PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1244/2014
ze dne 20. listopadu 2014,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 375/2014 o zřízení Evropského dobrovolnického sboru humanitární pomoci („iniciativa Humanitární dobrovolníci EU“)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 375/2014 o zřízení Evropského dobrovolnického sboru humanitární pomoci („iniciativa Humanitární dobrovolníci EU“) (1), a zejména na čl. 9 odst. 3, čl. 10 odst. 1 a čl. 12 odst. 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu s nařízením (EU) č. 375/2014 by Komise měla vypracovat normy a postupy týkající se nezbytných podmínek, postupů a požadavků, jež mají uplatňovat vysílající a přijímající organizace při vyhledávání, výběru, přípravě, řízení a vysílání zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU na podporu humanitární pomoci ve třetích zemích. Nařízení (EU) č. 375/2014 stanoví, že normy by měly být přijaty prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci a postupy prostřednictvím prováděcích aktů.
(2)
U všech zúčastněných stran iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, včetně samotných dobrovolníků a vysílajících a přijímajících organizací, by mělo být podporováno ztotožnění se s iniciativou.
(3)
Je důležité, aby byli zájemci o dobrovolnickou činnost vyhledáváni a vybíráni nediskriminačním, spravedlivým a transparentním postupem opírajícím se o partnerství mezi vysílajícími a přijímajícími organizacemi, který vyhovuje skutečným potřebám, jež na místní úrovni vyjádří přijímající organizace.
(4)
Vysílající a přijímající organizace by měly zajistit důkladné zaškolení, jehož cílem je předcházet nedorozuměním v otázce úloh a očekávání a nabídnout dobrovolníkům odpovídající a praktickou přípravu pro jejich misi. Tímto způsobem položí základy důvěry a přijetí v přijímajících komunitách, a to při plném zohlednění místních kulturně citlivých otázek.
(5)
Odborná příprava je nepostradatelnou součástí přípravy před vysláním, která by měla být zajištěna všem zájemcům o dobrovolnickou činnost v rámci strukturovaného programu povinných a volitelných kurzů. Začátečníkům by kromě toho mělo být umožněno, v případě potřeby formou stáží, dále rozvíjet své kompetence a získávat nové specifické znalosti a dovednosti významné pro odvětví humanitární pomoci. Tento rozvoj by měl zejména odpovídat činnosti a podmínkám vysílající a přijímající organizace.
(6)
Vysílající a přijímající organizace by měly zavést odpovídající systém dohledu a řízení. Měly by společně dohlížet na výkony a výsledky humanitárních dobrovolníků EU a tyto výkony a dosahované výsledky hodnotit a poskytovat humanitárním dobrovolníkům EU zpětnou vazbu ve věci přidělených úkolů a cílů. Pomohou tím zlepšit odpovědnost iniciativy Humanitární dobrovolníci EU.
(7)
Doplňkem dohledu a řízení by měl být mentoring, který by měl humanitárním dobrovolníkům EU zajišťovat doplňkovou podporu před vysláním, v jeho průběhu a po skončení.
(8)
Po dobu vyslání do třetích zemí by měl být zřízen kanál pro průběžnou komunikaci a doplňkovou podporu z vysílající organizace. Všem humanitárním dobrovolníkům EU by měl být po skončení jejich vyslání poskytnut debriefing a podpora.
(9)
Zajištění odpovídajících pracovních a životních podmínek je nezbytné k tomu, aby mohli humanitární dobrovolníci EU plnit své úkoly v bezpečných a hygienických podmínkách, aby byly splněny jejich základní potřeby a aby se neocitli v tíživé životní situaci, avšak aby byla respektována zásada skromného, neokázalého životního stylu dobrovolníka. Příspěvky na pobyt a jiné platby určené humanitárním dobrovolníkům EU nemají představovat plat v řádném pracovním poměru. Výše těchto plateb by neměla být stanovena s ohledem na profesní zkušenost, odbornost nebo výsledky přiděleného úkolu daného dobrovolníka: jejich účelem je pouze pokrýt životní náklady během vyslání. Pro zajištění vysoké a rovné úrovně ochrany by všichni dobrovolníci EU měli být kryti komplexním pojištěním, které je speciálně určeno k jejich ochraně během celé doby jejich vyslání do třetích zemí a veškerých relevantních období před vysláním a po něm.
(10)
Povinnost péče má prvořadý význam a je společnou odpovědností. Vysílající a přijímající organizace by se měly v maximální možné míře starat o zdraví, ochranu, bezpečnost a dobré životní podmínky humanitárních dobrovolníků EU a měly by vypracovat odpovídající postupy v oblasti bezpečnosti, zdraví a ochrany. Stejně tak by měli humanitární dobrovolníci EU na pracovišti činit vše pro zajištění svého vlastního zdraví, ochrany a bezpečnosti, jakož i zdraví, ochrany a bezpečnosti ostatních osob.
(11)
Sledování a hodnocení individuálního výkonu humanitárních dobrovolníků EU by mělo být procesem probíhajícím po celou dobu jejich mise. Mělo by se opírat o systém dohledu a řízení výkonu a mělo by poskytovat údaje, které budou prokazovat, do jaké míry individuální výkon humanitárních dobrovolníků EU přispívá (na úrovni výstupů a dopadů) k cílům projektu a celé iniciativy.
(12)
Je zapotřebí spolehlivý akreditační postup, který zajistí, aby vysílající a přijímající organizace dodržovaly normy stanovené v nařízení Komise v přenesené pravomoci, které má být přijato na základě čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014, a postupy stanovené v tomto nařízení. Takový akreditační postup by měl vycházet ze zásad zjednodušení a zamezení zdvojenému úsilí, rozlišení mezi vysílajícími a přijímajícími organizacemi, nákladové efektivnosti, transparentnosti a nestrannosti a měl by podporovat rozmanitost a přístupnost.
(13)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle článku 26 nařízení (EU) č. 375/2014.
(14)
Aby se zajistilo včasné provádění iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, je nezbytné, aby toto nařízení vstoupilo v platnost jako naléhavé, neboť obsahuje ustanovení, na jejichž základě provádějící organizace vysílají humanitární dobrovolníky EU do třetích zemí,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA 1
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví pravidla k provádění nařízení (EU) č. 375/2014, pokud jde o následující záležitosti vyjmenované v čl. 9 odst. 3, čl. 10 odst. 1 a čl. 12 odst. 6 uvedeného nařízení:
a)
postupy uplatňované při vyhledávání, výběru a nezbytné přípravě zájemců o dobrovolnickou činnost před jejich vysláním, včetně případných stáží;
b)
podrobnosti týkající se programu odborné přípravy a postupu pro hodnocení připravenosti zájemců o dobrovolnickou činnost k vyslání;
c)
pravidla pro vysílání a řízení humanitárních dobrovolníků EU ve třetích zemích, včetně dozoru na místě, průběžné podpory prostřednictvím coachingu, mentoringu, další přípravy, nezbytných pracovních podmínek a podpory po návratu;
d)
pojistné krytí a životní podmínky dobrovolníků včetně pokrytí nákladů na živobytí, ubytování, cestu a dalších relevantních výdajů;
e)
postupy uplatňované před vysláním, v jeho průběhu a po návratu pro zajištění povinné péče a náležitých bezpečnostních opatření, včetně protokolů pro stažení vyslaného dobrovolníka ze zdravotních důvodů a bezpečnostních plánů, v nichž jsou stanoveny postupy stažení dobrovolníků ze třetích zemí v případě mimořádné situace, mimo jiné nezbytné postupy spolupráce s vnitrostátními orgány;
f)
postupy pro sledování a hodnocení individuálních výkonů humanitárních dobrovolníků EU;
g)
akreditační postup, který zajistí, aby vysílající organizace splňovaly normy a postupy uvedené v článku 9 nařízení (EU) č. 375/2014, a diferencovaný akreditační postup pro přijímající organizace.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice uvedené v článku 3 nařízení (EU) č. 375/2014 a definice uvedené v nařízení Komise v přenesené pravomoci, které má být přijato na základě čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014. Použijí se rovněž tyto definice:
a)
„kompetenčním rámcem“ se rozumí rámec ve smyslu nařízení Komise v přenesené pravomoci, které má být přijato na základě čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014;
b)
„plánem učení a rozvoje“ se rozumí plán ve smyslu nařízení Komise v přenesené pravomoci, které má být přijato na základě čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014;
c)
„školitelem“ se rozumí osoba najatá poskytovatelem odborné přípravy k zajištění jednoho či více modulů odborné přípravy nebo moderování simulačních cvičení na základě scénářů a hodnocení kompetencí zájemců o dobrovolnickou činnost;
d)
„mentorem“ se rozumí školitel najatý poskytovatelem odborné přípravy, jehož úkolem je koordinovat hodnocení způsobilosti zájemce o dobrovolnickou činnost pro vyslání. Mentor je odpovědný za skupinu zájemců o dobrovolnickou činnost. Koordinuje hodnocení jejich kompetencí na základě zpětné vazby od ostatních školitelů a individuálně pracuje se zájemci o dobrovolnickou činnost s cílem přezkoumat jejich vlastní hodnocení a hodnocení ze strany školitelů;
e)
„mentoringem“ se rozumí proces neformálního předávání znalostí, sociálního kapitálu a psychosociální podpory relevantní pro práci, kariéru nebo profesní rozvoj. Mentoring zahrnuje neformální komunikaci, obvykle osobní a po delší dobu, mezi osobou, kterou přijímající organizace určí jako mentora a o které se předpokládá, že má příslušné znalosti, odbornost a zkušenosti na jedné straně a humanitárním dobrovolníkem EU na straně druhé;
f)
„debriefingem“ se rozumí proces, který vysílajícím a přijímajícím organizacím a humanitárnímu dobrovolníkovi poskytuje jasné informace o výsledcích mise a úspěších, jichž humanitární dobrovolníci EU dosáhli, a doporučení či poučení z jejich zkušeností a získaných poznatků a představuje pozitivní odborné uzavření dané mise.
KAPITOLA 2
POSTUPY VYHLEDÁVÁNÍ A VÝBĚRU ZÁJEMCŮ O DOBROVOLNICKOU ČINNOST
Článek 3
Postup vyhledávání a výběru
1. Vysílající a přijímající organizace společně stanoví postup vyhledávání a výběru. Úlohy, povinnosti a postupy jsou definovány s cílem zajistit transparentní, spravedlivé a efektivní přijímací řízení v souladu se zásadou rovného zacházení, rovných příležitostí a nediskriminace podle nařízení Komise v přenesené pravomoci, které má být přijato na základě čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014.
2. Postup vyhledávání a výběru se opírá o partnerství mezi vysílající a přijímající organizací a zaručuje včasnou a průběžnou komunikaci. Vysílající organizace zajistí, aby byla přijímající organizace důsledně zapojena do průběhu celého přijímacího řízení.
3. Dohodnutý postup vyhledávání a výběru se uplatňuje na všechny fáze přijímacího řízení.
4. Postup vyhledávání a výběru zahrnuje minimálně:
a)
stanovení přiděleného úkolu, kompetenčního profilu a kritérií výběru humanitárních dobrovolníků EU podle článku 4;
b)
oznámení a žádost podle článku 5;
c)
hodnocení, sestavení širšího a užšího seznamu uchazečů podle článku 6;
d)
výběr podle článku 7.
Článek 4
Stanovení přiděleného úkolu, kompetenčního profilu a kritérií výběru humanitárních dobrovolníků EU
1. Na základě posouzení potřeb vypracovaného podle nařízení Komise v přenesené pravomoci, které má být přijato na základě čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014, přijímající organizace navrhne v souladu s požadavky stanovenými v bodě 1 přílohy I pro humanitárního dobrovolníka EU přidělený úkol, včetně flexibilních prvků zohledňujících přispění daného dobrovolníka po přijetí.
2. Vysílající organizace přezkoumá přidělený úkol a v případě potřeby jej upraví, aby se zajistila jeho odpovídající a realistická přiměřenost s přihlédnutím k očekávaným kompetencím humanitárních dobrovolníků EU a absorpční kapacitě a potřebám přijímající organizace.
3. Podle přiděleného úkolu a kompetenčního rámce vysílající a přijímající organizace stanoví kompetenční profil humanitárního dobrovolníka EU a kritéria výběru včetně minimálních požadavků, které mají být použity během přijímacího řízení. Kompetenční profil musí rovněž uvádět, zda je daný dobrovolník začátečníkem nebo zkušeným odborníkem a zda je zapotřebí stáž.
Článek 5
Oznámení a žádost
1. Vysílající organizace nese odpovědnost za oznámení dané mise. S přispěním přijímající organizace vypracuje informační materiál s cílem informovat o iniciativě a přilákat zájemce o dobrovolnickou činnost.
2. Oznámení musí být vyhotoveno alespoň v angličtině a formulováno jasně, konkrétně a přístupně a musí poskytovat informace o pozici nabízené zájemci o dobrovolnickou činnost podle požadavků stanovených v bodě 2 přílohy I.
3. Oznámení musí být zveřejněno nejméně po dobu jednoho měsíce na ústřední platformě iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, přičemž za účelem přilákání uchazečů na ústřední platformu je možné využít dalších příležitostí propagace. Za řádně odůvodněných okolností může být v případě misí v reakci na humanitární krizi oznámení zveřejněno po dobu kratší než jeden měsíc, nejméně však po dobu jednoho týdne.
4. Uchazeči podávají žádost na standardizovaném formuláři, ke kterému připojí strukturovaný životopis. Uchazeči rovněž vyplní standardizovaný dotazník k vlastnímu hodnocení, který má posoudit jejich kompetence podle požadavků pro daný kompetenční rámec a jejich adaptabilitu ve vztahu k přidělenému úkolu a životním a pracovním podmínkám uvedeným v oznámení. S těmito podmínkami musí uchazeči vyjádřit svůj souhlas.
Článek 6
Hodnocení, sestavování širšího a užšího seznamu uchazečů
1. Vysílající organizace hodnotí uchazeče podle informací uvedených ve formuláři žádosti a dotazníku k vlastnímu hodnocení, prohlášení o motivaci k účasti na iniciativě Humanitární dobrovolníci EU (a na konkrétní misi) a podle hodnocení schopnosti analyzovat příslušný scénář humanitární pomoci formou písemného testu, eseje nebo podobných zkoušek.
2. Na základě tohoto hodnocení vysílající organizace poskytne přijímající organizaci širší seznam uchazečů, aby se společně dohodly na užším seznamu uchazečů, kteří budou pozváni na pohovor.
3. Uchazeči zařazení na užší seznam jsou pozváni na strukturovaný pohovor na základě kompetenčního rámce. Pohovor může probíhat osobně nebo pomocí telekomunikačních technologií, pokud možno za účasti přijímající organizace. K dalším metodám hodnocení mohou patřit hodnotící centra, skupinové činnosti a simulační situační cvičení.
4. Vysílající organizace může dle potřeby před konečným výběrem provést kontrolu osobních a profesních referencí. O průběhu výběrového řízení jsou uchazeči informováni na začátku řízení v oznámení.
Článek 7
Výběr
1. Konečné rozhodnutí o výběru zájemce o dobrovolnickou činnost náleží přijímající organizaci, která svou volbu potvrdí vysílající organizaci, jež odpovídá za zaslání nabídky a za přípravu zaškolovací fáze. Pro každou pozici lze vybrat náhradní dobrovolníky, kteří nahradí zájemce v případě, že tento odstoupí nebo již není disponibilní.
2. Vysílající a přijímající organizace musí být schopny prokázat a zdůvodnit, jak dospěly ke svému rozhodnutí o výběru z hlediska zásad rovného zacházení, rovných příležitostí a nediskriminace v průběhu celého postupu vyhledávání a výběru.
3. Výběrové řízení musí být ukončeno v přiměřené lhůtě. Vysílající organizace vyrozumí všechny uchazeče o rozhodnutí o výběru a informuje je o možnosti získat zpětnou vazbu. Vybraného zájemce o dobrovolnickou činnost vyzve, aby písemně potvrdil svůj zájem zúčastnit se iniciativy Humanitární dobrovolníci EU.
4. Vysílající organizace zajistí, aby byla dokumentace týkající se postupu vyhledávání a výběrového řízení zpětně sledovatelná a byla uchována v souladu s normou ochrany osobních údajů podle nařízení Komise v přenesené pravomoci, které má být přijato na základě čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014.
Článek 8
Hodnocení vzdělávacích potřeb
1. Na základě výsledků přijímacího řízení, potřeb přijímající organizace a předpokládaného vyslání zhodnotí vysílající organizace po konzultaci s přijímající organizací a se zájemcem o dobrovolnickou činnost vzdělávací potřeby a určí moduly odborné přípravy, kterých se zájemce zúčastní, a to na základě těchto kritérií:
a)
odborná zkušenost, přičemž zkušeným odborníkům je dána možnost zaměřit se na povinné moduly a zvolit si odpovídající úroveň odborné přípravy v oblasti projektového řízení a specializované nepovinné moduly;
b)
potřeby přijímající organizace z hlediska specifických kompetencí, které mají být řešeny prostřednictvím účasti zájemce o dobrovolnickou činnost na nepovinných modulech;
c)
všeobecné kompetence zájemce o dobrovolnickou činnost, které mají být řešeny prostřednictvím účasti na nepovinných modulech.
2. Vysílající organizace vypracuje plán učení a rozvoje uvedený v nařízení Komise v přenesené pravomoci, které má být přijato na základě čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014, a určí hodnocené kompetence vybraných zájemců o dobrovolnickou činnost a jejich vzdělávací potřeby, které budou předány poskytovatelům odborné přípravy.
KAPITOLA 3
PROGRAM ODBORNÉ PŘÍPRAVY INICIATIVY HUMANITÁRNÍ DOBROVOLNÍCI EU
Článek 9
Program odborné přípravy
1. Program odborné přípravy pro všechny úspěšně vybrané zájemce o dobrovolnickou činnost realizuje/í poskytovatel/é odborné přípravy, v případě potřeby s přispěním vysílající a přijímající organizace a dřívějších dobrovolníků.
2. Program odborné přípravy se opírá o kompetenční rámec a lze jej přizpůsobit potřebám začátečníků i zkušených odborníků.
3. Program odborné přípravy spočívá v přístupu k učení, který kombinuje moduly elektronického učení a výuky ve třídách.
4. Povinné moduly pro všechny zájemce o dobrovolnickou činnost zahrnují:
a)
obecný úvod do tematiky Unie, jejích vnějších vztahů a systému reakce na krize;
b)
úvod do humanitární činnosti, politiky humanitární pomoci Unie a iniciativy Humanitární dobrovolníci EU;
c)
řízení osobní bezpečnosti, ochrany a zdraví;
d)
řízení projektů;
e)
mezikulturní povědomí (a průřezové záležitosti);
f)
simulační cvičení na základě scénáře, které od zájemců o dobrovolnickou činnost vyžaduje prokázání získaných kompetencí.
5. K nepovinným modulům patří:
a)
propagace a komunikace;
b)
psychologická první pomoc;
c)
odborná příprava osob za účelem budoucích školení a instruktáží;
d)
řízení dobrovolnické činnosti;
e)
organizační rozvoj;
f)
případně individuálně navržené moduly zabývající se zejména přizpůsobením technických kompetencí zájemců o dobrovolnickou činnost kontextu humanitární pomoci.
6. Zájemci o dobrovolnickou činnost se zúčastní všech povinných modulů a mohou se zúčastnit jednoho či více nepovinných modulů, které si zvolí podle článku 8.
7. Program odborné přípravy s informacemi o jednotlivých modulech, včetně statusu, cílové skupiny, časového rozsahu, cílových kompetencí a příslušných výsledků učení vymezuje příloha II.
Článek 10
Hodnocení zájemců o dobrovolnickou činnost během odborné přípravy a po jejím absolvování
1. Během odborné přípravy a po jejím dokončení jsou zájemci o dobrovolnickou činnost hodnoceni z hlediska své připravenosti na vyslání na základě kompetenčního rámce.
2. Hodnocení společně organizují školitelé, přičemž klíčovou koordinační úlohu hraje mentor daného zájemce o dobrovolnickou činnost.
3. Hodnocení kompetencí je založeno na hodnocení znalostí, dovedností a postoje zájemce o dobrovolnickou činnost, které provádějí školitelé, a to včetně:
a)
vlastního hodnocení, které zájemce o dobrovolnickou činnost provede po simulačním cvičení na základě scénáře;
b)
připomínek, které vypracují školitelé po každém modulu a po simulačním cvičení na základě scénáře;
c)
hodnocení mentora, jehož výsledkem jsou kritický pohled na vlastní hodnocení zájemce o dobrovolnickou činnost a připomínky vycházející z osobního setkání mentora a zájemce o dobrovolnickou činnost ohledně zpětné vazby školitelů.
4. Hodnocení všech kompetencí se stává součástí plánu učení a rozvoje zájemce o dobrovolnickou činnost, který je aktualizován po dokončení odborné přípravy a ve kterém jsou uvedena absolvovaná školení a dosažené výsledky.
5. Zájemci o dobrovolnickou činnost, kteří prokáží nedostatečnou znalost u kterékoli průřezové nebo specifické kompetence, budou vyřazeni. Školitelé a mentor musí být schopni každé takové hodnocení a rozhodnutí v případě potřeby vysvětlit a zdůvodnit.
KAPITOLA 4
POSTUPY PŘÍPRAVY ZÁJEMCŮ O DOBROVOLNICKOU ČINNOST PŘED VYSLÁNÍM
Článek 11
Program zaškolení
1. V rámci zaškolení je zájemce o dobrovolnickou činnost nebo humanitární dobrovolník EU seznámen s kulturou, politikami a postupy vysílající a přijímající organizace a s očekáváními spojenými s přiděleným úkolem.
2. Program zaškolení společně vypracují vysílající a přijímající organizace. V programu jsou vymezeny jejich úlohy a povinnosti, a to pokud možno za přispění humanitárních dobrovolníků EU, kteří se vrátili z mise, s cílem využít jejich bezprostřední zkušenosti a poznatky. Program zahrnuje:
a)
zaškolení před vysláním, které zajistí vysílající organizace podle článku 12;
b)
zaškolení v cílové zemi, které zajistí přijímající organizace podle článku 18.
3. Vysílající a přijímající organizace dle potřeby uspořádají společná setkání za účasti všech zájemců o dobrovolnickou činnost nebo humanitárních dobrovolníků EU.
Článek 12
Zaškolení před vysláním
1. Vysílající organizace zajistí, aby bylo všem zájemcům o dobrovolnickou činnost před vysláním poskytnuto důkladné a odpovídající osobní zaškolení. Toto zaškolení zahrnuje minimálně následující prvky:
a)
struktura a postupy organizace a řízení, týmy podílející se na projektu (včetně projektového manažera, pracovníka krizového řízení, lidských zdrojů), poslání a cíle organizace ve vztahu k iniciativě Humanitární dobrovolníci EU;
b)
komplexní informace o souvislostech projektu, v nichž bude zájemce o dobrovolnickou činnost pracovat, informace o přiděleném úkolu a hodnocení potřeb, z něhož úkol vychází, a předpokládané pracovní a životní podmínky podle článků 22 a 24 až 27;
c)
příslušný právní rámec vztahující se na dobrovolníka podle nařízení Komise v přenesené pravomoci, které má být přijato na základě čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014;
d)
normy a postupy vztahující se na dobrovolníka, které se mimo jiné týkají kázně, stížností, opatření proti podvodům a korupci, ochrany dětí a zranitelných dospělých, etického kodexu podle nařízení Komise v přenesené pravomoci, které má být přijato na základě čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014;
e)
povinná bezpečnostní instruktáž a instruktáž v oblasti zdraví a ochrany pro konkrétní místní podmínky (včetně lékařského vyšetření před odjezdem) podle článků 28 a 30;
f)
systém a postup dohledu a řízení výkonu a zavedené podpůrné mechanismy včetně mentoringu a další podpory podle článků 19, 20 a 21;
g)
plán učení a rozvoje;
h)
informace o síti iniciativy Humanitární dobrovolníci EU a o tom, jak podporuje dobrovolníky před vysláním, během něj a po něm;
i)
informace o činnostech v oblasti komunikace a zviditelňování, se kterými projekt počítá na základě plánu komunikace podle článku 17 nařízení (EU) č. 375/2014, včetně kontaktních údajů odpovědného regionálního informačního úředníka Komise;
j)
proces debriefingu podle článku 23.
2. V rámci zaškolení poskytne vysílající organizace rovněž informace o místním oddělení Komise pro humanitární pomoc odpovědném za zemi vyslání a informuje toto oddělení o blížícím se vyslání humanitárních dobrovolníků EU.
3. Vysílající organizace zajistí, aby si zájemci o dobrovolnickou činnost přečetli veškeré informace poskytnuté během postupu zaškolení, aby jim porozuměli a aby měli k těmto informacím snadný přístup i po celou dobu účasti na iniciativě Humanitární dobrovolníci EU.
Článek 13
Stáže pro začátečníky
1. Od zájemců o dobrovolnickou činnost, kteří jsou začátečníky, může být vedle odborné přípravy požadována i účast na stáži u vysílající organizace, aby si v praxi osvojili postupy, etiku a souvislosti humanitární práce a více se připravili na své předpokládané vyslání jako humanitární dobrovolník EU. Doba trvání stáže nepřesáhne šest měsíců s možností omezeného prodloužení v řádně odůvodněných případech.
2. Vysílající organizace po konzultaci s přijímající organizací a s dobrovolníkem účastnícím se stáže přezkoumá a zaktualizuje na základě potřeb dané stáže vzdělávací potřeby v plánu učení a rozvoje. Plán učení a rozvoje vymezuje zejména:
a)
výsledky učení, kterých by měl dobrovolník účastnící se stáže během jejího trvání dosáhnout;
b)
úkoly, které bude dobrovolník účastnící se stáže provádět v rámci procesu učení, a zdroje, které mají být poskytnuty;
c)
cíle a výsledky, kterých by měl dobrovolník po skončení doby stáže dosáhnout.
3. V případě stáží se, pokud jde o povinnosti vysílajících organizací, u nichž dobrovolníci vykonávají svou stáž, použijí obdobně následující články tohoto nařízení:
a)
čl. 19 odst. 4, 5, 6 a 9, články 21 a 22;
b)
článek 24 vyjma odstavce 5. Zájemci o dobrovolnickou činnost pocházející ze zemí EU nebo ze třetích zemí uvedených v čl. 23 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 375/2014 za podmínek stanovených v uvedeném článku, kteří jsou kryti svým vnitrostátním sociálním zabezpečením nebo pojistným programem v zemi pobytu a kteří vykonávají stáže ve výše uvedených zemích, získají pouze doplňkové krytí. To znamená, že jejich pojistné krytí je omezeno na náklady převyšující krytí poskytované vnitrostátním sociálním zabezpečením nebo pojistným programem. Ve výjimečně odůvodněných případech, kdy vnitrostátní sociální zabezpečení nebo pojistný program kryje pouze část nákladů uvedených v čl. 24 odst. 5 nebo tyto náklady nekryje vůbec, je kryto 100 % vynaložených nákladů.
c)
článek 25 vyjma odstavce 6, článek 26 a čl. 27 odst. 1, je-li relevantní;
d)
čl. 28 odst. 1, 8 a 14 a čl. 30 odst. 1, 4, 5, 6 a 7.
Článek 14
Hodnocení zájemců o dobrovolnickou činnost po stáži
1. Na konci stáže vypracuje dobrovolník účastnící se stáže vlastní hodnocení na základě kompetenčního rámce a plánu učení a rozvoje.
2. Přímý nadřízený z vysílající organizace po konzultaci s přijímající organizací toto vlastní hodnocení přezkoumá a vypracuje hodnocení dobrovolníka účastnícího se stáže, ve kterém:
a)
zhodnotí výkon dobrovolníka účastnícího se stáže ve vztahu k jeho cílům;
b)
posoudí, zda bylo dosaženo dohodnutých výsledků;
c)
stanoví výsledky učení.
3. Zájemci o dobrovolnickou činnost, kteří prokážou nedostatečnou znalost u kterékoli průřezové nebo specifické kompetence, jsou vyřazeni a nejsou způsobilí stát se humanitárními dobrovolníky EU. Přímý nadřízený z vysílající organizace musí být schopen v případě potřeby vysvětlit a zdůvodnit každé takové hodnocení a rozhodnutí.
Článek 15
Doplňková odborná příprava před vysláním
Aniž je dotčena účast zájemce o dobrovolnickou činnost na programu odborné přípravy nebo na stáži, může vysílající organizace zajistit vhodnou doplňkovou odbornou přípravu před vysláním, například odbornou přípravu týkající přizpůsobení technických kompetencí zájemců o dobrovolnickou činnost, jejímž cílem je reagovat na potřeby přijímající organizace, nebo jazykovou přípravu potřebnou pro cílovou zemi vyslání atd.
Článek 16
Smlouva s humanitárním dobrovolníkem EU
1. Na základě výsledků zaškolení před vysláním a případně stáže a jiné odborné přípravy před vysláním podle článků 13 až 15 vysílající organizace po konzultaci s přijímající organizací potvrdí závěrečné hodnocení způsobilosti, podle kterého je zájemce o dobrovolnickou činnost způsobilý být vyslán jako humanitární dobrovolník EU.
2. Vysílající organizace a úspěšně vyhodnocený humanitární dobrovolník EU podepíší smlouvu o vyslání podle čl. 14 odst. 5 nařízení (EU) č. 375/2014.
3. Smlouva, která musí být připravena po důkladné konzultaci s přijímajícími organizacemi, stanoví konkrétní podmínky týkající se vyslání a práva a povinnosti humanitárního dobrovolníka EU. Jsou v ní uvedeny právní přepisy vztahující se na jurisdikci smlouvy podle nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU), které má být přijato podle čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014, a její součástí jsou minimálně tyto prvky:
a)
úloha a funkce humanitárního dobrovolníka EU, doba trvání a místo vyslání a úkoly, jež mají být plněny podle vymezení v přiděleném úkolu, včetně prvků vyplývajících z plánu komunikace uvedeného v článku 17 nařízení (EU) č. 375/2014;
b)
doba platnosti smlouvy včetně data začátku a konce platnosti;
c)
řízení výkonu, včetně těchto prvků:
-
opatření týkající se řízení, včetně odpovědného přímého nadřízeného z přijímající organizace a kontaktního místa pro průběžnou podporu ze strany vysílající organizace,
-
opatření týkající se mentoringu;
d)
pracovní podmínky, včetně pracovní doby a dovolené;
e)
finanční nároky a závazky humanitárního dobrovolníka EU, včetně nezbytných ujednání k jejich plnění:
-
příspěvek na pobyt a přesídlení,
-
informace o platných předpisech v oblasti daní a sociálního zabezpečení,
-
pojistné krytí,
-
ubytování,
-
cesta;
f)
praktická opatření:
-
lékařské prohlídky,
-
víza a pracovní povolení;
g)
důvěrnost;
h)
očekávané chování humanitárního dobrovolníka EU, včetně integrity a etického kodexu, a opatření na ochranu práv dětí a ohrožených dospělých osob, včetně nulové tolerance pohlavního zneužívání, uvedené v příloze smlouvy;
i)
disciplinární politika a ukončení statusu dobrovolníka;
j)
mediační mechanismus pro řešení problémů, stížností a sporů;
k)
povinnosti a politiky v souvislosti s řízením ochrany, zdraví a bezpečnosti;
l)
učení a rozvoj:
-
odborná příprava a zaškolení,
-
debriefing.
4. V případě sporu mezi přijímající nebo vysílající organizací a humanitárním dobrovolníkem EU má humanitární dobrovolník EU právo na účinný opravný prostředek v souladu s ustanoveními vnitrostátních předpisů platných pro vysílající organizaci.
Článek 17
Zanesení údajů do databáze
Po obdržení výslovného souhlasu humanitárního dobrovolníka EU zanese vysílající organizace údaje tohoto humanitárního dobrovolníka EU do databáze uvedené v článku 13 nařízení (EU) č. 375/2014 (dále jen „databáze“). Veškeré zpracovávání osobních údajů v souvislosti s touto databází musí být prováděno v souladu s normou ochrany osobních údajů podle nařízení Komise v přenesené pravomoci, které má být přijato na základě čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014. Na jakékoli zpracování osobních údajů ze strany Komise ve vztahu k uvedené databázi se použije nařízení (ES) č. 45/2001 (2).
KAPITOLA 5
POSTUPY PRO VYSLÁNÍ A ŘÍZENÍ HUMANITÁRNÍCH DOBROVOLNÍKŮ EU
Článek 18
Zaškolení v cílové zemi
1. Přijímající organizace zajistí, aby bylo všem humanitárním dobrovolníkům EU po příjezdu do země, do níž jsou vysláni, poskytnuto důkladné a přiměřené zaškolení zahrnující minimálně tyto prvky:
a)
struktura a postupy organizace a řízení, týmy podílející se na projektu (včetně projektového manažera, provozního a technického týmu, pracovníka krizového řízení, podpůrných týmů, jako jsou týmy pro lidské zdroje a finance), místo(a) projektu a poslání a cíle organizace ve vztahu k iniciativě Humanitární dobrovolníci EU;
b)
komplexní informace o misi, pravomocech a projektech přijímající organizace; zapojené komunity; provozní souvislosti; očekávání týkající se výstupů a výsledků přiděleného úkolu humanitárního dobrovolníka EU a posouzení potřeb, ze kterého se vychází;
c)
místní právní rámec vztahující se na humanitárního dobrovolníka EU;
d)
povinná bezpečnostní instruktáž a instruktáž v oblasti zdraví a ochrany pro konkrétní místní podmínky podle článků 28 a 30;
e)
systém a postup dohledu a řízení výkonu a zavedené podpůrné mechanismy včetně mentoringu a další podpory podle článků 19, 20 a 21;
f)
kulturní instruktáž o dané zemi, regionu a místě vyslání, včetně pokynů týkajících se vhodného chování;
g)
proces debriefingu v cílové zemi podle článku 23.
2. Přijímající organizace zajistí, aby si humanitární dobrovolníci EU přečetli veškeré informace poskytované během zaškolení v cílové zemi a aby jim porozuměli a aby měli k těmto informacím snadný přístup i po celou dobu účasti na iniciativě Humanitární dobrovolníci EU.
Článek 19
Dohled a řízení výkonu
1. Vysílající a přijímající organizace na základě výkonnostních cílů, očekávaných výstupů a výsledků společně vypracují systém řízení výkonu určený k měření pokroku a kvality práce humanitárního dobrovolníka EU podle přiděleného úkolu.
2. Postup řízení výkonu upřesní příslušné úlohy a povinnosti vysílající a přijímající organizace při dohledu nad humanitárním dobrovolníkem EU.
3. Během zaškolování vysílající a přijímající organizace spolu s humanitárním dobrovolníkem EU stanoví výkonnostní cíle dobrovolníka a poskytnou mu příležitost vyjádřit se k flexibilním prvkům přiděleného úkolu.
4. Přijímající organizace určí přímého nadřízeného, který odpovídá za dohled nad humanitárním dobrovolníkem EU, s nímž přímý nadřízený uskutečňuje v rámci dohledu přiměřeně a prakticky četné schůzky.
5. Dle potřeby a v závislosti na délce mise provedou vysílající organizace a přímý nadřízený z přijímající organizace spolu s humanitárním dobrovolníkem EU společný přezkum výkonu v polovině období s cílem formálně zhodnotit proces začleňování a pokrok při plnění cílů a upravit cíle, přidělený úkol a plán učení a rozvoje.
6. Jestliže se při přezkumu v polovině období dospěje k závěru, že humanitární dobrovolník EU vykazuje nedostatečnou znalost kterékoli z průřezových nebo specifických kompetencí, může přijímající organizace po dohodě s vysílající organizací rozhodnout o předčasném ukončení jeho vyslání. Organizace musí být schopny v případě potřeby vysvětlit a zdůvodnit každé takové hodnocení a rozhodnutí.
7. Vysílající organizace a přímý nadřízený z přijímající organizace spolu s humanitárním dobrovolníkem EU provedou konečný přezkum výkonu s cílem zhodnotit na konci mise dosažené úspěchy humanitárního dobrovolníka EU v porovnání s cíli jeho přiděleného úkolu a plánem učení a rozvoje.
8. Výsledky přezkumu výkonu se stávají součástí plánu učení a rozvoje daného humanitárního dobrovolníka EU.
9. Vysílající organizace uchová záznamy o přezkumu výkonu v souladu s normami ochrany údajů podle nařízení Komise v přenesené pravomoci, které má být přijato na základě čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014, a v databázi potvrdí, zda bylo vyslání úspěšně dokončeno, a pokud dokončeno nebylo, uvede příslušný důvod.
Článek 20
Průběžná podpora ze strany vysílajících organizací
1. Před vysláním určí vysílající organizace kontaktní osobu, která je po celou dobu vyslání k dispozici a je v pravidelném kontaktu s humanitárním dobrovolníkem EU s cílem:
a)
pomoci humanitárnímu dobrovolníkovi EU s usazením a přesunem;
b)
poskytovat humanitárnímu dobrovolníkovi EU a přijímající organizaci potřebnou doplňkovou podporu;
c)
účastnit se přezkumů v polovině období a na konci vyslání a případně i ostatních schůzek a
d)
zajišťovat mediační podporu v případě neshody mezi přijímající organizací a humanitárním dobrovolníkem EU.
2. Jestliže určená kontaktní osoba v průběhu vyslání již není schopna plnit svou úlohu, musí být v co nejkratší době nahrazena, aby byla zajištěna kontinuita podpory.
Článek 21
Mentoring
1. Přijímající organizace určí pro humanitárního dobrovolníka EU jednoho či více mentorů, kteří mu poskytují podporu v oblastech, jako je například:
a)
rozvoj odborných dovedností a zlepšování výkonu a znalostí;
b)
kulturní začleňování a přizpůsobování;
c)
coaching v souvislosti s přiděleným úkolem a
d)
řešení psychosociálních problémů.
2. Určený mentor či mentoři mají přístup k plánu učení a rozvoje a přidělenému úkolu humanitárního dobrovolníka EU a svou podporu opírají o tyto dokumenty. Mentor či mentoři se pravidelně schází s humanitárním dobrovolníkem EU s cílem projednat jeho pokrok a pomoci s jakýmkoli problémem, který souvisí s misí, či osobním problémem.
3. Mentoring přihlíží k místní situaci a je pokud možno k dispozici i místním dobrovolníkům.
4. Vysílající organizace pomáhá se zajištěním mentoringu tím, že pracuje v partnerství s přijímající organizací při poskytování podpory pro oblast analýzy, odborné přípravy a jiného budování kapacit a v případě malé místní dostupnosti konkrétních dovedností vyhledává ve svých vlastních strukturách a sítích jednotlivce, kteří vhodné a doplňující dovednosti mají.
5. Dle potřeby lze zvážit mentoring na dálku, zejména za pomoci sítě pro iniciativu Humanitární dobrovolníci EU.
Článek 22
Pracovní podmínky
1. Všichni humanitární dobrovolníci EU mají odpovídající pracovní podmínky, které jim během jejich misí umožňují plnit povinnosti a zajišťují jejich dobré životní podmínky, motivaci, zdraví a ochranu. Tyto podmínky jsou v souladu s příslušnými ustanoveními směrnice 89/391/ES (3) a směrnice 2003/88/ES (4).
2. Vysílající a přijímající organizace spolupracují na společném vymezení odpovídajících pracovních podmínek na základě místní a vnitrostátní situace.
3. Přijímající organizace poskytne nezbytné informace a navrhne pracovní podmínky, jejichž vhodnost a přiměřenost posoudí vysílající organizace, s cílem zajistit soulad s povinností péče obou organizací a s obecnými politikami a postupy vysílající organizace.
4. Vysílající a přijímající organizace společně zajistí prevenci, řízení a zmírňování rizik týkajících se bezpečnosti, zdraví a ochrany a aby navrhované pracovní podmínky dodržovaly schválené postupy v oblasti bezpečnosti, zdraví a ochrany podle článků 28, 29 a 30 a splňovaly požadavky na pracovní dobu, dovolenou, minimální denní a týdenní doby odpočinku a pracovní prostor podle bodu 3 přílohy I.
Článek 23
Podpora na konci mise a podpora po návratu
1. Vysílající a přijímající organizace společně rozhodnou o obsahu a procesu debriefingu všech humanitárních dobrovolníků EU, včetně těch, kteří se vrací předčasně.
2. Přijímající organizace poskytne humanitárnímu dobrovolníkovi EU osobní nebo skupinový debriefing včetně konečného přezkumu výkonu podle čl. 19 odst. 7 a dle potřeby zajistí, aby byl projekt předán týmu a protistranám, které budou pokračovat v činnostech vykonávaných humanitárním dobrovolníkem EU, aby byla zajištěna udržitelnost a kontinuita.
3. Vysílající organizace poskytne humanitárnímu dobrovolníkovi EU, který se vrátil z mise, osobní nebo skupinový debriefing a debriefing týkající se otázek činností či projektu na základě zpětné vazby ze strany přijímající organizace a finalizace plánu učení a rozvoje.
4. Vysílající organizace zprostředkuje lékařské vyšetření po vyslání při návratu humanitárního dobrovolníka EU a nabídne mu psychosociální debriefing a poradenskou podporu, kterou může humanitární dobrovolník EU nepovinně využít.
5. Vysílající a přijímající organizace nastíní humanitárnímu dobrovolníkovi EU možnosti, jak se nadále angažovat v oblasti humanitární pomoci a aktivního evropského občanství, včetně propagace sítě iniciativy Humanitární dobrovolníci EU a zapojení do této sítě.
6. Vysílající organizace vyzve humanitární dobrovolníky EU, kteří se vrátili z mise, aby poskytli konstruktivní zpětnou vazbu ve věci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, a aby vysvětlili, jak může jejich přispění ovlivnit budoucí mise.
KAPITOLA 6
USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE ŽIVOTNÍCH PODMÍNEK A POJIŠTĚNÍ
Článek 24
Pojistné krytí
1. Všichni humanitární dobrovolníci EU jsou kryti komplexním pojištěním, které je speciálně určeno k jejich ochraně během celé doby jejich vyslání do třetích zemí a veškerých relevantních období před vysláním a po něm.
2. Pojistné krytí se vztahuje na celý svět, 24 hodin denně. Pojistné krytí je účinné ode dne, kdy humanitární dobrovolník EU opustí domov a vydá se na cestu do třetí země, do níž byl vyslán, až do dne, kdy opustí třetí zemi, do níž byl vyslán, a vrátí se domů (tzv. „první období krytí“).
3. Pojistné krytí delší než dvanáct týdnů se prodlouží o dalších osm týdnů v domovské zemi pojištěnce pro účely návazné léčby nemocí a úrazů, které humanitárního dobrovolníka EU postihly během prvního období krytí.
4. Pojistné krytí se vztahuje na všechny činnosti spojené s iniciativou Humanitární dobrovolníci EU a rovněž na soukromé činnosti humanitárního dobrovolníka EU během prvního období krytí.
5. Všichni humanitární dobrovolníci EU jsou kryti pojištěním ve výši 100 % (úplné krytí) pro případ těchto pojistných událostí:
a)
lékařská a stomatologická péče;
b)
těhotenství a porod;
c)
úraz;
d)
repatriace;
e)
životní pojištění;
f)
trvalá a dočasná invalidita nebo pracovní neschopnost;
g)
odpovědnost za škody;
h)
ztráta nebo krádež dokladů, jízdenek a osobních věcí;
i)
doplňková asistenční pomoc.
6. S cílem zajistit rovné zacházení a krytí u všech humanitárních dobrovolníků EU může Komise uzavřít smluvní vztah s jedním nebo více poskytovateli pojištění prostřednictvím zadání veřejné zakázky.
Článek 25
Příspěvek na pobyt a přesídlení
1. Vysílající organizace poskytuje humanitárním dobrovolníkům EU, kteří mají status osob, jež nejsou v pracovním poměru, příspěvek na pobyt formou paušálních plateb, které jsou vypláceny v přiměřených lhůtách a v pravidelných splátkách.
2. Při výpočtu výše paušálního příspěvku na pobyt se vychází ze spotřebního koše, který zahrnuje pravidelné výdaje humanitárního dobrovolníka EU za tyto položky:
a)
potraviny;
b)
hygienické potřeby a potřeby pro domácnost;
c)
oděvy;
d)
místní a vnitrostátní doprava;
e)
různé výdaje považované za nezbytné pro zajištění přiměřené životní úrovně a zapojení do místní společnosti (za účelem zahrnutí dalších nákladů, jako jsou volnočasové aktivity, služby kadeřníka a holiče, denní tisk a kancelářské potřeby, lze přičíst nejvýše 20 % celkové částky pro položky vyjmenované v písmenech a) až d));
f)
mimořádná částka pro humanitární dobrovolníky EU pobývající v oblastech s indexy převyšujícími průměr dané země (nejvýše 10 % částky pro položky vyjmenované v písmenech a) až d)).
3. Náklady na ubytování nejsou součástí paušálních příspěvků na pobyt.
4. Komise zveřejňuje informace o paušálních příspěvcích na pobyt pro země vyslání na základě indexů zemí. Vedle příspěvku na pobyt lze hradit zvláštní potřeby související se zdravotním postižením nebo jinými řádně zdůvodněnými výjimečnými okolnostmi.
5. Humanitární dobrovolníci EU jsou včas informováni o změnách indexů a výše příspěvků na pobyt, které se jich během jejich mise týkají, zejména v zemích s vysokou mírou inflace nebo deflace.
6. Při úspěšném ukončení vyslání poskytne vysílající organizace humanitárním dobrovolníkům EU, kteří se vrátili z mise, pravidelně indexovaný příspěvek na přesídlení ve výši 100 EUR za měsíc v závislosti na délce jejich vyslání.
Článek 26
Ubytování
1. Vysílající organizace zajistí, aby přijímající organizace poskytla humanitárnímu dobrovolníkovi EU odpovídající ubytování za náklady přiměřené místním podmínkám.
2. Vysílající a přijímající organizace společně zajistí prevenci, řízení a zmírňování rizik týkajících se ochrany, zdraví a bezpečnosti a aby navrhované ubytování dodržovalo schválené postupy v oblasti ochrany, zdraví a bezpečnosti podle článků 28, 29 a 30 a splňovalo požadavky stanovené v bodě 4 přílohy I.
3. Je-li to možné, hradí náklady na ubytování, vytápění a jiné přímo související náklady přímo přijímající organizace. Přijímající organizace uzavírá smluvní vztahy s pronajímateli a přijme veškerá potřebná opatření, aby hostitelské subjekty a pronajímatele informovala o iniciativě Humanitární dobrovolníci EU.
Článek 27
Cestovní a související výdaje
1. Vysílající organizace organizuje cestu humanitárního dobrovolníka EU do místa vyslání a zpět, a to i v případech předčasného návratu, a hradí cestovní výdaje.
2. Na žádost humanitárního dobrovolníka EU zorganizuje vysílající organizace další cestu zpět a uhradí související cestovní výdaje v těchto případech:
a)
dovolená ve vlasti pro humanitární dobrovolníky EU, jejichž doba vyslání je delší než osmnáct měsíců;
b)
rodičovská dovolená pro humanitární dobrovolníky EU, kteří mají jedno či více vyživovaných dětí mladších dvanácti let, je-li doba jejich vyslání delší než 6 měsíců;
c)
mimořádná dovolená v případě pohřbu nebo lékařsky potvrzeného závažného onemocnění přímého příbuzného ve vzestupné či sestupné linii, manžela/manželky, registrovaného partnera nebo sourozence.
3. Výši cestovních výdajů lze vypočítat buď podle skutečných nákladů na cestu v ekonomické či druhé třídě, nebo může být hrazeno paušálně na základě přiměřené metodiky výpočtu vzdálenosti.
4. Vysílající organizace poskytne informace a logistickou podporu při zařizování víz pro humanitárního dobrovolníka EU a přijímající organizace v případě potřeby podporuje vízový proces. Náklady spojené se získáním víz, včetně nezbytných cestovních výdajů, hradí vysílající organizace.
KAPITOLA 7
POSTUPY PRO ZAJIŠTĚNÍ POVINNOSTI PÉČE, OCHRANY A BEZPEČNOSTI
Článek 28
Řízení bezpečnosti a posuzování rizik
1. Vysílající organizace má zavedenou vnitřní politiku bezpečnosti a postupy posuzování rizik, jež jsou vhodné a použitelné pro humanitární dobrovolníky EU a v případě potřeby upravené.
2. Na základě politiky bezpečnosti vysílající organizace vypracují vysílající a přijímající organizace společně plán řízení bezpečnosti a evakuační plán pro akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU. Tyto plány musí splňovat alespoň požadavky stanovené v bodě 5 přílohy I.
3. Vysílající a přijímající organizace společně vypracují písemné posouzení rizik týkajících se bezpečnosti, cestování a zdraví v zemi vyslání. Tato posouzení musí splňovat alespoň požadavky stanovené v bodě 6 přílohy I.
4. Posouzení rizik uvedené v odstavci 3 se pravidelně přezkoumává a aktualizuje podle situace, přinejmenším před vysláním humanitárního dobrovolníka EU. Jestliže posouzení rizik vede k závěru, že vyslání by se odehrálo v podmínkách mezinárodního nebo vnitrostátního ozbrojeného konfliktu, nebo že takový konflikt hrozí, od plánovaného vyslání se ustoupí nebo se v případě, že již byl humanitární dobrovolník EU vybrán, vyslání se zruší.
5. Požadavky týkající se informovanosti ohledně bezpečnosti a přiměřeného chování z hlediska řízení rizik a bezpečnosti jsou součástí popisu přiděleného úkolu a přijímacího řízení.
6. Vysílající organizace informuje příslušné vnitrostátní orgány členských států a dalších zemí zúčastněných podle článku 23 nařízení (EU) č. 375/2014 předtím, než je některý z jejich občanů vyslán jako humanitární dobrovolník EU. Vysílající organizace, která vysílá humanitární dobrovolníky EU, jež nejsou občany Unie, zjistí před vysláním předpisy týkající se konzulární ochrany zajišťované zemí, jejímž je dobrovolník státním příslušníkem, nebo jinou zemí.
7. Vysílající a přijímající organizace zajistí, aby humanitární dobrovolník EU obdržel všechny informace o bezpečnostních a ochranných postupech a aby jim porozuměl. Během zaškolení bude před odjezdem a do 24 hodin po příjezdu do cílové země vyslání zajištěna bezpečnostní instruktáž podle konkrétní situace. Její součástí musí být výsledky posouzení rizik, evakuační plán a řízení bezpečnosti včetně ohlašování bezpečnostních incidentů, postupy evakuace a repatriace, komunikační schéma, kontaktní pracovník/ci krizového řízení a kontaktní údaje na vyslanectví, policii, hasiče a nemocnice.
8. Vysílající organizace zajistí, aby byl humanitární dobrovolník EU kryt přinejmenším pojištěním podle článku 24.
9. Vedle povinného bezpečnostního školení v rámci programu odborné přípravy poskytne vysílající organizace humanitárním dobrovolníkům EU veškerá další relevantní bezpečnostní školení, která zajišťuje pro své vlastní mezinárodní pracovníky.
10. Humanitární dobrovolník EU svým podpisem smlouvy uvedené v čl. 16 odst. 2 potvrzuje, že je seznámen s postupy řízení bezpečnost a že dané postupy bude dodržovat, a to včetně povinnosti průběžně se informovat a seznamovat se s aktuálními bezpečnostními situacemi, že uznává osobní odpovědnost za vlastní bezpečnost, bezpečnost ostatních i organizace a že se zdrží rizikového chování. Vysílající a přijímající organizace informují humanitárního dobrovolníka EU o důsledcích jakéhokoli porušení bezpečnostních postupů, a to zejména porušení vedoucích k předčasnému a nucenému ukončení vyslání.
11. Vysílající organizace doporučí humanitárním dobrovolníkům EU, aby se po příjezdu do cílové země vyslání registrovali u vyslanectví nebo konzulátu země své státní příslušnosti a informuje je o možnosti vyžádat si zde konzulární pomoc. Jestliže země, jejímž je humanitární dobrovolník EU státním příslušníkem, nemá konzulární zastoupení v cílové zemi vyslání, vysílající organizace doporučí humanitárním dobrovolníkům EU, kteří jsou občany Unie, aby se registrovali u konzulátu nebo u vyslanectví jiného členského státu, a informuje je o možnosti vyžádat si zde konzulární pomoc.
12. Na základě aktuálních informací, které poskytne přijímající organizace, vysílající a přijímající organizace pravidelně aktualizují evakuační plán s cílem zajistit, aby neustále odpovídal aktuálním operativním podmínkám. Na základě výsledků posouzení rizik se určí četnost, s jakou se provádí přezkum plánu, a přijímající organizace v případě potřeby využívá předešlé údaje a nové aktualizace k jeho úpravám. Evakuační plán se uchovává na místě, které je pro humanitárního dobrovolníka EU snadno přístupné.
13. Přijímající organizace zajistí, aby byl humanitární dobrovolník EU průběžně informován o jakékoli změně operativních podmínek a následné změně jakéhokoli bezpečnostního postupu nebo protokolu.
14. Přijímající organizace zná místo pobytu humanitárního dobrovolníka EU a má jeho kontaktní číslo, aby se s ním mohla spojit, a to i během dovolené.
Článek 29
Postupy pro případ incidentu či evakuace
1. V případě bezpečnostního incidentu musí být humanitárnímu dobrovolníkovi EU co nejrychleji poskytnut debriefing. Podle závažnosti incidentu a postupů zavedených ve vysílající a přijímající organizaci může tento debriefing zajistit přímý nadřízený nebo mentor z přijímající organizace nebo pracovník krizového řízení z vysílající organizace a součástí informační schůzky může být odborná psychologická podpora.
2. V případě evakuace se postupuje podle evakuačního plánu a o humanitárního dobrovolníka EU je případně postaráno v souladu s postupy zavedenými na konzulátech nebo vyslanectvích, kde je humanitární dobrovolník EU registrován podle čl. 28 odst. 11.
3. Vysílající organizace kontaktuje humanitární dobrovolníky EU, kteří se vrátili, a zajistí, aby se jim dostalo odpovídající následné podpory, včetně debriefingu a psychosociální a lékařské podpory.
4. Bezpečnost je součástí rámce pro sledování a hodnocení vysílající a přijímající organizace a poučení z bezpečnostních incidentů jsou podkladem pro přezkumy a zlepšování projektů.
Článek 30
Zdraví a ochrana
1. Vysílající organizace má zavedenou vnitřní politiku zdraví a ochrany, jež je vhodná a použitelná pro humanitární dobrovolníky EU a v případě potřeby upravená, a to včetně pokynů týkajících se těchto témat:
a)
osobní zdraví, například fyzické zdraví (prevence onemocnění, rady týkající se stravování a spánku, informovanost o rizicích klimatické a zeměpisné povahy, přístup k léčbě);
b)
duševní zdraví (rady týkající se rovnováhy pracovního a osobního života, zvládání stresu, mechanismy řešení problémů a metody relaxace, kontaktní místa psychosociální podpory).
2. Na základě vnitřní politiky ochrany a zdraví vysílající organizace vypracují vysílající a přijímající organizace společně komplexní soubor politik a pokynů v oblasti zdraví a ochrany, aby dostály své povinnosti péče a zajistily fyzickou a emocionální pohodu humanitárních dobrovolníků EU.
3. V rámci posouzení rizik uvedeného v čl. 28 odst. 3 a před stanovením přiděleného úkolu vysílající a přijímající organizace společně posoudí, zda vyslání pro humanitárního dobrovolníka EU poskytuje bezpečné a zdravé pracovní a životní podmínky EU podle ukazatelů stanovených v bodě 7 přílohy I.
4. Vysílající organizace zajistí, aby byl humanitární dobrovolník EU kryt přinejmenším komplexním zdravotním a cestovním pojištěním podle článku 24.
5. Během zaškolení seznámí vysílající organizace humanitárního dobrovolníka EU s politikami a pokyny v oblasti zdraví a ochrany uvedenými v odstavcích 1 a 2, týkajícími se mimo jiné onemocnění, první pomoci, údržby všech míst, údržby vozidla a vybavení, pracovišť, rovnováhy pracovního a osobního života, zdravotních a bezpečnostních incidentů a postupu pro evakuaci ze zdravotních důvodů.
6. Vysílající organizace zajistí, aby humanitární dobrovolník EU podstoupil před odjezdem důkladnou lékařskou prohlídku, a zajistí doporučená léčiva a očkování podle rizik v cílové zemi vyslání, jakož i případné vybavení, například soupravy pro první pomoc a ochranu proti komárům.
7. Přijímající organizace zajistí, aby byla povinnost péče součástí každodenního řízení dobrovolníků, a během zaškolení poskytne humanitárnímu dobrovolníkovi EU:
a)
aktuální informace o místních zdrojích v oblasti zdraví a ochrany, např. kontakty na lékaře, nemocnice, zdravotnické služby;
b)
pokyny týkající se místních zvyklostí a norem v rámci instruktáže o dané zemi s cílem omezit rizika týkající se ochrany a usnadnit začlenění.
8. Vysílající organizace zprostředkuje při návratu humanitárního dobrovolníka EU lékařské vyšetření po vyslání a v rámci procesu debriefingu nabídne psychosociální debriefing nebo konzultace nebo poradenskou podporu. Vysílající a přijímající organizace propagují síť iniciativy Humanitární dobrovolníci EU jako alternativní podpůrný mechanismus před vysláním, během něj i po něm.
KAPITOLA 8
POSTUPY PRO SLEDOVÁNÍ A HODNOCENÍ INDIVIDUÁLNÍCH VÝKONŮ HUMANITÁRNÍCH DOBROVOLNÍKŮ EU
Článek 31
Sledování a hodnocení individuálních výkonů humanitárních dobrovolníků EU
1. Na základě postupu dohledu a řízení výkonu uvedeného v článku 19 vysílající a přijímající organizace sledují a hodnotí individuální výkony humanitárních dobrovolníků EU, měří jejich pokrok, výstupy a výsledky ve vztahu k přidělenému úkolu humanitárního dobrovolníka EU a jeho cílům.
2. Sledování a hodnocení individuálního výkonu humanitárních dobrovolníků EU je proces probíhající po celou dobu jejich mise a zahrnuje zvláštní přezkumy prováděné přinejmenším v těchto fázích:
a)
na konci stáže podle článku 14, pokud je to relevantní;
b)
během konečného přezkumu výkonu podle článku 19, případně při přezkumu v polovině období, je-li považován za vhodný;
c)
během debriefingu podle článku 23.
3. Vysílající a přijímající organizace poskytnou údaje, které prokazují, do jaké míry individuální výkon humanitárního dobrovolníka EU (na úrovni výstupů a dopadů) přispívá k cílům projektu a celkové iniciativy s přihlédnutím k ukazatelům uvedeným v článku 7 nařízení (EU) č. 375/2014. Údaje obsahují záznamy o kvalitě výstupů a výsledků práce humanitárního dobrovolníka EU, které jsou anonymizovány a jsou k dispozici pro účely hodnocení. Tyto údaje se zpracovávají v souladu s normami ochrany osobních údajů podle nařízení Komise v přenesené pravomoci, které má být přijato na základě čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014.
4. Vysílající organizace poskytují podporu při budování kapacit přijímajících organizací k měření pokroku, výstupů a výsledků podle přiděleného úkolu humanitárního dobrovolníka EU a jeho cílů.
KAPITOLA 9
AKREDITACE VYSÍLAJÍCÍCH A PŘIJÍMAJÍCÍCH ORGANIZACÍ
Článek 32
Akreditace přijímajících organizací
1. Přijímající organizace, které se snaží získat akreditaci, poskytnou objektivní a pravdivé vlastní hodnocení v souladu s požadavky uvedenými v bodě 1 přílohy III, v němž zhodnotí své stávající politiky a postupy v porovnání s požadavky norem a postupů týkajících se zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU, které jsou stanoveny v tomto nařízení a v nařízení Komise v přenesené pravomoci, které má být přijato na základě čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014.
2. Přijímající organizace ve vlastním hodnocení uvede veškeré nedostatky a oblasti vyžadující zlepšení, jež by v zájmu dosažení plného souladu s požadavky mohly vyžadovat budování kapacit.
3. Přijímající organizace spolu s vlastním hodnocením předloží podle požadavků stanovených v bodě 1 přílohy III tři doporučení poskytující komplexní informace o všech požadavcích norem a postupů týkajících se zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU. Doporučení musí poskytnout alespoň dvě níže uvedené skupiny zúčastněných stran:
a)
akreditovaná vysílající nebo přijímající organizace, s níž žádající přijímající organizace již navázala partnerství za účelem účasti v iniciativě Humanitární dobrovolníci EU nebo s níž má v úmyslu takové partnerství navázat;
b)
partner Komise v oblasti humanitární pomoci s platnou rámcovou dohodou (dohodou o partnerství), s nímž žádající přijímající organizace úspěšně spolupracovala na projektu v oblasti humanitární pomoci;
c)
relevantní mezinárodní organizace nebo nezisková organizace nebo veřejnoprávní subjekt civilní povahy, s nímž žádající přijímající organizace úspěšně spolupracovala na projektu v oblasti humanitární pomoci;
d)
akreditační nebo auditorská organizace, která udělila žádající přijímající organizaci akreditaci v oblastech s významem pro iniciativu Humanitární dobrovolníci EU, přičemž v takovém případě by měly být předloženy i příslušné dokumenty týkající se akreditace nebo auditu.
4. Vypracované vlastní hodnocení podepisuje osoba oprávněná zastupovat a právně zavazovat přijímající organizaci a toto hodnocení se spolu s doporučeními podle odstavce 3 zašle Komisi.
5. Komise žádost posoudí na základě vlastního hodnocení přijímající organizace a na základě doporučení a může přijmout jedno z těchto rozhodnutí:
a)
udělit akreditaci v případech, kdy je žádající přijímající organizace posouzena jako plně vyhovující požadavkům norem a postupů;
b)
neudělit akreditaci v případech, kdy žádající přijímající organizace nevyhovuje všem požadavkům norem a postupů.
6. Do šesti měsíců po obdržení žádosti Komise informuje žádající přijímající organizaci o výsledku akreditace a v případě potřeby rovněž uvede možnosti podpory budování kapacit s ohledem na opakované podání žádosti. Jsou-li zjištěny jakékoli potřeby, které mají být uspokojeny na základě strategie budování kapacit předložené žádající přijímající organizací, je tato organizace způsobilá k podpoře budování kapacit a má ve vztahu k této podpoře přednost.
Článek 33
Akreditace vysílajících organizací
1. Vysílající organizace, které se snaží získat akreditaci, poskytnou objektivní a pravdivé vlastní hodnocení v souladu s požadavky uvedenými v bodě 2 přílohy III, v němž zhodnotí své stávající politiky a postupy v porovnání s požadavky norem a postupů týkajících se zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU.
2. Vysílající organizace ve vlastním hodnocení uvede veškeré nedostatky a oblasti vyžadující zlepšení, jež by v zájmu dosažení plného souladu s požadavky mohly vyžadovat technickou pomoc. Uvede rovněž důkazy prokazující, že jsou prováděny politiky a postupy uvedené v jednotlivých požadavcích norem a postupů, a to zejména ve vztahu k dobrovolníkům.
3. Vypracované vlastní hodnocení podložené důkazy podepisuje osoba oprávněná zastupovat a právně zavazovat vysílající organizaci a toto hodnocení se spolu s doprovodnými dokumenty podle odstavce 2 zašle Komisi.
4. Komise žádost posoudí na základě vlastního hodnocení vysílající organizace podloženého důkazy a předložených doprovodných dokumentů a může přijmout jedno z těchto rozhodnutí:
a)
udělit akreditaci v případech, kdy je žádající vysílající organizace posouzena jako plně vyhovující požadavkům norem a postupů;
b)
neudělit akreditaci v případech, kdy žádající vysílající organizace nevyhovuje všem požadavkům norem a postupů.
5. Do šesti měsíců po obdržení žádosti Komise informuje žádající vysílající organizaci o výsledku akreditace a v případě potřeby rovněž uvede možnosti technické pomoci s ohledem na opakované podání žádosti. Jsou-li zjištěny jakékoli potřeby, které mají být uspokojeny na základě strategie technické pomoci předložené vysílající organizací, je organizace způsobilá k technické pomoci a má ve vztahu k ní přednost.
Článek 34
Opravné prostředky
1. V rozhodnutí Komise neudělit akreditaci a zamítnout žádost musí být uvedeno, že zamítnutá žádající organizace může novou žádost podat až po uplynutí dvanácti měsíců počínaje datem, kdy obdrží rozhodnutí o zamítnutí. Rozhodnutí rovněž specifikuje dostupné opravné prostředky proti rozhodnutí.
2. Podle článků 256 a 263 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) je Tribunál příslušný rozhodovat ve věci aktů Evropské komise, které mají právní účinky vůči třetím osobám. Podle článků 256, 268 a 340 SFEU je Tribunál rovněž příslušný rozhodovat spory o náhradu škody způsobené Evropskou komisí v případě mimosmluvní odpovědnosti.
Článek 35
Finanční životaschopnost a organizační kapacita organizací
Posouzení finanční životaschopnosti a organizační kapacity akreditovaných vysílajících a přijímajících organizací nespadá do působnosti akreditace. Jakožto podmínka získání finanční pomoci Unie je tato životaschopnost a kapacita posuzována ve fázi procesu podávání žádostí v návaznosti na výzvu k podávání návrhů.
Článek 36
Platnost akreditace a pravidelné kontroly
1. Akreditované vysílající a přijímající organizace podstoupí opětovnou akreditaci po třech letech od obdržení rozhodnutí Komise o udělení akreditace nebo kdykoli v případě podstatných změn norem nebo postupů týkajících se dotčených otázek.
2. V průběhu období platnosti akreditace mohou být akreditované vysílající a přijímající organizace vyzvány, aby se v případě potřeby podrobily pravidelným kontrolám, které provádí Komise.
3. Akreditované vysílající a přijímající organizace neprodleně vyrozumí Komisi o jakékoli změně své právní, finanční, technické nebo organizační situace, která by mohla zpochybnit jejich soulad s normami a postupy nebo by mohla vytvářet střety zájmů. Rovněž informují Komisi o jakékoli změně svého názvu, adresy nebo zákonného zástupce.
Článek 37
Pozastavení a ukončení akreditace
1. Na základě informací získaných od akreditované vysílající nebo přijímající organizace, včetně informací z pravidelných kontrol uvedených v čl. 36 odst. 2 nebo informací získaných jinými prostředky, může Komise dospět k závěru, že akreditovaná vysílající nebo přijímající organizace již nevyhovuje požadavkům jedné či více norem nebo postupů. V takových případech může Komise přijmout odpovídající opatření, včetně pozastavení nebo ukončení akreditace, a to postupem stanoveným v bodě 3 přílohy III.
2. Vysílající nebo přijímající organizace, které je pozastavena nebo ukončena akreditace, od data pozastavení nebo ukončení nevysílá ani nepřijímá humanitární dobrovolníky EU a není způsobilá na tyto účely získat finanční pomoc Unie.
3. S ohledem na důvody pro pozastavení nebo ukončení akreditace, zejména pokud jde o bezpečnost a ochranu humanitárních dobrovolníků EU, může Komise požadovat repatriaci humanitárních dobrovolníků EU, kteří jsou vysláni v okamžiku pozastavení nebo ukončení akreditace.
4. Vysílající nebo přijímající organizace není oprávněna žádat o odškodnění z důvodu pozastavení nebo ukončení akreditace.
Článek 38
Odpovědnost za škody
Komise nenese odpovědnost za jakoukoli ztrátu nebo škodu, kterou způsobí nebo utrpí vysílající nebo přijímající organizace nebo třetí strany v důsledku akreditovaného statusu vysílající nebo přijímající organizace.
KAPITOLA 10
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 39
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. listopadu 2014.
A BIZOTTSÁG 1244/2014/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2014. november 20.)
az Európai Önkéntes Humanitárius Segítségnyújtási Hadtest létrehozásáról (az „EU segítségnyújtási önkéntesei” kezdeményezés) szóló 375/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó szabályok megállapításáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Önkéntes Humanitárius Segítségnyújtási Hadtest létrehozásáról (az „EU segítségnyújtási önkéntesei” kezdeményezés) szóló 375/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 9. cikke (3) bekezdésére, 10. cikke (1) bekezdésére és 12. cikke (6) bekezdésére,
mivel:
(1)
A 375/2014/EU rendelet értelmében a Bizottság előírásokat és eljárásokat állapít meg arra vonatkozóan, hogy az önkéntesjelöltek és az uniós segítségnyújtási önkéntesek harmadik országokban folyó humanitárius segítségnyújtási műveletek támogatása céljából történő azonosítása, kiválasztása, felkészítése, irányítása és kiküldése során a küldő és a fogadó szervezeteknek milyen feltételeket, szabályokat és követelményeket kell alkalmazniuk. A 375/2014/EU rendelet értelmében ezeket az előírásokat felhatalmazáson alapuló jogi aktusok formájában, az eljárásokat pedig végrehajtási aktusok formájában kell elfogadni.
(2)
Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés valamennyi érintettjét - köztük magukat az önkénteseket, valamint a küldő és a fogadó szervezeteket - arra kell ösztönözni, hogy alakítsák ki a kezdeményezéshez fűződő azonosságtudatot.
(3)
Fontos, hogy az önkéntesjelöltek azonosítása és kiválasztása megkülönböztetésmentes, tisztességes és átlátható eljárás keretében történjen, a küldő és a fogadó szervezetek közötti partnerség alapján, a fogadó szervezet helyi szinten jelentkező tényleges igényeinek megfelelően.
(4)
A küldő és a fogadó szervezeteknek egyaránt alapos bevezető tájékoztatást kell nyújtaniuk a feladatkörökkel és a várakozásokkal kapcsolatos félreértések elkerülése végett, valamint azért, hogy az önkéntesek a kiküldést megelőzően megfelelő gyakorlati felkészítésben részesüljenek. Ez - a releváns kulturális érzékenységet maradéktalanul figyelembe véve - megalapozná a fogadó közösségeken belüli bizalmat és elfogadást.
(5)
A képzés a kiküldés előtti felkészítés szerves része, amelyet valamennyi önkéntesjelölt számára biztosítani kell egy kötelező és választható kurzusokból álló, strukturált program keretében. Ezen túlmenően a kezdő szakemberek számára - adott esetben gyakornokként való kiküldés révén - lehetővé kell tenni kompetenciáik továbbfejlesztését és a humanitárius ágazatban releváns új szakismeretek és készségek elsajátítását. Ez különösen a küldő és a fogadó szervezetek tevékenységeit és hátterét illetően lehet célszerű.
(6)
A küldő és a fogadó szervezeteknek megfelelő felügyeleti és irányítási rendszert kell kialakítaniuk. Együttesen kell felügyelniük és értékelniük az uniós segítségnyújtási önkéntesek teljesítményét és eredményeit, valamint visszajelzést kell adniuk feladataik és célkitűzéseik kapcsán. Ez hozzájárul majd az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés elszámoltathatóságának javításához.
(7)
A felügyeletet és az irányítást mentorálásnak kell kísérnie, amely révén az uniós segítségnyújtási önkéntes további támogatásban részesül a kiküldés előtt, alatt és után.
(8)
A harmadik országba való kiküldés ideje alatt gondoskodni kell a folyamatos kommunikáció csatornájáról és a küldő szervezet által nyújtott további támogatásról. Valamennyi uniós segítségnyújtási önkéntes számára támogatást kell biztosítani a beszámolás és a kiküldés vége tekintetében.
(9)
Ahhoz, hogy az uniós segítségnyújtási önkéntesek biztonságos és higiénikus környezetben láthassák el feladataikat, valamint személyes nehézségek nélkül tudják kielégíteni alapvető szükségleteiket, megfelelő munka- és életkörülményekre van szükség, ugyanakkor szem előtt kell tartani, hogy az önkéntesek szerény, fényűzéstől mentes életet élnek. Az uniós segítségnyújtási önkéntesek számára folyósított napidíjaknak és egyéb kifizetéseknek nem célja, hogy leképezzék a rendes munkavállalásért járó fizetést. Az ilyen kifizetések összegét nem a szakmai tapasztalat, a szakismeretek vagy az önkéntes feladatainak eredményei határozzák meg: kizárólagos céljuk, hogy a kiküldés ideje alatt fedezzék a megélhetés költségeit. A magas és azonos szintű védelem biztosítása érdekében valamennyi uniós segítségnyújtási önkéntesre vonatkozó, átfogó biztosítási politikát kell alkalmazni, amely a harmadik országbeli kiküldésük teljes időtartama alatt, illetve az ezt megelőző vagy követő bármely más, releváns időszakban is védelmet biztosít számukra.
(10)
A gondoskodási kötelezettség kiemelkedő jelentőséggel bír, és közös felelősség. A küldő és a fogadó szervezeteknek a lehető legnagyobb mértékben gondoskodniuk kell az uniós segítségnyújtási önkéntesek egészségéről, biztonságáról, védelméről és jólétéről, valamint megfelelő védelmi, egészségügyi és biztonsági eljárásokat kell kialakítaniuk. Ugyanígy az uniós segítségnyújtási önkéntesnek is mindent meg kell tennie a saját és mások egészsége, biztonsága és védelme érdekében a munkahelyen.
(11)
Az uniós segítségnyújtási önkéntesek egyéni teljesítményének nyomon követése és értékelése a kiküldés teljes időtartamára kiterjedő, folyamatos tevékenység. Alapja a felügyeleti és teljesítménymenedzsment-rendszer, és olyan adatokkal szolgál, amelyek alapján egyértelművé válik, hogy az uniós segítségnyújtási önkéntes egyéni teljesítménye milyen mértékben járul hozzá - az eredmények és a hatások szintjén - az adott projekt és az egész kezdeményezés célkitűzéseihez.
(12)
Szilárd alapokon álló akkreditációs rendszerre van szükség annak biztosítása érdekében, hogy a küldő és a fogadó szervezetek megfeleljenek a 375/2014/EU rendelet 9. cikkének (2) bekezdése alapján elfogadandó felhatalmazáson alapuló bizottsági rendeletben rögzített előírásoknak, valamint az e rendeletben meghatározott eljárásoknak. Az akkreditációs rendszert a következő alapelvek mentén kell kialakítani: egyszerűsítés és az átfedések elkerülése, a küldő és a fogadó szervezetek megkülönböztetése, költséghatékonyság, átláthatóság és pártatlanság, a sokféleség és a hozzáférhetőség előmozdítása.
(13)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a 375/2014/EU rendelet 26. cikke alapján létrehozott bizottság véleményével.
(14)
Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés időben történő végrehajtásának biztosítása érdekében e rendeletnek sürgősen hatályba kell lépnie, hiszen azokat a rendelkezéseket rögzíti, amelyek alapján a végrehajtó szervezetek kiküldik az uniós segítségnyújtási önkénteseket a harmadik országokba,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Tárgy
E rendelet a 375/2014/EU rendelet végrehajtására vonatkozó szabályokat határozza meg, az említett rendelet 9. cikkének (3) bekezdésében, 10. cikkének (1) bekezdésében és 12. cikkének (6) bekezdésében felsorolt alábbi részleteket illetően:
a)
az önkéntesjelöltek azonosítása, kiválasztása és kiküldés előtti felkészítése során követendő eljárások, ideértve adott esetben a gyakornokként való kiküldést is;
b)
a képzési programra és az önkéntesjelölt kiküldésre való alkalmasságának értékelési eljárására vonatkozó rendelkezések;
c)
az uniós segítségnyújtási önkéntesek harmadik országokba történő kiküldésére és harmadik országokon belüli irányítására vonatkozó rendelkezések, ideértve többek között a helyszíni felügyeletet, továbbá a coaching, a mentorálás, a továbbképzés, a megfelelő munkafeltételek biztosítása és a kiküldés utáni támogatás révén történő folyamatos támogatást;
d)
biztosítási fedezet és megfelelő életkörülmények biztosítása az önkéntesek számára, ideértve a megélhetési, lakhatási, utazási és egyéb kapcsolódó költségek fedezését,
e)
a kiküldés előtt, alatt és után követendő eljárások, amelyek biztosítják a gondoskodási kötelezettséget és a megfelelő védelmi és biztonsági intézkedéseket, ideértve a harmadik országokból való sürgősségi evakuálásra vonatkozó egészségügyi célú evakuálási és biztonsági terveket, köztük a nemzeti hatóságokkal való kapcsolattartásra vonatkozó eljárásokat;
f)
az uniós segítségnyújtási önkéntesek egyéni teljesítményének nyomon követésére és értékelésére szolgáló eljárások;
g)
akkreditációs mechanizmus, amely biztosítja, hogy a küldő szervezetek betartsák a 375/2014/EU rendelet 9. cikkében említett előírásokat és eljárásokat, valamint a fogadó szervezetekre vonatkozó differenciált akkreditációs mechanizmus.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában a 375/2014/EU rendelet 3. cikkében, valamint a 375/2014/EU rendelet 9. cikkének (2) bekezdése alapján elfogadandó felhatalmazáson alapuló rendeletben szereplő fogalommeghatározások alkalmazandók. E rendelet alkalmazásában továbbá:
a) „kompetencia-referenciakeret”: a 375/2014/EU rendelet 9. cikkének (2) bekezdése alapján elfogadandó felhatalmazáson alapuló bizottsági rendeletben meghatározottak értelmében vett keretterv;
b) „tanulási és fejlődési terv”: a 375/2014/EU rendelet 9. cikkének (2) bekezdése alapján elfogadandó felhatalmazáson alapuló bizottsági rendeletben meghatározottak értelmében vett terv;
c) „oktató”: egy vagy több képzési modul levezetése vagy forgatókönyv-alapú szimulációs gyakorlatok koordinálása, továbbá az önkéntesjelöltek kompetenciáinak értékelése céljából a képzésszolgáltató által alkalmazott személy;
d) „képzési mentor”: az önkéntesjelölt kiküldésre való alkalmasságának értékelése terén koordinátorszerepet betöltő, a képzésszolgáltató által alkalmazott oktató. A képzési mentor az önkéntesjelöltek egy csoportjáért felelős. Az oktatók visszajelzései alapján koordinálja a csoportjába tartozó önkéntesjelöltek kompetenciáinak értékelését, és egyénileg foglalkozik az önkéntesjelöltekkel, mérlegelve az általuk készített önértékelést és az oktatói értékelést;
e) „mentorálás”: a munka, a pályafutás vagy a szakmai fejlődés szempontjából lényeges tudás, társadalmi tőke és pszichoszociális támogatás informális átadásának folyamata. A mentorálás magában foglalja a rendszerint négyszemközti, huzamos időszakra kiterjedő informális kommunikációt, amelyben az egyik fél a fogadó szervezet által mentorként azonosított, a releváns tudással, szakértelemmel és tapasztalatokkal rendelkező személy, a másik fél pedig az uniós segítségnyújtási önkéntes;
f) „beszámolás”: az a folyamat, amelynek keretében a küldő és a fogadó szervezetek, valamint az uniós segítségnyújtási önkéntesek világos tájékoztatást kapnak a feladat eredményeiről, az uniós segítségnyújtási önkéntesek teljesítményéről, a tapasztalataikkal kapcsolatos javaslatokról vagy tanulságokról, a munkájuk hasznosításáról és a levont tanulságokról, továbbá a gyakorlat pozitív szakmai lezárásáról.
2. FEJEZET
AZ ÖNKÉNTESJELÖLTEK AZONOSÍTÁSÁRA ÉS KIVÁLASZTÁSÁRA VONATKOZÓ ELJÁRÁSOK
3. cikk
Azonosítási és kiválasztási eljárás
(1) A küldő és a fogadó szervezetek együttesen dolgozzák ki az azonosítási és kiválasztási eljárást. A 375/2014/EU rendelet 9. cikkének (2) bekezdése alapján elfogadandó felhatalmazáson alapuló bizottsági rendeletben foglaltaknak megfelelően az egyenlő bánásmódra, az esélyegyenlőségre és a megkülönböztetésmentességre vonatkozó előírást tiszteletben tartó, átlátható, tisztességes és hatékony toborzási eljárás biztosítása érdekében pontosan meghatározott feladatkörökre, felelősségekre és eljárásokra van szükség.
(2) Az azonosítási és kiválasztási eljárás a küldő és a fogadó szervezetek közötti partnerségen alapul, és biztosítja az időszerű és zökkenőmentes kommunikációt. A küldő szervezet gondoskodik arról, hogy a toborzási folyamat egészébe következetesen bevonják a fogadó szervezetet.
(3) A közösen elfogadott azonosítási és kiválasztási eljárás a toborzási folyamat valamennyi szakaszában alkalmazandó.
(4) Az azonosítási és kiválasztási eljárás legalább az alábbiakat tartalmazza:
a)
Az uniós segítségnyújtási önkéntesek feladatkiosztásának, kompetenciaprofiljának és kiválasztási kritériumainak meghatározása a 4. cikkben foglaltak szerint;
b)
Felhívás és jelentkezés az 5. cikkben foglaltak szerint;
c)
A jelentkezők értékelése, a tágabb és a szűkebb jelöltlista összeállítása a 6. cikkben foglaltak szerint;
d)
Kiválasztás a 7. cikkben foglaltak szerint.
4. cikk
Az uniós segítségnyújtási önkéntesek feladatkiosztásának, kompetenciaprofiljának és kiválasztási kritériumainak meghatározása
(1) A fogadó szervezet a 375/2014/EU rendelet 9. cikkének (2) bekezdése alapján elfogadandó felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelettel összhangban készítendő igényfelmérés alapján, az I. melléklet 1. pontjában szereplő kritériumoknak eleget téve javaslatot tesz az uniós segítségnyújtási önkéntes feladataira, ideértve a rugalmas elemeket is, amelyek a kiválasztás után az önkéntes inputjának függvényében alakíthatók.
(2) A küldő szervezet felülvizsgálja a feladatkiosztást, és szükség szerint segít azt módosítani annak érdekében, hogy megfelelő és realisztikus összhang alakuljon ki, figyelembe véve az uniós segítségnyújtási önkéntes várható kompetenciáit, valamint a fogadó szervezet befogadási képességét és igényeit.
(3) A küldő és a fogadó szervezetek a feladatkiosztás és a kompetencia-referenciakeret alapján meghatározzák az uniós segítségnyújtási önkéntes kompetenciaprofilját és a minimumkövetelményeket rögzítő kiválasztási kritériumokat, amelyek a toborzási folyamat során használatosak. A kompetenciaprofil arra is kiterjed, hogy az önkéntes vezető vagy kezdő szakember-e és szükség van-e gyakornokként való kiküldésére.
5. cikk
Felhívás és jelentkezés
(1) A gyakorlatra vonatkozó felhívás közzététele a küldő szervezet feladata. A fogadó szervezettől származó input felhasználásával a küldő szervezet felhívási információs csomagot állít össze, amely tájékoztatást nyújt a kezdeményezésről és felkelti az önkéntesjelöltek figyelmét.
(2) A felhívásra vonatkozó minimumkövetelmények a következők: legyen angol nyelvű, világos, konkrét és közérthető nyelvezetű, valamint az I. melléklet 2. pontjában szereplő kritériumokkal összhangban nyújtson tájékoztatást az önkéntesjelöltnek kínált pozícióról.
(3) A felhívás legalább egy hónapon keresztül elérhető az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés központi portálján, és lehetőség van a népszerűsítés további csatornáinak alkalmazására is, hogy a jelentkezőket a központi portálra irányítsák. Alaposan indokolt körülmények között a humanitárius válságreagálási gyakorlatok esetében a felhívás egy hónapnál rövidebb - ám legalább egyhetes - időtartamra is megjeleníthető.
(4) A jelentkezők egységes jelentkezési lapot töltenek ki és csatolják strukturált önéletrajzukat. A jelentkezők továbbá egy egységes önértékelő kérdőívet is kitöltenek, amelyben a kompetencia-referenciakeret követelményei szerint értékelik kompetenciáikat, valamint értékelik a felhívásban ismertetett feladatokhoz, élet- és munkakörülményekhez való alkalmazkodóképességüket. Ezek tekintetében szükség van az önkéntesjelöltek beleegyezésére.
6. cikk
Értékelés, a tágabb és a szűkebb jelöltlista összeállítása
(1) A küldő szervezet értékeli a jelentkezőket a jelentkezési lapon és az önértékelő kérdőívekben megadott információk, az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezésben - és a konkrét gyakorlatban - való részvétellel kapcsolatos motivációjuk, valamint egy releváns humanitárius segítségnyújtási forgatókönyv elemzésére vonatkozó képességük írásbeli tesztek, esszék vagy hasonló tesztek révén történő felmérése alapján.
(2) Az értékelés alapján a küldő szervezet tágabb jelöltlistát állít össze a fogadó szervezet számára, majd közös megegyezéssel elfogadják az interjúra behívandó jelentkezők szűkebb listáját.
(3) A szűkebb listán szereplő jelentkezőket behívják a kompetencia-referenciakereten alapuló strukturált interjúra. Az interjú történhet személyesen vagy telekommunikációs technológiák felhasználásával, lehetőség szerint a fogadó szervezet részvételével. A további értékelési módszerek között szerepelhet értékelőközpont, csoportos tevékenység és szakmai szituációs gyakorlat.
(4) A küldő szervezet a végleges kiválasztás előtt szükség esetén ellenőrizheti a személyes és a szakmai referenciákat. A jelentkezőket az eljárás kezdetén a felhívásban tájékoztatják az átvilágításról.
7. cikk
Kiválasztás
(1) A kiválasztott önkéntesjelöltről a fogadó szervezet hoz végleges döntést, és a kiválasztás tényét megerősíti a küldő szervezetnek, amely a pozíció felajánlásáért és a bevezető szakasz előkészítéséért felelős. Valamennyi pozícióra póttagok is kiválaszthatók, akik a jelölt helyébe lépnek, amennyiben az nem tud vagy nem akar részt venni.
(2) A küldő és a fogadó szervezeteknek képesnek kell lenniük igazolni, hogy a kiválasztással kapcsolatos döntésükben miként érvényesült az azonosítási és kiválasztási eljárás egésze során tiszteletben tartott egyenlő bánásmód, esélyegyenlőség és megkülönböztetésmentesség.
(3) A kiválasztási eljárás ésszerű időn belül lezárandó. A küldő szervezet az összes jelentkezőt tájékoztatja a kiválasztási döntésről, valamint annak lehetőségéről, hogy visszajelzést kapjanak. A küldő szervezet felkéri a kiválasztott önkéntesjelöltet, hogy írásban erősítse meg az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezésben való részvételi szándékát.
(4) A küldő szervezet biztosítja, hogy az azonosítási és kiválasztási folyamattal kapcsolatos dokumentáció visszakövethető legyen, és tárolása megfeleljen a 375/2014/EU rendelet 9. cikkének (2) bekezdése alapján elfogadandó felhatalmazáson alapuló bizottsági rendeletben szereplő adatvédelmi előírásoknak.
8. cikk
A tanulási igények értékelése
(1) A küldő szervezet a fogadó szervezettel és az önkéntesjelölttel konzultálva, a toborzási folyamat eredményei, a fogadó szervezet igényei és a tervezett kiküldés alapján értékeli a tanulási igényeket, valamint az alábbi kritériumok szerint meghatározza a képzési program elvégzendő moduljait:
a)
Beosztási fokozat, a vezető szakemberek számára lehetővé téve, hogy a kötelező modulokra összpontosíthassanak és megfelelő szintű projektirányítási képzést és szakirányú opcionális modulokat választhassanak;
b)
A fogadó szervezet különleges kompetenciák iránti igénye, amely az önkéntesjelölt opcionális modulokban való részvétele útján kezelendő;
c)
Az önkéntesjelölt általános kompetenciái, amelyek az opcionális modulokban való részvétel útján kezelendők.
(2) A küldő szervezet kitölti a 375/2014/EU rendelet 9. cikkének (2) bekezdése alapján elfogadandó felhatalmazáson alapuló bizottsági rendeletben meghatározott tanulási és fejlődési tervet, és a képzésszolgáltatónak történő továbbítás céljából azonosítja a kiválasztott önkéntesjelölt értékelt kompetenciáit, illetve tanulási igényeit.
3. FEJEZET
AZ EU SEGÍTSÉGNYÚJTÁSI ÖNKÉNTESEI KEZDEMÉNYEZÉS KÉPZÉSI PROGRAMJA
9. cikk
Képzési program
(1) A kiválasztott önkéntesjelölteknek szóló képzési programot a képzésszolgáltató nyújtja, adott esetben a küldő és a fogadó szervezetek, illetve a korábbi önkéntesek inputjait felhasználva.
(2) A képzési program a kompetencia-referenciakereten alapul, és mind a kezdő, mind a vezető szakemberek igényeinek megfelelően alakítható.
(3) A képzési program vegyes tanulási megközelítést érvényesít, amely elektronikus tanulási és tantermi oktatási modulokra épül.
(4) A minden önkéntesjelölt számára kötelező modulok között szerepel:
a)
Általános bevezetés az Unió külkapcsolataiba és válságreagálási rendszerébe;
b)
Bevezetés a humanitárius tevékenységbe, az Unió humanitárius segítségnyújtási szakpolitikájába és az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezésbe;
c)
A személyes biztonság, védelem és egészség kezelése;
d)
Projektirányítás;
e)
Interkulturális érzékenység (és transzverzális kérdések);
f)
Forgatókönyvön alapuló szituációs gyakorlat, amelynek során az önkéntesjelölt alkalmazza az elsajátított kompetenciákat.
(5) Az opcionális modulok között szerepel:
a)
Érdekképviselet és kommunikáció;
b)
Pszichológiai elsősegély;
c)
Multiplikátorok képzése;
d)
Önkéntesek irányítása;
e)
Szervezetfejlesztés;
f)
Szükség esetén testre szabott modulok, különösen az önkéntesjelöltek szakmai kompetenciáinak a humanitárius segítségnyújtási helyzetekre való alkalmazását illetően.
(6) Az önkéntesjelöltek valamennyi kötelező modult elvégzik, továbbá lehetőségük van elvégezni a 8. cikk alapján kiválasztott opcionális modul(oka)t.
(7) Az egyes modulok részleteit - köztük a modul státuszát, célcsoportját, ütemezését, a megcélzott kompetenciákat és a kapcsolódó tanulási eredményeket - magában foglaló képzési terv kidolgozása a II. mellékletben meghatározottak szerint történik.
10. cikk
Az önkéntesjelöltek értékelése a képzés alatt és után
(1) A képzés alatt, illetve a képzés befejeztével a kompetencia-referenciakeret alapján értékelés készül az önkéntesjelöltek kiküldésre való felkészültségéről.
(2) Az értékelést az oktatók közösen szervezik meg, és az önkéntesjelölt képzési mentora kulcsfontosságú koordinációs szerepet játszik benne.
(3) A kompetenciák értékelése az önkéntesjelölt ismereteiről, készségeiről és attitűdjéről, köztük az alábbiakról készített oktatói értékeléseken alapul:
a)
Az önkéntesjelölt által a forgatókönyvön alapuló szituációs gyakorlat után készített önértékelés;
b)
Az oktatók által az egyes modulok után és a forgatókönyvön alapuló szituációs gyakorlat után tett megjegyzések;
c)
A képzési mentor által készített értékelés, amelyben kritikus szemmel felülvizsgálja az önértékelést, valamint a képzési mentor és az önkéntesjelölt négyszemközti, az oktatók visszajelzésein alapuló mentori elbeszélgetései nyomán készült megjegyzések.
(4) Minden kompetencia értékelése bekerül az önkéntesjelölt tanulási és fejlődési tervébe, amelyet a képzés elvégzésekor frissítenek, feltüntetve a teljesített kurzusokat és az elért eredményeket.
(5) A transzverzális vagy különleges kompetenciák valamelyike tekintetében gyengén teljesítő önkéntesjelölteket kizárják. Az oktatóknak és a képzési mentornak szükség esetén képesnek kell lenniük megmagyarázni és indokolni a kizárást maga után vonó értékelést, illetve döntést.
4. FEJEZET
AZ ÖNKÉNTESJELÖLTEK KIKÜLDÉS ELŐTTI FELKÉSZÍTÉSÉRE VONATKOZÓ ELJÁRÁSOK
11. cikk
Bevezető program
(1) A bevezetés folyamata során a jelölt vagy az uniós segítségnyújtási önkéntes megismerkedik a küldő és a fogadó szervezetek kultúrájával, politikájával és gyakorlatával, továbbá a feladatkiosztással kapcsolatos elvárásokkal.
(2) A küldő és a fogadó szervezetek közösen dolgozzák ki a bevezető programot. A program meghatározza szerepüket és felelősségeiket, lehetőség szerint a kiküldetésből hazatérő uniós segítségnyújtási önkéntesektől kapott inputok alapján, ezáltal kihasználva az első kézből származó tapasztalatok előnyeit. A program kiterjed az alábbiakra:
a)
A küldő szervezet által nyújtandó kiküldés előtti bevezetés a 12. cikkben foglaltak szerint;
b)
A fogadó szervezet által nyújtandó harmadik országbeli bevezetés a 18. cikkben foglaltak szerint.
(3) A küldő és a fogadó szervezetek adott esetben közös eseményeket szerveznek, amelyeken valamennyi jelölt vagy uniós segítségnyújtási önkéntes együttesen vesz részt.
12. cikk
Kiküldés előtti bevezetés
(1) A küldő szervezetek biztosítják, hogy a kiküldés előtt valamennyi önkéntesjelölt alapos és megfelelő személyes bevezetésben részesüljön. Ez minimumkövetelményként az alábbiakra terjed ki:
a)
Szervezeti és irányítási felépítés és folyamatok, a projektben részt vevő csapatok (köztük a projektmenedzser, a válságkezelési tisztviselő, emberi erőforrások), a szervezet küldetése és célkitűzései az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés összefüggésében;
b)
Átfogó tájékoztatás a projekt tartalmáról, amelyben a jelölt tevékenykedni fog, a jelölt feladatkiosztásáról és az ezt alátámasztó igényfelmérésről; valamint a tervezett munka- és életkörülmények a 22., illetve a 24-27. cikkben előírtak értelmében;
c)
Az önkéntesre vonatkozó jogi keret a 375/2014/EU rendelet 9. cikkének (2) bekezdése alapján elfogadandó felhatalmazáson alapuló bizottsági rendeletben előírtak szerint;
d)
Az önkéntes szempontjából releváns előírások és eljárások, köztük a fegyelmi és panasztételi kérdések, a csalásellenesség és korrupcióellenesség, a gyermekek és a kiszolgáltatott felnőttek védelme, valamint a magatartási kódex a 375/2014/EU rendelet 9. cikkének (2) bekezdése alapján elfogadandó felhatalmazáson alapuló bizottsági rendeletben előírtak szerint;
e)
Az adott helyzetnek megfelelő kötelező védelmi tájékoztatás, illetve egészségügyi és biztonsági tájékoztatás (ideértve a kiküldést megelőző orvosi vizsgálatot) a 28. és 30. cikkben előírtak szerint;
f)
Működő felügyeleti és teljesítménymenedzsment-rendszer és -eljárás, valamint támogatási mechanizmusok, köztük mentorálás és további támogatás a 19., 20. és 21. cikkben előírtak szerint;
g)
A tanulási és fejlődési terv;
h)
Tájékoztatás az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés hálózatáról és arról, hogy a hálózat miként támogatja az önkénteseket a kiküldés előtt, alatt és után;
i)
Tájékoztatás a projekt keretében előirányzott, a 375/2014/EU rendelet 17. cikkében említett kommunikációs terven alapuló kommunikációs és láthatósági tevékenységekről, ideértve a Bizottság illetékes regionális információs tisztviselőjének elérhetőségét;
j)
Beszámolási folyamat a 23. cikkben foglaltak szerint.
(2) A bevezetés keretében a küldő szervezet tájékoztatást nyújt a Bizottság humanitárius segítségnyújtási helyi irodájáról, amely a kiküldés szerinti országért felelős, valamint értesíti a helyi irodát az uniós segítségnyújtási önkéntesek közelgő kiküldéséről.
(3) A küldő szervezet biztosítja, hogy az önkéntesjelöltek elolvassák és megértsék a bevezetési folyamat során kapott valamennyi információt, valamint hogy ez az információ az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezésben való részvételük teljes időtartama alatt könnyen elérhető maradjon.
13. cikk
Gyakornokként való kiküldés a kezdő szakemberek számára
(1) A kezdő szakember önkéntesjelöltek számára előírhatják, hogy a képzésen túl gyakornokként való kiküldésben is vegyenek részt a küldő szervezetnél, hogy tapasztalatot szerezzenek a humanitárius munka eljárásait, etikáját és hátterét illetően, valamint alaposabban felkészüljenek az uniós segítségnyújtási önkéntesként esedékes kiküldésre. A gyakornokként való kiküldés időtartama legfeljebb hat hónap, és ennek korlátozott meghosszabbítására kizárólag kellően indokolt, kivételes esetekben van lehetőség.
(2) A küldő szervezet a fogadó szervezettel és a gyakornok önkéntessel konzultálva, a gyakornokként való kiküldésre vonatkozó igények alapján felülvizsgálja és frissíti a tanulási és fejlődési tervben szereplő tanulási igényeket. A tanulási és fejlődési terv különösen az alábbiakat határozza meg:
a)
A gyakornok önkéntes által a gyakornoki időszak során elérendő tanulási eredmények;
b)
A gyakornok önkéntes által a tanulási folyamat részeként elvégzendő feladatok és az ehhez szükséges erőforrások;
c)
A gyakornok önkéntes által a gyakornoki időszak végére elérendő célkitűzések és eredmények.
(3) E rendelet alábbi cikkei értelemszerűen alkalmazandók a gyakornokként való kiküldésre, és így kötelezettségeket rónak a gyakornok önkénteseket fogadó küldő szervezetekre:
a)
A 19. cikk (4), (5), (6) és (9) bekezdése, valamint a 21. és 22. cikk.
b)
A 24. cikk, kivéve az (5) bekezdést. A 375/2014/EU rendelet 23. cikke (1) bekezdésének b) pontjában említett uniós országokból vagy harmadik országokból származó, az említett cikkben meghatározott feltételeket teljesítő önkéntesjelöltek, akik tartózkodási országukban a nemzeti társadalombiztosítási vagy biztosítási rendszerbe tartoznak és a fent említett országok valamelyikében végeznek gyakorlatot, csupán kiegészítő biztosításra jogosultak. A rájuk vonatkozó biztosítás tehát a nemzeti társadalombiztosítási vagy biztosítási rendszer által garantált fedezetet meghaladó költségekre korlátozódik. Kivételes és indokolt esetben, amikor a nemzeti társadalombiztosítási vagy biztosítási rendszer a 24. cikk (5) bekezdésében foglalt költségeket egyáltalán nem, vagy csupán részben fedezi, a felmerülő költségek 100 %-a fedezendő.
c)
A 25. cikk, kivéve a (6) bekezdést, a 26. cikk, valamint adott esetben a 27. cikk (1) bekezdése.
d)
A 28. cikk (1), (8) és (14) bekezdése, valamint a 30. cikk (1), (4), (5), (6) és (7) bekezdése.
14. cikk
Az önkéntesjelöltek értékelése a gyakornokként való kiküldés után
(1) A gyakornok önkéntes a gyakornokként való kiküldés végén önértékelést készít, amely a kompetencia-referenciakereten és a tanulási és fejlődési terven alapul.
(2) A küldő szervezetnél dolgozó közvetlen felettes a fogadó szervezettel konzultálva felülvizsgálja az önértékelést, és értékeli a gyakornok önkéntest, különösen az alábbiak szerint:
a)
a kitűzött célok fényében értékeli a gyakornok önkéntes teljesítményét;
b)
áttekinti, hogy a gyakornok önkéntes elérte-e az előre meghatározott eredményeket;
c)
azonosítja a tanulási eredményeket.
(3) A transzverzális vagy a különleges kompetenciák bármelyikét tekintve gyenge teljesítményt nyújtó önkéntesjelölteket kizárják, és ezek a személyek nem válhatnak uniós segítségnyújtási önkéntessé. A küldő szervezetnél dolgozó közvetlen felettesnek szükség esetén képesnek kell lennie megmagyarázni és indokolni a kizárást maga után vonó értékelést, illetve döntést.
15. cikk
Kiküldés előtti további képzés
Az önkéntesjelölt képzési programban vagy gyakornokként való kiküldésben való részvételétől függetlenül a küldő szervezet a kiküldés előtt további képzést nyújthat, amilyen például az önkéntesjelöltek szakmai kompetenciáinak a fogadó szervezet igényei szerinti kiigazítása, a kiküldés szerinti országban való tevékenységhez szükséges nyelvi képzés stb.
16. cikk
Az uniós segítségnyújtási önkéntessel kötött szerződés
(1) A küldő szervezet a fogadó szervezettel konzultálva, a kiküldés előtti bevezetés, valamint adott esetben a 13-15. cikkben említett gyakornokként való kiküldés és egyéb kiküldés előtti képzés eredményeire építve megerősíti az arra vonatkozó végleges értékelést, hogy az önkéntesjelölt alkalmas-e az uniós segítségnyújtási önkéntesként történő kiküldésre.
(2) A küldő szervezet és a kedvezően értékelt uniós segítségnyújtási önkéntes kiküldési szerződést ír alá a 375/2014/EU rendelet 14. cikke (5) bekezdésében meghatározottak szerint.
(3) A fogadó szervezetekkel folytatott szoros konzultáció keretében kidolgozott szerződés rögzíti az uniós segítségnyújtási önkéntes kiküldésének konkrét feltételeit, illetve jogait és kötelezettségeit. Feltüntetik benne továbbá a 375/2014/EU rendelet 9. cikkének (2) bekezdése alapján elfogadandó felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet szerinti szerződés hatályára alkalmazandó jogot, valamint tartalmazza legalább az alábbi elemeket:
a)
Az uniós segítségnyújtási önkéntes feladatköre, beosztása és kiküldésének helye, valamint a feladatkiosztás keretében meghatározott elvégzendő feladatai, ideértve a 375/2014/EU rendelet 17. cikkében említett kommunikációs tervből eredő elemeket;
b)
A szerződés időtartama, ideértve kezdetének és végének időpontját;
c)
Teljesítménymenedzsment, ideértve a következőket:
-
A teljesítménymenedzsmentre vonatkozó rendelkezések, köztük az önkéntes fogadó szervezetnél dolgozó közvetlen felettese, valamint a küldő szervezet által nyújtandó folyamatos támogatásért felelős kapcsolattartó pont;
-
A mentorálásra vonatkozó rendelkezések;
d)
Munkakörülmények, ideértve a munkaidőt és a szabadságot;
e)
Az uniós segítségnyújtási önkéntes pénzügyi jogai és kötelezettségei, ideértve az ezek biztosításához szükséges rendelkezéseket:
-
Napidíj és visszatelepülési támogatás;
-
A vonatkozó adózási és társadalombiztosítási szabályokkal kapcsolatos tájékoztatás;
-
Biztosítási fedezet;
-
Elszállásolás;
-
Utazás;
f)
Gyakorlati intézkedések:
-
Orvosi ellenőrzések;
-
Vízum és munkavállalási engedély;
g)
Titoktartás;
h)
Az uniós segítségnyújtási önkéntestől elvárt magatartás, ideértve a feddhetetlenséget és a magatartási kódexet, valamint a gyermekek és a kiszolgáltatott felnőttek védelmét, amely kiterjed a szexuális zaklatással szembeni zéró toleranciára - mindezeket mellékletként csatolják a szerződéshez;
i)
Fegyelmi szabályok és az önkéntes jogállás megszűnése;
j)
Közvetítési mechanizmus a problémamegoldás, a panasztétel és a vitarendezés vonatkozásában;
k)
A biztonságkezelésre, valamint az egészségre és biztonságra vonatkozó felelősségek és politikák;
l)
Tanulás és fejlődés;
-
Képzés és bevezetés;
-
Beszámolás.
(4) A fogadó vagy a küldő szervezet és az uniós segítségnyújtási önkéntes közötti nézeteltérés esetén az uniós segítségnyújtási önkéntesnek joga van a hatékony jogorvoslathoz, a küldő szervezetre alkalmazandó nemzeti rendelkezésekkel összhangban.
17. cikk
Nyilvántartásba vétel az adatbázisban
Miután az uniós segítségnyújtási önkéntes kifejezett hozzájárulását adta, a küldő szervezet nyilvántartásba veszi az uniós segítségnyújtási önkéntes adatait a 375/2014/EU rendelet 13. cikkében említett adatbázisban (a továbbiakban: az adatbázis). Ezen adatbázissal kapcsolatosan a személyes adatok bármiféle feldolgozását a 375/2014/EU rendelet 9. cikkének (2) bekezdése alapján elfogadandó felhatalmazáson alapuló bizottsági rendeletben említett adatvédelmi előírásokkal összhangban kell végezni. Ezen adatbázissal kapcsolatosan a személyes adatok Bizottság által történő bármiféle feldolgozására a 45/2001/EK rendelet (2) alkalmazandó.
5. FEJEZET
AZ UNIÓS SEGÍTSÉGNYÚJTÁSI ÖNKÉNTESEK KIKÜLDÉSÉRE ÉS IRÁNYÍTÁSÁRA VONATKOZÓ ELJÁRÁSOK
18. cikk
Az adott országon belüli bevezetés
(1) A fogadó szervezetek biztosítják, hogy a kiküldés szerinti országba való megérkezés után valamennyi uniós segítségnyújtási önkéntes alapos és megfelelő, országon belüli bevezetésben részesüljön, amely kiterjed legalább az alábbiakra:
a)
Szervezeti és irányítási struktúrák és folyamatok; a projektben részt vevő csapatok (köztük a projektirányítást végző tisztviselő, az operatív és technikai csapat, a válságkezelési tisztviselő, valamint a támogató csapatok, például az emberi erőforrások és a pénzügyek terén); projekthelyszín(ek); valamint a szervezetnek az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezéssel kapcsolatos küldetése és célkitűzései;
b)
Átfogó tájékoztatás a fogadó szervezet küldetéséről, feladatáról és projektjeiről; bevont közösségek; operatív háttér; valamint az uniós segítségnyújtási önkéntes által ellátandó feladatok eredményeire vonatkozó elvárások, illetve a feladatkiosztást alátámasztó igényfelmérés;
c)
Az uniós segítségnyújtási önkéntesre vonatkozó releváns helyi jogi keret;
d)
Az adott helyzetnek megfelelő kötelező védelmi tájékoztatás, illetve egészségügyi és biztonsági tájékoztatás a 28. és 30. cikkben előírtak szerint;
e)
Működő felügyeleti és teljesítménymenedzsment-rendszer és -eljárás, valamint támogatási mechanizmusok, köztük mentorálás és egyéb támogatás a 19., 20. és 21. cikkben előírtak szerint;
f)
A kiküldés szerinti országra, régióra és helységre vonatkozó kulturális tájékoztató, ideértve a megfelelő viselkedéssel kapcsolatos útmutatást;
g)
Országon belüli beszámolási folyamat a 23. cikkben foglaltak szerint.
(2) A fogadó szervezet biztosítja, hogy az önkéntesjelöltek elolvassák és megértsék az országon belüli bevezetési folyamat során kapott valamennyi információt, valamint hogy ez az információ az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezésben való részvételük teljes időtartama alatt könnyen elérhető maradjon.
19. cikk
Felügyelet és teljesítménymenedzsment
(1) A küldő és a fogadó intézmények a teljesítménycélok, valamint az elvárt outputok és eredmények alapján együttesen kialakítanak egy teljesítménymenedzsment-rendszert, amelynek segítségével mérik az uniós segítségnyújtási önkéntes munkájának haladását és minőségét, figyelembe véve a számára kijelölt feladatokat.
(2) A teljesítménymenedzsmentre vonatkozó eljárás részletesen meghatározza a küldő és a fogadó szervezetek feladatait és felelősségeit az uniós segítségnyújtási önkéntes felügyeletét illetően.
(3) A bevezetés során a küldő és a fogadó szervezetek az uniós segítségnyújtási önkéntessel együtt kijelölik a teljesítménycélokat, és lehetőséget biztosítanak arra, hogy az önkéntesek véleményt mondjanak a feladatkiosztás rugalmas elemeiről.
(4) A fogadó szervezet kijelöli az uniós segítségnyújtási önkéntes felügyeletéért felelős közvetlen felettest, aki ésszerű és gyakorlati szempontból indokolt időközönként felügyeleti megbeszélést tart az önkéntessel.
(5) Adott esetben - a gyakorlat időtartamától függően - a küldő szervezet és a fogadó szervezetnél dolgozó közvetlen felettes az uniós segítségnyújtási önkéntessel együtt közös félidős teljesítmény-felülvizsgálatot végez, hogy formálisan értékelje az integráció folyamatát és a célkitűzések terén elért haladást, valamint szükség szerint módosítsa a célkitűzéseket, a kijelölt feladatokat és a tanulási és fejlődési tervet.
(6) Amennyiben a félidős felülvizsgálat során levont következtetés szerint az uniós segítségnyújtási önkéntes a transzverzális vagy a szakmai kompetenciák valamelyike tekintetében gyengén teljesít, a fogadó szervezet a küldő szervezettel egyetértésben dönthet a kiküldés idő előtti befejezéséről. A küldő és a fogadó szervezeteknek szükség esetén képesnek kell lenniük megmagyarázni és indokolni az ilyen értékelést, illetve döntést.
(7) A küldő szervezet és a fogadó szervezetnél dolgozó közvetlen felettes az uniós segítségnyújtási önkéntessel együtt elvégzik a záró teljesítmény-felülvizsgálatot, hogy a gyakorlat végén értékeljék az uniós segítségnyújtási önkéntes által elért eredményeket, figyelembe véve a kijelölt feladatok kapcsán meghatározott célokat, illetve a tanulási és fejlődési tervet.
(8) A teljesítmény-felülvizsgálat eredményeit belefoglalják az uniós segítségnyújtási önkéntes tanulási és fejlődési tervébe.
(9) A küldő szervezet a 375/2014/EU rendelet 9. cikkének (2) bekezdése alapján elfogadandó felhatalmazáson alapuló bizottsági rendeletben említett adatvédelmi előírásokkal összhangban megőrzi a teljesítmény-felülvizsgálat dokumentációját, és visszaigazolást küld az adatbázisba arról, hogy sikeresen befejeződött-e a gyakorlat, és amennyiben nem, mi volt ennek az oka.
20. cikk
A küldő szervezet által nyújtott folyamatos támogatás
(1) A küldő szervezet a kiküldést megelőzően kapcsolattartó személyt jelöl ki, aki a kiküldés időtartama alatt az uniós segítségnyújtási önkéntes rendelkezésére áll és rendszeres kapcsolatot tart fenn vele annak érdekében, hogy:
a)
elősegítse az uniós segítségnyújtási önkéntes letelepedését és az átmenetet;
b)
biztosítsa a szükséges pótlólagos támogatást az uniós segítségnyújtási önkéntesnek és a fogadó szervezetnek;
c)
szükség esetén részt vegyen a félidős és a záró felülvizsgálatban, illetve egyéb megbeszéléseken; valamint
d)
a fogadó szervezet és az uniós segítségnyújtási önkéntes közötti nézeteltérés esetén közvetítési támogatást nyújtson.
(2) Amennyiben a kijelölt kapcsolattartó személy már nem képes ellátni szerepét a kiküldés ideje alatt, a támogatás folyamatosságának biztosítása érdekében a lehető legrövidebb időn belül gondoskodni kell a helyébe lépő személyről.
21. cikk
Mentorálás
(1) A fogadó szervezet egy vagy több mentort jelöl ki, aki támogatja az uniós segítségnyújtási önkéntest, többek között az alábbi területeken:
a)
a szakmai készségek fejlesztése, a teljesítmény javítása és az ismeretek bővítése;
b)
kulturális integráció és alkalmazkodás;
c)
a kijelölt feladattal kapcsolatos személyre szabott tanácsadás; valamint
d)
pszichoszociális problémák kezelése.
(2) A kijelölt mentor számára hozzáférhetővé teszik az uniós segítségnyújtási önkéntes tanulási és fejlődési tervét, illetve feladatkiosztását, és a mentor ennek alapján nyújt támogatást. A mentor rendszeres időközönként találkozik az uniós segítségnyújtási önkéntessel, hogy számba vegye az elért előrelépéseket és segítsen megoldani az esetlegesen felmerülő, a gyakorlattal kapcsolatos vagy személyes problémákat.
(3) A mentorálás figyelembe veszi a helyi viszonyokat, és lehetőség szerint a helyi önkéntesek vonatkozásában is alkalmazható.
(4) A küldő szervezet azáltal ösztönzi a mentorálást, hogy elemzési, képzési és egyéb kapacitásépítési támogatás nyújtása céljából partneri együttműködést folytat a fogadó szervezettel, valamint a helyi szinten tapasztalható készséghiány esetén saját struktúráin és hálózatain belül azonosítja a megfelelő, illetve a meglévőket kiegészítő készségekkel rendelkező egyéneket.
(5) Adott esetben meggondolandó a távolról történő nyomon követés, különösen az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés hálózatának használata révén.
22. cikk
Munkakörülmények
(1) Valamennyi uniós segítségnyújtási önkéntes számára megfelelő körülményeket kell biztosítani, amelyek lehetővé teszik, hogy a gyakorlat során jó teljesítményt nyújtsanak, valamint garantálják jóllétüket, motivációjukat, egészségüket és biztonságukat. E körülmények összhangban állnak a 89/391/EGK irányelv (3), illetve a 2003/88/EK irányelv (4) vonatkozó rendelkezéseivel.
(2) A küldő és a fogadó szervezetek együttműködést folytatnak, hogy a helyi és nemzeti operatív helyzet alapján meghatározzák a megfelelő munkakörülményeket.
(3) A fogadó szervezet gondoskodik a szükséges tájékoztatásról és javaslatot tesz a munkakörülményekre, amelyek alkalmasságát és megfelelőségét a küldő szervezet értékeli annak érdekében, hogy biztosítsa a rá vonatkozó gondossági kötelezettségnek, valamint az általános politikáinak és gyakorlatainak való megfelelést.
(4) A küldő és a fogadó szervezetek együttesen biztosítják a védelmi, egészségügyi és biztonsági kockázatok megelőzését, kezelését és csökkentését, valamint azt, hogy a javasolt munkakörülmények összhangban álljanak a 28., 29. és 30. cikkben említett védelmi, egészségügyi és biztonsági eljárásokkal, valamint eleget tegyenek a munkaidőre, a szabadságra, a minimális napi és heti pihenőidőre és a munkaterületre vonatkozó, az I. melléklet 3. pontjában említett követelményeknek.
23. cikk
A gyakorlat vége és a kiküldés utáni támogatás
(1) A küldő és a fogadó szervezetek közösen döntenek az összes uniós segítségnyújtási önkéntes - köztük az idő előtt visszatérők - számára előirányzott beszámolás tartalmáról és folyamatáról.
(2) A fogadó szervezet az uniós segítségnyújtási önkéntes számára személyes vagy csoportos beszámolást szervez, amely magában foglalja a 19. cikk (7) bekezdésében említett záró teljesítmény-felülvizsgálatot, valamint adott esetben a projekt átadását azon csapat vagy partnerek számára, akik a fenntarthatóság és a folytonosság biztosítása érdekében folytatni fogják az uniós segítségnyújtási önkéntes által végzett tevékenységeket.
(3) A küldő szervezet a fogadó szervezettől kapott visszajelzés és a tanulási és fejlődési terv végleges változata alapján idejében megtartja a személyes vagy csoportos beszámolót, illetve az operatív vagy projektbeszámolót az uniós segítségnyújtási önkéntes számára.
(4) A küldő szervezet az uniós segítségnyújtási önkéntes visszatérését követően elősegíti a kiküldés utáni orvosi ellenőrzést, valamint pszichoszociális tájékoztató előadásokat és tanácsadói támogatást kínál, amelyen az uniós segítségnyújtási önkéntes nem kötelező jelleggel részt vehet.
(5) A küldő és a fogadó szervezetek tájékoztatják az uniós segítségnyújtási önkéntest annak lehetőségeiről, miként vállalhat szerepet a továbbiakban a humanitárius segítségnyújtással és az aktív európai polgársággal összefüggő tevékenységekben, amilyen például az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés hálózatának népszerűsítése és az abban való részvétel.
(6) A küldő szervezet felkéri a visszatért uniós segítségnyújtási önkénteseket, hogy adjanak építő jellegű visszajelzést az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezésről, többek között annak kifejtése révén, hogy a jövőbeli gyakorlatok miként meríthetnek az ő hozzájárulásaikból.
6. FEJEZET
A BIZTOSÍTÁSRA ÉS AZ ÉLETKÖRÜLMÉNYEKRE VONATKOZÓ RENDELKEZÉSEK
24. cikk
Biztosítási fedezet
(1) Valamennyi uniós segítségnyújtási önkéntesre teljes körű biztosítási politika alkalmazandó, amely a harmadik országbeli kiküldés teljes időtartama alatt, illetve az ezt megelőző vagy követő bármely más, releváns időszakban is védelmet biztosít számukra.
(2) A biztosítási fedezet világszerte, napi 24 órában érvényes. Attól a naptól, amikor az uniós segítségnyújtási önkéntes elhagyja otthonát és a kiküldés szerinti harmadik országba indul, addig a napig tart, amikor az uniós segítségnyújtási önkéntes elhagyja a kiküldés szerinti harmadik országot és az utazást követően visszaér hazájába (ez az első fedezeti időszak).
(3) Amennyiben a biztosítási fedezet meghaladja a 12 hetet, a biztosított személy országában további 8 héttel meghosszabbítják a biztosítás érvényességét, ezáltal fedezve az első fedezeti időszak alatti betegségek és sérülések egészségügyi utókezelését.
(4) A fedezet az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezéssel összefüggő valamennyi tevékenységre, továbbá az első fedezeti időszak alatt az uniós segítségnyújtási önkéntesek magántevékenységeire is vonatkozik.
(5) Valamennyi uniós segítségnyújtási önkéntes 100 %-os biztosítási fedezetre (teljes fedezetre) jogosult a következők tekintetében:
a)
orvosi és fogorvosi ellátás;
b)
terhesség és szülés;
c)
baleset;
d)
hazatérés;
e)
életbiztosítás;
f)
tartós és ideiglenes rokkantság vagy munkaképtelenség;
g)
felelősségbiztosítás;
h)
okmányok, menetjegyek vagy személyes használati tárgyak elveszése vagy lopása;
i)
kiegészítő támogatás.
(6) Az uniós segítségnyújtási önkéntesekkel szembeni egyenlő bánásmód és valamennyiük fedezetének biztosítása érdekében a Bizottság közbeszerzési eljárás keretében szerződést köthet egy vagy több biztosítóval.
25. cikk
Napidíj és visszatelepülési támogatás
(1) Az uniós segítségnyújtási önkénteseknek - mint alkalmazásban nem álló egyéneknek - a küldő szervezet átalányösszegű napidíjat biztosít, amelynek kifizetése időben és egyenlő részletekben történik.
(2) Az átalányösszegű napidíjat egy olyan fogyasztói kosár alapján határozzák meg, amely fedezi az uniós segítségnyújtási önkéntesnek a következő tételekre fordított rendszeres kiadásait:
a)
élelmiszer;
b)
tisztálkodási cikkek és háztartási termékek;
c)
ruhanemű;
d)
helyi közlekedés és országon belüli közlekedés;
e)
a megfelelő életszínvonal és a helyi társadalmi életben való részvétel biztosításához szükségesnek ítélt egyéb kiadások (a szabadidős tevékenységekre, fodrászra, újságra és papírárura stb. fordított egyéb költségek az a)-d) pontban szereplő tételekre fordított teljes összeg legfeljebb 20 %-át tehetik ki).
f)
biztonsági tartalék azon uniós segítségnyújtási önkéntesek számára, akik az országos átlag feletti mutatókkal rendelkező térségekben tevékenykednek (az a)-d) pontban szereplő tételekre fordított teljes összeg legfeljebb 10 %-a).
(3) A szállásköltség nem képezi az átalányösszegű napidíj részét.
(4) A Bizottság tájékoztatást tesz közzé az egyes kiküldés szerinti országokra vonatkozó, az országmutatókon alapuló átalányösszegű napidíjakról. A fogyatékossággal összefüggésben vagy más alaposan indokolt, kivételes esetekben felmerülő rendkívüli szükségletek megtéríthetők a napidíjon felül.
(5) Az uniós segítségnyújtási önkénteseket időben tájékoztatják a mutatók, illetve a napidíjak azon változásairól, amelyek a gyakorlat ideje alatt közvetlenül érintik őket, különösen a magas inflációs vagy deflációs rátával rendelkező országok esetében.
(6) A kiküldés sikeres teljesítését követően a küldő szervezet rendszeresen indexált, havi 100 EUR összegű visszatelepülési támogatást fizet a visszatérő uniós segítségnyújtási önkénteseknek a kiküldés időtartama alapján meghatározott ideig.
26. cikk
Szállás
(1) A küldő szervezet gondoskodik róla, hogy a fogadó szervezet a helyi viszonyokhoz képest ésszerű áron megfelelő szállást nyújtson az uniós segítségnyújtási önkéntesnek.
(2) A küldő és a fogadó szervezetek együttesen biztosítják a védelmi, egészségügyi és biztonsági kockázatok megelőzését, kezelését és csökkentését, valamint azt, hogy a felajánlott szállás összhangban álljon a 28., 29. és 30. cikkben említett védelmi, egészségügyi és biztonsági eljárásokkal, valamint eleget tegyen az I. melléklet 4. pontjában említett követelményeknek.
(3) A szállás-, a fűtés- és a közvetlenül kapcsolódó egyéb költségeket lehetőség szerint közvetlenül a fogadó szervezet állja. A fogadó szervezet lép szerződéses kapcsolatba a szállásadókkal, és minden szükséges lépést megtesz annak érdekében, hogy tájékoztassa a szállásadókat és a lakástulajdonosokat az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezésről.
27. cikk
Utazási és utazással összefüggő költségek
(1) A küldő szervezet - idő előtti visszatérés esetén is - megszervezi az uniós segítségnyújtási önkéntes utazását a kiküldés helyszínére és vissza, valamint állja az utazási költségeket.
(2) A küldő szervezet az uniós segítségnyújtási önkéntes kérésére megszervezi a további visszautazást és állja annak költségeit, a következők vonatkozásában:
a)
az uniós segítségnyújtási önkéntes hazautazási szabadsága, amennyiben kiküldésének időtartama meghaladja a 18 hónapot;
b)
az egy vagy több eltartott, 12 éven aluli gyermekkel rendelkező uniós segítségnyújtási önkéntes szülői szabadsága, amennyiben kiküldésének időtartama meghaladja a 6 hónapot;
c)
külön szabadság egy felmenő vagy lemenő ági közvetlen rokon, házastárs, regisztrált élettárs vagy testvér temetése vagy orvosilag igazolt súlyos betegsége esetén.
(3) Az utazási költségek alapulhatnak a turistaosztályú vagy másodosztályú aktuális jegyárakon, vagy egy ésszerű távolságszámítási módszertanon alapuló átalányösszeg formájában is megtéríthetők.
(4) A küldő szervezet tájékoztatást és logisztikai támogatást nyújt az uniós segítségnyújtási önkéntes vízuma kapcsán, a fogadó szervezet pedig szükség esetén elősegíti a vízumkiadási folyamatot. A küldő szervezet állja a vízumhoz jutással kapcsolatos kiadásokat, köztük a szükséges utazási költségeket.
7. FEJEZET
A GONDOSKODÁSI KÖTELESSÉG, A BIZTONSÁG ÉS A VÉDELEM BIZTOSÍTÁSÁRA SZOLGÁLÓ ELJÁRÁSOK
28. cikk
Biztonságkezelés és kockázatértékelés
(1) A küldő szervezet olyan szervezeti biztonságpolitikát és kockázatértékelési eljárásokat alkalmaz, amelyek kiterjednek az uniós segítségnyújtási önkéntesekre, megfelelőek számukra és az igények szerint módosíthatók.
(2) A küldő és a fogadó szervezetek a küldő szervezet szervezeti biztonságpolitikája alapján közösen kidolgozzák az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés keretében végrehajtott tevékenységekre vonatkozó biztonságkezelési és evakuálási tervet. Ez a terv minimumszabályként legalább az I. melléklet 5. pontjában felsorolt követelményeknek eleget tesz.
(3) A küldő és a fogadó szervezetek közösen kidolgozzák a kiküldés szerinti országra vonatkozó biztonsági, utazási és egészségügyi kockázatok írásbeli értékelését. Ez az értékelés minimumszabályként legalább az I. melléklet 6. pontjában felsorolt követelményeknek eleget tesz.
(4) A (3) bekezdésben említett kockázatértékelést az adott helyzet által megkövetelt rendszerességgel - és minimumkövetelményként legalább az uniós segítségnyújtási önkéntes kiküldése előtt - felülvizsgálják és frissítik. Amennyiben a kockázatértékelés következtetése szerint a kiküldésre nemzetközi vagy nem nemzetközi fegyveres konfliktus közepette vagy ilyen konfliktussal fenyegető helyszínen kerülne sor, a kiküldést nem irányozzák elő, vagy - ha egy uniós segítségnyújtási önkéntes kiválasztása már megtörtént - törlik.
(5) A biztonságtudatosságra és a kockázat- és biztonságkezeléssel összefüggő megfelelő magatartásra vonatkozó követelményeket belefoglalják a feladatkiosztás leírásába és a toborzási eljárásba.
(6) A küldő szervezet a 375/2014/EU rendelet 23. cikkével összhangban tájékoztatást nyújt a tagállamok, illetve más részt vevő országok illetékes állami hatóságainak, mielőtt állampolgáraikat uniós segítségnyújtási önkéntesként kiküldik. A nem uniós polgár uniós segítségnyújtási önkénteseket kiküldő küldő szervezet a kiküldést megelőzően meggyőződik az önkéntes állampolgársága szerinti ország vagy más ország által biztosított konzuli védelemre vonatkozó szabályokról.
(7) A küldő és a fogadó szervezetek gondoskodnak róla, hogy az önkéntes megkapja és megértse a biztonsági és védelmi eljárásokkal kapcsolatos valamennyi információt. A bevezetés keretében az utazás előtt, valamint a kiküldés szerinti országba való érkezést követően 24 órán belül sor kerül az adott helyzetnek megfelelő védelmi tájékoztatásra. Ez magában foglalja a kockázatértékelés eredményeit, az evakuálási és biztonságkezelési tervet, a biztonsági események jelentését, az evakuálási és hazatelepítési eljárásokat, a kommunikációs struktúrát, a válságkezelésért felelős kapcsolattartót, valamint a nagykövetségek, rendőrségek, tűzoltóállomások és kórházak adatait.
(8) A küldő szervezet biztosítja, hogy az uniós segítségnyújtási önkéntes minimumszabályként legalább a 24. cikkben meghatározott biztosítási fedezettel rendelkezzen.
(9) A képzési program részét képező kötelező biztonsági képzésen felül a küldő szervezet az uniós segítségnyújtási önkéntesek számára biztosítja a saját nemzetközi személyzetének nyújtott egyéb releváns biztonsági képzéseken való részvételt.
(10) A 16. cikk (2) bekezdésében említett szerződés aláírásakor az uniós segítségnyújtási önkéntes egyúttal arról is nyilatkozik, hogy tudatában van és eleget tesz a biztonságkezelési eljárásoknak, köztük az alábbiaknak: arra vonatkozó kötelesség, hogy tájékozott és naprakész legyen az aktuális biztonsági helyzetet illetően; a saját, a mások és a szervezet biztonságának kezelésére vonatkozó személyes felelősség; valamint a kockázatvállaló magatartástól való tartózkodásra vonatkozó kötelesség. A küldő és a fogadó szervezetek felvilágosítják az uniós segítségnyújtási önkéntest a biztonsági eljárások bárminemű megszegésének következményeiről, különösen azokról, amelyek a gyakorlat idő előtti kényszerű befejezéséhez vezetnek.
(11) A küldő szervezet szorgalmazza, hogy az uniós segítségnyújtási önkéntes a kiküldés szerinti országba való érkezésekor jelentkezzen az állampolgársága szerinti nagykövetségen vagy konzulátuson, valamint tájékoztatja az önkénteseket a konzuli támogatás igénybe vételére vonatkozó lehetőségről. Amennyiben az uniós segítségnyújtási önkéntes állampolgársága szerinti ország nem rendelkezik konzuli képviselettel a kiküldés szerinti országban, a küldő szervezet szorgalmazza, hogy azok az uniós segítségnyújtási önkéntesek, akik uniós polgárok, egy másik tagállam konzulátusán vagy nagykövetségén jelentkezzenek, valamint tájékoztatja az önkénteseket a konzuli támogatás igénybe vételére vonatkozó lehetőségről.
(12) A küldő és a fogadó szervezetek a fogadó szervezettől származó információk alapján rendszeresen frissítik az evakuálási tervet, ezáltal biztosítva, hogy a terv illeszkedjen a mindenkori működési környezethez. A terv felülvizsgálatának ütemezését a kockázatértékelés eredménye alapján határozzák meg, és a fogadó szervezet szükség esetén korábbi adatokat és aktuális frissítéseket is felhasznál a terv módosítása érdekében. Az evakuálási tervet valamennyi uniós segítségnyújtási önkéntes számára könnyen hozzáférhető helyen tartják.
(13) A fogadó szervezet biztosítja, hogy az uniós segítségnyújtási önkéntes értesüljön a működési környezet bárminemű változásairól és a biztonsági eljárások vagy intézkedések ezzel kapcsolatos esetleges módosításáról.
(14) A fogadó szervezetnek ismernie kell az uniós segítségnyújtási önkéntes tartózkodási helyét és telefonos elérhetőségét, hogy bármikor - akár a szabadság ideje alatt is - kapcsolatba tudjon lépni vele.
29. cikk
Váratlan esemény vagy evakuálás esetén követendő eljárások
(1) Biztonsági esemény bekövetkeztekor a lehető legrövidebb időn belül értesítik az uniós segítségnyújtási önkéntest. Az esemény súlyosságától és a küldő és a fogadó szervezetek vonatkozó eljárásaitól függően az értesítést elvégezheti a fogadó szervezet részéről a közvetlen felettes vagy a mentor, illetve a küldő szervezet részéről a válságkezelési tisztviselő, továbbá ennek keretében professzionális pszichológiai támogatás is nyújtható.
(2) Evakuálás esetén az evakuálási terv követendő, és az uniós segítségnyújtási önkéntesről mindenkor gondoskodni kell, adott esetben azon konzulátusok vagy nagykövetségek által alkalmazott eljárásoknak megfelelően, amelyeknél az uniós segítségnyújtási önkéntes a 28. cikk (11) bekezdése szerint jelentkezett.
(3) A küldő szervezet az uniós segítségnyújtási önkéntesek visszatértekor felveszi velük a kapcsolatot, és megfelelő nyomon követési intézkedéseket - köztük beszámolást, pszichoszociális és orvosi támogatást - biztosít számukra.
(4) A küldő és a fogadó szervezetek nyomon követési és értékelési keretébe beágyazzák a biztonságot, és a biztonsági eseményekből levont tanulságok tájékoztatásként szolgálnak a projektek felülvizsgálata és továbbfejlesztése során.
30. cikk
Egészség és biztonság
(1) A küldő szervezet olyan szervezeti egészségvédelmi és biztonsági politikát érvényesít, amely kiterjed az uniós segítségnyújtási önkéntesekre, megfelelő számukra és az igényeik szerint módosítható, többek között a következőkre vonatkozó iránymutatások tekintetében:
a)
személyes egészség, így például testi egészség (betegségmegelőzés, táplálkozási és alvási tanácsadás, az éghajlattal és a földrajzi elhelyezkedéssel kapcsolatos kockázatok tudatosítása, egészségügyi ellátáshoz való hozzáférés);
b)
mentális egészség (a munka és a magánélet közötti egyensúllyal kapcsolatos tanácsadás, stresszkezelés, problémakezelési mechanizmusok és relaxációs módszerek, pszichoszociális támogatásért felelős kapcsolattartó pontok).
(2) A küldő és a fogadó szervezetek a küldő szervezet szervezeti egészségvédelmi és biztonsági politikája alapján közösen kidolgozzák az egészségvédelmi és biztonsági politikák és iránymutatások átfogó rendszerét, ezáltal eleget téve gondoskodási kötelességüknek, valamint biztosítva az uniós segítségnyújtási önkéntesek testi és érzelmi jóllétét.
(3) A küldő és a fogadó szervezetek a 28. cikk (3) bekezdésében említett kockázatértékelés részeként, a feladatkiosztás meghatározása előtt közösen értékelik, hogy a gyakorlat az I. melléklet 7. pontjában felsorolt mutatókat figyelembe véve biztos és biztonságos munka- és életkörülményeket nyújt-e az uniós segítségnyújtási önkéntesnek.
(4) A küldő szervezet biztosítja, hogy az uniós segítségnyújtási önkéntes minimumszabályként legalább átfogó egészségügyi és utazási biztosítási fedezettel rendelkezzen, összhangban a 24. cikk rendelkezéseivel.
(5) A bevezetés során a küldő szervezet tájékoztatja az uniós segítségnyújtási önkéntest az (1) és (2) bekezdésben említett egészségvédelmi és biztonsági politikákról és iránymutatásokról, és ennek keretében a következőkről: betegségek, elsősegélynyújtás, az egyes helyszínek karbantartása, járművek és berendezések karbantartása, munkaállomások, munka és magánélet közötti egyensúly, egészségügyi és biztonsági események, egészségügyi evakuálási eljárás.
(6) A küldő szervezet gondoskodik róla, hogy az uniós segítségnyújtási önkéntes az utazás előtt alapos orvosi ellenőrzésen vegyen részt, valamint biztosítja a kiküldés szerinti országban felmerülő kockázatok kapcsán javasolt gyógyszereket és oltásokat, valamint az eszközöket, például szükség esetén elsősegélycsomagokat és szúnyogriasztó felszerelést.
(7) A fogadó szervezet gondoskodik róla, hogy a gondoskodási kötelességet beágyazzák az önkéntesek napi szintű irányításába, és a bevezetés során biztosítsák az uniós segítségnyújtási önkéntes számára a következőket:
a)
naprakész információk az egészségvédelemmel és a biztonsággal kapcsolatos helyi erőforrásokról, mint például orvosok, kórházak, paramedicinális szolgáltatások elérhetősége;
b)
az országon belüli tájékoztatás részeként a helyi szokásokkal és normákkal kapcsolatos iránymutatás a biztonsági kockázatok mérséklése és az integráció megkönnyítése érdekében.
(8) A küldő szervezet az uniós segítségnyújtási önkéntes visszatérését követően elősegíti a kiküldés utáni orvosi ellenőrzést, valamint pszichoszociális tájékoztató előadásokat vagy tanácsadói támogatást kínál a beszámolási folyamat részeként. A küldő és a fogadó szervezetek előmozdítják az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés hálózatát, amely a kiküldés előtti, alatti és utáni alternatív segítségnyújtási mechanizmusként szolgál.
8. FEJEZET
AZ UNIÓS SEGÍTSÉGNYÚJTÁSI ÖNKÉNTESEK EGYÉNI TELJESÍTMÉNYÉNEK NYOMON KÖVETÉSÉRE ÉS ÉRTÉKELÉSÉRE SZOLGÁLÓ ELJÁRÁSOK
31. cikk
Az uniós segítségnyújtási önkéntesek egyéni teljesítményének nyomon követése és értékelése
(1) A küldő és a fogadó szervezetek a 19. cikkben említett felügyeleti és teljesítménymenedzsment-eljárás alapján nyomon követik és értékelik az uniós segítségnyújtási önkéntesek egyéni teljesítményét, és az uniós segítségnyújtási önkéntes számára kijelölt feladatok és célok összefüggésében mérik az előrelépéseket, az outputokat és az eredményeket.
(2) Az uniós segítségnyújtási önkéntesek egyéni teljesítményének nyomon követése és értékelése a gyakorlat teljes időtartamára kiterjedő folyamat, amelynek keretében minimumszabályként legalább a következő szakaszokban célzott felülvizsgálatra kerül sor:
a)
adott esetben a 14. cikkben említett gyakornokként való kiküldés végén;
b)
a 19. cikkben említett záró teljesítmény-felülvizsgálat során és abban az esetben, ha helyénvalónak tűnik egy félidős felülvizsgálat elvégzése;
c)
a 23. cikkben említett beszámolás során.
(3) A küldő és fogadó szervezetek olyan adatokat tesznek közzé, amelyek szemléltetik, hogy az uniós segítségnyújtási önkéntes egyéni teljesítménye milyen mértékben járul hozzá - az eredmények és a hatások szintjén - a projekt és az egész kezdeményezés célkitűzéseihez, figyelembe véve a 375/2014/EU rendelet 7. cikkében említett mutatókat. Az anonimizált formában közzétett, értékelés céljából hozzáférhető adatok ismertetik az uniós segítségnyújtási önkéntes által elért outputok és eredmények minőségét. Ezen adatok feldolgozása a 375/2014/EU rendelet 9. cikkének (2) bekezdése alapján elfogadandó felhatalmazáson alapuló bizottsági rendeletben említett adatvédelmi előírásoknak megfelelően történik.
(4) A küldő szervezetek támogatást nyújtanak a fogadó szervezetek kapacitásépítéséhez, hogy utóbbiak képesek legyenek mérni a haladást, az outputokat és eredményeket az uniós segítségnyújtási önkéntes számára kijelölt feladatok és célok összefüggésében.
9. FEJEZET
A KÜLDŐ ÉS A FOGADÓ SZERVEZETEKRE VONATKOZÓ AKKREDITÁCIÓS MECHANIZMUS
32. cikk
A fogadó szervezetekre vonatkozó akkreditációs mechanizmus
(1) Az akkreditációt kérelmező fogadó szervezetek a III. melléklet 1. pontjában említett követelményeknek megfelelően objektív és valós önértékelést készítenek, amelyben az e rendeletben, illetve a 375/2014/EU rendelet 9. cikkének (2) bekezdése alapján elfogadandó felhatalmazáson alapuló bizottsági rendeletben rögzített, az önkéntesjelöltekre és az uniós segítségnyújtási önkéntesekre vonatkozó előírások és eljárások követelményeinek tükrében értékelik meglévő politikáikat és gyakorlataikat.
(2) A fogadó szervezet az önértékelésben minden olyan hiányosságot és javításra szoruló területet feltüntet, amely vonatkozásában kapacitásépítésre lenne szükség a teljes körű megfelelés eléréséhez.
(3) A fogadó szervezet az önértékeléssel együtt a III. melléklet 1. pontjában rögzített követelményeknek megfelelően három referenciát is benyújt, hogy átfogó tájékoztatást adjon az önkéntesjelöltekre és az uniós segítségnyújtási önkéntesekre vonatkozó előírások és eljárások valamennyi követelményéről. A referenciáknak az érintettek alább felsorolt csoportjai közül legalább két különböző csoporttól kell származniuk:
a)
akkreditált küldő vagy fogadó szervezet, amellyel a kérelmező fogadó szervezet már folytatott vagy előirányozott partnerségi együttműködést az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezésben való részvétel céljából;
b)
a Bizottság humanitárius segítségnyújtási partnere, amely hatályos keretmegállapodással (partnerségi megállapodással) rendelkezik, és amellyel a kérelmező fogadó szervezet sikeresen együttműködött egy humanitárius segítségnyújtási projekt keretében;
c)
releváns nemzetközi szervezet vagy nonprofit szervezet vagy polgári jellegű közjogi intézmény, amellyel a kérelmező fogadó szervezet sikeres együttműködést folytatott egy humanitárius segítségnyújtási projekt keretében;
d)
akkreditációs vagy ellenőrző szervezet, amely az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés szempontjából jelentős területeken akkreditálta a kérelmező fogadó szervezetet - ebben az esetben a vonatkozó akkreditációs vagy ellenőrzési dokumentáció is benyújtandó.
(4) A kitöltött önértékelést a fogadó szervezet képviseletére és jogi kötelezettségvállalására felhatalmazott személy írja alá, és azt a (3) bekezdésben említett referenciákkal együtt továbbítják a Bizottságnak.
(5) A Bizottság az önértékelés és a referenciák alapján értékeli a kérelmet, és meghozza az alábbi döntések valamelyikét:
a)
megadja az akkreditációt abban az esetben, ha az értékelés szerint a kérelmező fogadó szervezet teljes mértékben eleget tesz az előírások és eljárások követelményeinek;
b)
nem adja meg az akkreditációt abban az esetben, ha a kérelmező fogadó szervezet nem tesz eleget teljes mértékben az előírások és eljárások követelményeinek.
(6) A Bizottság a kérelem beérkezésétől számított hat hónapon belül tájékoztatja a kérelmező fogadó szervezetet az akkreditációs eljárás eredményéről, és szükség esetén részletesen ismerteti a kapacitásépítési támogatásra vonatkozó lehetőségeket, elősegítve a kérelem ismételt benyújtását. Amennyiben a kérelmező fogadó szervezet által kidolgozandó kapacitásépítési stratégia alapján vannak olyan azonosított szükségletek, amelyeket ki kell elégíteni, a kérelmező fogadó szervezet jogosult a kapacitásépítési támogatásra, és elsőbbséget élvez e téren.
33. cikk
A küldő szervezetekre vonatkozó akkreditációs mechanizmus
(1) Az akkreditációt kérelmező küldő szervezetek a III. melléklet 2. pontjában említett követelményeknek megfelelően objektív és valós, bizonyítékokon alapuló önértékelést készítenek, amelyben az önkéntesjelöltekre és az uniós segítségnyújtási önkéntesekre vonatkozó előírások és eljárások követelményeinek tükrében értékelik meglévő politikáikat és gyakorlataikat.
(2) A küldő szervezet a bizonyítékokon alapuló önértékelésben minden olyan hiányosságot és javításra szoruló területet feltüntet, amely vonatkozásában technikai segítségnyújtásra lenne szükség a teljes körű megfelelés eléréséhez. A küldő szervezet emellett bemutatja az arra vonatkozó bizonyítékokat és igazoló eszközöket, hogy az előírások és eljárások egyes követelményeiben említett politikákat és gyakorlatokat valóban alkalmazza, különösen az önkéntesek tekintetében.
(3) A kitöltött, bizonyítékokon alapuló önértékelést a küldő szervezet képviseletére és jogi kötelezettségvállalására felhatalmazott személy írja alá, és azt a (2) bekezdésben említett kísérő dokumentumokkal együtt továbbítják a Bizottságnak.
(4) A Bizottság a bizonyítékokon alapuló önértékelés és a kísérő dokumentumok alapján értékeli a kérelmet, és meghozza az alábbi döntések valamelyikét:
a)
megadja az akkreditációt abban az esetben, ha az értékelés szerint a kérelmező küldő szervezet teljes mértékben eleget tesz az előírások és eljárások követelményeinek;
b)
nem adja meg az akkreditációt abban az esetben, ha a kérelmező küldő szervezet nem tesz eleget teljes mértékben az előírások és eljárások követelményeinek.
(5) A Bizottság a kérelem beérkezésétől számított hat hónapon belül tájékoztatja a kérelmező küldő szervezetet az akkreditációs eljárás eredményéről, és szükség esetén részletesen ismerteti a technikai segítségnyújtásra vonatkozó lehetőségeket, elősegítve a kérelem ismételt benyújtását. Amennyiben a kérelmező küldő szervezet által kidolgozandó technikai segítségnyújtási stratégia alapján vannak olyan azonosított szükségletek, amelyeket ki kell elégíteni, a kérelmező küldő szervezet jogosult a technikai segítségnyújtásra, és elsőbbséget élvez e téren.
34. cikk
Jogorvoslat
(1) A Bizottság arra vonatkozó döntése, hogy nem adja meg az akkreditációt és elutasítja a kérelmet, azt jelenti, hogy az elutasított kérelmező szervezet csak az elutasításról szóló határozat kézhezvételétől számított tizenkét hónap eltelte után nyújthat be újabb kérelmet. A bizottsági határozat egyúttal a rendelkezésre álló jogorvoslati lehetőségeket is ismerteti.
(2) Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 256. és 263. cikke értelmében a harmadik feleket érintő joghatással járó európai bizottsági jogi aktusok a Törvényszék joghatósága alá tartoznak. Hasonlóan, az EUMSZ 256., 268. és 340. cikke értelmében a szerződésen kívüli felelősség esetében az Európai Bizottság által okozott károk kompenzációjával kapcsolatos viták szintén a Törvényszék joghatósága alá tartoznak.
35. cikk
A szervezetek pénzügyi életképessége és szervezeti kapacitása
Az akkreditációs eljárás nem terjed ki az akkreditált küldő és fogadó szervezetek pénzügyi életképességének és szervezeti kapacitásának értékelésére. Az uniós pénzügyi támogatásban való részesülés előfeltétele, hogy az említett életképesség és kapacitás értékelése az akkreditációs pályázati felhívás megjelenését követő jelentkezési szakaszban megtörténjen.
36. cikk
Az akkreditáció érvényessége és rendszeres ellenőrzések
(1) Az akkreditált küldő és fogadó szervezeteket az akkreditáció megadásáról szóló bizottsági határozat kézhezvétele után három évvel, vagy az érintett területekre vonatkozó előírások és eljárások jelentős módosulása esetén bármikor ismételten alávetik az akkreditációs eljárásnak.
(2) Az akkreditált küldő és fogadó szervezetek az akkreditáció érvényességi idején belül szükség esetén felszólítást kaphatnak arra, hogy alávessék magukat a Bizottság által végzett rendszeres ellenőrzéseknek.
(3) Az akkreditált küldő és fogadó szervezetek azonnal értesítik a Bizottságot a jogi, pénzügyi, technikai vagy szervezeti helyzetük bárminemű olyan változásáról, amely kérdésessé teheti az előírásoknak és eljárásoknak való megfelelésüket vagy összeférhetetlenséghez vezethetnek. A szervezetek továbbá a nevük, címük vagy jogi képviselőjük bárminemű változásáról is értesítik a Bizottságot.
37. cikk
Az akkreditáció felfüggesztése és megszüntetése
(1) Az akkreditált küldő vagy fogadó szervezettől többek között a 36. cikk (2) bekezdésében említett rendszeres ellenőrzések során vagy bármilyen más módon kapott információk alapján a Bizottság arra az álláspontra helyezkedhet, hogy az akkreditált küldő vagy fogadó szervezet már nem felel meg egy vagy több előírásnak vagy eljárásnak. Az ilyen esetekben a Bizottság a III. melléklet 3. pontjában meghatározottakkal összhangban megfelelő intézkedéseket hozhat, így például felfüggesztheti vagy megszüntetheti az akkreditációt.
(2) A felfüggesztett vagy megszüntetett akkreditációval rendelkező küldő vagy fogadó szervezet a felfüggesztés, illetve megszüntetés időpontjától kezdve nem küldhet ki vagy nem fogadhat uniós segítségnyújtási önkénteseket, továbbá nem jogosult az e célt szolgáló uniós pénzügyi támogatásra sem.
(3) Az akkreditáció felfüggesztésének vagy megszüntetésének indokára - és elsősorban az uniós segítségnyújtási önkéntesek védelmére és biztonságára - való tekintettel a Bizottság kérheti a felfüggesztés vagy megszüntetés idején kiküldésben lévő uniós segítségnyújtási önkéntesek hazatelepítését.
(4) A küldő vagy a fogadó szervezet nem jogosult kompenzációt igényelni az akkreditáció felfüggesztésére vagy megszüntetésére hivatkozva.
38. cikk
Kártérítési felelősség
A Bizottságot a küldő vagy a fogadó szervezetek akkreditált státuszából következően nem terheli felelősség a küldő vagy a fogadó szervezetek vagy harmadik felek által okozott veszteségekért vagy károkért.
10. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
39. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. november 20-án.