltovaných výrobků keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní. Toto tvrzení se proto definitivně zamítá.
(33)
CCCLA trvala na tom, že by z definice výrobku v rámci tohoto šetření měl být vyloučen (jemný) kostní porcelán na základě toho, že se jedná o křehký a luxusní produkt s nízkou mechanickou pevností, a napadla také tvrzení, že je odolný proti oštěpům. Je však třeba poznamenat, že CCCLA sama dříve uvedla, že (jemný) kostní porcelán má vysokou mechanickou pevnost a odolnost proti oštěpům. Tato protichůdná tvrzení jasně zpochybnila tvrzení CCCLA. V každém případě vznesené argumenty nemění závěry shrnuté v 28. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Žádost o vynětí (jemného) kostního porcelánu z definice výrobku se proto definitivně zamítá.
(34)
Táž strana zopakovala, že by odolný porcelán měl být vyřazen ze škály výrobků, jichž se šetření týká. Tvrdila, že není pravdou, že nemá nesporné znaky, a že je pevný díky více než 24 % obsahu hliníkového kaolínu, a poté zpochybnila schopnost Unie vyrobit tento produkt. Různé názory na odolný porcelán jsou však rozporuplné, pokud jde například o podíl surovin a obsah hliníkového prášku v něm. Kromě toho nebylo zpochybněno, že se odolný porcelán vyrábí také v Unii a že výrobci v ČLR vyrábějí odolný porcelán, který přímo konkuruje odolnému porcelánu vyrobenému v Unii, jakož i jiným výrobkům, které jsou předmětem tohoto šetření. Žádost o vynětí odolného porcelánu z definice výrobku se proto definitivně zamítá.
(35)
Všechny druhy keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní lze považovat za různé druhy téhož výrobku. Proto se tvrzení vznesené po poskytnutí předběžných a opětovně po poskytnutí konečných informací o tom, že šetření se týká široké škály podobných výrobků, a v důsledku toho je nutné provést samostatnou analýzu reprezentativnosti, dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie pro každý segment výrobků, pokládá za neopodstatněné. Jedna strana tvrdila, že definice výrobku je příliš široká, a předložila srovnání výrobků s různou úrovní výzdoby, ale její tvrzení o konečném použití (pro zahradu a dětí v jednom případě, pro ozdobu v jiném) je pochybné, jelikož není jednoznačné a lze na něj spíše pohlížet jako na potvrzení závěru uvedeného v 55. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Je také třeba poznamenat, že jeden dovozce s výrobou v ČLR uvedl, že více než 99 % výrobků keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní prodávaných v Unii bylo převážně nebo výhradně bílé. Některé strany zpochybnily 58. bod odůvodnění prozatímního nařízení na základě toho, že v rámci šetření orgány neprovedly žádné zkoušky, zda určité zboží nebylo vhodné pro volný obchod v Unii. Tato skutečnost však nevyvrací závěr uvedený v 63. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2.3. Závěr
(36)
S ohledem na výše uvedené je výrobek s konečnou platností vymezen jako keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní, s výjimkou keramických nožů, keramických mlýnků na přísady a koření a jejich keramických mlecích částí a součástí, keramických škrabek, brousků keramických nožů, a kamenů z kordieritové keramiky používaných pro pečení pizzy nebo chleba, pocházející z ČLR, v současnosti kódů KN ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 a ex 6912 00 90.
(37)
Vzhledem k tomu, že nebyly další připomínky ohledně dotčeného výrobku a obdobného výrobku, všechna ostatní zjištění v 24. až 63. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
3. DUMPING
3.1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(38)
Po poskytnutí prozatímních informací jeden vyvážející výrobce, jeden výrobce v Unii a jeden dovozce tvrdili, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství bylo učiněno opožděně, tj. po uplynutí tříměsíční lhůty stanovené v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, a že šetření by proto mělo být zastaveno bez uložení antidumpingových opatření. Tato žádost týkající se rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství byla vznesena již v prozatímní fázi, ale Komise ji zamítla v 72. a 73. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Po poskytnutí konečných informací podalo podobnou žádost pět dalších vyvážejících výrobců. Na podporu svého tvrzení se dovolávali rozsudků Soudního dvora v právních věcech Brosmann a Aokang Shoes (4).
(39)
Především je třeba připomenout, že právní věci Brosmann a Aokang Shoes nejsou relevantní pro posouzení legality analýzy o zacházení jako v tržním hospodářství v tomto šetření, neboť tyto případy se, na rozdíl od tohoto šetření, týkají situací, kde se zacházení jako v tržním hospodářství vůbec neposuzovalo.
(40)
Právní věci Brosmann a Aokang Shoes dále nejsou relevantní pro posuzování legality tohoto šetření vzhledem k tomu, že základní nařízení bylo mezitím změněno (5). Ustanovení čl. 2 odst. 7 základního nařízení v platném znění stanoví, že Komise rozhodne o zacházení jako v tržním hospodářství u společností zařazených do vzorku podle článku 17 základního nařízení a že toto rozhodnutí přijme do sedmi měsíců, avšak v každém případě nejpozději osm měsíců od zahájení šetření, a tato ustanovení se vztahují na všechna nová a probíhající šetření od 15. prosince 2012, a tudíž i na toto šetření.
(41)
V každém případě je nutné potvrdit výklad judikatury, tj. že nedošlo k porušení jako takovému práva na rozhodnutí o statusu tržního hospodářství, bez ohledu na skutečnost, že nebyla dodržena tříměsíční lhůta. Závěr uvedený v 73. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se proto potvrzuje.
(42)
Vzhledem k vysokému počtu žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství a potřebě vykonat za účelem ověření těchto žádostí mnoho inspekcí na místě nebylo rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství učiněno ve lhůtě sedmi měsíců. Bylo však přijato ve lhůtě osmi měsíců po zahájení šetření, jak vyžaduje základní nařízení ve znění nařízení (EU) č. 1168/2012. Jak bylo vysvětleno výše, tvrzení, že v tomto ohledu došlo ke zbavení nějakého práva se zpětnou působností, není opodstatněné.
(43)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se žádost o ukončení šetření bez uložení antidumpingových opatření kvůli nepřijetí rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství ve lhůtě tří měsíců zamítá.
(44)
Jeden do vzorku nezařazený vyvážející výrobce navíc neprokázal, že má jednoznačné a jasné účetnictví prověřené nezávislými auditory v souladu s mezinárodními účetními standardy, a jeho žádost o zacházení jako v tržním hospodářství byla tudíž zamítnuta. Přesto trval na tom, že údajné chyby v účetnictví, pokud vůbec existovaly, kvůli nimž byla jeho žádost zamítnuta, nebyly podstatné, a proto bylo rozhodnutí o zamítnutí zacházení jako v tržním hospodářství nepřiměřené a v rozporu se zásadou proporcionality. Po poskytnutí konečných informací tento vyvážející výrobce na svém tvrzení trval, ale nepředložil žádné nové argumenty.
(45)
Tvrzení o závažnosti účetních záznamů jsou v podstatě totožná s těmi, která byla použita během šetření týkajícího se zacházení jako v tržním hospodářství, a Komise je vyvrátila ještě před rozhodnutím o zacházení jako v tržním hospodářství. Pokud však jde o tvrzení, že odmítnutí přiznat zacházení jako v tržním hospodářství je v rozporu se zásadou proporcionality, je třeba připomenout, že kritéria pro zacházení jako v tržním hospodářství stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení jsou kumulativní, a pokud nejsou splněna všechna, zacházení jako v tržním hospodářství nelze přiznat. Kromě toho, jelikož důkazní břemeno leží na společnosti, která žádá o zacházení jako v tržním hospodářství a ta neprokázala, že vede jednoznačné a jasné účetnictví, Komise neměla jinou možnost než zamítnout žádost o zacházení jako v tržním hospodářství. Rozhodnutí o zamítnutí žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství tudíž nelze považovat za porušení zásady proporcionality. V každém případě, pokud podle čl. 2 odst. 7 písm. d) základního nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1168/2012 (6) Komise omezí své šetření na vzorek, omezuje se rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství pouze na strany zařazené do vzorku.
3.2. Individuální zacházení
(46)
Je třeba připomenout, že ačkoli šestnáct vyvážejících výrobců požádalo o individuální zacházení, podle čl. 9 odst. 6 základního nařízení byly posouzeny a následně přijaty pouze žádosti společností zařazených do vzorku. Ze zbývajících jedenácti vyvážejících výrobců sedm požádalo o individuální zjišťování.
(47)
V souladu s čl. 9 odst. 5 a čl. 9 odst. 6 základního nařízení se individuální clo uplatní na dovoz od vývozců či výrobců, kterým bude přiznáno individuální zjišťování, jak je uvedeno v čl. 17 odst. 3 základního nařízení. Proto nebylo možné přiznat individuální clo čtyřem společnostem, které žádaly o individuální zacházení, nikoli však o individuální zjišťování.
(48)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že ve stanovených lhůtách předložil všechny požadované informace, a proto by měla být jeho žádost o individuální zacházení posouzena a stanoveno individuální dumpingové rozpětí v souladu s rozsudkem Soudního dvora ve věci Brosmann (7).
(49)
Této žádosti nelze vyhovět. Dotyčná společnost nebyla zařazena do vzorku a její žádost o přiznání individuálního zacházení bylo možno posoudit pouze v souvislosti s individuálním zjišťováním, pokud by se provádělo podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení.
(50)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky týkající se individuálního zacházení, 79. až 81. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
3.3. Individuální zjišťování
(51)
Žádosti o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení podalo sedm vyvážejících výrobců, kteří zastupovali deset právnických osob. Jak je vysvětleno v 82. a 83. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, ve fázi prozatímních opatření Komise o těchto žádostech nerozhodla.
(52)
Dne 21. prosince 2012 byli vyvážející výrobci informováni o tom, že jejich žádosti o individuální zjišťování nelze přijmout, protože by to představovalo nepřiměřeně velkou zátěž a bránilo by to včasnému ukončení šetření.
(53)
Jeden vyvážející výrobce uvedl, že podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení je individuální zjišťování zákonným právem a že odmítnutí individuálního zjišťování Komisí je nepodložené, neboť ani počet společností, ani potřebná zjišťování by s ohledem na zdroje Komise nepředstavovala nepřiměřenou zátěž či nebránila včasnému dokončení šetření. Po poskytnutí konečných informací bylo toto tvrzení zopakováno, ale nebyly předloženy žádné nové argumenty.
(54)
Rozhodnutí o tom, zda akceptovat či neakceptovat individuální zjišťování, jsou přijímána případ od případu, přičemž je zohledněn počet podaných žádostí a doba, která je k dispozici pro účely jejich posouzení. V tomto případě je třeba připomenout, že Komise měla právní povinnost posoudit zacházení jako v tržním hospodářství u šestnácti právnických osob v ČLR, včetně společností, které nebyly zahrnuty do vzorku. Vzhledem k omezenému času danému procesněprávními lhůtami nebylo možné před poskytnutím prozatímních informací vykonat žádné individuální zjišťování. Vzhledem k omezenému času, který byl k dispozici poté, a vzhledem k počtu podaných žádostí a omezeným dostupným zdrojům útvarů, které v Komisi odpovídají za antidumpingová šetření, byl učiněn závěr, že v tomto případě by bylo nepřiměřeně zatěžující provést individuální zjišťování.
3.4. Běžná hodnota
3.4.1. Volba srovnatelné země
(55)
Po uložení prozatímních opatření byl prozkoumán výběr vhodné srovnatelné země. V této souvislosti se uskutečnila inspekce na místě v prostorách thajského vyvážejícího výrobce, který zaslal odpověď na dotazník, jak je uvedeno v 87. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Po prošetření a ověření informací obdržených od spolupracujícího výrobce v Thajsku byl nicméně učiněn závěr, že thajský výrobce nemůže poskytnout dostatečně podrobné údaje, pokud jde o typy výrobků prodávaných na domácím trhu. Proto bylo rozhodnuto, že nejvhodnější srovnatelnou zemí by měla zůstat Brazílie.
(56)
Informace získané z Thajska však posloužily pro podporu některých zjištění v Brazílii, zejména co se týče úrovně cenového rozdílu mezi značkovými a neznačkovými výrobky (viz 91. bod odůvodnění).
(57)
Po poskytnutí konečných informací jedno odvětvové sdružení napadlo výběr Brazílie za vhodnou srovnatelnou zemi. V podstatě tvrdilo, že podle všeho byla jediným důvodem pro výběr Brazílie skutečnost, že nebyla po ruce žádná jiná vhodná země. Toto tvrzení nelze přijmout. Z 84. až 88. bodu odůvodnění prozatímního nařízení jasně vyplývá, že Brazílie byla shledána za vhodnou srovnatelnou zemi na základě faktické situace na domácím trhu. To, že po poskytnutí konečných informací Komise pokračovala ve zkoumání dalších potenciálních srovnatelných zemí, nevede k závěru, že Brazílie není vhodnou volbou.
(58)
Vzhledem k výše uvedenému a jelikož nebyly vzneseny žádné další věcné připomínky ohledně výběru Brazílie za vhodnou srovnatelnou zemi, 84. až 88. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
3.4.2. Stanovení běžné hodnoty
(59)
Po poskytnutí prozatímních informací několik zúčastněných stran tvrdilo, že stanovení běžné hodnoty bylo chybné v tom, že údajně nebyla zjištěna pro prodej obdobných výrobků v Brazílii, a proto došlo ke zkresleným a neobjektivním výsledkům, zejména pokud jde o produkty z kameniny a jiné druhy výrobků, které nebyly vyrobeny a prodány ve srovnatelné zemi. Někteří vyvážející výrobci rovněž tvrdili, že nebyla řádně zveřejněna metoda použitá k určení vypočítané běžné hodnoty, uvedené v 94. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(60)
Z připomínek obdržených po poskytnutí prozatímních informací vyplývá, že metoda použitá ke stanovení běžné hodnoty nebyla některým zúčastněným stranám zcela jasná. V reakci na tyto připomínky je dále vysvětlena metodika pro určení běžné hodnoty.
(61)
Vzhledem k tomu, že byly zamítnuty všechny žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství pro všechny vyvážející výrobce z ČLR zařazené do vzorku, byla běžná hodnota stanovena na základě informací získaných od výrobce ve srovnatelné zemi v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení.
(62)
Komise v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení nejprve zkoumala, zda byl prodej obdobného výrobku v Brazílii nezávislým odběratelům reprezentativní. Bylo zjištěno, že spolupracující brazilský výrobce prodává obdobný výrobek na domácím brazilském trhu v reprezentativním množství v porovnání s dotčeným výrobkem vyváženým do Unie vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku. V této souvislosti je třeba připomenout, že podle čl. 1 odst. 4 základního nařízení se „obdobným výrobkem“ rozumí výrobek, který je shodný, tj. podobný ve všech ohledech s posuzovaným výrobkem, nebo není-li takový výrobek k dispozici, jiný výrobek, který, ačkoliv není podobný ve všech ohledech, má vlastnosti úzce se podobající vlastnostem posuzovaného výrobku.
(63)
Komise poté zkoumala, zda tento prodej může být považován za uskutečněný v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Toto ověření proběhlo stanovením podílu ziskového prodeje nezávislým odběratelům. Prodejní transakce byly považovány za ziskové v případě, že se jednotková cena rovnala výrobním nákladům nebo byla vyšší. Za tím účelem byly zjištěny výrobní náklady spolupracujícího brazilského výrobce.
(64)
Toto zkoumání ukázalo, že u všech typů výrobku se více než 80 % objemu prodeje na domácím trhu uskutečnilo za cenu převyšující náklady a že vážená průměrná prodejní cena všech typů se rovnala jednotkovým výrobním nákladů, nebo byla vyšší.
(65)
Proto byla vypočtena běžná hodnota podle typu výrobku jako vážený průměr skutečných domácích cen všech prodejů, bez ohledu na to, zda byly tyto prodeje ziskové, či nikoli. Z uvedeného vyplývá, že v rozporu s tím, co bylo uvedeno v 94. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, nebyla vypočítána běžná hodnota u neziskových prodejů.
3.4.3. Vývozní cena
(66)
Jelikož nebyly předloženy žádné připomínky ohledně vývozních cen, 95. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
3.4.4. Srovnání
(67)
Po poskytnutí prozatímních informací několik zúčastněných stran tvrdilo, že metodika použitá pro srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byla obecně chybná, protože neporovnávala obdobné výrobky, a že nebylo dostatečně vysvětleno, na jakém základě byly prováděny úpravy. Konkrétně jeden vyvážející výrobce uvedl, že u produktů z kameniny, které srovnatelný výrobce nevyráběl a neprodával, měla Komise srovnávat vývozní ceny s náležitě upravenou domácí cenou za zboží z póroviny, místo aby vypočítávala běžnou hodnotu. Někteří vyvážející výrobci kromě toho argumentovali, že u několika jiných typů výrobku, které vyrobili a prodávali vyvážející výrobci, vedlo srovnání vývozní ceny a průměrné ceny za kilogram typu generického výrobku podávaného v Brazílii, pouze na základě typu použitého keramického materiálu, nevyhnutelně ke srovnávání výrobků, které nejsou obdobné a tudíž i k chybnému výsledku. Kromě toho jeden z vyvážejících výrobců tvrdil, že úprava kvůli značce podle čl. 2 odst. 10 písm. k) základního nařízení byla podhodnocena, zatímco jiný vyvážející výrobce tvrdil, že úroveň takové úpravy nevychází z žádných spolehlivých či doložených údajů, a proto není oprávněná. Tentýž vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že jeho vývozní ceny by měly být upraveny o rozdíly v prodaném množství na různých obchodních úrovních. A konečně, některé zúčastněné strany tvrdily, že metodika použitá pro úpravy o rozdíly ve fyzikálních vlastnostech není opodstatněná a není jasné, na základě kterých údajů byly tyto úpravy provedeny.
(68)
Na základě obdržených připomínek byla metodika použitá pro srovnání cen a úpravy za účelem srovnatelnosti cen podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení revidována. Zejména byly výrobky, které byly v prozatímní fázi porovnány výhradně na základě průměrné ceny za 1 kg keramického materiálu použitého k výrobě generického neznačkového výrobku, nyní porovnány s nejpodobnějším výrobkem (viz 77. bod odůvodnění tohoto nařízení), což umožnilo přesnější a spravedlivější srovnání cen.
(69)
Běžná hodnota a vývozní cena byly srovnány na základě ceny ze závodu. Dumpingová rozpětí byla stanovena na základě srovnání jednotlivých cen ze závodu výrobců zařazených do vzorku s domácí prodejní cenou srovnatelného výrobce obdobného výrobku. Některé vývozní transakce se však týkaly netypických typů výrobků, např. kroužků na ubrousky, podstavců pod nůž nebo podložek pod čajník, u nichž nebylo možné zajistit objektivní srovnání. Proto, a také s ohledem na to, že byly zanedbatelné, jelikož jejich podíl na objemu vývozu nečinil ani 0,5 % objemu vývozu, byly tyto transakce vyloučeny.
(70)
V zájmu zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny se formou úprav přihlédlo k rozdílům majícím vliv na ceny a srovnatelnost cen v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení. Ve vhodných případech byly provedeny úpravy s ohledem na rozdíly ve fyzikálních vlastnostech, obchodní úrovni a jiných faktorech ovlivňujících srovnatelnost cen, zejména značkách.
(71)
Za prvé se ověřovalo, zda je odůvodněna úprava s ohledem na rozdíly ve fyzikálních vlastnostech podle čl. 2 odst. 10 písm. a) základního nařízení.
(72)
V případech, kdy byla běžná hodnota stanovena na základě nejpodobnějšího výrobku (viz 68. bod odůvodnění), byla provedena úprava o rozdíly ve fyzikálních vlastnostech, aby byla zajištěna spravedlivá cenová srovnatelnost obdobných výrobků.
(73)
Pokud jde o výrobky z kameniny, vývozní cena byla porovnána s prodejní cenou nejpodobnějšího výrobku na domácím trhu vyrobeného a prodávaného ve srovnatelné zemi, tj. prodejní cenou výrobků zhotovených z póroviny namísto kameniny, ovšem ve všech ostatních aspektech shodných, a upravenou směrem nahoru o 5 %, což odráží cenový rozdíl mezi kameninou a pórovinou.
(74)
Jeden vyvážející výrobce tvrdí, že jak výrobní náklady, tak maloobchodní cena výrobků z póroviny je vyšší, než u výrobků z kameniny. Vývozní cena jeho výrobků z kameniny měla být proto snížená, nikoli zvýšená. Ve své argumentaci se tento vyvážející výrobce opírá v podstatě o vlastní odhady výrobních nákladů výrobků z póroviny a kameniny a na výtah z ceníku maloobchodních cen výrobků z póroviny a kameniny.
(75)
Tyto informace, které byly předloženy ve velmi pozdní fázi řízení a až po poskytnutí konečných informací, jsou v příkrém protikladu s informacemi, které Komisi poskytly v průběhu šetření ostatní zúčastněné strany, tj. žadatel, výrobní odvětví Unie a výrobce ve srovnatelné zemi. Všechny tyto strany uváděly, že výrobky z kameniny jsou kvalitnější, tj. jsou odolnější než výrobky z póroviny, a jejich výroba je nákladnější, jelikož kamenina je v podstatě kaolín vypálený při vysoké teplotě a pórovina je kaolín vypálený při nízké teplotě. Kameninu lze tedy obecně prodávat za vyšší cenu. Tyto informace byly dále potvrzeny veřejně dostupnými tržními informacemi.
(76)
Dále je třeba uvést, že dotyčný vyvážející výrobce sám výrobky z póroviny nevyrábí, a proto poskytl pouze odhad nákladů na jejich výrobu. Předložený ceník kromě toho přesvědčivým způsobem neprokazuje, že výrobky z póroviny jsou obecně dražší než výrobky z kameniny. Předložené důkazy tudíž neprokazují, že úprava provedená za účelem spravedlivého cenového srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny kameninových výrobků je chybná, a toto tvrzení se proto zamítá.
(77)
V případě ostatních typů výrobku, u nichž srovnání v prozatímní fázi vycházelo z průměrné ceny za kilogram a které byly pouze z keramického materiálu, Komise dále analyzovala dotčené typy výrobku a srovnávala vývozní cenu s nejpodobnějším typem výrobku vyráběného a prodávaného ve srovnatelné zemi. Pokud se lišily pouze jednou malou fyzikální vlastností, např. typem glazování nebo zdobením, zatímco všechny ostatní základní vlastnosti daného typu výrobku byly totožné, byla prodejní cena nejpodobnějšího typu upravena o skutečný cenový rozdíl vzniklý kvůli rozdílu ve fyzikální vlastnosti. U jiných typů výrobku, kde se lišilo více fyzikálních vlastností, byla vývozní cena srovnána s průměrnou prodejní cenou nejpodobnějšího výrobku. U těchto typů výrobků měl nejpodobnější výrobek všechny následující základní fyzikální vlastnosti nebo několik z nich: keramický materiál, druh zboží, základní tvar, zdobení a glazování.
(78)
Dva do vzorku zařazení vyvážející výrobci tvrdili, že podobně jako při úpravách v případech, kdy byla jiná jen jedna méně významná fyzikální vlastnost, je třeba učinit úpravu také v případech, kdy se liší více fyzikálních vlastností nejpodobnějšího výrobku.
(79)
Je třeba připomenout, že v případech, kdy byla jiná jen jedna méně významná fyzikální vlastnost, byla prodejní cena nejpodobnějšího výrobku upravena proto, aby byl zohledněn zjištěný rozdíl skutečných cen kvůli danému rozdílu ve fyzikální vlastnosti, zatímco na druhé straně v případě, kdy se lišila více fyzikálních vlastností, se srovnávalo na základě průměrné prodejní ceny výrobku s totožnými fyzikálními vlastnostmi. V tomto druhém případě proto nebyla zapotřebí úprava kvůli rozdílu ve fyzikálních vlastnostech mezi podobnými výrobky, protože jejich základní fyzikální vlastnosti byly stejné. Toto tvrzení tudíž nelze přijmout.
(80)
Jeden z uvedených vyvážejících výrobců požadoval též další úpravy za účelem zohlednění rozdílů ve fyzikálních vlastnostech, pokud jde o hmotnost a bělost příslušného výrobku. Tvrdil, že používá méně hodnotnou surovinu, a proto jsou náklady a cena jeho výrobků nižší než náklady a cena podobného výrobku vyrobeného ve srovnatelné zemi. Jeho vývozní cenu je proto třeba upravit o přiměřenou částku. V této souvislosti je třeba především připomenout, že této společnosti nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, a její výrobní náklady tedy nebyly ověřeny. Navíc tvrzení, že její výrobky jsou přibližně o 5 % těžší než standardní výrobky, nebylo podloženo žádnými ověřitelnými doklady nebo podklady, a proto se považuje za neopodstatněné. Co se týče bělosti, s ohledem na skutečnost, že tento vyvážející výrobce ve svém podání uvedl, že jeho výrobky mají normální bílou barvu, nevysvětlil, proč by se mu v tomto ohledu měla poskytovat úprava. Tato tvrzení se proto zamítají.
(81)
Jiný vyvážející výrobce tvrdil, že Komise nesrovnala některé jeho vývozní ceny s běžnou hodnotou vhodného nejpodobnějšího výrobku. V tomto vývozu šlo o prodej zdobených výrobků prostřednictvím obchodníka, který nebyl ve spojení a který údajně zajistil výzdobu (obtisk) bezplatně. V důsledku toho vývozní cena nezahrnovala náklady na výzdobu, a proto by se měla porovnat s běžnou hodnotou stanovenou pro nezdobené výrobky, případně s průměrnou běžnou hodnotou zdobeného a nezdobeného zboží.
(82)
Je třeba připomenout, že výrobní náklady nejsou relevantním faktorem pro srovnatelnost cen, která vychází výhradně ze srovnání běžné hodnoty s vývozní cenou podobných výrobků. Z poskytnutých informací taktéž jasně vyplývá, že dané vyvážené výrobky byly ve skutečnosti zdobené, ačkoli vyvážející výrobce údajně nenesl plné náklady spojené s přidanou hodnotou, kterou možno připsat zdobení. Tato skutečnost však nepředstavuje faktor, který by mohl odůvodnit cenovou úpravu za účelem zohlednění rozdílu ve fyzikálních vlastnostech oproti podobnému výrobku ve srovnatelné zemi. V každém případě vzhledem k pokročilé fázi řízení, během níž bylo toto tvrzení předloženo, nelze ověřit údaje poskytnuté na jeho podporu. Toto tvrzení se proto zamítá.
(83)
Vzhledem k rozmanitosti možných kombinací souprav keramického stolního nádobí vyráběného a prodávaného v ČLR a v Brazílii bylo za účelem dosažení objektivní srovnatelnosti cen rozhodnuto rozdělit různé soupravy do skupin podle počtu a druhu předmětů v soupravě. Průměrná prodejní cena za různé kombinace souprav nádobí zařazených do jednotlivých skupin na domácím trhu ve srovnatelné zemi byla tedy porovnána s vývozní cenou za kombinace souprav, které patří do těchto skupin.
(84)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že vzhledem k široké škále možných kombinací předmětů tvořících soupravu neumožňuje metodika sestavování skupin spravedlivé porovnání cen, protože nezohledňuje vlastnosti jednotlivých kusů, které tvoří soupravu. Tento vyvážející výrobce tvrdil, že soupravy by se proto měly vyjmout z výpočtu dumpingového rozpětí.
(85)
Je třeba připomenout, že výpočet dumpingu je v případě souprav založen na srovnání průměrné prodejní ceny za kg, a nikoli za jednotlivé kusy. Za účelem spravedlivého srovnání cen souprav proto není nutné určit přesnou kombinaci různých kusů. Použitá metodika sestavování skupin zohledňuje základní vlastnosti různých kombinací souprav, pokud jde o soupravy vymezené například jako kávové nebo čajové, jídelní nebo jiné soupravy a také pokud je vymezen počet kombinovaných kusů. Za těchto okolností se má za to, že v případě souprav bylo provedeno spravedlivé srovnání ve smyslu čl. 2 odst. 10 základního nařízení. Z toho vyplývá, že toto tvrzení nelze přijmout.
(86)
Kromě toho, jak je uvedeno v 99. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetřením bylo zjištěno, že čínští vyvážející výrobci obecně zařazují své výrobky do pěti různých tříd od A do E se značnými cenovými rozdíly. Velká většina vývozu do Unie se však týká výrobků v jakostní třídě A, B nebo C či jejich kombinace. Tato klasifikace však není univerzální ani není založena na obecných odvětvových normách, nýbrž je spíše specifická pro jednotlivé společnosti a umožňuje rozdíly v cenách. Oproti tomu výrobce ve srovnatelné zemi prodává na domácím brazilském trhu pouze výrobky odpovídající jakostní třídě A, a bylo tudíž zjištěno, že je tím dotčena srovnatelnost cen. Vývozní cena byla proto upravena směrem nahoru na úroveň čínské jakostní třídy A, aby byla srovnatelná s výrobkem, který výrobce ve srovnatelné zemi prodává na brazilském trhu. V případě potřeby byla úroveň této úpravy stanovena individuálně pro každou ze společností zařazených do vzorku na základě skutečného a ověřeného cenového rozdílu mezi různými jakostními třídami.
(87)
Po poskytnutí konečných informací jeden do vzorku zařazený vyvážející výrobce tvrdil, že část jeho vývozu byla prodána prostřednictvím obchodníka, který nebyl ve spojení, a tato část se skládala z kombinace výrobků třídy A a třídy B, a proto by měl být tento vývoz také upraven a přizpůsoben cenové úrovni třídy A. Tvrdil, že cenový rozdíl představoval až 25 %, a doložil to kopiemi faktur a cenových nabídek.
(88)
Tyto informace však nebyly předloženy ani v průběhu šetření, včetně inspekce na místě, ani po poskytnutí prozatímních informací Komise. Naopak, tento výrobce v průběhu šetření uváděl, že vyvážel jenom výrobky třídy A. Nebyl předložen kompletní ceník, přestože o to byl v dotazníku požádán, aby bylo možné vyčíslit údajný cenový rozdíl mezi jednotlivými třídami, a předložil pouze omezený počet cenových nabídek. Za těchto okolností a vzhledem k velmi pozdní fázi řízení, v níž byly tyto informace poskytnuty, je jejich spolehlivost pochybná a nelze je nijak ověřit. Toto tvrzení se proto zamítá.
(89)
Za druhé, jak je uvedeno v 98. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, bylo zkoumáno, zda je odůvodněna úprava o rozdíly v obchodních úrovních podle čl. 2 odst. 10 písm. d) základního nařízení. Bylo zjištěno, že se vývozní cena na jiné obchodní úrovni liší od běžné hodnoty, protože čínský vývoz se v zásadě uskutečňuje na velkoobchodní úrovni, zatímco prodej na domácím trhu ve srovnatelné zemi se uskutečňuje i na maloobchodní úrovni. Šetřením bylo dále zjištěno, že na obou trzích ovlivňují výši cen, a tudíž i spravedlivé srovnání vývozní ceny a běžné hodnoty, různé distribuční kanály. V zájmu zajištění spravedlivého srovnání mezi vývozní cenou a běžnou hodnotou byla tudíž stanovena běžná cena podle typu výrobků upravená podle obchodní úrovně pomocí zjištěných cenových rozdílů mezi různými obchodními úrovněmi ve srovnatelné zemi. Je třeba připomenout, že v případě potřeby byla provedena další úprava s ohledem na obchodní úroveň v prozatímním nařízení na základě zjištěného cenového rozdílu s ohledem na množství prodávané na každé obchodní úrovni (98. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Toto další úprava byla považována za odůvodněnou, jelikož šetření v prozatímní fázi naznačilo, že se většina čínského vývozu uskutečňuje ve velkých objemech, zatímco většina domácího prodeje ve srovnatelné zemi se uskutečnila v menším množství, což mělo na těchto dvou relevantních trzích za následek cenové rozdíly na stejné obchodní úrovni. Další šetření a podrobnější analýza transakcí na domácím trhu ve srovnatelné zemi však, na rozdíl od předběžných zjištění, prokázaly, že poměr malých a velkých množství výrobků prodaných výrobcem ve srovnatelné zemi je podobný jako v případě čínských vyvážejících výrobců. Proto se tato úprava už nepovažuje za vhodnou ani odůvodněnou.
(90)
Za třetí, jak je uvedeno ve 100. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetřením bylo zjištěno, že brazilský výrobce prodává na brazilském trhu pouze značkové výrobky, zatímco čínští vyvážející výrobci neprodávají značkové výrobky, nýbrž tzv. výrobky „soukromých značek“ nebo neznačkové keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní. Značkové výrobky pokládají zákazníci obvykle za výrobky, které mají určitou prestiž, zaručenou kvalitu a design, a vyžadují proto vyšší tržní ceny, zatímco neznačkové výrobky nebo výrobky soukromých značek mají sice stejné fyzikální a technické vlastnosti, obvykle se však prodávají za podstatně nižší ceny. Ačkoliv přidanou hodnotu značkového výrobku nelze obecně přesně vyčíslit, jelikož je u každé značky jiná a závisí na mnoha různých činitelích, jako je vnímání spotřebitelů, rozpoznání značky a na dalších nevyčíslitelných faktorech, brazilský výrobce v tomto konkrétním případě potvrdil, že jeho značkové výrobky mohou být na brazilském trhu prodávány za podstatně vyšší ceny než jiné neznačkové výrobky. Navíc bylo ve zprávě o brazilském trhu se stolním a kuchyňským nádobím a náčiním potvrzeno, že brazilští zákazníci si na značku velice potrpí a že brazilský výrobce ze srovnatelné země je velmi známý výrobce s dlouhou tradicí. Vzhledem k těmto skutečnostem byla podle čl. 2 odst. 10 písm. k) základního nařízení upravena běžná hodnota směrem dolů o 40 % prodejní ceny na domácím trhu.
(91)
S ohledem na výše uvedenou úpravu je třeba připomenout, že dva vyvážející výrobci zpochybnili jak základ, z něhož úprava vycházela, tak úroveň úpravy (viz 67. bod odůvodnění). Je však nesporné, že značkový výrobek vyžaduje vyšší prodejní cenu než stejný neznačkový výrobek a že je tudíž ovlivněna srovnatelnost cen. Vhodnou úroveň úpravy navíc potvrdily nejen informace od výrobce ve srovnatelné zemi, ale i skutečné a ověřené cenové údaje od spolupracujícího výrobce v Thajsku a informace získané od jednoho výrobce v Unii po poskytnutí prozatímních informací. Bylo zjištěno, že zejména situace na trhu v Thajsku je srovnatelná se situací v Brazílii, protože je jen několik málo velmi známých a dlouho zavedených značek. Proto tato tvrzení nelze přijmout.
(92)
Po poskytnutí konečných informací žádný vyvážející výrobce netrval na námitce proti této úpravě, zatímco sdružení žadatelů tvrdilo, že úprava kvůli značce je příliš vysoká, zejména u neporcelánových výrobků. Na podporu tohoto tvrzení poukázal žadatel na ceníky a informace, které poskytli někteří výrobci z Unie.
(93)
I když tyto předložené informace potvrzují nálezy Komise o tom, že přidaná hodnota značky na kterémkoli trhu závisí od konkrétní společnosti/značky, nezpochybňují úroveň úpravy, která byla stanovena pro značkové výrobky prodávané srovnatelným výrobcem na domácím brazilském trhu, neboť poskytnuté informace se týkaly jen trhu Unie. Vzhledem k velkému počtu výrobců v Unii, rozmanitosti trhu Unie s jeho regionálními rozdíly, a to i pokud jde o orientaci na značku, a vzhledem k vysokému podílu čínského dovozu je situace na trhu Unie úplně jiná než situace na brazilském trhu. Z toho důvodu a s ohledem na úvahy uvedené v 90. a 91. bodě odůvodnění nelze toto tvrzení akceptovat.
(94)
Jak je uvedeno ve 101. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, byly v případě potřeby provedeny další úpravy s ohledem na náklady na dopravu, pojištění, manipulaci a vedlejší náklady, jakož i náklady spojené s balením, úvěry, bankovními poplatky a provizemi ve všech případech, kdy bylo zjištěno, že ovlivňují srovnatelnost cen.
3.5. Dumpingová rozpětí
(95)
Jelikož nebyly předloženy žádné připomínky, metodika použitá pro výpočet dumpingového rozpětí, jak je uvedena v 102. až 105. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, se potvrzuje.
(96)
Po poskytnutí prozatímních informací byla Komise informována, že některé obchodní společnosti, které nevyrábějí dotčený výrobek, byly chybně uvedeny v příloze I prozatímního nařízení, a tudíž se na ně vztahuje dumpingové clo stanovené pro spolupracující vyvážející výrobce. Komise informovala tyto společnosti, že má v úmyslu odstranit je z přílohy I a poskytla jim příležitost předložit připomínky. Po prošetření obdržených připomínek bylo několik obchodních společností odstraněno z přílohy I. Kde to bylo vhodné, byly nahrazeny spřízněným spolupracujícím vyvážejícím výrobcem.
(97)
Vzhledem k úpravě běžné hodnoty a vývozní ceny, jak je uvedeno v 67. až 94. bodě odůvodnění, a vzhledem k tomu, že nebyly podány další připomínky, byla konečná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento z ceny CIF na hranice Unie před proclením stanovena takto:
Společnost
Clo v %
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
18,3
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd; Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd; Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd; Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd: Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd
17,6
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
Spolupracující vyvážející výrobci nezařazení do vzorku
17,9
Všechny ostatní společnosti
36,1
4. ÚJMA
4.1. Posuzované období
(98)
Po poskytnutí konečných informací některé zúčastněné strany opakovaly, že posuzované období by mělo začínat v roce 2009, a nikoli v roce 2008, protože v roce 2008 začala hospodářská krize a trend mezi roky 2009 a 2011 by byl jednoznačný. Co se týče tohoto tvrzení, je třeba uvést, že rok 2009 není vhodnějším počátečním rokem posuzovaného období vzhledem k tomu, že účinky hospodářské krize se naplno projevily právě v tomto roce, což vedlo k výraznému poklesu spotřeby ve srovnání s rokem 2008. Toto tvrzení se proto definitivně zamítá.
4.2. Výroba v Unii a výrobní odvětví Unie
(99)
Několik dovozců ve společném podání zpochybnilo způsob výpočtu číselného údaje o výrobě v Unii, který je uveden v 108. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Několik zúčastněných stran tyto připomínky zopakovalo po poskytnutí konečných informací. Konkrétně měly za to, že daný požadavek by žadatelé nesplnili, jelikož z dostupné statistiky PRODCOM by vyplynula mnohem vyšší úroveň výroby podobného výrobku v Unii než je 240 200 tun, tj. údaj uvedený ve zmíněném odůvodnění, a v důsledku toho by žadatelé představovali méně než 25 % výroby podobného výrobku v Unii. Tyto strany vypočítaly, že výroba v Unii během období šetření činila 313 187 tun, a k tomuto číslu se dopracovaly s využitím kompletních údajů PRODCOM o porcelánovém keramickém stolním a kuchyňském nádobí a náčiní a následnou úpravou o 20 % dolů pro případ neporcelánového keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, což je analogie s metodikou, kterou použil žadatel a která byla použita v šetření pro určení objemu dovozu.
(100)
V tomto ohledu je třeba především poznamenat, že v rámci právní analýzy antidumpingového podnětu a v souladu s čl. 5 odst. 4 základního nařízení provedly útvary Komise před zahájením řízení důkladné šetření reprezentativnosti. Komise analyzovala údaje v podnětu, oslovila všechny známé výrobce v Unii a požádala je, aby rovněž poskytli údaje o výrobě i své stanovisko ke stížnosti a aby pomohli Komisi s nalezením případných potenciálních výrobců. Informace o výrobě poskytlo také sdružení výrobců.
(101)
Pokud jde o toto tvrzení, je třeba dále poznamenat, že zdroj údajů a metodika výpočtu o objemu výroby v Unii v každém roce posuzovaného období byly uvedeny také v 107. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. v souladu s tím, co bylo učiněno ve fázi podání podnětu, vychází z údajů, které poskytla evropská a vnitrostátní sdružení a které byly porovnány s údaji předloženými jednotlivými výrobci a rovněž s jinými statistickými zdroji (zejména PRODCOM).
(102)
Jak vysvětlili žadatelé v průběhu šetření, údaje poskytnuté evropským sdružením o porcelánových výrobcích vycházely z údajů PRODCOM týkajících se porcelánového stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, neboť kód PRODCOM pro tento výrobek se shodoval s porcelánovými výrobky, jichž se týká toto šetření. Pokud jde o neporcelánové výrobky, údaje PRODCOM nebylo možné použít, protože zahrnovaly mnohem více výrobků než jsou neporcelánové výrobky, kterých se týká toto šetření. V případě těchto výrobků proto vnitrostátní sdružení shromáždila relevantní údaje na základě svých hlubokých znalostí příslušných trhů a evropské sdružení tyto informace zkontrolovalo předtím, než byly Komisi předloženy celkové údaje. Tyto údaje byly během šetření aktualizovány. Ve spisu s informacemi nedůvěrné povahy se nacházel také seznam všech známých výrobců a Komise byla upozorněna jen na existenci dalších tří výrobců v Rumunsku. Rozdíl mezi statistikou PRODCOM a číslem 240 200 vyplývá z toho, že definice produktu se v tomto šetření zcela neshoduje s kódy statistických údajů PRODCOM pro neporcelánové výrobky, tj. je mnohem užší. V případě statistik úřadu EUROSTAT o dovozu lze tento rozdíl připsat úpravě o 20 % směrem dolů, což však nebylo vhodné v případě údajů o výrobě v Unii uvedených v databázi PRODCOM. Zejména údaje PRODCOM týkající se dvou členských států by se jevily jako velice nadhodnocené, kdyby se použila stejná metodika.
(103)
Metodika, kterou použily dotčené strany a která je uvedena v 99. bodě odůvodnění, je tedy chybná. Kromě toho nebyl předložen žádný důkaz o tom, že by výroba vykazovaná kterýmkoli členským státem včetně dvou výše uvedených členských států a zahrnutá do spisu s informacemi nedůvěrné povahy byla podhodnocena. Je třeba rovněž uvést, že v případě některých členských států byly údaje, které poskytlo evropské sdružení a které byly použity v tomto šetření, výrazně vyšší, než kdyby se použily upravené údaje PRODCOM. Vzhledem k výše uvedenému není důvod pochybovat o údajích o výrobě vykázaných v tomto šetření ani o výsledku šetření reprezentativnosti.
(104)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 107. až 108. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.3. Spotřeba v Unii
(105)
Několik dovozců ve společném podání napadlo údaje o spotřebě v Unii uvedené v 110. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Toto tvrzení bylo založeno na chybném použití statistických údajů PRODCOM o výrobě a prodeji v Unii, jak je vysvětleno v oddíle 4.2, a proto se zamítá.
(106)
Po opětovném přezkoumání statistických údajů Eurostatu o dovozu však bylo zjištěno, že od uložení prozatímních opatření byly tyto údaje aktualizovány a výsledkem bylo několik méně významných změn. V zájmu úplnosti a na základě aktualizované statistiky Eurostatu o dovozu a na základě podání týkajícího se prodejů výrobního odvětví Unie na trhu Unie se tedy spotřeba v Unii vyvíjela takto:
Tabulka 1
Objem (v tunách)
2008
2009
2010
Období šetření
Spotřeba v Unii
826 897
687 587
750 828
727 411
Index (2008 = 100)
100
83
91
88
(107)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 109., 111. a 112. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.4. Dovoz z dotčené země
4.4.1. Objem, cena a podíl dumpingového dovozu z dotčené země na trhu
(108)
Několik dovozců ve společném podání napadlo údaje uvedené v 113. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Toto tvrzení bylo založeno na chybném použití statistických údajů PRODCOM, a proto se zamítá.
(109)
Na základě aktualizované statistiky Eurostatu o dovozu (viz 106. bod odůvodnění) se objem, podíl na trhu a průměrné ceny dovozu dotčeného výrobku vyvíjely takto:
Tabulka 2
Dovoz z ČLR
2008
2009
2010
Období šetření
Objem dovozu (v tunách)
535 593
449 325
516 624
486 170
Index (2008 = 100)
100
84
96
91
Podíl na trhu (v %)
64,8
65,3
68,8
66,8
Průměrná dovozní cena (EUR/t)
1 274
1 307
1 473
1 498
Index (2008 = 100)
100
103
116
118
(110)
Aktualizované objemy, hodnoty a trendy jsou téměř shodné s ukazateli, jež byly analyzovány v prozatímním nařízení. Podíl čínského dovozu na trhu se během období šetření zvýšil z 64,8 % v roce 2008 na 66,8 %. Dovozní cena vzrostla v posuzovaném období téměř o 18 % z 1 274 EUR/t na 1 498 EUR/t.
(111)
Jedna ze zúčastněných stran tvrdila, že neexistuje žádný vztah mezi cenami a objemy čínského dovozu. V tomto směru se v souladu s čl. 3 odst. 3 základního nařízení posuzuje, zda došlo k významnému zvýšení dumpingového dovozu v absolutních hodnotách nebo v poměru k výrobě nebo spotřebě v Unii. Pokud jde o účinek dumpingového dovozu na ceny, posoudí se, zda ve srovnání s cenou obdobného výrobku výrobního odvětví Unie existuje značné cenové podbízení ze strany dumpingového dovozu nebo zda tento dovoz jinak významnou měrou způsobil pokles cen nebo zabránil významnou měrou jejich růstu, ke kterému by jinak došlo. Žádné z uvedených kritérií samo o sobě nemusí být rozhodující.
(112)
Ve výše uvedené souvislosti je třeba uvést následující. Za prvé, v době, kdy se spotřeba Unie oživila (2009-2010), došlo k významnému zvýšení cen čínského dovozu, což naznačuje, že určitý vztah tu je. Co je však důležitější, vývoj čínských cen během posuzovaného období by se měl posuzovat v souvislosti s velmi významným cenovým rozdílem, který existoval již v roce 2008 a který ilustrují průměrné ceny čínského dovozu (tabulka 2) a průměrné prodejní ceny Unie (tabulka 9) uvedené v prozatímním nařízení. Tyto velké cenové rozdíly potvrzuje vysoká úroveň cenového podbízení během období šetření. Zvýšení cen tedy nezabránilo tomu, aby čínský dovoz získal podíl na trhu v posuzovaném období. Ve skutečnosti tento dovoz nadále vyvíjel silný tlak na ceny výrobního odvětví Unie, které v posuzovaném období klesly o 12 %. Tato připomínka proto nemůže být přijata.
(113)
Pokud jde o vývoj dovozních cen (zvýšení) a objemu dovozu (pokles) od roku 2008 do roku 2011 a poté v roce 2012, na který upozornila jedna skupina čínských vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, pozorovaný trend růstu průměrných cen dovozu nemůže zpochybnit nález dumpingu působícího újmu během období šetření. Co se týče vývoje objemu čínského dovozu, jak již bylo zvýrazněno ve 114. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a znovu v 109. bodě odůvodnění tohoto nařízení, ukazatel podílu na trhu indikuje růst tržního podílu čínského dovozu o 2 procentní body. Kromě toho, jak je podrobněji vysvětleno v 116. a 117. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a v 111. bodě odůvodnění tohoto nařízení, došlo k významnému cenovému podbízení čínského dovozu.
4.4.2. Cenové podbízení
(114)
Po poskytnutí prozatímních informací požádaly některé zúčastněné strany o další podrobnosti o výpočtu cenového podbízení navíc k těm, která jsou již uvedena ve 116. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Byly poskytnuty i další informace, pokud to umožňovala jejich citlivá povaha a skutečnost, že výrobcům v Unii byla zaručena anonymita.
(115)
Podobně jako u rozhodnutí učiněného po uložení prozatímních opatření o vyloučení ze seznamu vyvážených výrobků některých „atypických“ výrobků za účelem výpočtu dumpingu (viz 69. bod odůvodnění tohoto nařízení) byly tyto výrobky vyloučeny také ze seznamu vyvážených výrobků použitého pro výpočet újmy. Tato změna měla jen malý vliv na rozpětí cenového podbízení, které proto zůstalo ve stejném rozmezí, jaké je uvedeno ve 117. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(116)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 113. až 117. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5. Situace výrobního odvětví Unie
4.5.1. Obecně
(117)
Některé zúčastněné strany uvedly, že mezi rokem 2009 či 2010 a obdobím šetření se zlepšilo několik činitelů, které měly vliv na újmu, což svědčí o tom, že se výrobní odvětví Unie vyvíjí příznivě. Je však třeba poznamenat, že tato analýza není úplná a opomíjí vývoj těchto činitelů v průběhu celého posuzovaného období. V tomto ohledu je nutno brát v úvahu také vysvětlení v 23. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(118)
Na žádost jedné zúčastněné strany se potvrzuje, že makroekonomické ukazatele byly posouzeny na úrovni celého výrobního odvětví Unie a mikroekonomické ukazatele byly analyzovány na úrovni výrobců v Unii zařazených do vzorku, kam patřily také společnosti, které nepodaly žádost.
(119)
CCCLA tvrdila, že mikroekonomické a makroekonomické ukazatele uvedené v prozatímním nařízení nejsou reprezentativní, protože celková výroba v Unii je mnohem vyšší než údaje použité v rámci tohoto šetření. Vzhledem k analýze a závěrům, k nimž se dospělo v oddíle 4.2, se však tento argument zamítá.
(120)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 118. až 121. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.2. Makroekonomické ukazatele
4.5.2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(121)
Jak je uvedeno v oddíle 4.1, několik dovozců napadlo údaje o výrobě uvedené v 122. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tyto údaje však byly zkontrolovány a potvrzeny.
(122)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 122. až 124. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(123)
Aktualizace v tabulce 2 nemá dopad na tabulky 4 a 5 prozatímního nařízení.
(124)
Jelikož nebyly předloženy významné připomínky týkající se objemu prodeje a podílu na trhu, 125. a 126. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.2.3. Zaměstnanost a produktivita
(125)
Několik dovozců ve společném podání zpochybnilo údaje o zaměstnanosti a produktivitě uvedené ve 127. a 128. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a tvrdilo, že neodpovídají obrázku v určitých statistikách Eurostatu (8).
(126)
Čísla u obou těchto ukazatelů byla však zkontrolována a shledána přesnými. Číselné údaje předložené stranami byly příliš široké a netýkaly výroby obdobného výrobku. Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky týkající se zaměstnanosti a produktivity, 127. a 128. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.2.4. Velikost dumpingového rozpětí
(127)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky ohledně velikosti dumpingového rozpětí, 129. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
4.5.3. Mikroekonomické ukazatele
4.5.3.1. Zásoby
(128)
Několik dovozců ve společném podání napadlo číselné údaje o zásobách uvedené ve 130. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a jejich význam ve srovnání s veřejně dostupnými údaji o určitých výrobcích v Unii. Rovněž nesouhlasili s tvrzením, že výrobní odvětví Unie v podstatě vyrábí na zakázku.
(129)
Pokud jde o práci na zakázku, šetření potvrdilo, že tak tomu skutečně bylo v případě výrobců v Unii zařazených do vzorku a že se v tomto odvětví jedná o obvyklou praxi. Čísla o zásobách uvedená v prozatímním nařízení se kromě toho týkala ověřených údajů od výrobců z Unie zařazených do vzorku, které jsou považovány za nejspolehlivější.
(130)
Po poskytnutí konečných informací byly uvedené připomínky zopakovány, nebyly však předloženy žádné nové argumenty. Jelikož nebyly vzneseny další připomínky ohledně stavu zásob, 130. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
4.5.3.2. Prodejní ceny
(131)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky týkající se prodejních cen uvedených v prozatímním nařízení, 131. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
4.5.3.3. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic, schopnost získat kapitál a mzdy
(132)
Po poskytnutí informací byla odhalena administrativní chyba ve výpočtu čistého zisku výrobního odvětví Unie a návratnosti investic. Tato chyba byla opravena a revidované údaje jsou tyto:
Tabulka 3
2008
2009
2010
Období šetření
Čistý zisk při prodeji v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (v % z čistého obratu z prodeje)
3,8
2,8
-0,5
3,2
Index (2008 = 100)
100
74
-13
84
Návratnost investic (čistý zisk v % čisté účetní hodnoty investic)
16,4
6,3
-6,8
20,5
Index (2008 = 100)
100
38
-41
125
(133)
Tato korekce podstatně neovlivňuje předběžná zjištění, pokud jde o tyto dva ukazatele. Vážená průměrná úroveň zisku výrobců zařazených do vzorku však byla během posuzovaného období mírně nižší, než jak bylo předběžně zjištěno, neboť se snížila z 3,8 % na 3,2 % (namísto z 4,2 % na 3,5 %). Návratnost investic do značné míry kopírovala trend pozorovaný v případě zisku, ale, jak po poskytnutí konečných informací poukázalo několik zúčastněných stran, v průběhu posuzovaného období se celkově vyvíjela spíše příznivě než nepříznivě.
(134)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila nejistý stav výrobního odvětví Unie na začátku posuzovaného období, jak je uvedeno v 134. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato strana uvedla, že do úvahy lze vzít pouze újmu způsobenou dumpingem a že dumping byl zjištěn pouze v roce 2011. Zmínka o stavu výrobního odvětví Unie v tomto bodě odůvodnění byla uvedena pouze za účelem analýzy, zda zisk dosažený na začátku posuzovaného období lze brát v úvahu jako zisk, který výrobní odvětví obvykle dosahuje. Ukázalo se, že to není možné.
(135)
Některé strany zpochybnily srovnávací měřítko zisku uvedené v 135. bodě odůvodnění prozatímního nařízení nebo jiná (nižší) navržená srovnávací měřítka.
(136)
Skupina čínských vyvážejících výrobců uvedla, že úroveň zisku během období šetření byla dobrou mírou rentability. Toto tvrzení však nebylo podloženo. Jiná strana také uvedla, že úroveň zisku uvedenou v prozatímním nařízení lze považovat za běžnou úroveň, přičemž vycházela z veřejně dostupných údajů o zisku jednoho německého výrobce v letech 1999 až 2007. Jiná zúčastněná strana uvedla, že úroveň zisku v období šetření uvedenou v prozatímním nařízení lze považovat za „běžnou“ na základě závěrů studie Komise (9), která zahrnovala údaje o zisku jednoho německého výrobce v letech 2004 až 2007. Podobná tvrzení se ozývala po poskytnutí konečných informací.
(137)
V tomto ohledu je nutno připomenout, že v prozatímním nařízení byl vyvozen závěr, že zisk dosažený na začátku posuzovaného období nelze považovat za běžný zisk, jelikož výrobní odvětví Unie bylo již v té době v nejisté situaci, jak je vysvětleno v 134. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Kromě toho bylo zjištěno, že výše zmíněné veřejně dostupné údaje o zisku jednoho německého výrobce v letech 1999-2007 se týkaly nejen výroby keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, ale i jiných důležitých segmentů. Co se týká studie Komise uvedené v 136. bodě odůvodnění tohoto nařízení, vzhledem k jejímu rozsahu, cíli a době bylo shledáno, že nemůže sloužit jako relevantní základ pro určení ziskovosti. V souvislosti s dotčeným výrobkem se například týkala zisku pouze jedné společnosti. Všechna tři podání, o nichž se mluví v 136. bodě odůvodnění tohoto nařízení, která jsou v rozporu s podáním uvedeným ve 141. bodě odůvodnění tohoto nařízení, nejsou dostatečně podložena. Potvrzuje se proto, že míra zisku ve výši 3,2 % zaznamenaná během období šetření nemohla být považována pro tento výrobek za přijatelnou.
(138)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že jako srovnávací měřítko by se měla vzít úroveň zisku interiérového designu, nábytku nebo potravin švédského maloobchodního odvětví. Tato námitka by však měla být zamítnuta mimo jiné vzhledem k rozdílům v úrovních investic do výroby a do maloobchodního prodeje.
(139)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že 6 % zisk, který byl považován za přiměřený v rámci šetření týkajícího se obuvi, není v daném případě vhodné považovat za běžnou úroveň zisku, protože byla stanovena v roce 2006, kdy byla hospodářská situace mnohem příznivější než v roce 2013. Tento argument nelze přijmout. Především tato strana odkazuje na hospodářskou situaci obecně, a nikoli na konkrétní situaci na trhu se stolním nádobím a náčiním. Je pravda, že v roce 2009 spotřeba výrazně klesla, ale od té doby došlo k jejímu značnému oživení. Ještě důležitější však je, že na vývoj spotřeby by se nemělo pohlížet izolovaně. Vzhledem k vysokému objemu dumpingového dovozu (66,8 % podíl na trhu), úrovni dumpingu (dumpingové rozpětí od 13,1 % do 36,1 %) a úrovni cenového podbízení (od 26,5 % do 47,6 %) by byla hospodářská soutěž na trhu Unie úplně jiná, kdyby dovoz probíhal za nedumpingové ceny. Tento argument se proto zamítá.
(140)
Některé jiné strany navrhly srovnávací měřítko použité v jiném antidumpingovém šetření, tj. šetření týkající se keramických obkládaček (10). Podobné připomínky došly po poskytnutí konečných informací. Je však třeba poznamenat, že keramické obkládačky, na rozdíl od kožené obuvi a stolního nádobí a náčiní, nelze stejným způsobem považovat za spotřební výrobek. Domácnosti například nakupují nebo nahrazují předměty keramického stolního nádobí a náčiní v míře, která je bližší kožené obuvi než keramickým dlaždicím. Totéž platí o způsobu uvádění na trh a nakonec i o prodeji zákazníkům. Proto se zamítá žádost o použití cílového zisku, který byl použit v šetření týkajícího se keramických obkládaček.
(141)
Žadatelé uvedli, že srovnávací měřítko úrovně zisku by mělo být spíše nad 10 %, protože výroba stolního a kuchyňského nádobí a náčiní je kapitálově náročná a navíc vyžaduje vysoký stupeň nových investic a inovace. Třebaže je potvrzeno, že dotyčné odvětví je kapitálově náročné a že vyžaduje neustálou potřebu investic, informace předložené na podporu tohoto tvrzení nedokázaly změnit prozatímně použité měřítko. Šetření nemohlo dojít k závěru, že toto srovnávací měřítko by bylo nejvhodnější pro všechny výrobce v Unii.
(142)
Jedna skupina dovozců zpochybnila údaje o ziskovosti v prozatímním nařízení a na základě údajů o výrobních nákladech, o prodejní ceně a objemu v Unii a o vývozní prodejní ceně v prozatímním nařízení vypočítala ziskovost a dospěla k závěru, že během období šetření výrobní odvětví Unie ve skutečnosti dosáhlo zisku ve výši 6 %. Tento výpočet však byl chybný, protože kombinoval údaje z různých zdrojů (údaje o výrobcích v Unii vybraných do vzorku, údaje o výrobním odvětví Unie jako celku a údaje od Eurostatu).
(143)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další relevantní připomínky, 132. až 137. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.3.4. Výrobní náklady
(144)
Několik dovozců se ve společném podání domnívalo, že údaje o výrobních nákladech ve 138. bodě odůvodnění prozatímního nařízení neodpovídaly údajům o vývoji pracovních nákladů a nákladů na energie podle Eurostatu. Strany upozornily, že náklady práce v členských státech vzrostly. Stejně tak vývoj nákladů na energie v Unii nezdůvodňoval snížení výrobních nákladů.
(145)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že údaje o nákladech práce a nákladech na energie, které strany poskytly, byly příliš obecné. Kromě toho skutečnost, že se výrobnímu odvětví Unie podařilo snížit výrobní náklady v době, pro kterou byl charakteristický opačný obecný trend, svědčí o mimořádném úsilí, které výrobní odvětví Unie vyvinulo směrem ke snižování nákladů a udržení konkurenceschopnosti.
(146)
Údaje o výrobních nákladech uvedené v prozatímním nařízení představují ověřené výrobní náklady u výrobců v Unii zařazených do vzorku. Jelikož nebyly předloženy žádné další připomínky, 138. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
4.5.3.5. Závěr o újmě
(147)
Některé strany zpochybnily závěr o újmě formulovaný v prozatímním nařízení na základě toho, že několik ukazatelů újmy se v úplně poslední části posuzovaného období zlepšilo. Tato věc však nemůže zpochybnit skutečnost, že většina ukazatelů újmy se v průběhu posuzovaného období zhoršila. Toto zhoršení ukazatelů újmy lze pozorovat u většiny makroekonomických ukazatelů, jako je objem výroby, kapacita, prodej odběratelům, kteří nejsou ve spojení, zaměstnanost, jakož i u ukazatelů újmy týkajících se finanční výkonnosti výrobního odvětví Unie, jako je ziskovost a investice.
(148)
Jelikož nebyly předloženy žádné jiné připomínky, 139. až 143. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
5.1. Úvod
(149)
144. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje, jelikož k němu nebyly vzneseny žádné připomínky.
5.2. Účinek dumpingového dovozu
(150)
Některé strany zpochybnily závěr uvedený v 148. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Ačkoliv některé poměrné hodnoty uvedené v 145. a 147. bodě odůvodnění prozatímního nařízení byly, jak je vysvětleno výše, mírně upraveny, nic to nemění na faktech a závěrech obsažených v 145. až 148. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(151)
Vzhledem k vývoji podílu čínského dumpingového dovozu na trhu je jasné, že 147. bod odůvodnění prozatímního nařízení, zejména pokud jde o tvrzení, že pokles prodejních cen výrobního odvětví Unie na trhu Unie a jeho ziskovosti lze přičíst stlačování cen, které na trhu Unie způsoboval dumpingový dovoz z ČLR, není v rozporu se vývojem podílu výrobního odvětví Unie na trhu, jak tvrdila jedna strana.
(152)
Navíc to, že ceny dovozu z ČLR během posuzovaného období rostly, jak uvedlo několik stran, nevyvrací nález cenového podbízení ani škodlivého dumpingu během období šetření.
(153)
Jelikož ohledně účinků dumpingového dovozu nebyly předloženy žádné další připomínky, 145. až 148. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3. Účinky jiných činitelů
5.3.1. Dovoz z jiných třetích zemí než z dotčené země
(154)
Jak již bylo zmíněno v 106. bodě odůvodnění, po uložení prozatímních opatření byly aktualizovány údaje Eurostatu týkající se dovozu. Při porovnání nových údajů s předchozím údaji obsaženými v prozatímním nařízení byla odhalena administrativní chyba ve výpočtu údajů o dovozu z Thajska a Turecka. Tato chyba byla odstraněna, a konečné údaje týkající se dovozu obdobného výrobku z třetích zemí podle údajů Eurostatu tedy vypadají takto:
Tabulka 4
2008
2009
2010
Období šetření
Objem dovozu ze všech ostatních třetích zemí (v tunách)
100 972
81 464
81 595
89 146
Index (2008 = 100)
100
81
81
88
Podíl na trhu (v %)
12,2
11,8
10,9
12,3
Průměrná dovozní cena (EUR/t)
2 378
2 354
2 590
2 519
Index (2008 = 100)
100
99
109
106
Objem dovozu z Turecka (v tunách)
26 978
25 303
25 485
29 336
Index (2008 = 100)
100
94
94
109
Podíl na trhu (v %)
3,3
3,7
3,4
4
Průměrná dovozní cena (EUR/t)
2 776
2 649
2 802
2 855
Index (2008 = 100)
100
95
101
103
Objem dovozu z Thajska (v tunách)
25 916
20 660
20 600
25 213
Index (2008 = 100)
100
80
79
97
Podíl na trhu (v %)
3,1
3
2,7
3,5
Průměrná dovozní cena (EUR/t)
1 246
1 183
1 403
1 356
Index (2008 = 100)
100
95
113
109
(155)
Dovoz ze třetích zemí se v posuzovaném období snížil o 12 %, zatímco podíl tohoto dovozu na trhu byl poměrně stálý.
(156)
Je třeba podotknout, že průměrné ceny dovozu z ostatních třetích zemí v posuzovaném období vzrostly o 6 % a byly trvale vyšší než průměrná prodejní cena čínského vývozu (v období šetření o 68 %).
(157)
Před zveřejněním prozatímního nařízení CCCLA zjistila, že se dovoz z Turecka v letech 2010 a 2011 zvýšil o 8 % a dovozní ceny z Turecka byly údajně jen asi o 20 % vyšší než ceny dovozu z ČLR. Některé strany následně zpochybnily závěr o tureckém dovozu z prozatímního nařízení.
(158)
Majíce na paměti, že ve vykazování tureckého dovozu v prozatímním nařízení se vyskytla významná zjevná chyba, a s ohledem na výše uvedené aktualizované údaje, nic nesvědčí o tom, že turecký dovoz, vzhledem k jeho ceně a podílu na trhu, může narušit příčinnou souvislost mezi čínským vývozem dotčeného výrobku a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Je třeba rovněž poznamenat, že nezahrnutí dovozu pocházejícího z Turecka do podnětu nelze označit za diskriminační, jelikož v počáteční fázi nebyly dostatečné důkazy o dumpingu, újmě a příčinné souvislosti, pokud jde o dovoz z Turecka.
(159)
Podíl dovozu z Thajska na trhu během období šetření nikdy nepřesáhl 3,5 %.
(160)
Z výše uvedených důvodů byl učiněn závěr, že dovoz z jiných třetích zemí podstatně neovlivnil situaci výrobního odvětví Unie natolik, aby to narušilo příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
5.3.2. Segmenty trhu
(161)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky týkající se segmentů trhu, 156. až 158. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.3. Spotřeba a poptávka
(162)
Jedna strana tvrdila, že újma by se mohla připsat na vrub dlouhodobého snižování poptávky po výrobcích vyráběných v Unii. Šetření však takovou tendenci nepotvrdilo, jak již bylo vysvětleno ve 112. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(163)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné další připomínky, pokud jde o spotřebu a poptávku, 159. až 166. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.4. Vývoz výrobního odvětví Unie
(164)
Jedna strana upozornila na to, že během posuzovaného období byly průměrné vývozní ceny Unie nižší než průměrné prodejní ceny na trhu Unie. To by mohlo mít vliv na schopnost výrobního odvětví Unie investovat nebo přijímat nové zaměstnance. Podobný argument se zopakoval po poskytnutí konečných informací. Jak však již bylo uvedeno v 169. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, většina ukazatelů újmy nemůže být ovlivněna vývozní výkonností. Kromě toho by bylo možno rovněž tvrdit, že tyto prodeje představovaly jistý způsob částečné kompenzace újmy způsobené na trhu Unie. Dále, jelikož průměrné ceny byly vypočteny vydělením celkové hodnoty prodeje obdobného výrobku celkovým objemem tohoto prodeje, může odlišná sortimentní skladba prodeje na trhu Unie ve srovnání s vývozním prodejem rovněž vést k velkým rozdílům v průměrné celkové hodnotě prodeje. A konečně, tento vývozní prodej představoval necelých 37 % celkového objemu prodeje výrobního odvětví Unie, tj. dominantním trhem pro výrobní odvětví Unie byl nepochybně domácí trh Unie. Tvrzení, že tento vývozní prodej způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu do té míry, že došlo k porušení příčinné souvislosti mezi dovozy z ČLR a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, se proto zamítá.
(165)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky týkající se vývozu výrobního odvětví Unie, 167. až 170. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.5. Zrušení dovozních kvót
(166)
Po uložení prozatímních opatření jiná strana tvrdila, že zrušení dovozních kvót v průběhu posuzovaného období mělo dopad na výrobce v Unii. Nebyly však předloženy žádné nové skutečnosti, které by mohly změnit závěr učiněný v 173. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(167)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné nové podložené připomínky ohledně zrušení dovozních kvót, 171 až 173. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.6. Protisoutěžní praktiky na trhu Unie
(168)
Po uložení prozatímních opatření trvalo několik stran na tom, že nebylo řádně zohledněno šetření kartelu zahájené německými orgány, o němž se zmiňuje 175. bod odůvodnění prozatímního nařízení, ani pokuta uložená kartelu zmíněná v tomtéž bodě odůvodnění. Co se týká těchto tvrzení, návdavkem k tomu, co již bylo uvedeno v 174. a 175. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, lze uvést následující.
(169)
Německé šetření kartelu, v němž se vyšetřuje údajné stanovování cen od července 2005 do února 2008, stále probíhá. Jelikož výrobcům z Unie je zaručena důvěrnost a vzhledem k tomu, že konečné výsledky probíhajícího německého šetření dosud nebyly zveřejněny, není možné se vyjádřit k podrobnostem provedené analýzy. Lze však potvrdit, že žádný z výrobců v Unii zařazených do vzorku není vyšetřován v tomto dosud neukončeném šetření. Šetření dospělo také k závěru, že mikroekonomické ukazatele nebyly ovlivněny šetřenými praktikami a makroekonomické ukazatele byly ovlivněny jen velmi omezeně, pokud vůbec.
(170)
Pokud jde o nález kartelu v případě koupelnové výbavy a příslušenství, je třeba připomenout, že tento cenový kartel bylo shledán aktivním v letech 1992 až 2004 a že pouze jediný z výrobců z těch, kterým byla udělena pokuta, je současně činný v odvětví stolního a kuchyňského nádobí a náčiní. Na údaje, které tento výrobce poskytl v rámci zjišťování reprezentativnosti a újmy, nemají vliv kartelové praktiky, jelikož byly použity pouze údaje o stolním a kuchyňském nádobí a náčiní, a nikoli jeho konsolidované údaje. Proto pokuta za tento kartel neměla vliv na údaje, které poskytl tento výrobce. Dále je třeba připomenout, že ke stanovení cen docházelo dlouho před posuzovaným obdobím. Vzhledem k tomu, že totožnost výrobců v Unii je důvěrná, nelze ji zveřejnit bez ohledu na to, zda daná společnost je nebo není zařazená do vzorku. Pokud by však výrobce v Unii zařazený do vzorku zaznamenal na svých účtech jakékoli položky (např. pokutu za kartel), které by za účelem tohoto šetření zkreslovaly obrázek o jeho újmě, orgán provádějící šetření by je izoloval s cílem zabránit zkreslení relevantních činitelů, které mají vliv na újmu.
(171)
Proto se tvrzení, která se týkala dopadu výše uvedeného vyšetřování kartelu na újmu a analýzu příčinných souvislostí, zamítají.
(172)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že se jednalo o protiprávní cenová ujednání a rozdělení trhu mezi výrobci v Unii, avšak toto tvrzení nepodložil žádnými důkazy, a proto se zamítá.
(173)
Jelikož nebyly předloženy žádné nové připomínky týkající se protisoutěžních praktik na trhu Unie, 174. až 176. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.7. Výrobní metody
(174)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky k výrobním metodám, 177. a 178. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
(175)
Jeden dovozce po poskytnutí konečných informací zopakoval podobná tvrzení, přičemž argumentoval rozdílem ve výrobních metodách používaných výrobci v Unii oproti tradičnějším metodám v čínských továrnách. Nebyly však předloženy žádné věcné argumenty, které by mohly změnit závěr učiněný v 178. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, a toto tvrzení se proto s konečnou platností zamítá.
5.3.8. Trhy s použitým zbožím
(176)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky, pokud jde o trhy s použitým zbožím, 179. a 180. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.9. Hospodářská krize
(177)
Jedna strana uvedla, že 183. bod odůvodnění prozatímního nařízení uvádí mylnou analýzu situace v období hospodářského oživení mezi roky 2010 a 2011 a že dopad hospodářské krize byl podhodnocen. Tyto připomínky se opakovaly po poskytnutí konečných informací. Tato tvrzení však byla nepodložená. Je třeba také zdůraznit, že v citovaném bodě odůvodnění je uvedeno, že dumpingový dovoz z ČLR zvýšil dopady hospodářského poklesu. Pokud jde o dopad hospodářské krize, v 184. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se jednoznačně uvádí, že hospodářská krize mohla přispět ke špatné výkonnosti výrobního odvětví Unie, třebaže nemohla narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou, která byla výrobnímu odvětví způsobena v období šetření.
(178)
Vzhledem k tomu, že ohledně hospodářské krize nebyly vzneseny žádné nové připomínky, 181. až 184. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.10. Jiné činitele
(179)
Několik dovozců ve společném podání tvrdilo, že pokles zaměstnanosti byl běžným vývojem v odvětví spotřebního zboží. Toto tvrzení však nebylo podloženo. Kromě toho, i kdyby byl tento trend v tomto odvětví běžný, nemohl narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a významnými ztrátami pracovních míst v tomto odvětví. Toto tvrzení se proto zamítá.
(180)
Jedna strana tvrdila, že zbývající strukturální schodky výrobního odvětví Unie ve spojení s existující nadbytečnou kapacitou, jak ukazuje tabulka 3 prozatímního nařízení, mohly narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a újmou způsobenou výrobcům v Unii. Pokud jde o toto tvrzení, ačkoli se výrobní odvětví Unie nacházelo v nejisté situaci již na začátku posuzovaného období a prošlo restrukturalizací, šetření potvrdilo, že bylo konkurenceschopné a náležitě se vyrovnávalo s poptávkou ze všech trhů. Co se týče tabulky 3 prozatímního nařízení, na pokles výroby je třeba nahlížet ve spojení s tlakem vyplývajícím z velkého objemu levného dovozu z ČLR, jelikož vývoz výrobního odvětví Unie zůstal stabilní. Toto tvrzení proto nebylo možné přijmout.
(181)
Jedna strana měla za to, že Komise nezohlednila kumulativní účinek všech ostatních škodlivých činitelů. Toto tvrzení vzneslo též několik stran po poskytnutí konečných informací. Vzhledem k výsledkům šetření v souvislosti s různými jinými faktory, jichž se zúčastněné strany dovolávaly, však není možné si představit, že by jejich kumulativní účinek mohl narušit příčinnou souvislost. Ve skutečnosti byl dopad ostatních činitelů, na které zúčastněné strany upozornily, malý, pokud ne nulový.
(182)
Jedna strana měla za to, že orgán provádějící šetření nerozlišoval mezi souběžným výskytem a příčinnou souvislostí. Poskytnuté podpůrné informace nebyly v tomto ohledu zdaleka přesvědčivé, a toto tvrzení se proto zamítá.
(183)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky týkající se dalších činitelů, 185. až 190. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.4. Závěr týkající se příčinné souvislosti
(184)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky, 191. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
6. ZÁJEM UNIE
6.1. Předběžné poznámky
(185)
192. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje, jelikož k němu nebyly vzneseny žádné připomínky.
6.2. Zájem výrobního odvětví Unie
(186)
Jeden polský výrobce, který nepodal žádost, uvítal opatření a jeden výrobce ze Spojeného království, který nepodal žádost, ale měl zájem na dovozu daného výrobku, vyslovil nesouhlas s opatřeními. Druhá uvedená strana má za to, že clo by mělo nepříznivý dopad na ty výrobce, kteří doplňují svůj sortiment výrobků dovozem z ČLR a přizpůsobili se globalizaci prostřednictvím modelu podnikání, v němž se práce s vysokou přidanou hodnotou vykonává v Unii. Zákazníci by navíc měli menší sklon nakupovat jejich výrobky, protože by již nenabízeli celý sortiment výrobků.
(187)
Pokud jde o tvrzení druhé strany, byla prozkoumána situace této společnosti. Bylo zjištěno, že čínský dovoz stolního nádobí a náčiní představoval malou část jejich celkového dovozu. Společnost ovšem tvrdila, aniž to blíže upřesnila, že tento dovoz byl pro ně důležitý. Společnost neposkytla žádné údaje o vlastní výrobě. Podle finančních výkazů dosáhla tato společnost v roce 2011 zisk před zdaněním přes 10 %, přičemž většinu z toho na trzích mimo Unii (o dotčeném výrobku nebyly poskytnuty žádné číselné údaje). Na tomto základě se neočekává, že by uložení opatření ohrozilo životaschopnost této společnosti. Pokud jde o tvrzení, že mnohé jiné podniky by v důsledku opatření také čelily potížím, nebylo podloženo konkrétními důkazy. Podle odpovědí obdržených v průběhu zjišťování reprezentativnosti před zahájením řízení a podle následně došlých podání nic nenasvědčuje tomu, že se v takové situaci nachází významný počet společností.
(188)
Cla by měla kladný vliv na výrobní činnost výrobního odvětví Unie. Od nedávného zavedení prozatímních antidumpingových cel byl zaznamenán pozitivní vývoj v několika případech.
(189)
Výše uvedený pozitivní vývoj potvrzuje tvrzení žadatelů, že výroba Unie by se mohla ve velmi krátkém čase podstatně zvýšit s pomocí zařízení, strojů a pracovních sil, které již jsou k dispozici, a větší zvýšení by bylo možné v dlouhodobém horizontu. Narovnání nekalých cenových praktik na trhu jim proto přinese výhodu, jelikož díky úrovni cen by bylo atraktivnější vyrábět více výrobků v Unii, ať už pro velké nebo malé zakázky, ve zvláštním provedení nebo jako běžné neznačkové výrobky. Výsledkem by byla tvorba nových pracovních míst vyžadujících různé dovednosti, a nezaměstnanost by proto klesla.
(190)
Pokud jde o nemožnost nabízet celý sortiment výrobků, toto tvrzení nelze přijmout, protože spotřebitelé vyžadují neustále se měnící sortiment výrobků od více dodavatelů.
(191)
Jelikož k zájmu výrobního odvětví Unie nebyly vzneseny žádné další připomínky, 193. až 198. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
6.3. Zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení
(192)
Dva největší dovozci ve vzorku zpochybnili úroveň své spolupráce, pokud jde o úplné údaje o ziskovosti a o rozpětí mezi nákupními a prodejními cenami pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, a jeden z nich odepřel přístup ke svým účtům a tvrdil, že kdyby byl přístup poskytnut, nic by se nezměnilo. Strany uvedly, že jim jejich velikost a obchodní model nedovoluje poskytnout tak podrobné údaje, jak je požadováno. V konečné fázi se potvrzuje, že jeden z nich znovu odepřel přístup ke svému účetnictví dovozce a že oba, třebaže se o to snažili, nedokázali poskytnout úplné a použitelné údaje o ziskovosti a informace o rozpětí mezi kupní cenou a cenou při dalším prodeji pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, tak, aby je mohly instituce využít pro analýzu situace dovozců, kteří nejsou ve spojení. Omezené informace poskytnuté oběma společnostmi o svých kupních cenách a cenách při dalším prodeji byly sice celkově neprůkazné, ale byly plně v souladu s obecnými informacemi o přirážkách, které byly shrnuty v 202. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(193)
V 203. bodě odůvodnění prozatímního nařízení byly zúčastněné strany vyzvány, aby předložily dodatečné, úplné a ověřitelné údaje pro další analýzu dopadu opatření na dodavatelský řetězec.
(194)
V návaznosti na prozatímní opatření zaslali dva dovozci, kteří nejsou ve spojení, nové odpovědi na dotazník. Došla také podání o zájmu Unie od dalších dovozců nezařazených do vzorku, Sdružení evropského a mezinárodního obchodu („Foreign Trade Association“), švédského sdružení dovozců, velkoobchodníků a maloobchodníků (Svensk Handel), CCCLA a jednoho výrobce v Unii se zájmy v oblasti dovozu. Žádné z těchto podání neobsahovalo přesvědčivé údaje o dopadu opatření na dodavatelský řetězec.
(195)
Jedna strana tvrdila, že údaj o clem ovlivněné zaměstnanosti v navazujících odvětvích je podceněný, jelikož statistické údaje Eurostatu ukazují, že distribuční obchodní podniky zaměstnávají celkem více lidí (33 milionů) než výrobní podniky (31 milionů). Poskytnuté údaje se však týkaly dovozních a výrobních podniků obecně a pro účely tohoto šetření se použít nedaly.
(196)
Několik dovozců ve společném podání uvedlo, že pět dovozců zařazených do vzorku zaměstnávalo více než 10 000 pracovníků v souvislosti s dotčeným výrobkem, a nikoli 350, jak se uvádí v 200. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tyto číselné údaje byly znovu zkontrolovány. Je třeba zdůraznit, že v rámci analýzy zájmů dovozců se bere v úvahu počet pracovních míst souvisejících s dovozem a dalším prodejem příslušného výrobku včetně podpůrných funkcí. Zaměstnanost související s jinými výrobky nebo původem nebo s takovými činnostmi, jako je velkoobchod či maloobchod, by se samozřejmě do tohoto čísla neměla počítat. Je třeba poznamenat, že v dřívější fázi řízení skupina 14 dovozců odhadla celkový příslušný počet pracovních míst na úrovni dovozců na 7 000. Toto číslo se zdá být rozumným odhadem založeným na extrapolaci situace dovozců zařazených do vzorku, pokud jejich údaje bylo možné použít.
(197)
Některé strany si stěžovaly na vysoký údaj o hrubém rozpětí obsažený v 202. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a tvrdily, že je určitě zavádějící. Šetření však ukázalo, že velká většina dovozců, kteří odpověděli na dotazy určené pro výběr vzorku dovozců, nahlásila hrubé rozpětí mezi kupní cenou a cenou při dalším prodeji v rozmezí od 50 % do 200 % a do vzorku zařazení dovozci se nacházeli v podobné situaci. Po poskytnutí prozatímních informací předložili dále žadatelé několik příkladů na podporu informací z veřejně přístupného článku, o němž je zmínka v 202. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. potvrzení poměru dovozní ceny a maloobchodní ceny dotčeného výrobku.
(198)
Jeden výrobce ze Spojeného království se zájmy v oblasti dovozu vysvětloval, že takové rozpětí je zapotřebí k pokrytí určitých nákladů vynaložených v Unii. Nebyly poskytnuty žádné údaje, které by umožnily výpočet těchto rozpětí na základě obratu.
(199)
Jelikož použitelné údaje o zisku z dovozu dotčeného výrobku bylo možné získat a ověřit pouze od tří dovozců zařazených do vzorku a tito tři dovozci představovali jen asi 3 % dovozu dotčeného výrobku, nebyl příslušný vážený průměrný zisk shledán průkazným, a proto nebyl uveden v prozatímním nařízení. Je však třeba poznamenat, že tento vážený průměrný zisk byl zdravý (v rozmezí 6 % až 10 % - toto rozpětí se uvádí z důvodu důvěrné povahy údajů).
(200)
Jeden dovozce tvrdil, že v Unii se nevyrábí dostatečný objem barveného kameninového zboží, a proto nemá jinou možnost, než ho dovážet z ČLR. Stejné tvrzení se objevilo po poskytnutí informací. Šetřením však bylo zjištěno, že barvené kameninové zboží lze odebírat z několika zdrojů, včetně od výrobců v Unii. Výrobci v Unii mají kromě toho výrobní kapacitu pro větší objem prodeje na trhu Unie.
(201)
Informace shromážděné v průběhu šetření neumožnily řádnou kvantifikaci toho, do jaké míry by dovozci mohli přenášet zvýšení kupní ceny v důsledku navrhované sazby cla. Pokud by však byl dovoz z ČLR předmětem konečného antidumpingového cla, vzhledem k informacím o hrubém a čistém rozpětí nic nenaznačuje, že by byla ohrožena životaschopnost dovozců. Jeden dovozce rovněž uvedl, že velké hospodářské subjekty na trhu a dovozci, jejichž hlavním předmětem podnikáni není keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní, by nebyli nepříznivě ovlivněni.
(202)
Vyvozuje se proto závěr, že uložení opatření v navrhované výši nemá jako celek významný nepříznivý dopad na situaci dovozců dotčeného výrobku, kteří nejsou ve spojení.
(203)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky ohledně zájmu dovozců, kteří nejsou ve spojení, 199. až 211. bod prozatímního nařízení se potvrzují.
6.4. Zájem ostatních hospodářských odvětví
(204)
V návaznosti na výzvu obsaženou v 203. bodě odůvodnění prozatímního nařízení Komise v den zveřejnění prozatímních opatření kontaktovala přímo příslušné maloobchodníky a sdružení maloobchodníků, dovozce s možnou maloobchodní činností a také návrháře průmyslových vzorů, kteří byli Komisi známí, a vyzvala je, aby vyplnili příslušné dotazníky. Někteří respondenti, kteří původně tvrdili, že jsou maloobchodníci, odpověděli, že se jich šetření netýká, jelikož v tomto oboru podnikání nepůsobí. Komise nakonec obdržela sedm nových odpovědi na dotazník pro maloobchodníky. Těchto sedm maloobchodníků představovalo 1 % dovozu z ČLR během období šetření. Tyto odpovědi byly většinou v mnoha ohledech nedostatečné, byly však v nejvyšší možné míře analyzovány. Nedošly žádné odpovědi na dotazník pro návrháře průmyslových vzorů.
(205)
Takto získané informace v podstatě neposkytly žádné nové důkazy o zájmu jiných hospodářských odvětví, které by mohly zpochybnit závěr učiněný v 217. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(206)
Po zveřejnění prozatímních opatření došla podání týkající se zájmu Unie v jiných hospodářských odvětvích od dovozců zařazených i nezařazených do vzorku (včetně jednoho polského dovozce působícího v sektoru propagačních předmětů), sdružení evropského a mezinárodního obchodu (Foreign Trade Association), švédského sdružení dovozců, velkoobchodníků a maloobchodníků (Svensk Handel), několika maloobchodníků, CCCLA a osmi pražíren kávy (sedm z nich se sídlem v Itálii, jedna s ústředím v Rakousku).
(207)
Pražírny kávy tvrdily, že kvůli velmi nízkému počtu výrobců v Unii, kteří zajišťují potřeby jejich trhu (maximálně 5) a z nichž většina dováží z ČLR, a to buď přímo, nebo prostřednictvím sesterských podniků, a kvůli velmi vysokému počtu přístrojů na pražení kávy (1 500-3 000), by jim opatření v navrhovaném měřítku mohla v prozatímní fázi bránit v pořizování přesně stejných výrobků v budoucnosti. Toto tvrzení nelze přijmout. Za prvé, konečná opatření jsou nižší než prozatímní opatření. Za druhé, šetření ukázalo, že kdyby byla odstraněna újma způsobená dumpingovým dovozem z ČLR, výrobci v Unii dokáží lépe využít svého výrobního potenciálu a dále uspokojovat potřeby odvětví pražení kávy. Vzhledem k vysokému počtu výrobců v Unii je velmi pravděpodobné, že by počet výrobců v Unii, kteří by mohli přijímat objednávky od výrobců pražené kávy, byl vyšší než pět.
(208)
Pražírny kávy argumentovaly, že by antidumpingová opatření poškodila jejich vývoz kvůli ztrátě konkurenceschopnosti a možné odvetě čínských orgánů. Neexistuje však žádný důkaz, který by naznačoval, že úroveň uložených opatření by měla za následek ztrátu konkurenceschopnosti, přičemž je třeba mít na paměti, že ostatní členové WTO mají antidumpingová opatření týkající se tohoto druhu výrobku. Tvrzení o odvetných opatřeních bylo shledáno neopodstatněným.
(209)
Pražírny kávy uvedly, že antidumpingová opatření by nevyhnutelně vedla k všeobecnému poklesu jejich podnikatelské činnosti, ke snížení jejich prodeje, k celkovému zvýšení ceny kávy v hotelích, restauracích a cateringových službách a k poklesu kvality výrobků a služeb. To vše by údajně ohrožovalo značný počet přímých a nepřímých pracovních míst. Pokud však budeme mít na paměti hlavní předmět podnikání pražíren kávy a závěry týkající se účinků opatření na dodavatelský řetězec, tato tvrzení nelze uznat. Rovněž je třeba poznamenat, že celkový počet pracovních míst spojených s celosvětovým provozem jedné společnosti na výrobu pražené kávy nelze považovat za vhodný základ pro výpočet počtu pracovních míst, jež by byly ohroženy v důsledku uložení antidumpingových opatření.
(210)
Dva maloobchodníci tvrdili, že v Unii se nevyrábí dostatek nového kostního porcelánu a kostního porcelánu a že nemají jinou možnost než dovážet z ČLR. Se stejným tvrzením přišlo sdružení dovozců po poskytnutí informací. Především je třeba obecně poznamenat, že cílem antidumpingových opatření je znovu nastolit spravedlivý obchod, a nikoli zamezit dovoz. V tomto případě nelze úroveň opatření považovat za prohibitivní. Za druhé, při šetření bylo zjištěno, že tyto výrobky lze získat z několika zdrojů, včetně od výrobců v Unii. A konečně, výrobci v Unii mají výrobní kapacitu pro větší objem prodeje na trhu Unie a mohli by dále využít svého potenciálu, kdyby byla antidumpingová opatření s konečnou platností zavedena.
(211)
Jeden maloobchodník tvrdil, že opatření by mohla mít nepříznivý dopad na některé objekty, které slouží v odvětví cestovního ruchu. Toto tvrzení však nebylo podloženo věcnými informacemi. Rovněž váha dotyčných objektů v daném odvětví je jen omezená.
(212)
Jeden dovozce a jeden velkoobchodník tvrdili, že uložení opatření by vedlo k vertikální konsolidaci trhu ze strany některých velkých aktérů. Vzhledem k současnému počtu hráčů na trhu by to bylo v krátkodobém až střednědobém výhledu nepravděpodobné.
(213)
V návaznosti na otázky, které již byly řešeny v prozatímním nařízení, je třeba poznamenat, že některé strany shledaly, že nebyl dostatečně zohledněn zájem malých podniků, jako jsou maloobchodníci, distributoři a podniky, které se zabývají propagačními předměty. Toto tvrzení zopakovalo několik stran po poskytnutí konečných informací. Je třeba uznat, že celkově by mikropodniky a malé podniky mohly být citlivější na jakékoli zvýšení cen v důsledku antidumpingových cel. Neexistuje však důkaz, že úroveň opatření bude mít významný nepříznivý vliv na ostatní zúčastněné hospodářské subjekty z řad malých a středních podniků. Toto tvrzení se proto definitivně zamítá.
(214)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné další připomínky ohledně zájmu ostatních hospodářských odvětví, 212. až 217. bod prozatímního nařízení se potvrzují.
6.5. Zájem spotřebitelů (domácností)
(215)
Přestože se na ně Komise obrátila, žádná ze stran přímo zastupujících zájmy konečných kupujících, jako sdružení spotřebitelů, nepodala připomínky.
(216)
Některé strany napadly závěr v 222. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, pokud jde o vyšší ceny. Podobná tvrzení se objevila po poskytnutí konečných informací.
(217)
V nepravděpodobném případě, že by se clo zcela přeneslo na spotřebitele, a za předpokladu, že úroveň dovozu a ceny zůstanou stejné, znamenala by antidumpingová cla dodatečné náklady na domácnost za rok ve výši necelého 1 EUR. Tento výpočet je založen na objemu a hodnotě dovozu v období šetření, na navrhované výši cla a na počtu domácností v Unii.
(218)
Tento účinek nelze považovat za dostatečný k vyvážení pozitivního dopadu na výrobní odvětví Unie plynoucího z omezení újmy způsobené dumpingovým dovozem z ČLR.
(219)
Jedna strana tvrdila, že v důsledku opatření by nastal nedostatek levnějšího stolního nádobí a náčiní. Toto tvrzení se zopakovalo po poskytnutí konečných informací. Toto tvrzení nelze přijmout, protože, jak je uvedeno v 157. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, výrobní odvětví Unie zásobuje všechny trhy (včetně levnějšího stolního nádobí a náčiní).
(220)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné další připomínky ohledně zájmu spotřebitelů (domácností), 218. až 226. bod prozatímního nařízení se potvrzují.
6.6. Závěr o zájmu Unie
(221)
S ohledem na výše uvedené se posouzení v prozatímním nařízení potvrzuje.
(222)
Potvrzují se proto 227. až 229. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
7.1. Úroveň pro odstranění újmy
(223)
Bylo namítnuto, že ziskové rozpětí použité k výpočtu výše cla, která je nezbytná k odstranění účinků dumpingu působícího újmu, je příliš velké. Tato námitka byla zamítnuta, jak je vysvětleno v oddíle 4.5.3.3.
(224)
Některé strany zpochybnily cílový zisk, který byl použit pro výpočet rozpětí újmy. O těchto připomínkách pojednává 135. až 142. bod odůvodnění. Na základě analýzy těchto připomínek byl učiněn závěr, že by měl být zachován cílový zisk ve výši 6 %.
(225)
Jelikož ohledně úrovně pro odstranění újmy nebyly vzneseny další připomínky, potvrzuje se metodika popsaná v 230. až 234. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
7.2. Konečná opatření
(226)
Vzhledem k závěrům o dumpingu, újmě, příčinné souvislosti a zájmu Unie a v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení by mělo být uloženo konečné antidumpingové clo na dovoz dotčeného výrobku a to na úrovni nižší z hodnot odpovídajících dumpingovému rozpětí a rozpětí újmy. Je tudíž třeba stanovit všechny celní sazby na úrovni dumpingových rozpětí.
(227)
Menší úpravy uvedené v 115. a 132. bodě odůvodnění vedly k mírně revidovaným rozpětím cenového podbízení, jak je zohledněno v níže uvedených rozpětích újmy. Navrhovaná konečná antidumpingová cla jsou následující:
Společnost
Dumpingové rozpětí (v %)
Rozpětí újmy (v %)
Sazba konečného cla (v %)
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd and Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
18,3
44,8
18,3
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
92,6
13,1
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
110,1
23,4
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd; Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd; Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd; Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd, and Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd
17,6
79,1
17,6
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
45,7
22,9
Všechny ostatní spolupracující vyvážející výrobci
17,9
79,0
17,9
Všechny ostatní společnosti
36,1
110,1
36,1
(228)
Individuální sazby antidumpingového cla stanovené pro jednotlivé společnosti uvedené v tomto nařízení byly určeny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy situaci těchto společností zjištěnou během tohoto šetření. Tyto celní sazby (na rozdíl od celostátního cla použitelného pro „všechny ostatní společnosti“) jsou proto použitelné výlučně na dovoz výrobků pocházejících z ČLR a vyráběných těmito společnostmi, tedy uvedenými konkrétními právnickými osobami. Pro dovoz dotčeného výrobku vyrobeného kteroukoli jinou společností, jejíž název není výslovně uveden v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů, které jsou s těmito výslovně jmenovanými společnostmi ve spojení, nelze těchto sazeb využít a tento dovoz podléhá celní sazbě použitelné pro „všechny ostatní společnosti“.
(229)
V zájmu co největšího snížení rizika obcházení z důvodu velkého rozdílu celních sazeb se má za to, že je v tomto případě pro zajištění řádného použití těchto antidumpingových cel nutné přijmout zvláštní opatření. Tato zvláštní opatření zahrnují předložení platné obchodní faktury, která vyhovuje požadavkům uvedeným v příloze II tohoto nařízení, celním orgánům členských států. Dovoz bez zmíněné faktury podléhá zbytkovému antidumpingovému clu použitelnému na všechny ostatní vývozce.
(230)
Pokud by se po uložení dotčených opatření podstatně zvýšil objem vývozu některé ze společností využívajících nižší individuální celní sazby, lze takovéto zvýšení objemu považovat samo o sobě za změnu obchodních toků v důsledku uložených opatření ve smyslu čl. 13 odst. 1 základního nařízení. Za takových okolností a za předpokladu, že jsou splněny příslušné podmínky, lze zahájit šetření zaměřené proti obcházení předpisů. V rámci takového šetření lze mimo jiné prošetřit potřebu zrušit individuální celní sazby a následně uložit celostátní clo.
(231)
Každou žádost o použití individuální sazby antidumpingového cla (například po změně názvu subjektu nebo po založení nových výrobních nebo prodejních subjektů) je třeba neprodleně podat Komisi (11) se všemi náležitými údaji, zejména s údaji o jakýchkoli změnách činnosti společnosti, které se týkají výroby, domácího prodeje a prodeje na vývoz, například v souvislosti s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů. V případě potřeby pak bude toto nařízení odpovídajícím způsobem změněno a seznam společností, na něž se vztahují individuální sazby antidumpingového cla, bude aktualizován.
(232)
V zájmu zajištění řádného vymáhání antidumpingového cla by se celostátní celní sazba neměla vztahovat pouze na nespolupracující vyvážející výrobce, ale rovněž na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
(233)
Aby bylo zajištěno rovné zacházení pro nové vývozce a spolupracující společnosti nezařazené do vzorku a uvedené v příloze I tohoto nařízení, mělo by se vážené průměrné clo uložené posledně jmenovaným společnostem vztahovat i na všechny nové vývozce, kteří by jinak měli nárok na přezkum podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení.
(234)
Všem stranám byly sděleny základní skutečnosti a úvahy, na nichž byl založen záměr doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z ČLR a konečný výběr částek zajištěných prostřednictvím prozatímního cla (poskytnutí konečných informací). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, během níž mohly k poskytnutí konečných informací předložit připomínky.
(235)
Ústní a písemné připomínky předložené zúčastněnými stranami byly zváženy a ve vhodných případech zohledněny.
7.3. Konečný výběr prozatímních antidumpingových cel
(236)
Vzhledem k rozsahu zjištěných dumpingových rozpětí a k úrovni újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie se považuje za nezbytné s konečnou platností vybrat částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla uloženého prozatímním nařízením, a to v rozsahu cel, která byla s konečnou platností uložena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, s výjimkou keramických nožů, keramických mlýnků na přísady a koření a jejich keramických mlecích částí, keramických škrabek, brousků keramických nožů a kordieritových keramických kamenů používaných pro pečení pizzy nebo chleba, v současnosti kódů KN ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 a ex 6912 00 90 (kódy TARIC 6911100090, 6912001011, 6912001091, 6912003010, 6912005010 a 6912009010), pocházejících z ČLR.
2. Sazba konečného antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením je pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd;
Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd.
18,3
B349
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
B350
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
B351
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited;
Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd;
Shandong Silver Phoenix Co., Ltd;
Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd;
Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd;
Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd;
Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd;
Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd.
17,6
B352
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
B353
Společnosti uvedené v příloze I
17,9
Všechny ostatní společnosti
36,1
B999
3. Uplatnění individuálních sazeb antidumpingového cla stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze, celním orgánům členských států. Není-li taková faktura předložena, použije se celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“.
4. Není-li uvedeno jinak, použijí se platné předpisy týkající se cel.
Článek 2
1. Částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (EU) č. 1072/2012 na dovoz keramických mlýnků na přísady a koření a jejich keramických mlecích částí, keramických škrabek, brousků keramických nožů a kordieritových keramických kamenů používaných pro pečení pizzy nebo chleba pocházejících z ČLR se uvolňují.
2. Částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (EU) č. 1072/2012 na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, s výjimkou keramických nožů, keramických mlýnků na přísady a koření a jejich keramických mlecích částí, keramických škrabek, brousků keramických nožů a kordieritových keramických kamenů používaných pro pečení pizzy nebo chleba pocházejících z ČLR, se vybírají s konečnou platností. Částky, které byly zajištěny nad rámec konečné sazby antidumpingového cla, se uvolňují.
Článek 3
Ustanovení čl. 1 odst. 2 může být změněno zařazením nového vyvážejícího výrobce mezi spolupracující společnosti nezařazené do vzorku, na něž se tudíž vztahuje vážená průměrná sazba cla ve výši 17,9 %, pokud nový vyvážející výrobce v ČLR poskytne Komisi dostatečné důkazy o tom, že:
a)
v období šetření (tj. od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011) nevyvážel do Unie výrobek popsaný v čl. 1 odst. 1;
b)
není ve spojení s žádným vývozcem nebo výrobcem v ČLR, na kterého se vztahují opatření uložená tímto nařízením; a
c)
skutečně vyvezl do Unie dotčený výrobek po skončení období šetření, z něhož vycházejí příslušná opatření, nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt významné množství do Unie.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. května 2013.
A TANÁCS 412/2013/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2013. május 13.)
a Kínai Népköztársaságból származó asztali és konyhai kerámiaáruk behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 9. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság által benyújtott javaslatra, a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően,
mivel:
1. AZ ELJÁRÁS
1.1. A vizsgálat megindítása
(1)
A Bizottság az 1072/2012/EU rendeletben (a továbbiakban: ideiglenes rendelet) (2) ideiglenes dömpingellenes vámot vetett ki a Kínai Népköztársaságból (a továbbiakban: Kína vagy az érintett ország) származó asztali és konyhai kerámiaáruk behozatalára.
(2)
Az eljárás megindítására azt követően került sor, hogy az Unión belüli asztali és konyhai kerámiaáruk gyártásának több mint 30 %-át képviselő uniós gyártók nevében (a továbbiakban: panaszosok) 2012. február 16-án (3) panaszt nyújtottak be.
(3)
Az ideiglenes rendelet (22) preambulumbekezdésében foglaltak szerint a dömping és a kár vizsgálata a 2011. január 1. és 2011. december 31. közötti időszakra irányult (a továbbiakban: vizsgálati időszak). A kár felmérése szempontjából releváns tendenciák vizsgálata a 2008. január 1. és a vizsgálati időszak vége közötti időszakot foglalta magában (a továbbiakban: figyelembe vett időszak).
1.2. Az eljárás további menete
(4)
Azon alapvető tények és szempontok nyilvánosságra hozatalát követően, amelyek alapján ideiglenes dömpingellenes vám bevezetéséről döntöttek (a továbbiakban: ideiglenes nyilvánosságra hozatal), számos érdekelt fél nyújtotta be írásban az ideiglenes megállapításokra vonatkozó észrevételeit. A meghallgatást kérő felek lehetőséget kaptak észrevételeik megtételére. Két importőr és egy exportáló gyártó kért és kapott lehetőséget meghallgatásra a Kereskedelmi Főigazgatóság meghallgató tisztviselője jelenlétében.
(5)
A Bizottság folytatta azon információk összegyűjtését és ellenőrzését, amelyeket a végleges megállapítások kialakításához szükségesnek tartott. Az érdekelt felek szóbeli és írásbeli észrevételeit mérlegelték és az ideiglenes megállapításokat indokolt esetben ezeknek megfelelően módosították.
(6)
Ezenfelül az (55) preambulumbekezdésben foglaltak szerint ellenőrző látogatásra került sor egy thaiföldi gyártónál, amelynek célja Thaiföld megfelelő analóg országként való alkalmasságának vizsgálata volt.
(7)
Ezt követően valamennyi fél tájékoztatást kapott azokról a főbb tényekről és szempontokról, amelyek alapján a Bizottság a Kínából származó asztali és konyhai kerámiaáru behozatalára végleges dömpingellenes vám kivetését és az ideiglenes vám révén biztosított összegek végleges beszedését kívánta javasolni (a továbbiakban: a végleges nyilvánosságra hozatal). Egyúttal meghatározott időszakot biztosítottak a feleknek arra, hogy e végleges nyilvánosságra hozatal kapcsán ismertessék észrevételeiket. Kérésük nyomán a Kínai Könnyűipari és Kézműves Termékek Kamarája (Chinese Chamber of Commerce for Import and Export of Light Industrial Products and Arts-crafts, CCCLA) és importőrök egy csoportja számára a Bizottság lehetővé tette a meghallgatást a Kereskedelmi Főigazgatóság meghallgató tisztviselője előtt.
(8)
Az érdekelt felek valamennyi észrevételét megfontolták és indokolt esetben figyelembe vették.
1.3. Mintavétel
(9)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően számos érdekelt fél megkérdőjelezte a Kínából exportáló gyártók mintáját azzal az érvvel, hogy a minta nem reprezentatív, mivel az csak a legnagyobb exportált mennyiségeken alapul és nem veszi figyelembe a kínai kerámiaipar sokféleségét és szétaprózódottságát jellemző egyéb tényezőket.
(10)
Az 1225/2009/EK rendelet (a továbbiakban: az alaprendelet) 17. cikke (1) bekezdéséből következik, hogy a vállalatok mintába való felvétele céljából történő kiválasztása azon legnagyobb reprezentatív exportmennyiségre korlátozható, amely a rendelkezésre álló idő alatt megfelelően megvizsgálható. Tekintettel az ágazat szétaprózódottságára a Bizottság úgy vélte, hogy az exportmennyiségeken alapuló kiválasztás reprezentatív mintát eredményezne, amely a rendelkezésre álló idő alatt megfelelően megvizsgálható. E tekintetben azonban meg kell említeni, hogy a kiválasztott vállalatok Kína három különböző régiójában találhatóak, a különböző típusú kerámiaanyagból (pl. porcelán vagy kőáru) készült érintett termék előállított mennyisége jelentősnek, a terméktípusok választéka pedig e vállalatok esetében bőségesnek mondható. Ezért ez az állítás nem fogadható el.
(11)
Egy exportáló gyártó azt állította, hogy az uniós ipari ágazat és az importőrök tekintetében alkalmazott mintavételezéshez képest az exportáló gyártók esetében alkalmazott eltérő módszer megkülönböztetéshez vezet, ezért ugyanazon kritériumokat kellett volna használni. A különböző módszerek használata hátrányosan érinti az exportáló gyártókat és sérti az egyenlő bánásmódot.
(12)
Az exportáló gyártók mintájának kiválasztása csupán a Kínából származó érintett termékre vonatkozó dömping fennállásának vizsgálatát szolgálja. E tekintetben lényeges, hogy a vizsgálati időszakban a vizsgálat az érintett termék lehető legnagyobb behozatali mennyiségére terjedjen ki. Másrészt az uniós gyártók kiválasztására annak meghatározása érdekében került sor, hogy különböző mutatószámok alapján az uniós gazdasági ágazat jelentős kárt szenvedett-e. Az importőröket illetően az összegyűjtött információkat elsősorban uniós érdekű értékelésben használják fel. Ebből következően az importőrök és uniós gyártók számára lényeges, hogy információt gyűjtsenek például a különböző termékszegmensekben tevékeny különféle vállalatoktól. Mivel a mintába felveendő vállalatok kiválasztásának alapjául szolgáló megfontolások eltérnek egyrészt az uniós gyártók és importőrök, másrészt az exportáló gyártók tekintetében, így azok helyzete sem hasonló. Ennélfogva sem a megkülönböztetés tilalmának elve, sem az egyenlő bánásmód elve nem írja elő a vonatkozó minták kiválasztására irányuló azonos módszertan használatát. Ebből következően ezen állítás teljes mértékben megalapozatlan, ezért azt a Bizottság elutasítja.
(13)
Ezen túlmenően egy exportáló gyártó fenntartotta arra vonatkozó kérelmét, hogy az ideiglenes rendelet (8) preambulumbekezdésében foglaltak szerint neki szerepelnie kellene a mintában. A vállalat azonban nem hozott fel új érveket, amelyek indokolnák a mintába való felvételt. Ennélfogva és a fenti (10) preambulumbekezdésben szereplő megállapítások figyelembevételével az ideiglenes rendelet (9) preambulumbekezdésében foglalt következtetések ezúton megerősítést nyernek.
(14)
Ugyanezen, a mintában nem szereplő exportáló gyártó azt állította, hogy nem biztosítottak számára elegendő időt a végleges nyilvánosságra hozatalra vonatkozó észrevételeinek benyújtására, továbbá, hogy a nyilvánosságra hozatal nem volt megfelelő, mivel nem tartalmazott például számadatokat a kedvezményekre, értékesítési árakra, kiigazításokra stb. vonatkozóan. Következésképp nem tartották tiszteletben a védelemhez való jogát.
(15)
Az alaprendelet 20. cikkének (5) bekezdése értelmében az érdekelt felek számára legalább 10 napot kell biztosítani a végleges nyilvánosságra hozatallal kapcsolatos észrevételeik benyújtására. A szóban forgó exportáló gyártó 2013. február 25-én elektronikus levélben kapta meg a végleges nyilvánosságra hozatalt, és 2013. március 8-ig tehette meg észrevételeit, azaz számára 11 napos határidőt biztosítottak. A nyilvánosságra hozatalt tartalmazó dokumentumot másnap ajánlott küldeményként is elküldték részére. Megállapítható tehát, hogy az érintett fél számára elegendő időt biztosítottak az észrevételek benyújtására, az állítást ezért a Bizottság elutasítja. Ezzel összefüggésben meg kell jegyezni azt is, hogy az érdekelt fél észrevételei a megadott határidőn belül megérkeztek, és nem kérelmezte a határidő meghosszabbítását. Egyébiránt a Bizottság - a bizalmas információk védelmére vonatkozó kötelezettségére is figyelemmel - minden olyan alapvető adatot és szempontot nyilvánosságra hozott, amelyek alapján a végleges intézkedések kiszabását javasolni szándékozta. A védelemhez való jog alapján nem kell tájékoztatást adni az egyes vállalatokra vonatkozó értékesítési árakról vagy a mintába felvett vállalatok tekintetében alkalmazott, az egyedi dömpingkülönbözetek megállapításához figyelembe vett kedvezményekről azon érdekelt felek részére, amelyekre vonatkozóan az egyedi dömpingkülönbözeteket nem számítják ki.
(16)
Fentiekből következik, hogy a védelemhez való jog megsértésére vonatkozó állítás nem megalapozott, ezért azt a Bizottság elutasítja.
2. AZ ÉRINTETT TERMÉK ÉS HASONLÓ TERMÉK
2.1. Bevezetés
(17)
Az ideiglenes rendelet (24) és (56)-(57) preambulumbekezdéseiben foglaltak szerint az érintett termék ideiglenesen az ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 és ex 6912 00 90 KN-kódok alá tartozó és a Kínából származó asztali és konyhai kerámiaáruként, kivéve a kerámiakéseket (érintett termék) került meghatározásra.
2.2. Kérelmek
(18)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően egyetlen érdekelt fél sem vitatta, hogy a kerámiakések a fizikai jellemzőkben, gyártási folyamatban és a felhasználási módban mutatkozó különbségek miatt alapvetően különböznek az asztali és konyhai kerámiaáruk egyéb fajtáitól. A felek valamennyi észrevételének elemzését követően a kerámiakések a vizsgált termékkörből való kizárására vonatkozó kérelmet a Bizottság véglegesen elfogadta.
(19)
Az ideiglenes intézkedések kihirdetését követően egy importőr azt kérelmezte, hogy bizonyos kerámia fűszerdarálókat és kerámia őrlőrészeket zárjanak ki a vizsgált termékkörből.
(20)
Kérelmüket arra alapozták, hogy sajátosságaikból adódóan az ilyen darálók, valamint az egyéb asztali és konyhai kerámiaáruk nem tekinthetőek egyetlen terméknek. A szóban forgó darálók őrlő tányérjának kerámiaanyaga elsősorban alumíniumból készül, amely rész nem általános asztali áruként használatos, mint a csésze vagy a tányér, és amelyek esetében a kiégetés magasabb hőmérsékleten történik. Ezek a termékek rendkívül korlátozott mértékben helyettesíthetők a vizsgált termékkategóriákkal. Ez vonatkozna a burkolat nélküli kerámiadaráló mechanizmusokra is, amelyeket általában a fent említett kódok alá kell besorolni.
(21)
A vizsgálat szerint a darálókban lévő kerámiaelem általában a daráló csekély részét teszi ki. Ezenfelül a vizsgálatból az is kiderült, hogy a kerámia őrlőtányért tartalmazó darálók, ideértve a kerámiadaráló részeit is, nem rendelkeztek ugyanazon fizikai jellemzőkkel és alapvető felhasználási móddal, mint az asztali és konyhai kerámiaáruk. A kerámiadaráló-részek formája, ereje és kialakítása különbözik az asztali és konyhai kerámiaárukétól.
(22)
Néhány fél azt kérelmezte, hogy a szóban forgó darálókat zárják ki a vizsgált termékkörből, mivel ugyanolyan fizikai jellemzőkkel, kialakítással és felhasználási móddal rendelkeznek, mint a fémből készült daráló mechanizmust alkalmazó darálók, és amennyiben bizonyos darálókészletek tartalmazzák e mechanizmust, akkor általában a 8210 vámtarifaszám alá sorolják azokat. Továbbá kifejtették, hogy ilyenkor a kerámiaelemek általában a termék értékének legfeljebb 2 %-át képviselik. Tekintettel azonban a darálók és darálókészletek számos besorolási lehetőségére, a vizsgálat nem tudta figyelembe venni ezen érveket annak meghatározásakor, hogy a kerámiadarálót ki kell-e zárni a vizsgált termékkörből.
(23)
Számos fél azzal indokolta a szóban forgó darálóknak a termékkörből való kizárására irányuló kérelmét, hogy egyes darálókban, nevezetesen a sódarálókban kerámia őrlőtányért kell használni a fém helyett, mivel a só korrodálja a fémdarálót. A vizsgálatból azonban kiderült, hogy a sódarálók nem feltétlenül kerámiából készült daráló mechanizmussal működnek.
(24)
A fenti preambulumbekezdésekben foglalt szempontok alapján a vizsgálatból arra a következtetésre lehet jutni, hogy a kerámiadaráló-részekkel ellátott fűszerdarálók alapvetően eltérnek az egyéb asztali és konyhai áruktól az alapvető fizikai jellemzők és a daráló részekhez használt kerámiaanyag felhasználása miatt. Ennélfogva a Bizottság elfogadta az e vizsgálat termékköréből történő kizárásukra vonatkozó kérelmet, ideértve a kerámiadarálók önálló őrlő mechanizmusainak és részeinek kizárását is.
(25)
Az ideiglenes intézkedések kihirdetését követően néhány fél azt kérelmezte, hogy a kerámia késélezőket zárják ki a termékkörből tekintettel a gyártási folyamatokban, a felhasználási módban fennálló különbségekre, továbbá arra a tényre, hogy e termékek egyedi kialakításuk és fizikai jellemzőik alapján nem élelmiszerek tárolására szolgálnak. A vizsgálat megerősítette e szempontokat. Ezért a Bizottság a vizsgált termékkörből való kizárásukra vonatkozó kérelmet elfogadta.
(26)
Ehhez hasonlóan azt is megvizsgálták, hogy a kerámiahámozókat is ki kellene-e zárni a vizsgált termékkörből. A vizsgálat megerősítette, hogy a kerámiahámozók alapvetően eltérnek az egyéb asztali és konyhai áruktól, mivel a működésben részt vevő részekhez használt kerámiaanyag egyedi kialakítása és fizikai jellemzői (alak és szilárdság) eltérőek, és más gyártási folyamatok és felhasználási módok kapcsolódnak hozzájuk. A kerámiahámozókat ezért szintén ki kell zárni a vizsgált termékkörből.
(27)
Az ideiglenes intézkedések közzétételét követően az egyik fél azt állította, hogy a kordierit kerámiából készült pizzaköveket eltérő fizikai jellemzőik (forma és keménység), kialakításuk és felhasználási módjuk miatt ki kellene zárni a vizsgált termékkörből. A kordierit kerámia az alumínium-magnézium-szilikát egyik típusa, amely egyedi jellemzőkkel rendelkezik, nevezetesen kitűnően ellenáll a hőmérséklet-változásnak. A vizsgálat megerősítette, hogy a kordierit kerámiából készült pizzakövekre ugyanolyan fizikai vonások (forma és keménység), kialakítás és felhasználási mód jellemző, mint a kazánokhoz és kemencékhez használt téglákra. Következésképp e pizzakövek eltérnek az egyéb asztali és konyhai kerámiaáruktól. A végleges nyilvánosságra hozatalt követően a panaszosok rámutattak a kordierit kerámiából készült pizzakövek és a vizsgálat tárgyát képező más termékek hasonlóságára. Azt azonban nem tudták bizonyítani, hogy a kordierit kerámiából készült pizzakövek ugyanolyan alapvető fizikai tulajdonságokkal és felhasználási módokkal rendelkeznének. Ezért a Bizottság a vizsgált termékkörből való kizárásukra vonatkozó kérelmet elfogadta.
(28)
Az ideiglenes intézkedések közzétételét követően egy holland egyesület azt állította, hogy a reklámtermékként használt asztali és konyhai kerámiaárukat ki kellene zárni a termékkörből, mivel azokat nem asztali és konyhai kerámiaáruként történő felhasználás céljából értékesítik, továbbá lényeges gazdasági ösztönzőt jelentenek a kiskereskedelmi ágazatban és nagyra becsülik a fogyasztók, valamint mert a rövid időn belül szükséges mennyiségeket csak a kínai gyártók tudnák biztosítani. A reklámtermékként használandó asztali és konyhai kerámiaáruknak a termékkörből történő kizárására vonatkozó kérelem azonban nem elfogadható, mivel fizikai jellemzőik, a gyártási folyamatok és a felhasználási módok megegyeznek a többi asztali és konyhai kerámiaáruéval.
(29)
Az ideiglenes intézkedések közzétételét, majd a végleges nyilvánosságra hozatalt követően ismételten egy német importőr és nagykereskedő, valamint egy kínai együttműködő exportáló gyártó indítványozta, hogy a szublimációs nyomtatásra szánt különleges bevonatú kőtermékekett és amelyekről a szublimációs bevonat mechanikus karcolással eltávolítható, ki kellene zárni a termékkörből, mivel azok félkész termékek, amelyek esetében a képkészítésre külön csatornákon keresztül az Unióban kerül sor, továbbá az eltérő fogyasztói benyomás és azon tény miatt, hogy a szublimációs bevonat meghaladja a bevonat nélküli kerámiaáruk értékét, valamint hogy uniós gyártók nem léteznek e terméktípus tekintetében. A vizsgálatból kiderült, hogy a termék szemmel láthatóan megegyezik a többi nem szublimált asztali áruval, és ezért nehéz - ha egyáltalán lehetséges - attól megkülönbözetni. A vizsgálat arra is rámutatott, hogy e termékeket általában ugyanarra használják, mint más asztali kerámiaáruk típusait. Az is megállapítást nyert, hogy sok uniós gyártó állít elő ilyen termékeket, valamint hogy az Unióban gyártott és az importált termékek egymás közvetlen versenytársai. A fentiek fényében a Bizottság elutasítja a szublimációs nyomtatásra szánt különleges bevonatú kőáruk kizárására vonatkozó állítást.
(30)
A figuratív díszítésű, máz alatt kézzel festett asztali áruk termékkörből való kizárását kérelmező importőr az ideiglenes intézkedések közzétételét, majd a végleges nyilvánosságra hozatalt követően ismételten azt állította, hogy a Bizottság ideiglenes elemzése e tekintetben téves volt, mert az figyelmen kívül hagyta a piaci szegmensek létezését, a különböző típusú asztali áruk közötti minőségi különbséget, a figuratív díszítésű, máz alatt kézzel festett asztali áruk luxus- és törékenyebb jellegét, valamint az ezen termékekhez társított fogyasztói benyomásból fakadó korlátozott helyettesíthetőséget. Állítása szerint a figuratív díszítésű, máz alatt kézzel festett asztali áruk dekorációként is használhatóak.
(31)
Ami a különböző típusú asztali áruk közötti minőségi különbségekre és a figuratív díszítésű, máz alatt kézzel festett asztali áruk luxus- és törékenyebb jellegére vonatkozó állításokat illeti, e jellemzők nem kifejezetten a figuratív díszítésű, máz alatt kézzel festett asztali áruk sajátosságai. Ezenfelül a termékhez társított fogyasztói benyomásból fakadó korlátozott helyettesíthetőség tekintetében nem hoztak fel olyan új érvet, amely megváltoztatná az ideiglenes rendelet (45) preambulumbekezdésében foglalt következtetést, miszerint az átlagos fogyasztó nem különbözteti meg a figuratív díszítésű, máz alatt kézzel festett asztali árukat az egyéb kerámia asztali áruk típusaitól. Végül a Bizottság megvizsgálta a piaci szegmensek létezését az ideiglenes rendelet (157)-(158) preambulumbekezdésében. Ezen érvek ezért nem tudták megcáfolni az ideiglenes rendelet (45) preambulumbekezdésében foglalt következtetéseket.
(32)
Az ideiglenes intézkedések bevezetését követően a Bizottság részletesebben kidolgozta az ideiglenes rendelet (50) preambulumbekezdésében foglalt állítást. Ezeket az állítások a végleges nyilvánosságra hozatalt követően megismételték. A kínai gyártást végző importőr kérelmezte, hogy a teljes mértékben mázas és/vagy felületük 100%-án - az alap vagy annak egy része kivételével - zománcozott konyhai/asztali kerámiaárukat és ahol a mázas/zománcozott felület 100%-a nem fehér színnel festett, zárják ki a termékkörből. A kérelmet a Bizottság megfelelően elemezte és a vizsgálatból kiderült, hogy e termékek fizikai jellemzői, gyártási folyamatai és felhasználási módjai megegyeznek az asztali és konyhai kerámiaáruk mázas és/vagy zománcozott termékekeinek jellemzőivel. Ezért a Bizottság az állítást végleg elutasítja.
(33)
A CCCLA ragaszkodott ahhoz, hogy a finom csontporcelánt ki kell zárni a vizsgált termékkörből, mivel az törékeny luxustermék, alacsony mechanikai szilárdsággal és vitatta azt is, hogy ellenálló lenne a töredezéssel szemben. Meg kell azonban jegyezni, hogy korábban maga a CCCLA állította, hogy a finom csontporcelánt rendkívüli mechanikai szilárdság és töredezéssel szembeni ellenálló képesség jellemzi. Ezen egymásnak ellentmondó állítások egyértelműen aláásták a CCCLA állításait. Az előadott érvek mindenesetre nem változtatnak az ideiglenes rendelet (28) preambulumbekezdésében összefoglalt következtetéseken. Következésképp a finom csontporcelánnak a vizsgált termékkörből történő kizárására irányuló kérelmet a Bizottság véglegesen elutasítja.
(34)
Ugyanez a fél ismételten azt állította, hogy a tartós porcelánt ki kellene zárni a vizsgált termékkörből. Szerinte nem volt igaz az az állítás, miszerint a tartós porcelán nem rendelkezik egyértelmű jellemzőkkel és nagyon masszív 24 %-ot meghaladó alumíniumtartalma miatt, majd vitatta e termék uniós gyártási kapacitását. Mindazonáltal a tartós porcelánnal kapcsolatos különböző beadványok egymásnak ellentmondanak, például a felhasznált nyersanyagok és a timföldportartalom tekintetében. Az azonban nem volt vitatott, hogy a tartós porcelánt az Unióban is gyártják, és a kínai gyártók által előállított tartós porcelán közvetlen versenyben áll az Unióban előállított tartós porcelánnal, valamint a vizsgálat által érintett egyéb termékekkel. Következésképp a tartós porcelán kizárására irányuló kérelmet a Bizottság végleg elutasítja.
(35)
Az asztali és konyhai kerámiaáruk valamennyi típusa ugyanazon termék különböző típusainak tekinthető. Következésképp nem megalapozott az ideiglenes, majd a végleges nyilvánosságra hozatalt követően ismételten előadott azon érv, amely szerint a vizsgálat hasonló termékek széles körét fedi le, és ebből következően az egyes termékszegmensekre külön-külön vizsgálatokat kellene lefolytatni a helyzet felmérésére, a dömpingre, a kárra, az okozati összefüggésre és az uniós érdekre vonatkozóan. Az egyik fél, aki szerint a termékkör túl széleskörű volt, a különböző szintű dekorációval ellátott termékek összehasonlítását indítványozta, de a felhasználási módjukat illető állításai (az egyik esetben a kert és a gyerekek, a dekoráció a másik esetben) vitathatóak, mert nincs egyértelmű elkülönítés és az általa előadott állítások inkább ideiglenes rendelet (55) preambulumbekezdésében foglalt szempont megerősítésének tekinthetők. Meg kell még jegyezni, hogy egy, a Kínában gyártást végző importőr azt állította, hogy az Unióban értékesített asztali és konyhai kerámiaáruk több mint 99 %-a többnyire vagy kizárólag fehér. Néhány fél vitatta az ideiglenes rendelet (58) preambulumbekezdését, mivel a vizsgálat keretében az intézmények nem végeztek vizsgálatokat azzal kapcsolatban, hogy egyes árucikkek megfeleltek-e az uniós szabadkereskedelemnek. E tény azonban nem ássa alá az ideiglenes rendelet (63) preambulumbekezdésében foglalt következtetést.
2.3. Végkövetkeztetés
(36)
A fentiek fényében a termékkör véglegesen asztali és konyhai kerámiaáruként került meghatározásra, kivéve a Kínából származó, jelenleg az ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 és az ex 6912 00 90 KN-kódok alá tartozó kerámiakéseket, a kerámia fűszerdarálókat és a kerámiaőrlő részeit, a kerámiahámozókat, kerámia késélezőket, valamint a pizza vagy kenyér sütéséhez használt kordierit kerámia pizzaköveket.
(37)
Az érintett termékre és a hasonló termékre vonatkozó egyéb észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (24)-(63) preambulumbekezdésében foglalt egyéb döntések megerősítést nyernek.
3. DÖMPING
3.1. Piacgazdasági elbánás
(38)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően egy exportáló gyártó, egy uniós gyártó és egy importőr azt állította, hogy a piacgazdasági elbánással kapcsolatos döntés meghozatalára a rendelkezésre álló határidőn túl került sor, azaz az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontjában meghatározott három hónapos időszakot követően, és a vizsgálatot ezért dömpingellenes intézkedések bevezetése nélkül kell lezárni. A piacgazdasági elbánással összefüggésben ezt az állítást az érintettek már az ideiglenes szakaszban előadták, és a Bizottság azt az ideiglenes rendelet (72)-(73) preambulumbekezdésében elutasította. A végleges nyilvánosságra hozatalt követően további öt exportáló gyártó terjesztett elő hasonló kérelmet. Állításuk védelmében a Bíróságnak a Brosmann és az Aokang Shoes ügyekben hozott ítéleteire (4) hagyatkoztak.
(39)
Elsőként le kell szögezni, hogy a Brosmann és az Aokang Shoes ügyek ebben az eljárásban nem relevánsak a piacgazdasági elbánás jogosságának vizsgálata szempontjából, hiszen a szóban forgó ügyek - szemben a jelenlegi eljárással - olyan helyzetekre vonatkoznak, amelyekben egyáltalán nem végeztek piacgazdasági elbánásra vonatkozó vizsgálatot.
(40)
A Brosmann és az Aokang Shoes ügyek továbbá azért sem relevánsak a szóban forgó vizsgálat jogosságának megítélése szempontjából, mert az alaprendeletet időközben módosították (5). A módosítást követően az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdése értelmében a Bizottság csak az alaprendelet 17. cikke szerinti mintában szereplő vállalatok tekintetében hoz piacgazdasági elbánással kapcsolatos döntéseket, és hogy az ilyen döntést általában a vizsgálat megindítását követő hét hónapon, de legkésőbb nyolc hónapon belül kell meghozni. Az említett rendelkezés 2012. december 15-e óta minden új és már folyamatban lévő vizsgálatra, következésképp erre a vizsgálatra is alkalmazandó.
(41)
Mindenesetre fenn kell tartani az ítélkezési gyakorlat szerinti értelmezést, mely szerint a piacgazdasági elbánás megállapításához fűződő jog annak ellenére sem sérült, hogy a három hónapos határidőt nem tartották tiszteletben. Következésképp a Bizottság fenntartja az ideiglenes rendelet (73) preambulumbekezdése szerinti következtetést.
(42)
A piacgazdasági elbánással kapcsolatos döntésekkel foglalkozó kérelmek nagy száma és annak szükségessége miatt, hogy e kérelmek kivizsgálása érdekében ellenőrző látogatásokat kellett tenni, a piacgazdasági elbánással kapcsolatos döntéseket nem hozták meg hét hónapon belül. A vizsgálat megindítását követő nyolc hónapon belül viszont meghozták a döntéseket, és ezzel eleget tettek az 1168/2012/EU rendelet által módosított alaprendeletnek. Az állítás, mely szerint ezzel összefüggésben bármilyen jogot is visszamenőleges hatállyal megvontak volna, a fentiekben leírtak miatt nem tekinthető megalapozottnak.
(43)
A fentiek fényében a kérelmet, miszerint a dömpingellenes vizsgálatot - amiatt, hogy nem sikerül a piacgazdasági elbánással kapcsolatos döntést három hónapon belül meghozni - dömpingellenes intézkedések bevezetése nélkül kellene lezárni, a Bizottság elutasítja.
(44)
Ezen túlmenően egy, a mintában nem szereplő exportáló gyártó, aki nem tudta bizonyítani, hogy olyan átlátható könyveléssel rendelkezik, amelyet a nemzetközi számviteli standardoknak megfelelően független könyvvizsgálatnak vetnek alá és így elutasították a piacgazdasági elbánással kapcsolatos döntésre vonatkozó kérelmét, fenntartotta azon állítását, hogy az állítólagos számviteli hibák - már ha voltak -, amelyek alapján kérelmét elutasították, nem voltak jelentősek és ezért a piacgazdasági elbánással kapcsolatos döntés elutasítására vonatkozó határozat aránytalan és sérti az arányosság elvét. A végleges nyilvánosságra hozatalt követően a szóban forgó exportáló gyártó fenntartotta állítását, de egyetlen új érvet sem terjesztett elő.
(45)
A könyvelés hiányosságainak súlyosságát érintő érvek lényegében megegyeznek a piacgazdasági elbánással kapcsolatos döntés kivizsgálása során felhozott érvekkel és azokat a Bizottság a piacgazdasági elbánással kapcsolatos döntést megelőzően megcáfolta. Mindazonáltal azon érv tekintetében, miszerint a piacgazdasági elbánással kapcsolatos döntés meghozatalának elutasítása sérti az arányosság elvét, fel kell arra hívni a figyelmet, hogy az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontjában meghatározott, a piacgazdasági elbánással kapcsolatos döntésre vonatkozó feltételek konjunktívak és hacsak nem teljesülnek, a piacgazdasági elbánás jogilag nem biztosítható. Ezenfelül a bizonyítási teher a piacgazdasági elbánással kapcsolatos döntést kérelmező vállalatot sújtja, és a vállalatnak nem sikerült igazolnia, hogy átlátható könyveléssel rendelkezik, így a Bizottság rendelkezésére álló egyetlen lehetőség a piacgazdasági elbánás elutasítása volt. Ennélfogva a piacgazdasági elbánás elutasítása nem tekinthető olyan döntésnek, amely sérti az arányosság elvét. Mindenesetre az 1168/2012/EU rendelet (6) által módosított alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének d) pontja értelmében ha a Bizottság mintavétel alkalmazásával korlátozza a vizsgálat körét, a piacgazdasági elbánással kapcsolatos döntést a mintában szereplő felekre kell korlátozni.
3.2. Egyéni elbánás
(46)
A Bizottság emlékeztetni kíván arra, hogy jóllehet 16 exportáló gyártó kérelmezett egyéni elbánást, a Bizottság csak a mintában szereplő vállalkozásoktól érkező kérelmeket vizsgálta meg az alaprendelet 9. cikke (6) bekezdése értelmében és azokat el is fogadta. A fennmaradó 11 exportáló gyártóból hét kért egyedi vizsgálatot.
(47)
Az alaprendelet 9. cikkének (5) és (6) bekezdése alapján egyedi vámokat kell kivetni az exportőrnek vagy gyártónak az alaprendelet 17. cikkének (3) bekezdése szerinti egyedi vizsgálatban részesített importjaira. Ennek megfelelően a négy, egyéni elbánást kérő, de egyedi vizsgálatot nem kérelmező vállalat részére nem lehetett egyedi vámokat biztosítani.
(48)
Egy exportáló gyártó állította, hogy a megadott határidőn belül benyújtotta az összes kért információt és ezért az egyéni elbánás iránti kérelmét meg kellett volna vizsgálni, valamint a Brosmann-ügyben (7) hozott bírósági ítéletnek megfelelően egyéni különbözetet kellett volna megállapítani.
(49)
Ez az állítás nem elfogadható. Mivel a szóban forgó vállalat nem szerepelt a mintában, az egyéni elbánás iránti kérelme csak az egyedi vizsgálattal összefüggésben értékelhető, azt az alaprendelet 17. cikkének (3) bekezdése szerint kell elvégezni.
(50)
Az egyéni elbánáshoz kapcsolódó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (79)-(81) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
3.3. Egyedi vizsgálat
(51)
Az alaprendelet 17. cikkének (3) bekezdése szerinti egyedi vizsgálat iránti kérelmeket tíz jogalanyból álló hét exportáló gyártó nyújtott be. Az ideiglenes rendelet (82) és (83) preambulumbekezdésében foglaltak alapján e kérelmekről nem született döntés az ideiglenes intézkedések meghozatalakor.
(52)
2012. december 21-én az exportáló gyártók arról értesültek, hogy az egyedi vizsgálat iránti kérelmeiket elutasították, mivel az egyedi vizsgálatok túlzott terhet jelentenének és akadályoznák a vizsgálat megfelelő időben történő befejezését.
(53)
Egy exportáló gyártó szerint az alaprendelet 17. cikkének (3) bekezdése értelmében az egyedi vizsgálat törvényben rögzített jog, és a Bizottságnak az egyedi vizsgálatra vonatkozó elutasítása indokolatlan, mivel a Bizottság forrásait tekintve sem a vállalatok száma, sem pedig a kért vizsgálat nem jelentene túlzott terhet, illetve nem akadályozná a vizsgálat megfelelő időben történő befejezését. A végleges nyilvánosságra hozatalt követően ezt az állítást megismételték, de további érveket nem terjesztettek elő.
(54)
Az egyedi vizsgálat iránti kérelmek elfogadására vagy elutasítására vonatkozó döntések meghozatalára eseti alapon, a benyújtott kérelmek számának és a kérelmek elbírálására rendelkezésre álló idő figyelembevételével kerül sor. A konkrét esetben meg kell jegyezni, hogy a Bizottság jogilag kötelezve volt arra, hogy Kínában tizenhat jogalanyra - köztük a mintába fel nem vett vállalatokra - vonatkozóan piacgazdasági elbánásra irányuló vizsgálatot végezzen. A jogi eljárások határideje által okozott időbeni korlátok betartása miatt ezért nem lehetett egyedi vizsgálatot végezni az ideiglenes megállapításokat megelőzően. A rendelkezésre álló korlátozott idő, a benyújtott kérelmek számának és a Bizottságban a dömpingellenes vizsgálatokért felelős szolgálatok rendelkezésére álló korlátozott források figyelembevételével a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy ebben az esetben túlzott terhet jelentene az egyedi vizsgálatok elvégzése.
3.4. Rendes érték
3.4.1. Az analóg ország kiválasztása
(55)
Az ideiglenes intézkedések elrendelését követően a megfelelő analóg ország kiválasztását tovább vizsgálták. Ebben az összefüggésben ellenőrző látogatásra került sor azon thaiföldi exportáló gyártó telephelyén, amely az ideiglenes rendelet (87) preambulumbekezdésében foglaltak szerint válaszolt a kérdőíves megkeresésre. A thaiföldi együttműködő gyártó által szolgáltatott információk vizsgálatát és ellenőrzését követően azonban a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a thaiföldi gyártó nem tudott megfelelő szintű részletességgel adatokat szolgáltatni a belföldi piacon értékesített termékek típusait illetően. Ezért a Bizottság úgy véli, hogy Brazíliát kell a legmegfelelőbb analóg országként megtartani.
(56)
Mindazonáltal a Thaiföldről kapott információk alátámasztották a Brazíliában nyert megállapítások egy részét, nevezetesen a kereskedelmi márkás és a kereskedelmi márka nélküli termékek árkülönbségének szintjére vonatkozóan (lásd a lenti (91) preambulumbekezdést).
(57)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy ipari érdekképviseleti szerv állt elő és vitatta Brazíliának, mint megfelelő analóg országnak a kiválasztását. Lényegében azt állította, hogy Brazília kiválasztását feltehetőleg kizárólag az a tény indokolja, hogy nem volt más megfelelő ország. Ez az állítás nem elfogadható. Az ideiglenes rendelet (84)-(88) preambulumbekezdéséből egyértelműen következik, hogy Brazília megfelelő analóg országként való kiválasztása a belföldi piaci helyzetet leíró tényszerű adatok alapján történt. Az a tény, hogy a Bizottság az ideiglenes intézkedések meghozatalát követően is vizsgált más potenciális analóg országokat, nem jelenti azt, hogy Brazília ne lenne megfelelő választás.
(58)
A fentiek fényében és egyéb arra vonatkozó észrevételek hiányában, hogy miért Brazíliát választották a megfelelő analóg országnak, az ideiglenes rendelet (84)-(88) preambulumbekezdései megerősítést nyernek.
3.4.2. A rendes érték meghatározása
(59)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően számos érdekelt fél azt állította, hogy a rendes érték meghatározása téves volt a tekintetben, hogy állítólag azt Brazíliában nem állapították meg a hasonló termékek értékesítésére vonatkozóan, és ezért torzultak és egyenlőtlenek lettek az eredmények, különösen a kőáruk és egyéb, az analóg országban nem gyártott és értékesített terméktípusok tekintetében. Néhány exportáló gyártó azzal érvelt, hogy az ideiglenes rendelet (94) preambulumbekezdésében említett képzett rendes érték megállapítására alkalmazott módszerek nyilvánosságra hozatalára nem került sor megfelelő módon.
(60)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően kapott észrevételek azt mutatják, hogy a rendes érték megállapítására alkalmazott módszerek nem voltak teljes mértékben egyértelműek az érdekelt felek számára. Ezen észrevételek egyértelművé tétele érdekében a Bizottság az alábbiakban kifejti a rendes érték megállapítására alkalmazott módszer részleteit.
(61)
Tekintettel arra, hogy minden piacgazdasági elbánás iránti kérelmet elutasítottak, az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdése a) pontjának megfelelően a mintában szereplő kínai exportáló gyártók számára a rendes értéket a hasonló országbeli gyártótól kapott információk alapján állapították meg.
(62)
Az alaprendelet 2. cikke (2) bekezdésének megfelelően a Bizottság először azt vizsgálta, hogy a hasonló termék brazil független fogyasztók számára történő értékesítése reprezentatív-e. Megállapítást nyert, hogy a brazil együttműködő gyártó reprezentatív mennyiségben értékesíti a hasonló terméket a brazil belföldi piacon ahhoz viszonyítva, hogy mennyi érintett terméket exportálnak az Unióba a mintában szereplő exportáló gyártók. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy az alaprendelet 1. cikke (4) bekezdése szerint a „hasonló termék” az a termék, amely a szóban forgó termékkel azonos, azaz vele minden tekintetben megegyezik, vagy ilyen termék hiányában az a termék, amely a szóban forgó termékkel ugyan nem egyezik meg minden tekintetben, de azzal szoros hasonlóságot mutató tulajdonságokkal rendelkezik.
(63)
A Bizottság ezt követően megvizsgálta, hogy az alaprendelet 2. cikkének (4) bekezdése értelmében tekinthető-e úgy, hogy ezek az értékesítések rendes kereskedelmi forgalom keretében valósultak meg. Ehhez a Bizottság megállapította a független vevők részére történő nyereséges értékesítés részarányát. Az értékesítést akkor tekintették nyereségesnek, ha az egységár elérte, vagy meghaladta az előállítási költséget. Ennek érdekében meghatározták a brazil együttműködő gyártónál felmerülő előállítási költséget.
(64)
E vizsgálatból kiderült, hogy valamennyi terméktípus esetében a belföldi piacon történő értékesítési mennyiség több mint 80 %-ánál az egységár meghaladta az előállítási költséget, valamint hogy valamennyi típus súlyozott átlagára elérte vagy meghaladta az egységnyi előállítási költséget.
(65)
Ennek megfelelően a terméktípusonkénti rendes érték megállapítása a teljes értékesítési mennyiségre alkalmazott tényleges belföldi árak súlyozott átlagának kiszámításával történt, függetlenül attól, hogy az értékesítések nyereségesek voltak-e. Ebből következik, hogy az ideiglenes rendelet (94) preambulumbekezdésében foglaltakkal ellentétben nem került megállapításra képzett rendes érték a nem nyereséges értékesítésekre vonatkozóan.
3.4.3. Exportár
(66)
Az exportárakra vonatkozó megjegyzések hiányában az ideiglenes rendelet (95) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
3.4.4. Összehasonlítás
(67)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően számos érdekelt fél állította, hogy általában a rendes érték és az exportár összehasonlítására alkalmazott módszerek tévesek voltak, mivel azok nem a hasonló termékeket hasonlították össze, és a kiigazítások alapját sem magyarázták meg megfelelően. Egy exportáló gyártó konkrétan az állította, hogy az analóg gyártó által nem előállított és értékesített kőáruk tekintetében a Bizottságnak össze kellett volna hasonlítania az agyagáruk exportárát azok belföldi árával, megfelelően ahhoz igazítva, nem pedig rendes értéket képezve. Ezenkívül számos exportáló gyártó érvelt azzal, hogy több egyéb, az exportáló gyártók által előállított és értékesített terméktípus tekintetében a kizárólag a felhasznált kerámiaanyag típusán alapuló, a Brazíliában értékesített általános terméktípus exportára és kg-onkénti átlagára közötti összehasonlítás olyan termékek összehasonlítását eredményezte, amelyek nem hasonló termékek és ezért az téves eredményre vezetett. Ezenfelül egy exportáló gyártó azt állította, hogy a 2. cikk (10) bekezdésének k) pontja szerinti márkákra vonatkozó kiigazítást alábecsülték, míg egy másik exportáló gyártó szerint a szóban forgó kiigazítás szintje nem megbízható vagy megalapozott adatokon alapult, és ezért nem indokolt. Ugyanaz az exportáló gyártó azzal érvelt továbbá, hogy exportárait a kereskedelem különböző szintjein értékesített mennyiségekben tapasztalt eltérésekhez kellene igazítani. Végül számos érdekelt fél szerint a fizikai jellemzőkben megnyilvánuló különbségekre vonatkozó kiigazításokhoz alkalmazott módszerek nem kellően megalapozottak, és nem egyértelmű az sem, hogy e kiigazítások mely adatokon alapulnak.
(68)
A benyújtott észrevételeket tükrében a Bizottság az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének megfelelően felülvizsgálta az ár-összehasonlításra alkalmazott módszereket és az árak összehasonlíthatósága érdekében tett kiigazításokat. Konkrétan azon termékek tekintetében, amelyek összehasonlítása az ideiglenes szakaszban kizárólag a felhasznált kerámiaanyag típusán alapuló általános termék kg-onkénti átlagára alapján történt, a Bizottság elvégezte az összehasonlítást a leginkább hasonló termékkel (lásd a lenti (77) preambulumbekezdést), amely pontosabb és méltányosabb ár-összehasonlítást tett lehetővé.
(69)
A rendes értéket és az exportárat gyártelepi alapon hasonlították össze. A dömpingkülönbözeteket a mintában szereplő exportőrök egyéni gyártelepi árainak az analóg gyártó hasonló termékének belföldi eladási áraival való összehasonlításával határozták meg. Néhány exportügylet azonban atipikus terméktípusokat érintett, például szalvétagyűrű, késpihentető vagy teáskanna-alátét, amelyek esetében nem lehetett biztosítani a tisztességes összehasonlítást. Ezért azt is figyelembe véve, hogy ezen ügyletek elhanyagolhatóak voltak, mivel összességében az exportmennyiségeknek csak kevesebb mint 0,5 %-át tették ki, a szóban forgó termékeket kizárták a termékkörből.
(70)
A rendes érték és az exportár tisztességes összehasonlítása érdekében a Bizottság az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdése szerint megfelelő kiigazítások formájában figyelembe vette azokat a különbségeket, amelyek befolyásolták az árakat és azok összehasonlíthatóságát. Adott esetben kiigazításokat alkalmaztak a fizikai jellemzők, a kereskedelmi szint eltérései és az árak összehasonlíthatóságát érintő más tényezők - mindenekelőtt a márkák - vonatkozásában.
(71)
Először megvizsgálták, hogy az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének a) pontja alapján indokolt-e a fizikai jellemzők közötti eltérések kiigazítása.
(72)
Azon esetekben, amikor a rendes értéket a hozzájuk legközelebb álló termék alapján határozták meg (lásd a fenti (68) preambulumbekezdést), kiigazítást végeztek a fizikai jellemzőkben mutatkozó különbségek vonatkozásában annak érdekében, hogy biztosítható legyen a hasonló termékek árai közötti tisztességes összehasonlíthatóság.
(73)
A kőáruk tekintetében az exportárat az analóg országban gyártott és értékesített, hozzájuk legközelebb álló termék belföldi eladási árával hasonlították össze, azaz a kőáruk helyett az agyagból készített, de minden egyéb szempontból azonos termékek eladási áraival - 5 %-kal felfelé kiigazítva - a kőáruk és agyagáruk közötti árkülönbség figyelembevétele érdekében.
(74)
Az exportáló gyártók egyike azt állította, hogy az agyagból készített áruk esetében mind a termelési költségek, mind a kiskereskedelmi értékesítési árak magasabbak, mint kőáruk esetében. Ennek megfelelően a kőáruk exportárait nem felfelé, hanem lefelé kellett volna kiigazítani. Állításának alátámasztásaképpen az exportáló gyártó alapvetően az agyagból készült áruk és a kőáruk termelési költségeire vonatkozó saját számításaira, illetve egy, agyagból készült árukat és kőárukat tartalmazó kiskereskedelmi árlista kivonatára hagyatkozik.
(75)
Az eljárás egy igen kései szakaszában, és már a végleges nyilvánosságra hozatalt követően közölt ezen információ szöges ellentétben áll az érdekelt felek - azaz a panaszos, az uniós gyártók és az analóg országbeli gyártó - által a vizsgálat folyamán a Bizottsággal közölt információkkal. Az említett felek mindegyike azt jelezte, hogy a kőáruk magasabb minőséget képviselnek, azaz tartósabbak, mint az agyagból készült áruk, és előállítási költségük is magasabb, mivel a kőáruk voltaképpen magas hőfokon égetett agyagáruk, míg az agyagból készült árukat alacsonyabb hőfokon égetik ki. Ennek megfelelően a kőáruk általában magasabb áron értékesíthetők. Ezt az információt a nyilvánosan elérhető piaci információk is alátámasztják.
(76)
A Bizottság megjegyzi továbbá, hogy a szóban forgó exportáló gyártó maga nem termel agyagból készült árukat, ezek előállítási költségére vonatkozóan csupán becsléssel élt. Ezenfelül a benyújtott árlista nem támasztja alá egyöntetűen azt, hogy az agyagból készült áruk általában véve drágábbak lennének a kőáruknál. Következésképp a közölt információk nem bizonyítják azt, hogy kőáruk rendes értéke és exportára közötti tisztességes összehasonlítás érdekében tett kiigazítások hibásak lennének, az állítást így a Bizottság elutasítja.
(77)
Egyéb terméktípusok tekintetében, amelyek esetében az összehasonlítás az ideiglenes szakaszban csak a kg-onkénti átlagár és a kerámiaanyag alapján történt, a Bizottság tovább elemezte az érintett terméktípusokat és összehasonlította az exportárat az analóg országban gyártott és értékesített, a hozzájuk legközelebb álló terméktípus exportárával. Amennyiben csak egy kisebb fizikai jellemzőben volt eltérés, például a máz típusa vagy a dekoráció, míg a terméktípus összes többi alapvető jellemvonása megegyezett, a hozzájuk legközelebb álló terméktípus értékesítési árát a fizikai jellemzőkben tapasztalt különbségnek megfelelő tényleges árkülönbséghez igazították. A többi terméktípus esetében, amikor egynél több fizikai jellemzőben volt eltérés, az exportárat a hozzájuk legközelebb álló termék értékesítési átlagárával hasonlították össze. E terméktípusok vonatkozásában a hozzájuk legközelebb álló termék a következő alapvető fizikai jellemzők közül több vagy az összes jellemzőben is hasonlóságot mutatott: kerámiaanyag, árutípus, alapvető forma, dekoráció és máz.
(78)
Két exportáló gyártó azt állította, hogy azon esetekhez hasonlóan, ahol csak egy kisebb jelentőségű fizikai jellemző tekintetében volt eltérés, kiigazítást kellene alkalmazni azokban az esetekben is, ahol a legközelebbi hasonló termékhez képest több fizikai jellemző is eltérést mutatott.
(79)
A Bizottság emlékeztetni kíván arra, hogy azokban az esetekben, ahol csak egy fizikai jellemző tekintetében volt eltérés, a legközelebbi hasonló termék eladási árát igazították ki a szóban forgó eltérésnek megfelelő tényleges árkülönbség figyelembevételével. Amikor azonban több fizikai jellemző is eltérést mutatott, az összehasonlítás alapja az azonos fizikai jellemzőkkel rendelkező termék értékesítési átlagára volt. Következésképp ez utóbbi esetben a fizikai különbségek miatti árkiigazításra egyáltalán nem volt szükség a hasonló termékek között, hiszen alapvető fizikai tulajdonságaik tekintetében a termékek megegyeztek. Ezért ez az állítás nem fogadható el.
(80)
A fenti exportáló gyártók egyike további kiigazításokat kért az érintett termék súlyával és fehérségével összefüggő fizikai jellemzők különbségei alapján. Azt állította, hogy alacsony minőségi besorolású nyersanyagot használ, és termékeinek költségei és árai ezért alacsonyabbak az analóg ország hasonló termékéhez képest, és exportárait ennek megfelelő összeggel ki kellene igazítani. Ezzel összefüggésben a Bizottság először is emlékeztetni kíván arra, hogy a szóban forgó vállalat nem kapott piacgazdasági státuszt, így termelési költségeit sem ellenőrizték. Ezenfelül az állítását, mely szerint termékei hozzávetőlegesen 5 %-kal nehezebbek a szokásosnál, semmilyen ellenőrizhető dokumentummal nem támasztotta alá, így az állítás megalapozatlannak tekinthető. A fehérséggel kapcsolatban a szóban forgó exportáló gyártó azt nyilatkozta a beadványában, hogy termékei a szokásos fehérségűek, de nem fejtette ki ezzel összefüggésben miért kellene bármilyen kiigazítást is érvényesíteni. Következésképp a kifogásokat a Bizottság elutasítja.
(81)
Egy másik exportáló gyártó azt állította, hogy a Bizottság elmulasztotta összehasonlítani exportértékesítéseinek egy részét a legközelebbi hasonló termék rendes értékével. A szóban forgó exportértékesítések díszített termékek független kereskedőn keresztüli értékesítéséhez kapcsolódnak, ahol a kereskedő - állítólag - ingyenesen díszítette (matricával) a termékeket. Következésképp az exportár nem tartalmazta a díszítés költségeit, és így az exportárat a díszítés nélküli termékre megállapított rendes értékkel, vagy - másik lehetőségként - a díszített és nem díszített termékek rendes értékéből képzett átlaggal kellett volna összehasonlítani.
(82)
A Bizottság emlékeztetni kíván arra, hogy a termelési költség nem releváns tényező az árak összehasonlíthatósága szempontjából, hiszen az összehasonlítás kizárólag a rendes értéken és a hasonló termékek exportárán alapul. A közölt információk alapján az is egyértelmű, hogy a szóban forgó exportált termékek valójában díszítettek voltak, jóllehet állítólag nem az exportáló gyártó viselte a díszítésnek tulajdonítható hozzáadott érték teljes költségét. Ez azonban nem olyan tényező, amely megalapozhatná az analóg ország hasonló termékéhez képest a fizikai jellemzők tekintetében mutatkozó különbségeknek megfelelő árkiigazítást. Mindenesetre mivel ezt a kérelmet az eljárásnak egy kései szakaszában nyújtották be, a kérelem alátámasztásaként benyújtott adatok ellenőrzésére nincs mód. Következésképp a kifogást a Bizottság elutasítja.
(83)
A Kínában gyártott és ott, illetve Brazíliában értékesített asztalikerámiaáru-készletek lehetséges kombinációinak széles választéka fényében a cél az árak közötti tisztességes összehasonlíthatóság volt, ami alapján a különböző készletek az adott készlethez tartozó árucikkek száma és típusa alapján csoportosíthatók. Az ekképpen csoportosított különböző készletkombinációk vonatkozásában az analóg országban alkalmazott átlagos belföldi eladási árat az e csoportokba tartozó készletkombinációk exportárával hasonlították össze.
(84)
Az exportáló gyártók egyike azt állította, hogy tekintettel a készletkombinációk széles választékára, a csoportosítás nem felel meg a tisztességes ár-összehasonlítás követelményeinek, mivel nem veszi figyelembe a készletekben található egyes darabok jellemző tulajdonságait. A szóban forgó exportáló gyártó szerint a készleteket ki kellene zárni a dömpingkülönbözet számításából.
(85)
A Bizottság emlékeztetni kíván arra, hogy a készletek esetében a dömpingkülönbözet számításának alapja a kilogrammonkénti átlagár, nem pedig a darabár. Az említett készletek tekintetében tehát a tisztességes árak összehasonlításához nem szükséges az egyes készletekben található darabok pontos kombinációját meghatározni. Amennyiben az fel van tüntetve, az alkalmazott csoportosítás figyelembe veszi a különböző készletkombinációk alapvető jellemzőit, így például azt, hogy kávés készletről és/vagy teakészletről, étkészletről vagy más jellegű készletről van-e szó, illetve a készletben található darabok számát is. Fentiekre való tekintettel a Bizottság úgy véli, hogy az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének megfelelő tisztességes összehasonlítás készült a készletekre vonatkozóan. Ebből következően ez az állítás nem fogadható el.
(86)
Ezen túlmenően az ideiglenes rendelet (99) preambulumbekezdésében foglaltak szerint a vizsgálat megállapította, hogy a kínai exportáló gyártók általában öt különböző osztályba (A-tól E-ig) sorolják termékeiket, amelyek között jelentős árkülönbségek mutatkoznak. Az Unióba irányuló kivitel túlnyomó többsége azonban az A-, B- vagy C-osztályba tartozó termékekből, vagy azok kombinációiból áll. Ez az osztályozás azonban nem egyetemes és nem általános ágazati szabványokon alapul, hanem meglehetősen vállalatspecifikus és az ár szerinti megkülönböztetésre szolgál. Másrészről az analóg országbeli gyártó csak az A-osztályú termékekkel egyenértékű termékeket értékesít a brazil piacon, ezért ez hatást gyakorolt az ár-összehasonlíthatóságra. Ennek megfelelően az exportárat a kínai A-osztály szintjére felfelé korrigálták, hogy összehasonlítható legyen az analóg gyártó által a brazil piacon értékesített termékkel. Ahol kiigazítást alkalmaztak, annak szintjét a mintában szereplő vállalatokra vonatkozóan egyedileg és a különböző osztályok közötti tényleges és ellenőrzött árkülönbségek alapján állapították meg.
(87)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően az egyik exportáló gyártó azzal állt elő, hogy exportértékesítéseinek egy független kereskedőn keresztül értékesített része A- és B-osztályú termékek kombinációjából állt, így azt az A-osztály árszintjére kellene kiigazítani. Állítása szerint az árkülönbség 25 % volt, ennek alátámasztására pedig számlák és árajánlatok másolatát nyújtotta be.
(88)
Ezt az információt azonban nem közölték sem a vizsgálat folyamán, így az ellenőrző látogatás alkalmával sem, sem pedig a Bizottság ideiglenes megállapításainak közzétételét követően. A szóban forgó gyártó éppenséggel a vizsgálat egésze alatt azt állította, hogy kizárólag A-osztályú termékeket exportált. Jóllehet a kérdőíves megkeresés során erre felkérést kapott, a gyártó nem közölt teljes árlistát - csupán néhány árajánlatot - a különböző osztályok közötti állítólagos árkülönbség számszerűsítése érdekében. Ezen körülmények között és tekintettel arra, hogy az információt az eljárásnak egy nagyon kései szakaszában nyújtották be, kérdéses annak hitelessége és egyébként sincs mód az ellenőrzésére. A kérelmet a Bizottság ezért elutasítja.
(89)
Másrészt - az ideiglenes rendelet (98) preambulumbekezdésében foglaltaknak megfelelően - megvizsgálták, hogy az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének d) pontja alapján indokolt-e a kereskedelmi szintek eltéréseinek kiigazítása. Megállapítást nyert, hogy az exportár kereskedelmi szintje eltér a rendes értéktől, mivel a kínai kivitelre többnyire nagykereskedelmi szinten került sor, míg az analóg országban zajló belföldi értékesítéseket kiskereskedelmi szinten bonyolították. A vizsgálat arra is rávilágított, hogy a különböző értékesítési csatornák hatással voltak az árszintre és ezáltal az exportár és a rendes érték közötti tisztességes ár-összehasonlításra. Ennek megfelelően az exportár és a rendes érték tisztességes összehasonlítása érdekében a rendes értéket terméktípusonként állapították meg és a kereskedelem egyes szintjeihez igazították az analóg országban zajló kereskedelem különböző szintjei közötti árkülönbségek felhasználásával. Meg kell jegyezni, hogy az indokolt esetben az ideiglenes rendeletben a kereskedelmi szintek eltéréseinek további kiigazítására is sor került a kereskedelem egyes szintjein értékesített mennyiségek tekintetében tapasztalt árkülönbség alapján (az ideiglenes rendelet (98) preambulumbekezdése). E további kiigazítást a Bizottság indokoltnak ítélte, mivel a vizsgálat az ideiglenes szakaszban megmutatta, hogy míg a kínai exportértékesítések többsége tekintetében nagy mennyiségekről volt szó, a belföldi értékesítések többsége kisebb mennyiségeket érintett, aminek eredményeként árkülönbségek keletkeztek a kereskedelem ugyanazon szintjén. A további vizsgálat és az analóg országban lebonyolított belföldi értékesítési ügyletek részletesebb elemzése azonban azt mutatja, hogy az ideiglenes megállapításokkal ellentétben az analóg gyártó által értékesített kis és nagy mennyiségek aránya hasonlít a kínai exportáló gyártókéhoz. Ennek megfelelően e kiigazítás már nem tekinthető megfelelőnek vagy indokoltnak.
(90)
Harmadrészt - az ideiglenes rendelet (100) preambulumbekezdésében foglaltaknak megfelelően - megállapították, hogy a brazil gyártó csak márkás termékeket értékesít a brazil piacon, míg a kínai exportáló gyártók nem exportálnak márkás termékeket, hanem inkább úgynevezett „saját márkás” termékekkel vagy általános asztali és konyhai kerámiaárukkal foglalkoznak. A márkás termékekhez a fogyasztói megítélés szerint általában presztízsérték, garantált minőség és sajátos formajegyek kapcsolódnak, ezért magasabb a piaci áruk, míg a hagyományos és/vagy saját márkás termékek általában lényegesen alacsonyabb áron kaphatók, még akkor is, ha ugyanolyan fizikai és műszaki jellemzőkkel bírnak. Míg a márkás termékek hozzáadott értéke általában nem számszerűsíthető pontosan, hiszen az márkánként eltérő és számos különböző tényezőtől - a fogyasztói megítéléstől, a márka presztízsétől és más, nem számszerűsíthető tényezőktől - függ, a brazil gyártó ebben a konkrét esetben igazolta, hogy márkás kerámiatermékei jóval magasabb áron értékesíthetők a brazil piacon, mint bármely más márkajelzés nélküli termék. Másrészt egy, az asztali és konyhai áruk brazil piacáról készült jelentés megerősítette, hogy a brazil fogyasztók rendkívüli mértékben márkaorientáltak és a brazíliai, mint analóg országbeli gyártó egy régóta meglévő, nagyon jól ismert gyártó. Ezen szempontok figyelembevételével az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének k) pontja alapján a rendes értéket a belföldi eladási ár 40 %-ával lefelé kiigazították.
(91)
A fent említett kiigazítás tekintetében meg kell jegyezni, hogy két exportáló gyártó megkérdőjelezte a végrehajtott kiigazítás alapját és a kiigazítás mértékét (lásd a fenti (67) preambulumbekezdést). Az azonban nem vitatott, hogy a márkás termékek piaci ára magasabb, mint az azonos, nem márkás terméké, és hogy ez hatással van az árak összehasonlíthatóságára. Továbbá az analóg országbeli gyártó által nyújtott tájékoztatáson felül, a thaiföldi gyártótól beérkezett, az árakkal kapcsolatos tényleges és ellenőrzött adatok, valamint az egyetlen uniós gyártótól az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően kapott információk is megerősítették, hogy a kiigazítás szintje megfelelő volt. Megállapítást nyert ugyanis, hogy a thaiföldi piaci helyzet a brazíliaival összehasonlítható, mivel Thaiföldön is csupán néhány jól ismert, régóta meglévő márka létezik. Ezért ezen állítások nem fogadhatók el.
(92)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egyetlen exportáló gyártó sem vitatta ezt a kiigazítást, a panaszosok azonban azt állították, hogy a kiigazítás mértéke túl magas, különösen a nem porcelán áruk esetében. Az állítás alátámasztásaként a panaszos egyes uniós gyártók által közölt árlistákra és információkra hivatkozott.
(93)
Jóllehet a közölt információk megerősítik a Bizottság azon megállapítását, mely szerint a márkajelzés hozzáadott értéke bármely piacon az adott vállalattól/márkától függ, a közölt információk nem kérdőjelezik meg az analóg gyártó által belföldi (brazil) piacon értékesített márkázott termékre megállapított kiigazítás mértékének helyességét, mivel a közölt információk kizárólag az uniós piacra vonatkoztak. Tekintettel az uniós gyártók nagy számára, az uniós piac regionális különbségekkel tarkított sokszínűségére, továbbá figyelembe véve a márkaorientációt és a kínai import magas piaci részesedését, megállapítható, hogy az uniós piaci helyzet jelentősen eltér a braziltól. Ennek következtében és a fenti (90) és (91) preambulumbekezdésre is figyelemmel ez a kifogás nem fogadható el.
(94)
Az ideiglenes rendelet (101) preambulumbekezdésében leírtak szerint indokolt esetben a szállítási, biztosítási, kezelési és járulékos költségek, a csomagolás, a hitel- és bankköltségek, valamint jutalékok tekintetében további kiigazításokat végeztek minden olyan esetben, amikor igazolható volt, hogy befolyással van az árak összehasonlíthatóságára.
3.5. Dömpingkülönbözetek
(95)
Észrevételek hiányában a dömpingkülönbözet kiszámításához használt, az ideiglenes rendelet (102)-(105) preambulumbekezdésében leírt általános módszer megerősítést nyer.
(96)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően a Bizottság arról értesült, hogy néhány, az érintett terméket nem gyártó kereskedelmi vállalat tévesen került be az ideiglenes rendelet I. mellékletébe, és ezért az együttműködő exportáló gyártók tekintetében megállapított dömpingellenes vámot rendeltek el rájuk vonatkozóan. A Bizottság értesítette e vállalatokat abbéli szándékáról, hogy kiveszi azokat az I. mellékletből és lehetőséget biztosít számukra észrevételeik megtételére. A kapott észrevételek vizsgálatát követően a Bizottság hét kereskedelmi vállalatot kivett az I. mellékletből. Adott esetben helyükre a kapcsolódó együttműködő exportáló gyártók kerültek.
(97)
Figyelembe véve a rendes érték és az exportár - fenti (67)-(94) preambulumbekezdés szerinti - kiigazítását, illetve további észrevételek hiányában a CIF uniós határparitásos ár százalékában kifejezett, vámfizetés nélküli végleges dömpingkülönbözetek az alábbiak:
Vállalat
Vám (%)
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
18,3
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd; Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd; Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd; Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd: Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd
17,6
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
A mintába fel nem vett együttműködő exportáló gyártók
17,9
Minden más vállalat
36,1
4. KÁROKOZÁS
4.1. Figyelembe vett időszak
(98)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően több uniós érdekelt fél ismételten előadta, hogy a figyelembe vett időszaknak 2008 helyett 2009-ben kellett volna kezdődnie, mivel a gazdasági válság 2008-ban kezdődött, így a 2009 és 2011 közötti időszak egyöntetűbb képet mutatna. Ezzel az állítással kapcsolatban a Bizottság megjegyzi, hogy a 2009-es év nem lenne megfelelőbb kezdőéve a figyelembe vett időszaknak, mivel a gazdasági válság teljes mértékben ebben az évben fejtette ki hatásait, ami a fogyasztás számottevő visszaeséséhez vezetett 2008-hoz képest. A kifogást a Bizottság ezért véglegesen elutasítja.
4.2. Az uniós termelés és az uniós gazdasági ágazat
(99)
Egy közös beadványban több importőr is megkérdőjelezte az ideiglenes rendelet (108) preambulumbekezdésében megadott uniós gyártási adat kiszámítási módszerét. A végleges nyilvánosságra hozatalt követően több érdekelt fél is megismételte ezeket az észrevételeket. Többek között úgy vélték, hogy a panaszosok az érvényben lévő követelménynek nem tettek volna eleget, mivel a rendelkezésre álló PRODCOM-statisztika a hasonló termék uniós gyártásának sokkal magasabb szintjét mutatná, mint az említett preambulumbekezdésben említett 240 200 tonna, aminek következtében a panaszosok a hasonló termék uniós termeléséből 25 %-nál kisebb részt képviselnének. A szóban forgó felek számításai szerint a vizsgálati időszakban az uniós termelés 313 187 tonna volt, és ehhez az értékhez a porcelánból készült asztali és konyhai kerámiaárukra vonatkozó PRODCOM-adatok összességének felhasználásával, továbbá a nem porcelánból készült asztali és konyhai kerámiaárukra alkalmazott 20 %-os lefelé történő kiigazítással jutottak a panaszos által használt módszer, illetve a vizsgálat során az importmennyiségek meghatározására használt módszer analógiájára.
(100)
Ezzel összefüggésben elsőként meg kell jegyezni, hogy a dömpingellenes panasz kötelező elemzésének keretében és az alaprendelet 5. cikke (4) bekezdésének megfelelően a Bizottság szolgálatai az aktuális eljárás kezdeményezése előtt alapos vizsgálatot folytattak. A Bizottság elemezte a panaszban szereplő adatokat és felvette a kapcsolatot valamennyi ismert uniós gyártóval, továbbá felkérte őket is, hogy nyújtsanak adatokat a gyártásról és közöljék a panasszal kapcsolatos álláspontjukat, továbbá segítsék a Bizottságot az esetleges további gyártók beazonosításában. A termelésről a gyártók egyesületei is szolgáltattak adatokat.
(101)
Ezen állítással kapcsolatban meg kell jegyezni azt is, hogy a figyelembe vett időszak egyes éveire vonatkozó uniós termelés megállapításához felhasznált adatok forrása és a módszertan leírása szintén szerepelt az ideiglenes rendelet (107) preambulumbekezdésében, azaz a panasz kivizsgálásának szakaszában követett gyakorlattal összhangban a számítás az európai és nemzeti egyesületek által szolgáltatott adatokon alapul, amelyeket az egyéni gyártók által megadott adatokkal és egyéb statisztikai forrásokkal (többek között a PRODCOM-adatokkal) is egybevetettek (keresztellenőrzés).
(102)
A vizsgálat során a panaszosok által kifejtetteknek megfelelően az európai egyesület által közölt adatok a porcelán termékek esetében a porcelánból készült asztali és konyhai porcelánárukra vonatkozó PRODCOM-adatokon alapultak, mivel ezen termékek PRODCOM-kódja megegyezett a vizsgálat tárgyát képező porcelántermékekkel. A nem porcelán termékek esetében a PRODCOM-adatok nem voltak használhatók, mivel azok a vizsgálat tárgyát képező nem porcelán termékek körénél jóval tágabb termékkört fedtek le. Ebből kifolyólag ezen termékekre vonatkozóan a nemzeti egyesületek a releváns adatokat a saját piacaikra vonatkozó beható ismereteik alapján gyűjtötték össze, és ezeket az adatokat az európai egyesület ellenőrizte azt megelőzően, hogy az összesített adatokat közölte volna a Bizottsággal. A vizsgálat folyamán a szóban forgó adatokat frissítették. Továbbá az ismert gyártók jegyzéke szerepelt a nem titkos anyagok között, és a Bizottság figyelmét mindössze három további romániai gyártó létezésére hívták fel. A PRODCOM-statisztika és a 240 200 tonnára vonatkozó adat közötti ellentmondás abból a tényből ered, hogy e vizsgálat termékköre nem teljesen egyezik meg a PRODCOM-statisztika adatkódjaival a nem porcelán termékek esetében: a vizsgálat termékköre sokkal szűkebb. Az EUROSTAT importstatisztikái esetében a különbség valóban kezelhető egy 20%-os lefelé történő kiigazítással, de a PRODCOM-adatbázisban közölt uniós termelési adatok esetében ez a módszer nem volt helyénvaló. Különösen két tagállam esetében tűnnek a PRODCOM-adatok nagy mértékben túlzónak, ha ugyanezt a módszert alkalmazzák rá.
(103)
Következésképp az érdekelt fél által alkalmazott és a fenti (99) preambulumbekezdésben említett módszer hibás. Nem támasztották alá továbbá azt sem, hogy az uniós tagállamok - köztük a fent említett két tagállam - által közölt és a nem titkos anyagok között szereplő termelési adatok a tényleges érték alatt lennének. Meg kell jegyezni továbbá, hogy néhány tagállam esetében az európai egyesület által közölt és a vizsgálatban felhasznált adatok jóval magasabbak voltak, mintha a kiigazított PRODCOM-adatokat használták volna. A fentiekre való tekintettel nincs ok kételkedni a vizsgálat keretében közölt termelési adatokban és a helyzetfelmérés eredményeiben.
(104)
További észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (107) és (108) preambulumbekezdései megerősítést nyernek.
4.3. Uniós fogyasztás
(105)
Egy közös beadványban több importőr is vitatta az ideiglenes rendelet (110) preambulumbekezdésében megadott uniós fogyasztási adatokat. Ezen állítás a PRODCOM-statisztika uniós gyártási és értékesítési adatainak a fenti 4.2. pontban foglaltak szerinti téves használatán alapult, ezért azt a Bizottság elutasította.
(106)
A Eurostat behozatali statisztikájának újabb ellenőrzése során azonban kiderült, hogy azokat az ideiglenes intézkedések bevezetése óta frissítették, így az adatok kisebb változásokat mutatnak. Ennélfogva a teljesség érdekében, a Eurostat ezen frissített behozatali statisztikái és az uniós piacon megvalósult uniós ipari értékesítéssel kapcsolatos beadványok alapján az uniós fogyasztás a következőképpen alakult:
1. táblázat
Mennyiség (tonna)
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Uniós fogyasztás
826 897
687 587
750 828
727 411
Index (2008 = 100)
100
83
91
88
(107)
További észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (109) és (111)-(112) preambulumbekezdései ezúton megerősítést nyernek.
4.4. Az érintett országból származó behozatal
4.4.1. Az érintett országból származó dömpingelt behozatal mennyisége, ára és piaci részesedése
(108)
Egy közös beadványban több importőr is vitatta az ideiglenes rendelet (113) preambulumbekezdésében megadott adatokat. Ez az állítás a PRODCOM statisztikai adatainak hibás használatán alapul, ezért azt a Bizottság elutasítja.
(109)
A Eurostat frissített importstatisztikája (lásd a fenti (106) preambulumbekezdést) szerint az érintett termék behozatali mennyisége, piaci részesedése és átlagára a következőképpen alakult:
2. táblázat
Kínából származó behozatal
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Importált mennyiség (tonna)
535 593
449 325
516 624
486 170
Index (2008 = 100)
100
84
96
91
Piaci részesedés (%)
64,8
65,3
68,8
66,8
Átlagos behozatali ár (EUR/tonna)
1 274
1 307
1 473
1 498
Index (2008 = 100)
100
103
116
118
(110)
Az aktualizált mennyiségek, értékek és tendenciák majdnem azonosak az ideiglenes rendeletben elemzettekkel. A kínai behozatal piaci részesedése 2008-ban 64,8 %-ról 66,8 %-ra emelkedett a vizsgálati időszakban. A behozatali ár majdnem 18 %-kal, 1 274 EUR/tonnáról 1 498 EUR/tonnára emelkedett a figyelembe vett időszakban.
(111)
Egy fél azt állította, hogy a kínai behozatal árai és mennyiségei között egyáltalán nincs megfelelés. E tekintetben az alaprendelet 3. cikke (3) bekezdésének megfelelően mérlegelni kell, hogy a dömpingelt behozatal abszolút mértékben vagy az Unión belüli gyártáshoz, illetve fogyasztáshoz viszonyítva jelentős mértékben nőtt-e. A dömpingelt importnak az árra gyakorolt hatásával kapcsolatban vizsgálni kell, hogy a dömpingelt behozatallal történt-e jelentős áralákínálás az uniós gazdasági ágazat valamely hasonló termékének árával való összehasonlításban, vagy hogy az ilyen behozatal hatása az árakat jelentős mértékben leszorítja-e, vagy jelentős mértékben megakadályozza-e azt az áremelkedést, amely egyébként bekövetkezett volna. Ezek közül a tényezők közül egyik megléte sem ad szükségszerűen döntő iránymutatást.
(112)
A fentiekkel összefüggésben meg kell jegyezni az alábbiakat. Először is amikor az uniós fogyasztás újból felélénkült (2009-2010), a kínai behozatal jelentős áremelkedést mutatott, ami azt sugallná, hogy van korreláció a kettő között. Sokkal fontosabb azonban az, hogy a kínai árak alakulását a figyelembe vett időszakban nagyon jelentős árkülönbséggel összefüggésben kell vizsgálni, amely már 2008-ban is megvolt, és amelyet az ideiglenes rendeletben is feltüntetett átlagos kínai behozatali árak (2. táblázat) és az átlagos uniós értékesítési árak (9. táblázat) is igazolnak. E magas árkülönbségeket a vizsgálati időszakban az alákínálás magas szintjei is megerősítik. Az áremelkedés következésképp nem akadályozta meg a kínai behozatal piaci térnyerését a figyelembe vett időszakban. E behozatalok továbbra is súlyos nyomást gyakorolnak az uniós gazdasági ágazat áraira, amelyek a figyelembe vett időszakban 12 %-kal estek vissza. Ezért ez az észrevétel nem elfogadható.
(113)
Ami az importár (növekvő) és az importmennyiségek (csökkenő) 2008-2011 közötti, majd a kínai exportáló gyártók mintában szereplő csoportja által előidézett 2012. évi alakulását illeti, a növekvő átlagos importárak megfigyelt tendenciája nem áshatja alá a vizsgálati időszakban tapasztalt káros dömpinggel kapcsolatos megállapítást. A kínai importmennyiségek alakulását illetően és az ideiglenes rendelet (114) preambulumbekezdésében, majd ismét a fenti (109) preambulumbekezdésben már kiemeltek alapján a piaci részesedési mutatószám a kínai behozatalok piaci részesedésének 2 százalékpontos növekedését mutatja. Ezen túlmenően és az ideiglenes rendelet részletesebben kifejtett (116) és (117) preambulumbekezdései, valamint a fenti (111) preambulumbekezdésben foglaltak szerint a kínai behozatal jelentős áralákínálás mellett zajlott.
4.4.2. Áralákínálás
(114)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően számos érdekelt fél az ideiglenes rendelet (116) preambulumbekezdésén felül további részleteket kért az áralákínálás kiszámítására vonatkozóan. Amennyire ezt az információk érzékeny jellege és az uniós gyártók részére biztosított anonimitás lehetővé tette, további tájékoztatást nyújtottak.
(115)
A dömping kiszámításának céljából (lásd a fenti (69) preambulumbekezdést) egyes „atipikus” termékek exportjegyzékből történő kizárására irányuló ideiglenes intézkedések bevezetését követően hozott döntés analógiájára e termékeket kizárták a kár kiszámítására használt exportjegyzékből is. E változás elenyésző hatást gyakorolt az áralákínálási különbözetekre, amelyek ezért az ideiglenes rendelet (117) preambulumbekezdésében említett sávval azonos sávban maradtak.
(116)
További észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (113)-(117) preambulumbekezdése ezúton megerősítést nyer.
4.5. Az uniós iparág helyzete
4.5.1. Általános megállapítások
(117)
Számos fél állította, hogy több kártényező javult 2009 és 2010 között, továbbá a vizsgálati időszak is igazolja, hogy az uniós gazdasági ágazat pozitív irányba fejlődik. Meg kell azonban jegyezni, hogy ez az elemzés nem teljes és nem veszi figyelembe a szóban forgó tényezőknek a figyelembe vett időszak egészére kivetített alakulását. Az ideiglenes rendelet (23) preambulum bekezdésében adott magyarázatokat is figyelembe kell venni e tekintetben.
(118)
Egy érdekelt fél kérésére megerősítést nyert, hogy a makrogazdasági mutatószámokat a teljes uniós gazdasági ágazat szintjén értékelték, míg a mikrogazdasági mutatószámok elemzése a mintába felvett uniós gyártók szintjén történt, ami panaszt nem tevő vállalatokat tartalmaz.
(119)
A CCCLA álláspontja szerint az ideiglenes rendeletben közölt mikro- és makrogazdasági mutatószámok nem tekinthetők reprezentatívnak, mivel a teljes uniós gyártás jóval nagyobb, mint ahogy azt a vizsgálatban használt számok mutatják. Az elemzés és a fenti 4.2. pont szerinti következtetések fényében azonban a Bizottság elutasítja ezt az érvet.
(120)
További észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (118)-(121) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
4.5.2. Makrogazdasági mutatók
4.5.2.1. Termelés, termelési kapacitás és kapacitáskihasználás
(121)
A fenti 4.1. pontban említettek alapján több importőr is vitatta egy közös beadványban az ideiglenes rendelet (122) preambulumbekezdésében megadott gyártási adatokat. Ezen adatokat összevetették (keresztellenőrzés) és azok megerősítést nyertek.
(122)
További észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (122)-(124) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
4.5.2.2. Értékesítési volumen és piaci részesedés
(123)
A 2. táblázatban lévő frissített adatok nincsenek hatással az ideiglenes rendelet 4. és 5. táblázatára.
(124)
Az értékesítési mennyiségekkel és a piaci részesedéssel kapcsolatos egyéb észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (125) és (126) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
4.5.2.3. Foglalkoztatás és termelékenység
(125)
Egy közös beadványban több importőr is vitatta az ideiglenes rendelet (127) és (128) preambulumbekezdésében megadott foglalkoztatási és termelékenységi adatokat, azt állítva, hogy azok nem voltak összhangban egyes Eurostat-statisztikákkal (8).
(126)
Azonban mindkét mutatószám adatait keresztellenőrzés alá vonták és azokat pontosnak találták. A felek által hivatkozott adatok túl széles körűek voltak és nem kapcsolódtak a hasonló termék gyártásához. A foglalkoztatásra és termelékenységre vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (127)-(128) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
4.5.2.4. A dömpingkülönbözet nagysága
(127)
A dömpingkülönbözet nagyságára vonatkozó észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (129) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
4.5.3. Mikrogazdasági mutatók
4.5.3.1. Készletek
(128)
Közös beadványban több importőr is vitatta az ideiglenes rendelet (130) preambulumbekezdésében foglalt árukészletadatokat és relevanciájukat az egyes uniós gyártókra vonatkozó, nyilvánosan rendelkezésre álló adatokhoz képest. Azzal az állítással sem értettek egyet, hogy az uniós gazdasági ágazat alapvetően megrendelésre dolgozik.
(129)
Ami a megrendelések alapján történő működést illeti, a vizsgálat megerősítette, hogy a mintában szereplő uniós gyártók esetében valóban ez a helyzet, és ez bevett gyakorlatnak számít az ágazatban. Ezenfelül az ideiglenes rendeletben szereplő árukészletadatok a mintában szereplő uniós gyártók ellenőrzött árukészletadataira vonatkozott, amelyek a legmegbízhatóbbnak tekinthetők.
(130)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően a fenti észrevételeket megismételték, de új érvekkel nem támasztották alá azokat. A készletekre vonatkozó további észrevétel hiányában az ideiglenes rendelet (130) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
4.5.3.2. Értékesítési árak
(131)
Az ideiglenes rendeletben megadott értékesítési áradatokra vonatkozó egyéb észrevétel hiányában az ideiglenes rendelet (131) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
4.5.3.3. Nyereségesség, pénzforgalom, befektetések, befektetés megtérülése, tőkebevonási képesség és bérek
(132)
A nyilvánosságra hozatalt követően egy elírást fedeztek fel az uniós gazdasági ágazat nettó nyereségének és a befektetés megtérülésének kiszámításában. E hibát kijavították és a módosított adatok az alábbiak:
3. táblázat
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
A független vevők számára történt uniós értékesítések nettó nyeresége (az értékesítés nettó ár-bevételének %-a)
3,8
2,8
-0,5
3,2
Index (2008 = 100)
100
74
-13
84
A befektetések megtérülése (nettó nyereség a beruházások nettó könyv szerinti értékének %-ában)
16,4
6,3
-6,8
20,5
Index (2008 = 100)
100
38
-41
125
(133)
A fenti javítás e két mutatószám tekintetében tulajdonképpen nem érinti az ideiglenes megállapításokat. A mintában szereplő gyártók nyereségszintjének súlyozott átlaga a figyelembe vett időszak során azonban valamivel alacsonyabb volt az ideiglenesen megállapított szintnél, mivel az a 4,2 %-ról 3,5 %-ra történő csökkenés helyett 3,8 %-ról 3,2 %-ra csökkent. A megtérülési ráta nagyjából a nyereség alakulását követte, de - mint ahogy arra a végleges nyilvánosságra hozatalt követően több érdekelt fél is rámutatott - a figyelembe vett időszak alatt nagyrészt inkább pozitív mintsem negatív irányba fejlődött.
(134)
Egy érdekelt fél az ideiglenes rendelet (134) preambulumbekezdésében említettek szerint megkérdőjelezte az uniós gazdasági ágazat instabil helyzetét a figyelembe vett időszak kezdetén. E fél azt állította, hogy csak a dömping által okozott kár vehető figyelembe és nem állapítottak meg dömpinget a 2011-en kívüli időszak tekintetében. A szóban forgó preambulumbekezdésben említett uniós gazdasági ágazat helyzetére való hivatkozás azonban csak annak mérlegelése érdekében szerepelt, hogy a figyelembe vett időszak kezdetén elért nyereséget lehet-e venni olyan nyereségként értelmezni, mint amit a gazdasági ágazat normál esetben elérne. A vizsgálat úgy találta, hogy nem lehet.
(135)
Több fél is megkérdőjelezte az ideiglenes rendelet (135) preambulumbekezdésében említett referencia-nyereségszintet és/vagy a javasolt többi (alacsonyabb) referenciaértékeket.
(136)
Kínai exportáló gyártók egy csoportja szerint a vizsgálati időszakban a nyereségszint jó nyereségességi rátát mutatott. Ezt az állítást azonban nem támasztották alá. Egy másik fél szerint az ideiglenes rendeletben feltüntetett nyereségszintek normál szinteknek tekinthetők; e fél állítása egy német gyártó nyilvánosan hozzáférhető, 1999 és 2007 közötti nyereségadatain alapult. Egy másik érdekelt fél pedig azt állította, hogy az ideiglenes rendeletben feltüntetett, vizsgálati időszakbeli nyereségszint „normálisnak” tekinthető a Bizottság által végzett tanulmány következtetései (9) alapján, amelyben egy német gyártó 2004 és 2007 közötti nyereségadatai szerepeltek. Hasonló észrevételek érkeztek a végleges nyilvánosságra hozatalt követően is.
(137)
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy az ideiglenes rendelet következtetései szerint a figyelembe vett időszak kezdetén elért nyereséget nem lehet rendes nyereségnek tekinteni, mivel az ideiglenes rendelet (134) preambulumbekezdésében foglaltak szerint az uniós gazdasági ágazat akkor már instabil helyzetben volt. Ezen túlmenően megállapítást nyert, hogy a fent említett német gyártó nyilvánosan hozzáférhető, 1999 és 2007 közötti nyereségadatai nemcsak az asztali és konyhai kerámiaáruk gyártását, hanem más lényeges szegmenseket is érintettek. Ami a fenti (136) preambulumbekezdésben említett bizottsági tanulmányt illeti, a tanulmány témaköre, célja és időpontja alapján úgy találták, hogy a nyereségesség meghatározásának ez nem képezte megfelelő alapját. Az érintett termékkel kapcsolatban a tanulmány például csak egy vállalat nyereségességére utalt. Végezetül a (136) preambulumbekezdésben említett három beadvány, amelyeknek ellentmond a lenti (141) preambulumbekezdésben említett beadvány, egyike sem mondható kellőképp megalapozottnak. Ezért megerősítést nyer, hogy a vizsgálati időszak során megfigyelt 3,2 %-os nyereségrátát nem lehetett megfelelőnek ítélni e termékre vonatkozóan.
(138)
Egy érdekelt fél szerint a svéd kiskereskedelem lakberendezési, bútor- és/vagy élelmiszerkereskedelmi ágazatainak nyereségszintjeit kellene referenciaként használni. Tekintve azonban többek között az érintett gyártási és kiskereskedelmi ágazatok befektetési szintjeiben mutatkozó egyenlőtlenségeket, ezen észrevételt el kell utasítani.
(139)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően az egyik fél által benyújtott észrevétel szerint a lábbelikkel kapcsolatos vizsgálatban elfogadhatónak talált 6 %-os nyereségszintet nem lehet rendes nyereségszintnek venni ebben a vizsgálatban is, mivel azt 2006-ban állapították meg, amikor a gazdasági körülmények sokkal kedvezőbbek voltak, mint 2013-ban. Ez az érvelés nem fogadható el. Egyfelől a szóban forgó érdekelt fél általánosságban hivatkozik a gazdasági körülményekre, nem pedig az asztali áruk piacát jellemző sajátos körülményekre. Való igaz, hogy a fogyasztás 2009-ben jelentősen visszaesett, de azóta nagymértékben közelített a korábbi szintekhez. A fogyasztás alakulása egyébként sem vizsgálható elkülönítetten. Tekintettel a dömpingelt behozatal jelentős mennyiségére (66,8%-os piaci részesedés), a dömping mértékére (13,1%-tól 36,1%-ig terjedő dömpingkülönbözetek) és az áralákínálás mértékére (26,5%-tól 47,6%-ig) megállapítható, hogy az uniós piacot jellemző versenyhelyzet egészen másképp alakult volna, ha az import nem dömpingelt áron érkezik. Az érvet ennek következtében el kell utasítani.
(140)
Néhány másik fél azt javasolta, hogy egy másik dömpingellenes vizsgálatban, a kerámialapokra vonatkozó vizsgálatban (10) használt referenciaértéket alkalmazzák. Hasonló észrevételek érkeztek a végleges nyilvánosságra hozatalt követően is. Meg kell azonban jegyezni, hogy a kerámialapok, a bőr lábbelikkel és asztali árukkal szemben nem tekinthetők ugyanúgy fogyasztói terméknek. Az az ütem például, ahogyan a háztartások asztali kerámiaárut vásárolnak vagy cserélnek, továbbá az asztali kerámiaáruk forgalmazása és végül a fogyasztók felé történő értékesítése közelebb áll a bőr lábbelikéhez, mint a kerámialapokéhoz. A kerámialapokra vonatkozó vizsgálatban is alkalmazott elérendő nyereség használatával kapcsolatos észrevételt ezért a Bizottság elutasítja.
(141)
A panaszosok szerint a referencia-nyereségszintnek 10 % felett kell lennie, mert az asztali és konyhai áruk gyártása tőkeintenzív tevékenység, amely jelentős új befektetéseket és magas fokú innovációt igényel. Jóllehet megerősítést nyert, hogy az érintett gazdasági ágazat tőkeintenzív és hogy folyamatosan szükség van befektetésekre, az ezen állítás alátámasztása érdekében benyújtott információk nem tudták megváltoztatni az ideiglenesen alkalmazott referenciaértéket. A vizsgálatból nem lehetett azt a következtetést levonni, hogy valamennyi uniós gyártó számára az említett referenciaérték lenne a legmegfelelőbb.
(142)
Az importőrök egy csoportja vitatta az ideiglenes rendeletben foglalt nyereségességi adatokat, és a gyártási költségek, az uniós értékesítési ár és a mennyiségi adatok, valamint az ideiglenes rendeletben foglalt exportár-adatok alapján kiszámította a nyereségességet és arra a következtetésre jutott, hogy az uniós gazdasági ágazat ténylegesen 6 %-os nyereséget ért el a vizsgálati időszakban. E számítás azonban téves volt, mivel különböző forrásokból (a mintában szereplő uniós gyártóktól, az uniós gazdasági ágazat egészétől és a Eurostattól) származó adatokat kapcsolt össze.
(143)
Egyéb releváns észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (132)-(137) preambulumbekezdései megerősítést nyernek.
4.5.3.4. Termelési költség
(144)
Több importőr is úgy vélte egy közös beadványban, hogy az ideiglenes rendelet (138) preambulumbekezdésében megadott termelésiköltség-adatok nem követik a Eurostat-statisztikában feltüntetett munkaerő- és energiaköltségek alakulását. A felek kiemelték, hogy a munkaerőköltségek megemelkedtek a tagállamokban. Ezzel azonos módon az energiaköltségek alakulása az Unióban szintén nem támasztja alá a termelési költségekben mutatkozó csökkenést.
(145)
E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a felek által megadott munkaerő- és energiaköltségek túl széles körűek voltak. Ezenfelül az a tény, hogy az uniós gazdasági ágazatnak sikerült csökkentenie a termelési költségeket abban az időszakban, amikor az általános tendencia épp ellenkező volt, azt bizonyítja, hogy az uniós gazdasági ágazat rendkívüli erőfeszítéseket tett a költségek csökkentése és a versenyképesség megőrzése érdekében.
(146)
Az ideiglenes rendeletben megadott termelésiköltség-adatok a mintában szereplő uniós gyártók ellenőrzött termelési költségeit képviselik. További észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (138) preambulumbekezdésében foglaltak megerősítést nyernek.
4.5.3.5. A kárra vonatkozó következtetés
(147)
Több fél is vitatta az ideiglenes rendeletben megállapított kárra vonatkozó következtetést azon az alapon, hogy több kármutató is javult a figyelembe vett időszak legutolsó részében. E kérdés azonban nem változtat azon a tényen, hogy a legtöbb kármutató romlott a figyelembe vett időszak során. A kármutatók romlása figyelhető meg a legtöbb makrogazdasági mutatószám esetében, így a termelési volumen, a kapacitás, a független vevők részére történt értékesítés, a foglalkoztatás, valamint az uniós gazdasági ágazat pénzügyi teljesítményével kapcsolatos kármutatók, köztük a nyereségesség és a befektetések tekintetében is.
(148)
Egyéb észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (139)-(143) preambulumbekezdéseinek megállapításai megerősítést nyernek.
5. OK-OKOZATI ÖSSZEFÜGGÉS
5.1. Bevezetés
(149)
Az ideiglenes rendelet (144) preambulumbekezdésére vonatkozó észrevételek hiányában ez a preambulumbekezdés ezúton megerősítést nyer.
5.2. A dömpingelt behozatal hatása
(150)
Több fél is vitatta az ideiglenes rendelet (148) preambulumbekezdésében foglalt következtetést. Még ha azonban az ideiglenes rendelet (145) és (147) preambulumbekezdéseiben kiemelt százalékok közül néhányat a fentiek alapján valamelyest módosítottak is, az nem változtatja meg az ideiglenes rendelet (145)-(148) preambulumbekezdéseiben foglalt tényeket és következtetéseket.
(151)
Tekintve a Kínából származó dömpingelt behozatal piaci részesedésének alakulását, egyértelmű, hogy nincs ellentmondás az ideiglenes rendelet (147) preambulumbekezdése - különösen azon állítás tekintetében, hogy az uniós gazdasági ágazat értékesítési áraiban az uniós piacon bekövetkezett csökkenés és nyereségességének csökkenése az uniós piacra történő kínai dömpingelt behozatal által okozott árzuhanásnak tulajdonítható - és az uniós gazdasági ágazat piaci részesedésének alakulása között, mint ahogyan azt az egyik fél állította.
(152)
Ezen túlmenően az a tény, hogy a Kínából származó behozatali árak emelkedtek a figyelembe vett időszak során, mint ahogyan azt több fél is hangsúlyozta, nem ássa alá meg a vizsgálati időszaki áralákínálás és károkozás tényére vonatkozó megállapítást.
(153)
A dömpingelt behozatal hatásaival kapcsolatos egyéb észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (145)-(148) preambulumbekezdései megerősítést nyertek.
5.3. Egyéb tényezők hatása
5.3.1. Az érintett országtól eltérő harmadik országokból származó behozatal
(154)
A fenti (106) preambulumbekezdésben említettek alapján az ideiglenes intézkedések bevezetését követően a Eurostat behozatalra vonatkozó adatait aktualizálták. Ezen új adatoknak az ideiglenes rendeletben foglalt korábbi adatokkal való összevetése során hibát találtak a Thaiföldről és Törökországból származó behozatalra vonatkozó adatok kiszámításában. Ezt kijavították, így a harmadik országokból származó hasonló termék behozatalát érintő végleges - a Eurostat adatain alapuló - adatok az alábbiak:
4. táblázat
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Az összes egyéb harmadik országból származó import mennyisége (tonna)
100 972
81 464
81 595
89 146
Index (2008 = 100)
100
81
81
88
Piaci részesedés (%)
12,2
11,8
10,9
12,3
Átlagos behozatali ár (EUR/tonna)
2 378
2 354
2 590
2 519
Index (2008 = 100)
100
99
109
106
A Törökországból származó behozatal mennyisége (tonna)
26 978
25 303
25 485
29 336
Index (2008 = 100)
100
94
94
109
Piaci részesedés (%)
3,3
3,7
3,4
4
Átlagos behozatali ár (EUR/tonna)
2 776
2 649
2 802
2 855
Index (2008 = 100)
100
95
101
103
A Thaiföldről származó behozatali volumen (tonna)
25 916
20 660
20 600
25 213
Index (2008 = 100)
100
80
79
97
Piaci részesedés (%)
3,1
3
2,7
3,5
Átlagos behozatali ár (EUR/tonna)
1 246
1 183
1 403
1 356
Index (2008 = 100)
100
95
113
109
(155)
A harmadik országokból származó behozatal a figyelembe vett időszakban 12 %-kal csökkent, miközben ezen importok piaci részesedése meglehetősen stabil maradt.
(156)
Megállapíthatjuk, hogy a figyelembe vett időszakban az egyéb harmadik országokból származó átlagos importárak 6 %-kal nőttek, és folyamatosan magasabbak voltak (68 %-kal a vizsgálati időszak során), mint a kínai exportértékesítés átlagos értékesítési árai.
(157)
Az ideiglenes rendelet közzététele előtt a CCCLA megjegyezte, hogy 2010 és 2011 között a Törökországból származó behozatal 8 %-kal nőtt, a Törökországból származó behozatal árai azonban - állítása szerint - csak mintegy 20 %-kal voltak magasabbak a Kínából származó behozatal árainál. Ezután több fél is vitatta az ideiglenes rendeletnek a törökországi behozatallal kapcsolatos következtetését.
(158)
Szem előtt tartva, hogy nyilvánvaló hiba csúszott az ideiglenes rendeletben foglalt, a törökországi behozatallal kapcsolatos adatokba, továbbá tekintettel a fent feltüntetett aktualizált adatokra, semmi sem utal arra, hogy a törökországi behozatal - árait és piaci részesedését tekintve - megszüntetné az érintett termék kínai kivitele és az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kár közötti okozati összefüggést. Azt is meg kell jegyezni, hogy a Törökországból származó behozatal panaszba történő felvételének elmulasztása nem jellemezhető megkülönböztetőnek, mivel az eljárás megindításának szakaszában nem állt rendelkezésre elegendő bizonyíték a dömpingelt behozatalra, a kárra és az okozati összefüggésre a Törökországból származó behozatalt illetően.
(159)
A Thaiföldről származó behozatal piaci részesedése sohasem haladta meg a 3,5 %-ot a vizsgálati időszakban.
(160)
Fentiek alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a harmadik országokból származó behozatal nem gyakorol olyan mértékű hatást az uniós gazdasági ágazat helyzetére, hogy megszüntetné a kínai dömpingelt behozatal és az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kár közötti okozati összefüggést.
5.3.2. Piaci szegmensek
(161)
Bármely egyéb vonatkozó megjegyzés hiányában az ideiglenes rendelet (156)-(158) preambulumbekezdései megerősítést nyernek.
5.3.3. Fogyasztás és kereslet
(162)
Az egyik fél szerint a kár az uniós gyártmányú termékek iránti kereslet hosszú távú csökkenésének tulajdonítható. A vizsgálat azonban nem erősítette meg ezt a tendenciát, miként az az ideiglenes rendelet (112) preambulumbekezdésében foglaltakban már megállapításra került.
(163)
A fogyasztásra és a keresletre vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (159)-(166) preambulumbekezdése ezúton megerősítést nyer.
5.3.4. Az uniós gazdasági ágazat exportja
(164)
Az egyik fél kiemelte, hogy az átlagos uniós exportárak a figyelembe vett időszak során alacsonyabbak voltak az átlagos értékesítési áraknál az uniós piacon. Ez hatást gyakorolhatott az uniós gazdasági ágazat abbéli képességére, hogy új befektetéseket valósítson meg vagy új munkaerőt vegyen fel. A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy hasonló érvet ismét megfogalmaztak. Az ideiglenes rendelet (169) preambulumbekezdésében már korábban említettek alapján azonban megállapítható, hogy a legtöbb kármutatóra az exportértékesítések alakulása nem gyakorolhatott hatást. Ezenfelül az is vitatható, hogy ezen értékesítések részben az uniós piacon elszenvedett kár egyfajta kártérítéseként működtek. Továbbá, mivel az átlagárakat úgy számították ki, hogy a hasonló termék értékesítésének teljes értékét elosztották ezen értékesítések teljes mennyiségével, az értékesítések különböző termékösszetétele az uniós piacon - összehasonlítva az exportértékesítéssel, összességében is jelentős különbségeket eredményezhet az átlagos értékesítési értékben. Végül, ezen exportértékesítések az uniós gazdasági ágazat teljes értékesítési mennyiségének kevesebb, mint 37 %-át tették ki, azaz az uniós gazdasági ágazat domináns piaca még mindig az uniós belföldi piac. A Bizottság ezért elutasította azt az érvet, miszerint ezen exportértékesítések olyan mértékű kárt okoztak volna az uniós gazdasági ágazatnak, hogy megszüntették a kínai behozatal és az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kár közötti okozati összefüggést.
(165)
Az uniós gazdasági ágazat érdekére vonatkozó észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (167)-(170) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
5.3.5. Az importkvóták eltörlése
(166)
Az ideiglenes intézkedéseket követően egy másik fél szerint az importkvóták eltörlése hatást gyakorolt az uniós gyártókra a figyelembe vett időszak során. Olyan új tényeket azonban nem adtak elő, amelyek megváltoztathatták volna az ideiglenes rendelet (173) preambulumbekezdésében foglalt következtetést.
(167)
Az importkvóták eltörlésével kapcsolatos további megalapozott észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (171)-(173) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
5.3.6. Versenyellenes gyakorlatok az uniós piacon
(168)
Az ideiglenes intézkedések bevezetését követően több fél is ragaszkodott ahhoz, hogy az ideiglenes rendelet (175) preambulumbekezdésében említett, német hatóságok által indított kartellvizsgálatot, illetve az ugyanott említett kartellbírságot nem vették kellőképp figyelembe. Ezen állításokat illetően az alábbiak mondhatók el az ideiglenes rendelet (174) és (175) preambulumbekezdésében már említetteken felül.
(169)
Még továbbra is folyamatban van a német kartellvizsgálat, amely egy 2005 júliusa és 2008 februárja közötti állítólagos árrögzítést vizsgált. Mivel az uniós gyártók részére garantálták a titoktartást, a folyamatban lévő német vizsgálatnak a végső eredményeit pedig egyelőre még nem tették közzé, nincs mód észrevételeket tenni az elvégzett elemzés részleteire vonatkozóan. Megerősíthető azonban az a tény, hogy a mintában szereplő uniós gyártók egyikét sem vonták az említett folyamatban lévő vizsgálat alá. A vizsgálat azt is megerősítette, hogy a mikrogazdasági mutatószámokra a vizsgált gyakorlatok nem, a makrogazdasági mutatószámokra pedig csak nagyon korlátozott mértékben vannak hatással, ha egyáltalán van hatásuk.
(170)
A kartellvizsgálat fürdőszobai szerelvényeket és felszereléseket érintő megállapításait illetően meg kell jegyezni, hogy ez az árrögzítő kartell 1992 és 2004 között működött, és a megbüntetett gyártók közül csak egy tevékenykedik az asztali és konyhai áruk ágazatában is. Az e gyártó által az aktuális helyzetelemzés és kárfelmérés keretében szolgáltatott adatokat nem befolyásolják a kartellmódszerek, mivel e gyártónak csak az asztali és konyhai árucikkek ágazatát érintő adatai kerültek felhasználásra, és nem a konszolidált adatok. Következésképp a kartellezésért kirótt büntetés nem befolyásolta az említett gyártó által szolgáltatott adatokat. Továbbá meg kell említeni, hogy az árrögzítési időszak jóval előbb volt, mint a figyelembe vett időszak. Mivel az uniós gyártók kiléte bizalmas, az nem hozható nyilvánosságra, akár szerepel a vállalat a mintában, akár nem. Amennyiben azonban a mintában szereplő uniós gyártó könyvelésében szerepeltek volna az e vizsgálat szempontjából a kárhelyzetét torzító tételek (pl. kartellbírságot), a vizsgálati hatóság kiszűrte volna azokat, hogy az érintett kártényezők ne torzuljanak.
(171)
Ennek következtében a fent említett, a kárral és az okozati összefüggéssel kapcsolatosan végzett kartellvizsgálatok hatásával összefüggő kifogásokat a Bizottság elutasítja.
(172)
Egy érdekelt fél szerint törvénytelen ármegállapodásokra és piacfelosztásra került sor az uniós gyártók között, ezen állítását azonban nem bizonyította, ezért azt a Bizottság elutasítja.
(173)
Az uniós piacon tapasztalt versenyellenes gyakorlatokra vonatkozó egyéb észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (174)-(176) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
5.3.7. Gyártási módszerek
(174)
Az uniós gyártási módszerekre vonatkozó új észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (177)-(178) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
(175)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően az egyik importőr hasonló érvet hozott fel, hivatkozva az uniós gyártók gyártási módszerei és a kínai gyárak által alkalmazott, a kézműiparihoz közelítő módszerek különbözőségére. Mivel azonban olyan érdemi érvet nem tudtak előadni, ami módosíthatná az ideiglenes rendelet (178) preambulumbekezdésének következtetését, a kifogást a Bizottság ezért végleg elutasítja.
5.3.8. Használtcikkpiacok
(176)
Bármely egyéb, a használtcikkpiacokra vonatkozó megjegyzés hiányában az ideiglenes rendelet (179)-(180) preambulumbekezdései megerősítést nyernek.
5.3.9. Gazdasági válság
(177)
Az egyik fél szerint az ideiglenes rendelet (183) preambulumbekezdése tévesen elemzi a 2010 és 2011 közötti gazdasági élénkülés időszakában a helyzetet, és alábecsülték a gazdasági válság hatását. Ezeket az észrevételeket a végleges nyilvánosságra hozatalt követően is megismételték. A Bizottság ezen állításokat azonban megalapozatlannak ítélte. Azt is hangsúlyozni kell, hogy az említett preambulumbekezdés szerint a Kínából érkező dömpingelt behozatal felerősítette a gazdasági visszaesés hatásait. A gazdasági válság hatását illetően az ideiglenes rendelet (184) preambulumbekezdése egyértelművé teszi azt a tényt, hogy a gazdasági válság hozzájárulhatott az uniós gazdasági ágazat gyenge teljesítményéhez, még ha nem is tudta megszüntetni a dömpingelt behozatal és a gazdasági ágazat által a vizsgálati időszakban elszenvedett kárhelyzet közötti okozati összefüggést.
(178)
A gazdasági válságra vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (181)-(184) preambulumbekezdése ezúton megerősítést nyer.
5.3.10. Egyéb tényezők
(179)
Több importőr azt állította egy közös beadványban, hogy a foglalkoztatásban tapasztalt visszaesés normális fejleménynek tekinthető a fogyasztási cikkek ágazatában. Ezt az állítást azonban nem támasztották alá. Ezenfelül még ha normális is lenne ez a tendencia ebben az ágazatban, akkor sem tudná megszüntetni a Kínából származó dömpingelt behozatal és az ágazatban bekövetkezett jelentős számú munkahely-megszűnés közötti okozati összefüggést. Az állítást ezért a Bizottság elutasítja.
(180)
Egy fél szerint az uniós gazdasági ágazat fennmaradó strukturális hiánya - az ideiglenes rendelet 3. táblázatában feltüntetett meglévő többletkapacitással együtt - megszüntetné a Kínából származó dömpingelt behozatal és az uniós gyártók által elszenvedett kár közötti okozati összefüggést. Ezen érvet illetően jóllehet az uniós gazdasági ágazat már a figyelembe vett időszak kezdetén instabil helyzetben volt, majd ágazati átalakítás történt, a vizsgálat megerősítette, hogy az uniós gazdasági ágazat versenyképes volt és megfelelően kezelte a piacok által támasztott igényeket. Ami az ideiglenes rendelet 3. táblázatát illeti, a gyártásban bekövetkezett visszaesést együtt kell figyelembe venni a Kínából származó olcsó, de nagy behozatali mennyiségekből eredő nyomással, mivel az uniós gazdasági ágazat kivitele továbbra is stabil maradt. Ennélfogva a fenti állítás nem fogadható el.
(181)
Egy fél úgy vélekedett, hogy a Bizottság nem vette figyelembe az egyes káros tényezők halmozott hatását. A végleges nyilvánosságra hozatalt követően ez a kifogás több fél részéről is felmerült. A vizsgálatnak az egyéb előidézett tényezőkkel kapcsolatos eredményeit tekintve azonban nem képzelhető el, hogy halmozott hatásuk megszüntethette az okozati összefüggést. A legtöbb egyéb tényező tekintetében hatásuk - ha egyáltalán volt - elenyészőnek mondható.
(182)
Egy fél vélte úgy, hogy a vizsgálati hatóságok nem tudtak különbséget tenni az együttes előfordulás és az okozati összefüggés között. Az alátámasztó információk e tekintetben nem voltak döntőek, így az állítást a Bizottság elutasítja.
(183)
Egyéb releváns észrevétel hiányában az ideiglenes rendelet (185)-(190) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
5.4. Az okozati viszonnyal kapcsolatos következtetés
(184)
További észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (191) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
6. AZ UNIÓS ÉRDEK
6.1. Előzetes megjegyzések
(185)
Az ideiglenes rendelet (192) preambulumbekezdésére vonatkozó észrevételek hiányában az említett preambulumbekezdés megerősítést nyer.
6.2. Az uniós gazdasági ágazat érdeke
(186)
Egy nem panaszos lengyel gyártó üdvözölte az intézkedéseket, míg egy, az érintett termék behozatalában érdekelt egyesült királyságbeli gyártó ellenezte azokat. Egy másik fél szerint a vámok negatív hatást gyakorolnának azon gyártókra, akik termékkörüket kiegészítik a Kínából származó behozatallal és egy olyan üzleti modell révén alkalmazkodtak a globalizációhoz, amelyben a magas hozzáadott-értékű munka az Unióban folyik. Ezen túlmenően a vevők kevésbé vásárolnák e gyártók termékeit, mert már nem kínálnának teljes termékpalettát.
(187)
E másik fél állítását illetően a Bizottság megvizsgálta a szóban forgó vállalat helyzetét. Az eredményekből kitűnik, hogy az asztali áruk kínai behozatala a teljes behozataluknak csak kis részét tette ki. A vállalat azonban - további részletek megadása nélkül - azt állította, hogy e behozatalok fontosak voltak számára. A vállalat saját gyártási adatairól nem küldött tájékoztatást. A pénzügyi kimutatások szerint a vállalat 2011-ben a teljes forgalmon több mint 10 %-os adózás előtti nyereséget könyvelt el, amelynek nagy részét nem uniós piacokon szerezte (az érintett termékre vonatkozóan nem közölt adatokat). Ennek alapján nem várható, hogy az intézkedések bevezetése veszélyeztetni fogja e vállalat életképességét. Arra az állításra vonatkozóan, miszerint az intézkedések miatt számos más vállalatnak is nehézségekkel kell majd szembenéznie, nem szolgáltak bizonyítékkal. Ezenfelül a kezdeményezést megelőző vizsgálati szakaszban kapott válaszok és az azt követően küldött beadványok szerint semmi sem utal arra, hogy sok vállalat lenne ilyen helyzetben.
(188)
A vámoknak az uniós gazdasági ágazat gyártási tevékenységeire kifejtett hatása kedvező lenne. Tény, hogy az ideiglenes dömpingellenes vámok nemrégiben történt kivetése óta már számos pozitív fejleményről számoltak be e tekintetben.
(189)
A fent említett pozitív fejlemények megerősítik a panaszosok azon állítását, hogy az uniós gyártást rövid idő alatt jelentős mértékben lehetne növelni a már rendelkezésre álló telephelyek, gépek és munkaerő felhasználásával, míg a nagyobb mértékű növekedést hosszú távon lehetne megvalósítani. A piacon tapasztalt tisztességtelen árképzési gyakorlatok orvoslása ezért előnyös számukra, mivel egy új árképzési szint vonzóbbá tenné a nagyobb mennyiségben zajló gyártást az Unióban, akár nagy, akár kis megrendelésekről, különleges kivitelről, illetve márkázatlan tömegtermékekről van szó. Ezáltal különböző képességeket igénylő, új munkahelyeket lehetne teremteni, és csökkenne a munkanélküliség.
(190)
Ami a teljes termékkör kínálatban tartásának lehetetlenségét illeti, ezen állítás nem elfogadható, mivel a fogyasztók mindig változó termékkört és több beszerzési forrás meglétét várják el.
(191)
Az uniós gazdasági ágazat érdekére vonatkozó egyéb észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (193)-(198) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
6.3. A független importőrök érdeke
(192)
A mintában szereplő két legnagyobb importőr vitatta az együttműködési szintjét a nyereségességi adatok teljes körű jellegére, valamint a beszerzési és a független vevőknek kínált viszonteladói árak közötti különbözetre vonatkozóan, egyikük pedig megkérdőjelezte, hogy a könyvelésébe való betekintést ne tette volna lehetővé, és azzal érvelt, hogy a betekintés biztosítása nem változtatott volna a helyzeten. A felek azt állították, hogy méretük és üzleti modelljük nem tette lehetővé a kért részletes adatszolgáltatást. A Bizottság a végső szakaszban megerősítette, hogy egyikük ismételten megtagadta az importőrének könyvelésébe való betekintést és annak ellenére, hogy megkísérelték, egyiküknek sem sikerült teljes körű és használható nyereségességi adatokat és információkat nyújtani a beszerzési és a független vevőknek kínált viszonteladói árak közötti különbözetre vonatkozóan oly módon, hogy az intézmények fel tudják azokat használni a független importőrök helyzetének elemzéséhez. A két vállalat által a beszerzési és viszonteladói áraikról nyújtott korlátozott tájékoztatás - még ha összességében nem is egyértelmű - azonban teljes mértékben összhangban volt az ideiglenes rendelet (202) preambulumbekezdésében kapott és összefoglalt általános haszonkulcsra vonatkozó információkkal.
(193)
Az ideiglenes rendelet (203) preambulumbekezdésében az érdekelt feleket felkérték, hogy az ellátási láncra vonatkozó intézkedések hatásának további vizsgálata céljából nyújtsanak be további, átfogó és ellenőrizhető adatokat.
(194)
Az ideiglenes intézkedéseket követően két független importőr új válaszokat küldött az importőrök kérdőívére. Több, a mintában nem szereplő importőrtől, egy európai és nemzetközi kereskedelmi szövetségtől (külkereskedelmi szövetség), egy svédországi importőri, nagykereskedői és kiskereskedői szövetségtől (Svensk Handel), a CCCLA-tól és egy importérdekeltségekkel is rendelkező uniós gyártótól érkeztek az uniós érdekre vonatkozó beadványok. Egyik beadvány sem tartalmazott döntő adatokat az intézkedések ellátási láncra gyakorolt hatásáról.
(195)
Az egyik fél azt állította, hogy a vámok által befolyásolt lefelé irányuló foglalkoztatási adatokat alulértékelték annak fényében, hogy a Eurostat statisztikái azt mutatják, hogy a kereskedelmi vállalkozások több embert (33 millió főt) foglalkoztatnak, mint a gyártó vállalatok (31 millió főt). Az importáló és gyártó vállalkozáshoz kapcsolódóan nyújtott adatok azonban nem használhatók fel e vizsgálat céljából.
(196)
Több importőr azt állította egy közös beadványban, hogy a mintában szereplő öt importőr az ideiglenes rendelet (200) preambulumbekezdésében említett 350 helyett több mint 10 000 munkahelyet teremtett az érintett termékhez kapcsolódóan. Ezeket a számokat a Bizottság újból megvizsgálta. Fontos kiemelni, hogy az importőrök érdekeinek elemzésének keretében az érintett termék behozatalával és viszontértékesítésével összefüggő álláshelyek számát veszik figyelembe, ideértve a különböző támogató tevékenységeket is. A más termékekhez vagy más származású termékekhez, vagy az olyan tevékenységekhez kapcsolódó foglalkoztatást, mint a nagy- és kiskereskedelem természetesen nem veszik figyelembe. Meg kell említeni, hogy az eljárás egy korábbi szakaszában egy 14 importőrt tömörítő csoport az importőri szinten érintett munkahelyek számát összesen 7 000-re becsülte. A mintába felvett importőrök helyzetét kivetítve - már amennyiben az általuk közölt adatok felhasználhatók - ez a szám helyénvaló becslésnek tűnik.
(197)
Több fél panaszkodott arról, hogy az ideiglenes rendelet (202) preambulumbekezdésében foglalt bruttó haszonkulcs-adat túlzó, állításuk szerint félrevezető. Azonban a vizsgálatból kitűnik, hogy az importőrök mintavételi kérdéseire válaszoló importőrök nagy többsége 50 % és 200 % közötti bruttó árrésről számolt be a beszerzési és a viszonteladási ár között, és a mintába felvett importőrök is hasonló adatokat közöltek. Ezen túlmenően az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően a panaszosok több példát is benyújtottak, amelyek alátámasztják az ideiglenes rendelet (202) preambulumbekezdésében említett közzététellel nyújtott információkat, azaz megerősítik az érintett termék importára és viszonteladói ára közötti arányt.
(198)
Egy, az érintett termék behozatalában érdekelt egyesült királyságbeli gyártó kifejtette, hogy a szóban forgó árrést bizonyos, az Unióban felmerülő költségek indokolnak. Nem közöltek olyan adatokat, amelyek lehetővé tették volna ezen árréseknek a forgalom alapján történő kiszámítását.
(199)
Mivel a mintában szereplő importőrök közül csak háromtól lehetett az érintett termékre vonatkozó importtevékenységekről használható nyereségadatokat szerezni és azokat ellenőrizni, e három importőr az érintett termék importjának mindössze 3 %-át képviselte, az érintett súlyozott átlagos nyereségszint-adatot nem tekintették döntőnek, így az nem került említésre az ideiglenes rendeletben. Meg kell azonban jegyezni, hogy ez a súlyozott átlagos nyereségszint elfogadható volt (6 % és 10 % közötti - titoktartási okokból értéktartományként megadva).
(200)
Egy importőr azt állította, hogy színes kőáruból nincs elég gyártás az Unióban, más megoldás hiányában ezen termékeket Kínából kell importálni. Ugyanezt az állítást a nyilvánosságra hozatalt követően is előadták. A vizsgálat azonban megállapította, hogy a színes kőáru több forrásból is beszerezhető, egyebek mellett uniós gyártóktól is. Ezenfelül az uniós gyártók elegendő gyártási kapacitással rendelkeznek ahhoz, hogy többet értékesítsenek az uniós piacon.
(201)
A vizsgálat során gyűjtött információk nem tették lehetővé a megfelelő számszerűsítést arra vonatkozóan, milyen mértékben lennének képesek felvenni a javasolt vámtételek által okozott áremelkedést. Amennyiben azonban a Kínából származó behozatalra végleges dömpingellenes vámot vetnének ki és a bruttó és nettó különbözettel kapcsolatos információk tükrében semmi sem utal arra, hogy az veszélyeztetné az importőrök üzleti életképességét. Az egyik importőr azt is állította, hogy a dömpingellenes vám nem érintené kedvezőtlenül a nagy piaci szereplőket és azokat az importőröket, akik üzleti tevékenységének középpontjában nem az asztali és konyhai kerámiaáruk állnak.
(202)
Megállapítható tehát, hogy az intézkedések bevezetése a javasolt szinten összességében nem okoz jelentős káros hatást az érintett termék független importőreinek helyzetére nézve.
(203)
Bármely egyéb, a független importőrök érdekeit érintő megjegyzés hiányában az ideiglenes rendelet (199)-(211) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
6.4. Más gazdasági ágazatok érdeke
(204)
Az ideiglenes rendelet (203) preambulumbekezdése szerinti felkérésen túl az ideiglenes intézkedések kihirdetésének napján a Bizottság közvetlenül kapcsolatba lépett az érintett kiskereskedőkkel és kiskereskedői szövetségekkel, a lehetséges viszonteladói tevékenységeket folytató importőrökkel és a Bizottság előtt ismert tervezőkkel, és felkérte őket a rájuk vonatkozó kérdőívek kitöltésére. A megkeresettek közül néhányan - akik korábban azt állították magukról, hogy kiskereskedők - azt válaszolták, hogy nem érintettek a vizsgálatban, mivel nem tevékenykednek az üzletágban. A kiskereskedőkhöz intézett kérdőívekre végül hét új válasz érkezett a Bizottsághoz. E hét kiskereskedő a vizsgálati időszak során a Kínából érkező behozatal 1 %-át tette ki. E válaszok többsége sok tekintetben hibás volt, ennek ellenére a Bizottság a lehető legteljesebb mértékben kielemezte azokat. A tervezőknek küldött kérdőívekre nem érkezett válasz.
(205)
Az így szerzett információk lényegében nem szolgáltak olyan új bizonyítékokkal azon egyéb gazdasági ágazatok érdekeivel kapcsolatban, amelyek vitathatják az ideiglenes rendelet (217) preambulumbekezdésében szereplő következtetést.
(206)
Az ideiglenes intézkedések közzétételét követően a mintában szereplő és nem szereplő importőröktől (ideértve egy, a reklámtermékek ágazatában tevékeny lengyel importőrt), egy európai és nemzetközi kereskedelmi szövetségtől (Foreign Trade Association), egy svédországi importőri, nagykereskedői és kiskereskedői szövetségtől (Svensk Handel), több kiskereskedőtől, a CCCLA-tól, valamint nyolc (hét olaszországi, egy ausztriai székhelyű) kávépörkölő vállalattól érkeztek az egyéb gazdasági ágazatokkal kapcsolatos uniós érdekre vonatkozó beadványok.
(207)
A kávépörkölő vállalatok szerint a piacukat ellátó uniós gyártók rendkívül kis száma (legfeljebb 5) miatt, amelyek többsége vagy közvetlenül, vagy testvérvállalatokon keresztül Kínából importál, és a kávépörkölők rendkívül nagy száma (1 500 - 3 000) miatt, az ideiglenes szakaszban javasolt intézkedések megakadályozhatják a szóban forgó vállalatokat abban, hogy a jövőben pontosan ugyanezeket a cikkeket beszerezhessék. Ez az állítás nem elfogadható. Egyrészt a végleges intézkedések mértéke alacsonyabb, mint az ideiglenes intézkedéseké. Másrészt a vizsgálatból kiderült, hogy az uniós gyártók olyan helyzetben voltak, hogy gyártási potenciáljukat még inkább igénybe vehetnék és tovább szolgálhatnák a kávépörkölő gazdasági ágazatot, amennyiben a dömpingelt kínai behozatal által okozott kár megszűnne. Az uniós gyártók nagy számára tekintettel a kávépörkölő vállalatoktól érkező megrendeléseket vállalni képes uniós gyártók száma nagy valószínűséggel ötnél több lenne.
(208)
A kávépörkölő vállalatok azzal érveltek, hogy a dömpingellenes intézkedések a versenyképesség elveszítése és a kínai hatóságok várható büntetőintézkedési miatt kárt okoznának kivitelükben. Arra azonban nincs bizonyíték, hogy a bevezetett intézkedések szintje a versenyképesség elveszítésével járna, különösen ha figyelembe vesszük, hogy más WTO-tagok által hozott dömpingellenes intézkedések is hatást gyakorolnak e termékfajtára. A büntetőintézkedésekre vonatkozó állítást a Bizottság szintén nem találta megalapozottnak.
(209)
A kávépörkölő vállalatok szerint a dömpingellenes intézkedések üzleti tevékenységükben, értékesítéseikben elkerülhetetlenül általános csökkenéshez, a vendéglátóiparban (szállodák, éttermek és étkezdék) a kávéár általános emelkedéséhez, valamint a termékek és szolgáltatások minőségének csökkenéséhez vezetnének. Mindez állítólag közvetlenül vagy közvetve jelentős számú munkahelyet veszélyeztetne. Szem előtt tartva azonban az intézkedéseknek az ellátási láncra gyakorolt hatására vonatkozó következtetéseket és azt, hogy mi áll a kávépörkölő vállalatok üzleti tevékenységének középpontjában, ezen állítások nem fogadhatók el. Azt is meg kell jegyezni, hogy egy kávépörkölő vállalat teljes, az egész világra kiterjedő tevékenységéhez kapcsolódó munkahelyek számának megadása nem tekinthető megfelelő számítási alapnak azon munkahelyek száma szempontjából, amelyek a dömpingellenes intézkedések bevezetése miatt kerülnének bizonytalan helyzetbe.
(210)
Két kiskereskedő azt állította, hogy új csontporcelánból és csontporcelánból az uniós termelés nem elégséges, továbbá annak nincs más alternatív forrása, mint a Kínából történő behozatal. A nyilvánosságra hozatalt követően egy importőröket tömörítő egyesület ugyanezen kifogással élt. Először is és általában meg kell jegyezni, hogy a dömpingellenes intézkedések a tisztességes kereskedelem helyreállítására és nem a behozatal megakadályozására irányulnak. Ebben az esetben az intézkedések mértéke nem tekinthető tiltónak. Másrészt a vizsgálat megállapította, hogy e termékek több forrásból is beszerezhetők, többek között uniós gyártóktól is. Végül az uniós gyártók elegendő gyártási kapacitással rendelkeznek ahhoz, hogy még többet értékesítsenek az uniós piacon és potenciáljukat is még jobban ki tudnák aknázni, amennyiben a dömpingellenes intézkedéseket véglegesen bevezetnék.
(211)
Egy kiskereskedő szerint az intézkedések kedvezőtlenül hatnának az idegenforgalmi piacot kiszolgáló egyes árucikkekre. Érdemi részét tekintve semmilyen információ nem támasztotta alá ezt az állítást. Az ágazatban a szóban forgó tárgyak súlya is korlátozott.
(212)
Egy importőr és nagykereskedő állítása szerint az intézkedések bevezetése néhány nagy piaci szereplő vertikális piaci konszolidációjához vezetne. A piaci szereplők jelenlegi számát tekintve azonban nem valószínű, hogy ez rövid-, illetve középtávon bekövetkezne.
(213)
Az ideiglenes rendeletben már taglalt kérdésekkel kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy számos fél úgy találja, hogy a kisebb vállalatok, például kiskereskedők, forgalmazók és a reklámtermékekkel foglalkozó vállalkozások érdekeit nem vették kellőképpen figyelembe. A végleges nyilvánosságra hozatalt követően ez a kifogás több fél részéről is felmerült. El kell ismerni, hogy a dömpingellenes vámok miatti áremelés összességében inkább a mikro- és makrovállalkozásokat veszélyezteti. Arra azonban nincs bizonyíték, hogy a bevezetett intézkedések szintje jelentős negatív hatást gyakorolna majd a kkv-nak minősülő többi gazdasági szereplőre. A kifogást a Bizottság ezért véglegesen elutasítja.
(214)
Az uniós gazdasági ágazat érdekére vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (212)-(217) preambulumbekezdése ezúton megerősítést nyer.
6.5. A fogyasztók (háztartások) érdeke
(215)
Annak ellenére, hogy a Bizottság felvette a kapcsolatot a felekkel, közvetlenül a végfelhasználók érdekeit képviselő felek, mint például a fogyasztói szövetségek nem tettek semmilyen előterjesztést.
(216)
Több fél is vitatta az ideiglenes rendelet (222) preambulumbekezdésében foglalt következtetést a magasabb árak vonatkozásában. A végleges nyilvánosságra hozatalt követően ehhez hasonló kifogások ismételten felmerültek.
(217)
Abban a valószínűtlen esetben, hogy a vámot teljes mértékben átruházzák a fogyasztókra és feltételezve, hogy az importszintek és az árak változatlanok maradnak, a dömpingellenes vámok háztartásonként kevesebb mint 1 EUR többletköltséget jelentenének évente. Ez a számítás a vizsgálati időszak behozatali mennyiségein és értékein, a vámok javasolt szintjén és az uniós háztartások számán alapul.
(218)
Ilyen hatás nem tekinthető elegendőnek ahhoz, hogy felülmúlja a Kínából származó dömpingelt behozatal által okozott kárból eredő uniós gazdasági ágazatra kifejtett pozitív hatást.
(219)
Az egyik fél azt állította, hogy az intézkedések következtében hiány lép fel az olcsóbb asztali árukból. Az állítást a végleges nyilvánosságra hozatalt követően megismételték. Ezen állítás azonban nem tartható fenn, mert - az ideiglenes rendelet (157) preambulumbekezdésében foglaltak szerint - az uniós gazdasági ágazat minden piacot kiszolgál (egyebek mellett az olcsóbb asztali árukat is).
(220)
A fogyasztók (háztartások) érdekére vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (218)-(226) preambulumbekezdése ezúton megerősítést nyer.
6.6. Az uniós érdekre vonatkozó következtetés
(221)
A fentiek fényében az ideiglenes rendelet vizsgálata ezúton megerősítést nyer.
(222)
Ennek következtében az ideiglenes rendelet (227)-(229) preambulumbekezdései megerősítést nyernek.
7. VÉGLEGES DÖMPINGELLENES INTÉZKEDÉSEK
7.1. A kár megszüntetéséhez szükséges szint
(223)
Egy állítás szerint a kárt okozó dömping megszüntetéséhez szükséges vám mértékének meghatározásához használt haszonkulcs túl magas. Ezt az állítást a Bizottság a fenti 4.5.3.3. pontban foglaltaknak megfelelően elutasította.
(224)
Több fél megkérdőjelezte a kárkülönbözet kiszámítására alkalmazott elérendő nyereséget. Az észrevételekkel a fenti (135)-(142) preambulumbekezdésekben foglalkozunk. Ezen észrevételek elemzése alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a 6 %-os elérendő nyereséget fenn kell tartani.
(225)
A kár megszüntetéséhez szükséges szintre vonatkozó egyéb észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (230)-(234) preambulumbekezdésében leírt módszertan ezúton megerősítést nyer.
7.2. Végleges intézkedések
(226)
A dömpinggel, a kárral, az okozati összefüggéssel és a közösségi érdekkel kapcsolatban levont következtetéseket figyelembe véve, és az alaprendelet 9. cikkének (4) bekezdésével összhangban, végleges dömpingellenes vámot kell kivetni az érintett terméknek a dömping- és kárkülönbözet alsó szintjén lévő behozatalaira vonatkozóan, az alacsonyabb vám szabályának megfelelően. A vámtételt ennek megfelelően a megállapított dömpingkülönbözet szintjén kell meghatározni.
(227)
A fenti (115) és (132) preambulumbekezdésekben említett kis kiigazítás valamelyest módosított áralákínálási különbözetet eredményezett, ami látszik is az alább felsorolt kárkülönbözetekben. A javasolt végleges dömpingellenes vámok a következők:
Vállalat
Dömping különbözet (%)
Kárkülönbözet (%)
Végleges vámmérték (%)
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd and Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
18,3
44,8
18,3
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
92,6
13,1
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
110,1
23,4
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd; Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd; Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd; Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd, and Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd
17,6
79,1
17,6
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
45,7
22,9
Minden más együttműködő exportáló gyártó
17,9
79,0
17,9
Minden más vállalat
36,1
110,1
36,1
(228)
Az ebben a rendeletben meghatározott, egyes vállalatokra alkalmazandó egyéni dömpingellenes vámtételeket a vizsgálat eredményei alapján állapították meg. Így ezek az értékek a vizsgálat során a vállalatokkal kapcsolatban feltárt helyzetet tükrözik. Ezeket a vámtételeket (ellentétben a minden más vállalkozásra alkalmazandó országos vámmal) kizárólag a Kínából származó, az említett vállalkozások mint egyedi jogi személyek által előállított termékek behozatalára kell alkalmazni. Az e rendelet rendelkező részében kifejezetten nem említett egyéb vállalat által - ideértve a kifejezetten említett vállalatokhoz kapcsolódó egységeket is - előállított érintett termékek behozatalára a kedvezményes vámtételek nem alkalmazhatók, így azokra a „minden egyéb vállalatra” alkalmazandó vámok vonatkoznak.
(229)
Annak érdekében, hogy a lehető legalacsonyabb szintre csökkentsék az intézkedések megkerülésének a vámtételek közötti nagy különbségekből adódó kockázatát, úgy ítélték meg, hogy ebben az esetben a dömpingellenes vámok megfelelő alkalmazásának biztosítására különleges intézkedésekre van szükség. Ezek közé a különleges intézkedések közé tartozik az e rendelet II. mellékletében megállapított követelményeknek megfelelő érvényes kereskedelmi számla bemutatása a tagállamok vámhatóságainak. Az ilyen számlával nem kísért behozatalra a „minden más vállalatra” alkalmazandó dömpingellenes vám vonatkozik.
(230)
Amennyiben az érintett dömpingellenes intézkedések bevezetését követően az alacsonyabb egyedi vámtételekben részesülő vállalatok kivitelének mennyisége jelentősen megnő, ez a mennyiségi növekedés önmagában is az alaprendelet 13. cikkének (1) bekezdése szerinti, a kereskedelem szerkezetében az intézkedések bevezetése nyomán bekövetkezett változásnak tekinthető. Ilyen körülmények között, és amennyiben a feltételek teljesülnek, a kijátszások feltárására vizsgálatot lehet indítani. E vizsgálat többek között irányulhat annak megállapítására, hogy szükség van-e az egyedi vámtételek eltörlésére és ebből következően országos vám kivetésére.
(231)
A vállalatspecifikus dömpingellenes vámtételek alkalmazására irányuló kérelmeket (például a jogalany nevében bekövetkezett változást követően, illetve új gyártási vagy értékesítési egységek létrehozását követően) a Bizottsághoz (11) kell benyújtani, és mellékelni kell hozzá minden vonatkozó információt, különös tekintettel a vállalatnak a gyártáshoz, a belföldi értékesítéshez és az exportértékesítésekhez kapcsolódó olyan tevékenységeiben bekövetkezett változásokra, amelyek például névváltozással vagy a gyártási és értékesítési egységekben bekövetkezett változással függenek össze. Adott esetben a rendeletet ennek megfelelően módosítják az egyedi dömpingellenes vámtételekben részesülő vállalatok listájának aktualizálásával.
(232)
A dömpingellenes vám megfelelő alkalmazásának biztosítása érdekében az országos vámszintet nem csupán az együtt nem működő exportáló gyártókra kell alkalmazni, hanem azokra a gyártókra is, akik a vizsgálati időszak alatt egyáltalán nem exportáltak az Unióba.
(233)
Az új exportőrök és a rendelet I. mellékletében említett, a mintába fel nem vett együttműködő vállalatok egyenlő bánásmódban való részesítése érdekében biztosítani kell, hogy az utóbbi vállalatokra kivetett súlyozott átlagvámot az olyan új exportőrökre is alkalmazzák, amelyek egyébként az alaprendelet 11. cikkének (4) bekezdése alapján felülvizsgálatra lennének jogosultak.
(234)
Valamennyi fél tájékoztatást kapott azokról a főbb tényekről és szempontokról, amelyek alapján a Bizottság a Kínából származó asztali és konyhai kerámiaáru behozatalára végleges dömpingellenes vám kivetését és az ideiglenes vám révén biztosított összegek végleges beszedését kívánta javasolni (a továbbiakban: a végleges nyilvánosságra hozatal). Egyúttal meghatározott időszakot biztosítottak a feleknek arra, hogy e végleges nyilvánosságra hozatal kapcsán ismertessék észrevételeiket.
(235)
Az érdekelt felek által benyújtott szóbeli és írásbeli észrevételeket a Bizottság megvizsgálta és adott esetben figyelembe vette.
7.3. Az ideiglenes vámok végleges beszedése
(236)
Tekintettel a megállapított dömpingkülönbözetek nagyságára, és figyelembe véve az uniós gazdasági ágazatnak okozott kár mértékét, szükségesnek tekinthető, hogy az ideiglenes rendelettel kivetett ideiglenes dömpingellenes vámok formájában biztosított összegeket a kivetett végleges vámok összegének mértékéig véglegesen beszedjék,
ELFOGADTA EZT AZ RENDELETET:
1. cikk
(1) Végleges dömpingellenes vámot kell kivetni a jelenleg az ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 és az ex 6912 00 90 (TARIC-kódok: 6911100090, 6912001011, 6912001091, 6912003010, 6912005010 és 6912009010) KN-kódok alá tartozó és a Kínából származó asztali és konyhai kerámiaáruk behozatalára, kivéve a kerámiakéseket, a kerámia fűszerdarálókat és a kerámiadaráló részeit, a kerámiahámozókat, kerámia késélezőket és a pizza vagy kenyér sütéséhez használt kordierit kerámia pizzaköveket.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott, az alább felsorolt vállalatok által gyártott termékek vámfizetés előtti, nettó, uniós határparitáson számított árára alkalmazandó végleges dömpingellenes vámtételek a következők:
Vállalatok
Vám (%)
TARIC-kiegészítő kód
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd;
Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd.
18,3
B349
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
B350
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
B351
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited;
Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd;
Shandong Silver Phoenix Co., Ltd;
Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd;
Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd;
Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd;
Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd;
Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd.
17,6
B352
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
B353
Az I. mellékletben felsorolt vállalatok
17,9
Minden más vállalat
36,1
B999
(3) A (2) bekezdésben felsorolt vállalatok esetében meghatározott egyéni dömpingellenes vámtétel alkalmazásának feltétele, hogy a tagállamok vámhatóságainak olyan érvényes kereskedelmi számlát mutassanak be, amely megfelel a II. mellékletben meghatározott követelményeknek. Ha ilyen számlát nem mutatnak be, az összes többi vállalatra alkalmazandó vámot kell alkalmazni.
(4) Eltérő rendelkezés hiányában a vámokra vonatkozó hatályos rendelkezéseket kell alkalmazni.
2. cikk
(1) A Kínából származó kerámia fűszerdarálók és a kerámiadaráló-részek, a kerámiahámozók, kerámia késélezők és pizza vagy kenyér sütéséhez használt kordierit kerámia pizzakövek behozataláról szóló 1072/2012/EU rendelet szerinti ideiglenes dömpingellenes vám révén biztosított összegeket fel kell szabadítani.
(2) A Kínából származó és asztali és konyhai kerámiaáruk, kivéve a kerámiakéseket, a kerámia fűszerdarálókat és kerámiadaráló-részeket, a kerámiahámozót, kerámia késélezőt és a pizza vagy kenyér sütéséhez használt kordierit kerámia pizzaköveket, behozataláról szóló 1072/2012/EU rendelet szerinti ideiglenes dömpingellenes vámok révén biztosított összegeket véglegesen be kell szedni. A biztosított összegeknek a végleges dömpingellenes vámtételen felüli részét el kell engedni.
3. cikk
Az 1. cikk (2) bekezdése módosítható úgy, hogy jegyzékébe felveheti az új exportáló gyártót, amelyre így a 17,9 %-os súlyozott átlagvámot kell alkalmazni.Amennyiben Kína bármely új exportáló gyártója kielégítő bizonyítékot szolgáltat a Bizottságnak arra nézve, hogy:
a)
nem exportálta az Unióba az 1. cikk (1) bekezdésében meghatározott terméket a vizsgálati időszak során (2011. január 1-jétől2011. december 31-ig),
b)
nem áll kapcsolatban Kína azon exportőreivel vagy gyártóival, amelyekre az e rendelettel kivetett intézkedéseket alkalmazni kell,
c)
az érintett terméket az Unióba ténylegesen csak az intézkedések alapjául szolgáló vizsgálati időszak után exportálta, vagy visszavonhatatlan szerződéses kötelezettséget vállalt jelentős mennyiségnek az Unióba történő exportálására.
4. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2013. május 13-án.