NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 228/2013
ze dne 13. března 2013,
kterým se stanoví zvláštní opatření v oblasti zemědělství ve prospěch nejvzdálenějších regionů Unie a zrušuje nařízení Rady (ES) č. 247/2006
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 42 první pododstavec, čl. 43 odst. 2 a článek 349 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
K nápravě obtíží způsobených výjimečnou situací v nejvzdálenějších regionech Unie uvedených v článku 349 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva“) byla stanovena zvláštní opatření v odvětví zemědělství nařízením Rady (ES) č. 247/2006 (3). Tato opatření jsou prováděna prostřednictvím programů podpory pro každý region, jež představují podstatný nástroj pro zásobování těchto regionů zemědělskými produkty. Vzhledem k potřebě aktualizace stávajících opatření, a to i v důsledku vstupu Lisabonské smlouvy v platnost, je třeba zrušit nařízení (ES) č. 247/2006 a nahradit je novým nařízením.
(2)
Je třeba upřesnit základní cíle, k jejichž dosažení bude režim ve prospěch nejodlehlejších regionů Unie napomáhat.
(3)
Je třeba rovněž upřesnit obsah programů speciálně zaměřených na odlehlost a ostrovní charakter (dále jen „programy POSEI“), jež by podle zásady subsidiarity měly vytvořit dotyčné členské státy na nejvhodnější zeměpisné úrovni a jež by tyto členské státy měly předložit Komisi ke schválení.
(4)
K účinnějšímu dosažení cílů režimu ve prospěch nejvzdálenějších regionů Unie by měly programy POSEI zahrnovat opatření, jež zaručují zásobování zemědělskými produkty a zachování a rozvoj místních zemědělských produkcí. Je třeba sblížit úroveň plánování programů dotyčných regionů a systematizovat partnerský přístup mezi Komisí a členskými státy.
(5)
Podle zásady subsidiarity a s cílem zajistit flexibilitu, což jsou dva principy, které tvoří základ přístupu plánování programů přijatého pro režimy ve prospěch nejvzdálenějších regionů, mohou orgány určené členskými státy navrhnout změny programu, aby jej přizpůsobily realitě nejvzdálenějších regionů. Tyto orgány by měly mít možnost provést v programech POSEI změny v souladu s principem zjednodušení postupů pro správní orgány, aniž by tím byla jakkoli zpochybněna účinnost programů POSEI a příslušné finanční prostředky jim přidělené. Ve stejném duchu by měl být přijat postup pro změnu programů na úrovni s relevancí odpovídající jednotlivým druhům změn.
(6)
Aby se zaručilo zásobování nejvzdálenějších oblastí základními zemědělskými produkty a aby se zmírnily vícenáklady způsobené odlehlostí těchto regionů, je třeba zavést zvláštní zásobovací režim. Mimořádná zeměpisná poloha nejvzdálenějších regionů má totiž za následek zvýšení přepravních nákladů při zásobování základními produkty určenými k lidské spotřebě, ke zpracování nebo jako zemědělské vstupy. Jiné objektivní skutečnosti související s jejich odlehlou polohou, zejména ostrovní povaha a malé rozlohy zemědělské plochy, působí navíc hospodářským subjektům a producentům v nejvzdálenějších regionech další obtíže, které jejich činnost těžce poškozují. Tyto nevýhody lze zmírnit snížením cen uvedených základních produktů. Zvláštní režim zásobování by nicméně neměl v žádném případě poškozovat místní produkci a její rozvoj.
(7)
Za tímto účelem by se odchylně od článku 28 Smlouvy měl dovoz některých zemědělských produktů ze třetích zemí osvobodit od platných dovozních cel. S ohledem na jejich původ a na celní režim, který pro ně stanoví celní předpisy Unie, by se měly produkty propuštěné na celní území Unie do režimu aktivního zušlechťovacího styku nebo uskladňování v celním skladu považovat za přímo dovážené, aby se na ně vztahovaly výhody vyplývající ze zvláštního režimu zásobování.
(8)
Aby bylo efektivně dosaženo cíle snížit v nejvzdálenějších regionech ceny a zmírnit vícenáklady vyplývající z jejich vzdálené polohy, je třeba poskytnout podporu na dodávky produktů pocházejících z Unie do nejvzdálenějších regionů. Tato podpora by měla přihlížet ke zvýšeným nákladům na dopravu do nejvzdálenějších regionů a vývozním cenám do třetích zemí, a jde-li o zemědělské vstupy nebo o produkty určené ke zpracování, k vícenákladům souvisejícím se vzdálenou polohou a zejména s ostrovní povahou a malou rozlohou, jejich náročným terénem a podnebím a s tím, že jde o rozptýlené ostrovy.
(9)
Podpora tradičních odvětví je o to nezbytnější, že umožňuje udržet jejich konkurenceschopnost na trhu Unie v konkurenčním boji s produkcí ze třetích zemí. Členské státy by nicméně měly při vypracovávání svých programů rovněž zajistit, aby byla v nejvzdálenějších regionech zajištěna co největší diverzifikace zemědělské činnosti.
(10)
Aby se zamezilo spekulacím, jež by škodily konečným uživatelům v nejodlehlejších regionech, je třeba stanovit, že zvláštní režim zásobování by se měl vztahovat pouze na produkty řádné a uspokojivé obchodní jakosti.
(11)
Je třeba stanovit pravidla pro fungování režimu, týkající se zejména vytvoření rejstříku hospodářských subjektů a systému osvědčení podle licencí uvedených v článcích 130 a 161 nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (4).
(12)
Dohled nad úkony, u nichž se využívá zvláštní režim zásobování, vyžaduje administrativní kontroly dotyčných produktů při jejich dovozu nebo vstupu do nejvzdálenějších regionů nebo při jejich vývozu nebo při jejich odeslání z těchto regionů. Aby se realizovaly cíle uvedeného režimu, měly by nadto hospodářské výhody zvláštního režimu zásobování mít dopad na úroveň nákladů produkce a snižovat ceny až na úrovni konečného uživatele. Zvláštní režim zásobování by tedy měl být poskytnut pouze za podmínky, že se skutečně promítne na dalších úrovních, a měly by být prováděny nezbytné kontroly.
(13)
Jelikož množství, na která se vztahuje zvláštní režim zásobování, jsou omezena potřebami zásobování nejvzdálenějších regionů, neměl by tento režim narušovat řádné fungování vnitřního trhu. Hospodářské výhody zvláštního režimu zásobování by ani neměly vést k odklonu obchodu s dotyčnými produkty. Je tedy třeba zakázat zasílání nebo vývoz těchto produktů z nejvzdálenějších regionů. Je však třeba povolit zasílání nebo vývoz těchto produktů, pokud se finanční výhoda vyplývající ze zvláštního režimu zásobování nahrazuje.
(14)
Pokud jde o zpracované produkty, je třeba povolit obchodování těmito produkty mezi nejvzdálenějšími regiony, aby se umožnil obchod mezi nejvzdálenějšími regiony. U všech nejvzdálenějších regionů je rovněž třeba zohlednit tradiční obchodní toky v rámci regionálního obchodu a tradiční vývoz a zasílání se zbytkem Unie nebo se třetími zeměmi, a všem těmto regionům by měl být proto povolen vývoz zpracovaných produktů odpovídající tradičním obchodním tokům. Pro přehlednost je třeba upřesnit referenční období pro definování tradičně vyvážených nebo zasílaných množství.
(15)
Je třeba přijmout náležitá opatření, aby byla možná nezbytná restrukturalizace odvětví zpracování cukru na Azorách. Tato opatření by měla zohlednit skutečnost, že v odvětví cukru na Azorách, pokud má být životaschopné, je třeba zajistit určitou úroveň produkce a zpracování. Na základě výše uvedeného by mělo nadále být pouze výjimečně dovoleno, aby zasílání cukru z Azor do zbývající části Unie překročilo objem tradičních toků po omezenou dobu pěti let při postupném snižování ročních limitů. Vzhledem k tomu, že množství, které je možné znovu odeslat, bude přiměřené a omezené na úroveň nezbytně nutnou pro zajištění životaschopnosti místní produkce a zpracování cukru, nebude dočasné zasílání cukru z Azor vnitřní trh Unie nepříznivě ovlivňovat.
(16)
Pokud jde o cukr nad rámec kvót pro zásobování Azor, Madeiry a Kanárských ostrovů, je nadále třeba používat režim osvobození od dovozního cla. Rovněž Azory by měly mít možnost využít osvobození od dovozního cla na surový třtinový cukr v rámci limitu stanoveného v jejich předběžném odhadu dodávek.
(17)
Kanárské ostrovy byly dosud v rámci zvláštního režimu zásobovány sušeným odstředěným mlékem spadajícím pod kód KN 1901 90 99 (sušené odstředěné mléko s rostlinným tukem) určeným pro průmyslové zpracování. Je třeba nadále povolit zásobování tímto produktem, který se mezitím stal tradičním prvkem místního stravovacího režimu.
(18)
Protože rýže je základním prvkem stravovacího režimu na ostrově Réunion, zpracovatelská odvětví a zařízení na loupání rýže na ostrově existují již řadu let a ostrov neprodukuje dost rýže na to, aby se pokryly místní potřeby, je třeba nadále osvobodit tento produkt na ostrově Réunion od veškerého dovozního cla.
(19)
Politika Unie na podporu místní produkce v nejvzdálenějších regionech se týkala mnoha produktů a opatření pro jejich produkci, uvádění na trh nebo zpracování. Tato opatření se ukázala jako účinná a zajistila trvání a rozvoj zemědělství. Unie by měla v podpoře těchto produkčních řetězců, které jsou klíčovým činitelem environmentální, sociální a hospodářské rovnováhy nejvzdálenějších regionů, pokračovat. Zkušenost ukázala, že užší partnerství s místními orgány může stejně jako v případě politiky rozvoje venkova pomoci zaměřit se cíleněji na konkrétní otázky významné pro dané regiony. Je tudíž třeba pokračovat v podpoře ve prospěch místních produkcí prostřednictvím programů POSEI.
(20)
Aby se podpořilo uvádění produktů z nejvzdálenějších regionů na trh, je třeba zavést podporu určenou k uvádění uvedených produktů na trh mimo region produkce, neboť velká vzdálenost spotřebitelských trhů a nutnost dvojího skladování způsobují vysoké vícenáklady, jež představují faktory, které mají za následek velkou nevýhodu pro jejich konkurenceschopnost na vnitřním trhu. Tyto faktory odůvodňují potřebu režim POSEI v blízké budoucnosti přezkoumat.
(21)
Je třeba stanovit minimální prvky, jež by měly být v programech POSEI poskytovány, aby byla definována opatření ve prospěch místní zemědělské produkce, zejména popis situace, navržená strategie, cíle, opatření. Je rovněž třeba stanovit zásady zdůrazňující soudržnost těchto opatření s ostatními politikami Unie, aby se vyloučily veškerá neslučitelnost a překrývání podpor.
(22)
Pro účely provádění tohoto nařízení by mělo být také možné, aby programy POSEI obsahovaly opatření pro financování studií, demonstračních projektů, vzdělávání a technické pomoci.
(23)
Je třeba podpořit zemědělce v nejvzdálenějších regionech, aby i nadále dodávali jakostní produkty, a pomoci jim s jejich uváděním na trh. K tomuto účelu může být vhodné používání grafického symbolu zavedeného tímto nařízením a jiných forem certifikace jakosti zavedených Unií.
(24)
Struktury některých hospodářství nebo zpracovatelských či obchodních podniků v nejvzdálenějších regionech vykazují závažné nedostatky a čelí zvláštním obtížím. Čl. 26 odst. 2 a čl. 28 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (5) stanoví tudíž příznivější míry podpory pro některé druhy investic do nejvzdálenějších regionů.
(25)
Ustanovení čl. 27 odst. 1 nařízení (ES) č. 1698/2005 vyjímá nejvzdálenější regiony z omezení v přiznání podpory na lesní hospodářství na základě uvedeného nařízení.
(26)
Nařízení (ES) č. 1698/2005 určuje maximální roční částky použitelné na agroenvironmentální platby. Se zřetelem ke zvláštní situaci životního prostředí v některých velmi citlivých pastevních oblastech na Azorách a k ochraně krajiny, biologické rozmanitosti a tradičního rázu zemědělské půdy, zejména terasovitého pěstování plodin na Madeiře a na Kanárských ostrovech, a také udržování kamenných zdí v nejvzdálenějších regionech je třeba stanovit, že u některých opatření lze tuto částku zvýšit až na dvojnásobek.
(27)
Může být povolena odchylka od stálé politiky Komise nepovolovat státní podpory pro produkci, zpracování a uvádění zemědělských produktů uvedených v příloze I Smlouvy na trh, aby se tak zmírnily zvláštní obtíže, s nimiž se potýká zemědělská produkce v nejvzdálenějších regionech v důsledku vzdálené polohy, zejména odlehlosti, ostrovní povahy, malé rozlohy, hornatosti, horského podnebí a hospodářské závislosti na malém množství produktů. Zemědělská výroba má životně důležitou funkci při dynamizaci venkovských oblastí a ukotvení obyvatelstva, neboť nejvzdálenější venkovské oblasti jsou zvlášť dotčeny stárnutím, malou hustotou a v některých oblastech úbytkem obyvatelstva.
(28)
Rostlinolékařský stav zemědělských plodin v nejvzdálenějších regionech je postižen mimořádnými obtížemi, jako jsou výskyt parazitů související s nárůstem dovozu z jiných zemí, klimatické podmínky a nedostatek kontrolních opatření, jež tam byla dříve uplatňována. Proto je třeba zavádět programy na potírání škodlivých organismů, včetně biologických metod, které jsou udržitelné a šetrné k životnímu prostředí. Je třeba vymezit finanční příspěvek Unie na uskutečnění těchto programů s přihlédnutím k tomu, že ve víceletém finančním rámci se předpokládá, že s účinkem od roku 2014 bude financování těchto programů spadat do jiného rozpočtového okruhu.
(29)
Zachování vinohradnictví, jež je nejrozšířenějším pěstitelským oborem na Madeiře a na Kanárských ostrovech a velmi důležitým pěstitelským oborem na Azorách, je z hospodářského a sociálního hlediska i z hlediska životního prostředí nesmírně důležité. Na tyto regiony by se neměly vztahovat prémie za vzdání se vinohradnictví, tržní mechanismy a v případě Kanárských ostrovů režim práv na výsadbu stanovené nařízením (ES) č. 1234/2007, aby se přispělo k podpoře produkce. V případě Kanárských ostrovů by však mělo být možné použít opatření týkající se nouzové destilace v případě výjimečného narušení trhu v důsledku problémů s jakostí. Podobně se také na Madeiře a na Azorách kvůli technickým a socioekonomickým obtížím nepodařilo ve stanovené lhůtě provést přeměnu všech ploch osázených hybridy odrůdové skladby zakázanými nařízením (ES) č. 1234/2007. Víno z těchto vinic je určeno výhradně pro tradiční místní spotřebu.
(30)
Na Azorách dosud není dokončena restrukturalizace mlékárenského odvětví. Aby se zohlednila silná závislost Azor na produkci mléka, a to ve spojení s dalšími nedostatky souvisejícími s jejich vzdálenou polohou a absencí rentabilní náhradní produkce, je třeba zachovat odchylky od některých ustanovení nařízení (ES) č. 1234/2007, pokud jde o dávky z přebytku mléka a mléčných výrobků.
(31)
Vzhledem k jedinečné povaze výroby mléka na Azorách, která je zde hlavní hybnou silou hospodářství, sociální stability, kvality životního prostředí a obsazenosti území, jsou programy POSEI nejlepším nástrojem pro přijímání veškerých opatření nutných pro udržení této produkce.
(32)
Podpora produkce kravského mléka na Madeiře a na ostrově Réunion nestačila k zachování rovnováhy mezi vnitřním a vnějším zásobováním, zejména kvůli vážným strukturálním obtížím, jimiž toto odvětví trpí, a kvůli jeho potížím s přizpůsobením se novému hospodářskému prostředí. V důsledku toho je třeba i nadále povolit výrobu rekonstituovaného UHT mléka ze sušeného mléka pocházejícího z Unie, aby se více pokryla místní spotřeba, pokud toto opatření nebude na překážku sběru a odbytu veškeré místní produkce mléka ani nebude bránit snahám o podporu rozšíření místní produkce. Aby byl spotřebitel správně informován, je třeba uložit povinnost uvádět způsob získání rekonstituovaného UHT mléka ze sušeného mléka na prodejní etiketě. Toto ustanovení by mělo být rovněž použitelné na Martiniku, ve Francouzské Guyaně a na Guadeloupu, pokud o to Francie požádá a pokud tuto žádost podloží tím, že místní subjekty chtějí toto ustanovení uplatňovat a jsou schopny odvětví mléka rozvíjet.
(33)
Potřeba zachovat místní produkci mléka prostřednictvím pobídek je důvodem pro to, aby se ve francouzských zámořských departementech a na Madeiře nepoužilo nařízení (ES) č. 1234/2007. Toto vynětí by se pro Madeiru mělo stanovit s limitem 4 000 tun.
(34)
V zájmu uspokojení místní spotřeby mléka je třeba podporovat obchod mezi nejvzdálenějšími regiony. Je vhodné podporovat vývoz nadbytečné produkce z každého nejvzdálenějšího regionu - např. mléka, hovězího masa a mladých býčků z Azor - do nejvzdálenějších regionů, v nichž je těchto produktů nedostatek, s cílem posílit obchodní výměnu a současně zabránit tomu, aby tím byl poškozen růst místní produkce. Měly by být rovněž zaručeny nezbytné podmínky pro spravedlivý a rovný obchod.
(35)
Je třeba podpořit tradiční chov hospodářských zvířat. Aby se ve francouzských zámořských departementech a na Madeiře pokryla místní spotřeba, je třeba za jistých podmínek a v rámci maximálního ročního stanoveného množství povolit bezcelní dovoz býků určených na výkrm ze třetích zemí.
(36)
Je třeba obnovit možnost zavedenou nařízením Rady (ES) č. 73/2009 ze dne 19. ledna 2009, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor pro zemědělce v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce (6), jež opravňuje Portugalsko k převedení práva na prémii na krávy bez tržní produkce mléka z kontinentu na Azory, a upravit tento nástroj v souladu s opatřeními na podporu nejvzdálenějších regionů.
(37)
Pěstování tabáku má na Kanárských ostrovech historický význam. Z hospodářského hlediska zůstává příprava tabáku i nadále jednou z hlavních průmyslových činností v regionu. Ze sociálního hlediska vyžaduje pěstování tabáku vysoký podíl lidské práce a zabývají se jím malá hospodářství. Jelikož však toto pěstování není dostatečně ziskové, hrozí nebezpečí, že zanikne. Tabák se v současné době pěstuje pouze na malé ploše na ostrově La Palma a je určen pro řemeslnou výrobu doutníků. Proto je třeba Španělsku povolit, aby i nadále poskytovalo podporu jako doplněk podpory Unie, aby zůstala tato tradiční plodina s ohledem na podporu s ní spojené řemeslné činnosti zachována. Mimoto, aby byla zachována rukodělná výroba tabákových výrobků, měl by být dovoz surového tabáku a tabákových polotovarů na Kanárské ostrovy do výše ročního množství odpovídajícího 20 000 tunám surového odřapíkovaného tabáku i nadále osvobozen od cla.
(38)
Provádění tohoto nařízení by nemělo ohrozit úroveň zvláštní podpory, které dosud využívaly nejvzdálenější regiony. K provádění vhodných opatření by měly členské státy disponovat částkami odpovídajícími podpoře, kterou již poskytuje Unie na základě nařízení (ES) č. 247/2006.
(39)
Vzhledem k možným dopadům, které mohou mít jednání o budoucích obchodních dohodách a změny společné zemědělské politiky na nejvzdálenější regiony, by měl být zvláštní zřetel brán na zvláštní povahu těchto regionů v rámci analýz, studií a posouzení prováděných v souvislosti s těmito jednáními a změnami.
(40)
Od roku 2006 se zvýšily potřeby ohledně základních produktů v některých nejvzdálenějších oblastech, zejména na Azorách a ve francouzských zámořských departementech, z důvodu vývoje stáda a demografického tlaku. Je tudíž třeba zvýšit část rozpočtu, který mohou členské státy používat pro zvláštní režim zásobování dotyčných regionů.
(41)
Sociálně-ekonomická struktura nevzdálenějších regionů je i nadále velmi křehká a některé z nich jsou často ve velké míře závislé na odvětví banánů, které samo zjevně trpí nekonkurenceschopností a tím, že obtížně dokáže reagovat na měnící se podmínky na trhu. Rozpočet programů POSEI přidělený na odvětví banánů by proto měl být zvýšen o jednorázovou, omezenou částku, která bude vyplacena pěstitelům banánů během rozpočtového roku 2013.
(42)
Aby mohlo být zajištěno řádné fungování režimu stanoveného tímto nařízením, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy, pokud jde o doplnění nebo změnu jiných než podstatných prvků tohoto nařízení. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Komise by při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci měla zajistit, aby příslušné dokumenty byly současně, včas a vhodným způsobem předávány Evropskému parlamentu a Radě.
(43)
V zájmu zajištění jednotných podmínek provádění programu POSEI v členských státech a zamezení nekalé soutěži nebo diskriminaci mezi hospodářskými subjekty by měly být na Komisi přeneseny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (7).
(44)
S cílem umožnit rychlé uplatňování plánovaných opatření by mělo toto nařízení vstoupit v platnost dnem následujícím po jeho vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A CÍLE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví zvláštní opatření v oblasti zemědělství k nápravě obtíží způsobených vzdálenou polohou, zejména odlehlostí, ostrovní povahou, malou rozlohou, složitým povrchem a podnebím a hospodářskou závislostí na malém množství produktů regionů uvedených v článku 349 Smlouvy (dále jen „nejvzdálenější regiony“).
Článek 2
Cíle
1. Zvláštní opatření uvedená v článku 1 přispívají k realizaci těchto cílů:
a)
zaručit zásobování nejvzdálenějších regionů základními produkty k lidské spotřebě nebo ke zpracování a jakožto zemědělské vstupy, a to zmírněním vícenákladů spojených se vzdálenou polohou, aniž by byla dotčena místní produkce a její růst;
b)
zabezpečit dlouhodobou budoucnost a rozvoj tzv. odvětví zaměřených na živočišnou výrobu a diverzifikaci rostlinné výroby v nejvzdálenějších regionech, včetně produkce místních produktů, jejich zpracování a uvádění na trh;
c)
udržet rozvoj a posilovat konkurenceschopnost tradičních zemědělských činností v nejvzdálenějších regionech, včetně produkce místních produktů, jejich zpracování a uvádění na trh.
2. Cílů uvedených v odstavci 1 se dosahuje prostřednictvím opatření uvedených v kapitolách III, IV a V.
KAPITOLA II
PROGRAMY POSEI
Článek 3
Sestavení programů POSEI
1. Opatření uvedená v článku 1 jsou vymezena pro každý nejvzdálenější region programem speciálně zaměřeným na odlehlost a ostrovní charakter (POSEI) (dále jen „program POSEI“), který zahrnuje:
a)
zvláštní režim zásobování uvedený v kapitole III a
b)
zvláštní opatření ve prospěch místní zemědělské produkce uvedená v kapitole IV.
2. Program POSEI se zavádí na zeměpisné úrovni, kterou daný členský stát pokládá za nejvhodnější. Vypracuje ho příslušný orgán určený uvedeným členským státem, který jej po konzultaci s příslušnými orgány a organizacemi na odpovídající územní úrovni předloží Komisi ke schválení podle článku 6.
3. Členský stát může pro své nejvzdálenější regiony předložit pouze jeden program POSEI.
Článek 4
Slučitelnost a soudržnost
1. Opatření přijímaná v rámci programů POSEI musí být v souladu s právem Unie. Tato opatření musí být sladěna s ostatními politikami Unie a s opatřeními, která jsou v rámci těchto politik přijímána.
2. Zajištěna musí být soudržnost opatření přijatých v rámci programů POSEI s opatřeními prováděnými v rámci jiných nástrojů společné zemědělské politiky, zejména společných organizací trhů, rozvoje venkova, jakosti produktů, dobrých životních podmínek zvířat a ochrany životního prostředí.
Především nesmí být žádné opatření na základě tohoto nařízení financováno jako:
a)
dodatečná podpora na režimy prémií nebo podpory v rámci společné organizace trhu, s výjimkou případů odůvodněných na základě objektivních kritérií;
b)
podpora výzkumných projektů, opatření na podporu výzkumných projektů nebo opatření, které může Společenství financovat na základě rozhodnutí Rady 2009/470/ES ze dne 25. května 2009 o některých výdajích ve veterinární oblasti (8);
c)
podpora opatření v oblasti působnosti nařízení Rady (ES) č. 1698/2005.
Článek 5
Obsah programů POSEI
Program POSEI obnáší:
a)
rozvrh provádění opatření a obecnou roční orientační tabulku financování uvádějící finanční prostředky, které mají být mobilizovány;
b)
prokázání slučitelnosti a soudržnosti různých opatření v rámci programů a definici kritérií a kvantitativních ukazatelů sloužících ke sledování a hodnocení;
c)
opatření přijatá k zajištění účinného a náležitého provádění programů, včetně opatření pro propagaci, sledování a hodnocení, a stanovený soubor kvantifikovaných ukazatelů použitelných v hodnocení programů;
d)
určení příslušných orgánů a subjektů příslušných pro provádění programu a určení orgánů nebo přidružených subjektů a hospodářských a sociálních partnerů na vhodných úrovních a výsledky provedených konzultací.
Článek 6
Schválení a změny programů POSEI
1. Programy POSEI jsou zavedeny nařízením (ES) č. 247/2006 a spadají do rámce přidělování finančních prostředků podle čl. 30 odst. 2 a 3.
Každý program obsahuje předběžný odhad dodávek označující produkty, jejich množství a výši podpory Unie na zásobování spolu s programem podpory místní produkce.
2. V závislosti na ročním hodnocení toho, jak jsou prováděna opatření zařazená do programů POSEI, mohou členské státy, po konzultaci s dotčenými socioekonomickými partnery, předložit Komisi řádně odůvodněné návrhy na jejich změnu v rámci finančního příspěvku uvedeného v čl. 30 odst. 2 a 3, aby se tato opatření lépe uzpůsobila požadavkům nejvzdálenějších regionů a navrhované strategii. Komise přijme prováděcí akty stanovící postupy pro posouzení souladu navrhovaných změn s právem Unie a rozhodnutí o jejich schválení. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
3. Postupy stanovené prováděcími akty uvedenými v odstavci 2 mohou zohledňovat tyto prvky: důležitost změn navrhovaných členskými státy ve vztahu k zavedení nových opatření, zda jsou změny rozpočtu přiděleného na tato opatření podstatné, změny množství a výše podpory pro produkty v předběžných odhadech dodávek a jakékoliv změny kódů a popisů stanovených v nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (9).
4. Prováděcí akty uvedené v odstavci 2 rovněž stanoví pro každý postup, jak často lze podávat žádosti o změny a v jakých lhůtách mají být schválené změny uplatněny v praxi.
Článek 7
Změny týkající se přidělování finančních prostředků
Do 22. dubna 2013 členské státy předloží Komisi návrhy změn ve svých programech POSEI, kterými se do nich promítnou změny, které zavádí čl. 30 odst. 5.
Tyto změny se stávají použitelnými jeden měsíc po jejich předložení, pokud proti nim Komise během této lhůty nevznese námitky.
Příslušné orgány vyplatí podporu uvedenou v článku 30 odst. 5 nejpozději 30. června 2013.
Článek 8
Kontroly a sledování
Členské státy provádějí kontroly prostřednictvím správních kontrol a kontrol na místě. Komise přijme prováděcí akty stanovující minimální znaky kontrol, které musejí členské státy uplatňovat.
Komise rovněž přijme prováděcí akty, pokud jde o postupy a materiální a finanční ukazatele k zajištění účinného následného sledování provádění programů.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
KAPITOLA III
ZVLÁŠTNÍ REŽIM ZÁSOBOVÁNÍ
Článek 9
Předběžný odhad dodávek
1. Zřizuje se zvláštní režim zásobování zemědělskými produkty uvedenými v příloze I Smlouvy, jež mají v nejvzdálenějších regionech zásadní význam pro lidskou spotřebu, pro výrobu jiných produktů nebo jako zemědělské vstupy.
2. Dotyčný členský stát sestaví na zeměpisné úrovni, kterou považuje za nejvhodnější, předběžný odhad dodávek k vyčíslení ročních potřeb zásobování každého nejvzdálenějšího regionu, pokud jde o produkty uvedené v příloze I Smlouvy.
Samostatný předběžný odhad lze vyhotovit pro potřeby vyhodnocení podniků balících nebo zpracovávajících produkty určené na místní trh, pro tradiční zasílání do zbývající části Unie, pro vývoz do třetích zemí ve smyslu čl. 14 odst. 3 nebo v rámci tradičních obchodních toků.
Článek 10
Fungování zvláštního režimu zásobování
1. V mezích množství stanoveného v předběžném odhadu dodávek se na produkty pocházející ze třetích zemí, na které se vztahuje zvláštní režim zásobování, při přímém dovozu do nejvzdálenějších regionů neuplatňuje žádné clo.
Pro účely této kapitoly se za přímo dovezené ze třetích zemí považují též produkty, které byly na celním území Unie propuštěny do celního režimu aktivního zušlechťovacího styku nebo uskladňování v celním skladu.
2. Aby se zajistilo uspokojení potřeb zjištěných podle čl. 9 odst. 2, pokud jde o cenu a jakost, a aby byl ochráněn podíl Unie na zásobování, poskytuje se podpora na zásobování nejvzdálenějších regionů produkty z Unie, které jsou uchovávány ve veřejných intervenčních skladech nebo jsou dostupné na trhu Unie.
Při stanovení výše podpory se u každého příslušného druhu produktu přihlíží k vícenákladům na dopravu do nejvzdálenějších regionů a k cenám stanoveným pro vývoz do třetích zemí, a jde-li o produkty určené ke zpracování nebo o zemědělské vstupy, k ostatním vícenákladům souvisejícím se vzdálenou polohou, zejména s ostrovní povahou a malou rozlohou.
3. Na produkty, na které se již vztahuje zvláštní režim zásobování v jiném nejvzdálenějším regionu, se neposkytuje žádná podpora.
4. Zvláštního režimu zásobování se využívá pouze u produktů řádné a uspokojivé obchodní jakosti. Produkty z třetích zemí musí skýtat rovnocennou úroveň záruk jako produkty splňující veterinární a rostlinolékařské normy Unie.
Článek 11
Provádění
Při uplatňování zvláštního režimu zásobování se přihlíží zejména:
a)
ke zvláštním potřebám nejvzdálenějších regionů, a jde-li o produkty určené ke zpracování nebo o zemědělské vstupy, k požadavkům na jakost;
b)
k obchodním tokům se zbývající částí Unie;
c)
k hospodářské stránce navrhované podpory;
d)
k potřebě zajistit, aby stávající místní produkce nebyla destabilizována a aby nebylo bráněno jejímu rozvoji.
Článek 12
Osvědčení
1. Osvobození od dovozního cla nebo podpora v rámci zvláštního režimu zásobování se přiznávají na základě předložení osvědčení.
Osvědčení se vydávají pouze hospodářským subjektům zapsaným do rejstříku, který vedou příslušné orgány.
Osvědčení nejsou převoditelná.
2. Při podání žádosti o vývozní licence, osvědčení o osvobození nebo osvědčení o podpoře se nepožaduje složení jistoty. V míře nezbytné k zajištění řádného uplatňování tohoto nařízení však může příslušný orgán požadovat složení jistoty ve výši rovné částce přiznané výhody zmíněné v článku 13. V těchto případech se použijí ustanovení čl. 34 odst. 1, 4, 5, 6, 7 a 8 nařízení Komise (ES) č. 376/2008 ze dne 23. dubna 2008, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení sazby náhrady předem pro zemědělské produkty (10).
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 33, jimiž stanoví podmínky zápisu hospodářských subjektů do rejstříku a umožní hospodářským subjektům plný výkon jejich práv na účast ve zvláštním režimu zásobování.
3. Komise přijme prováděcí akty, kterými se stanoví opatření nezbytná k zajištění toho, aby členské státy prováděly tento článek jednotně, zejména pokud jde o zavedení režimu osvědčení a závazky, k nimž se zavazují hospodářské subjekty při zapsání do rejstříku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Článek 13
Dopady výhody
1. Využívání zvláštního režimu zásobování vyplývající z osvobození od dovozního cla nebo z přiznání podpory je závislé na skutečném dopadu hospodářské výhody až na konečného uživatele, který případně může být spotřebitelem, pokud se jedná o produkty určené k přímé spotřebě, posledním zpracovatelem nebo balírnou, pokud se jedná o produkty určené pro zpracovatelská odvětví nebo pro balicí odvětví, nebo zemědělcem, pokud se jedná o produkty používané k výživě zvířat nebo jako zemědělské vstupy.
Výhoda uvedená v prvním pododstavci je rovna částce osvobození od dovozních cel nebo výši podpory.
2. Aby se zajistilo jednotné provádění odstavce 1, přijme Komise prováděcí akty týkající se uplatňování pravidel uvedených v odstavci 1, a zejména podmínky pro sledování skutečného dopadu výhody až na konečného uživatele ze strany členských států. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Článek 14
Vývoz do třetích zemí a zasílání do zbývající části Unie
1. Komise přijme prováděcí akty, které stanoví požadavky, v souladu s nimiž mohou být produkty zařazené do zvláštního režimu zásobování předmětem vývozu do třetích zemí nebo zaslání do zbývající části Unie, a jež zahrnují platbu dovozního cla nebo refundaci přijaté podpory, jak je uvedeno v článku 10. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Vývoz produktů, u nichž se využívá zvláštní režim zásobování, do třetích zemí nepodléhá předložení osvědčení.
První pododstavec se nepoužije na obchodní toky mezi francouzskými zámořskými departementy.
2. Ustanovení odst. 1 prvního pododstavce se nevztahuje na produkty zpracované v nejvzdálenějších regionech z produktů, u kterých se využilo zvláštního režimu zásobování a které jsou:
a)
vyváženy do třetích zemí nebo zasílány do zbývající části Unie v rámci množstevních limitů odpovídajících tradičnímu vývozu a tradičnímu zasílání. Komise přijme prováděcí akty, které stanoví tato množství na základě průměru zasílání nebo vývozu, přičemž jako referenční hodnota se použije ověřený průměr za tři nejlepší roky v období 2005-2012. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2;
b)
vyváženy do třetích zemí v rámci regionálních obchodních toků;
c)
zasílány mezi regiony Azory, Madeira a Kanárské ostrovy;
d)
zasílány mezi francouzskými zámořskými departementy.
Na vyvážené produkty uvedené v prvním pododstavci písm. a) a b) se neposkytuje žádná vývozní náhrada.
Vývoz produktů uvedených v prvním pododstavci písm. a) a b) do třetích zemí nepodléhá předložení osvědčení.
3. Pro účely této kapitoly se „regionálním obchodem“ u každého nejvzdálenějšího regionu rozumí obchod uskutečňovaný se třetími zeměmi, jež patří do stejné zeměpisné oblasti jako tyto nejvzdálenější regiony, jakož i se zeměmi, s nimiž existují tradiční obchodní styky. Komise přijme prováděcí akty, které stanoví seznam těchto zemí a zohlední přitom objektivní žádosti členských států po konzultacích s příslušnými odvětvími. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
4. Produkty dodávané do francouzských zámořských departementů, na Azory, Madeiru a na Kanárské ostrovy, na které se vztahoval zvláštní režim zásobování a které slouží k zásobování lodí a letadel, jsou považovány za produkty místní spotřeby.
5. Odchylně od odst. 2 prvního pododstavce písm. a) je možné každoročně zaslat z Azor do zbývající části Unie v průběhu těchto pěti let uvedená maximální množství cukru (kódu KN 1701):
- v roce 2011: 3 000 tun,
- v roce 2012: 2 500 tun,
- v roce 2013: 2 000 tun,
- v roce 2014: 1 500 tun,
- v roce 2015: 1 000 tun,
6. Zpracovatelské úkony, z nichž může vzejít tradiční nebo regionální obchodní vývoz nebo tradiční zasílání, splňují obdobně zpracovatelské podmínky platné podle režimu aktivního zušlechťovacího styku a postupu pro zpracování v rámci celní kontroly stanoveného příslušnými právními předpisy Unie, s výjimkou veškerých obvyklých forem zacházení.
Článek 15
Cukr
1. Během období uvedeného v čl. 204 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 bude níže uvedená produkce nad rámec kvóty uvedené v článku 61 uvedeného nařízení osvobozena od dovozních cel v rámci limitu stanoveného v předběžném odhadu dodávek uvedeném v článku 9 tohoto nařízení:
a)
cukr určený ke spotřebě na Madeiře a na Kanárských ostrovech v podobě bílého cukru kódu KN 1701;
b)
cukr určený k rafinaci a ke spotřebě na Azorách v podobě surového cukru kódu KN 1701 12 10 (surový řepný cukr).
2. Na Azorách je možné množství cukru určeného k rafinaci uvedené v odstavci 1 doplnit surovým cukrem kódu KN 1701 11 10 (surový třtinový cukr) v rámci limitu stanoveného v předběžném odhadu dodávek.
V případě zásobování Azor surovým cukrem se potřeby vyhodnotí s přihlédnutím k vývoji místní produkce cukrové řepy. Množství, na něž se vztahuje režim zásobování, se určí tak, aby celkový roční objem cukru rafinovaného na Azorách nepřesáhl 10 000 tun.
Článek 16
Sušené odstředěné mléko
Odchylně od článku 9 se mohou Kanárské ostrovy nadále zásobovat sušeným odstředěným mlékem kódu KN 1901 90 99 (sušené odstředěné mléko s rostlinným tukem) určeným k průmyslovému zpracování v rámci limitu 800 tun za rok. Podpora poskytnutá na zásobování tímto produktem z Unie nesmí přesáhnout 210 EUR za tunu a je zahrnuta do limitu stanoveného v článku 30. Tento produkt je určen pouze pro místní spotřebu.
Článek 17
Rýže
Neuloží se žádné clo na dovoz produktů kódů KN 1006 10, 1006 20 a 1006 40 00 do francouzského zámořského departementu Réunion, které jsou určeny pro tamní spotřebu.
Článek 18
Kontroly a sankce
1. Produkty spadající do zvláštního režimu zásobování jsou podrobeny administrativním kontrolám při dovozu nebo vstupu do nejvzdálenějších regionů, jakož i při vývozu nebo odeslání z nejvzdálenějších regionů.
Komise přijme prováděcí akty stanovující minimální znaky kontrol, které musejí členské státy uplatňovat. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
2. S výjimkou případů vyšší moci nebo mimořádných povětrnostních podmínek, pokud hospodářský subjekt podle článku 12 nedodržuje závazky přijaté na základě článku 12, příslušný orgán, aniž by tím byly dotčeny sankce podle vnitrostátních právních předpisů:
a)
vezme zpět výhodu přiznanou hospodářskému subjektu;
b)
dočasně pozastaví nebo zruší zápis hospodářského subjektu v rejstříku podle závažnosti nedodržení.
3. Neprovede-li hospodářský subjekt podle článku 12 plánovaný dovoz nebo uvedení na trh, pozastaví příslušný orgán, s výjimkou případů vyšší moci nebo mimořádných povětrnostních podmínek, jeho oprávnění žádat o licence nebo osvědčení na dobu šedesáti dnů po skončení platnosti dané licence nebo osvědčení. Po této době se na období určené příslušným orgánem vydají další licence nebo osvědčení za podmínky, že bude složena jistota, která se rovná částce přiznané výhody.
Příslušný orgán přijme opatření nezbytná pro opětovné použití jakýchkoliv množství produktů, která jsou k dispozici na základě nevyužitých, částečně využitých nebo zrušených licencí a osvědčení nebo zrušení přiznané výhody.
KAPITOLA IV
OPATŘENÍ NA PODPORU MÍSTNÍ ZEMĚDĚLSKÉ PRODUKCE
Článek 19
Opatření
1. Programy POSEI zahrnují zvláštní opatření ve prospěch místní zemědělské produkce relevantní pro rozsah působnosti třetí části hlavy III Smlouvy, jež jsou nezbytná k zajištění kontinuity a rozvoje místní zemědělské produkce v každém nejvzdálenějším regionu.
2. Části programu věnované opatřením ve prospěch místní zemědělské produkce a odpovídající cílům stanoveným v článku 2 zahrnují alespoň tyto základní prvky:
a)
kvantifikovaný popis současné situace zemědělské produkce s ohledem na výsledky dostupných hodnocení, který uvádí nerovnosti, mezery a možnosti rozvoje, mobilizované finanční prostředky a základní výsledky opatření podniknutých dříve;
b)
popis navrhované strategie, vybraných priorit, jejích kvantifikovaných obecných a provozních cílů a hodnocení očekávaného hospodářského a sociálního dopadu a dopadu na životní prostředí, včetně vlivu na zaměstnanost;
c)
popis zamýšlených opatření, především režimů podpory pro provádění těchto opatření, a případně informace o tom, zda je zapotřebí studií, demonstračních projektů, odborné přípravy nebo činností technické pomoci spojených s přípravou, prováděním nebo úpravou daných opatření;
d)
seznam podpor, jež představují přímé platby ve smyslu čl. 2 písm. d) nařízení (ES) č. 73/2009;
e)
částku podpory stanovenou pro každé opatření a částku odhadovanou pro každou akci pro dosažení jednoho nebo více cílů stanovených programem.
3. Komise přijme prováděcí akty stanovující požadavky pro výplatu podpor podle odstavce 2. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
4. Program může zahrnovat opatření na podporu produkce zemědělských produktů z nejvzdálenějších regionů, jejich zpracování nebo uvádění na trh.
Každé opatření lze členit na akce. Pro každou akci vymezí program alespoň tyto prvky:
a)
příjemce;
b)
podmínky způsobilosti;
c)
jednotkovou výši podpory.
Za účelem podpory uvádění produktů na trh mimo oblast produkce je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 33, pokud jde o podmínky pro stanovení částky podpory přiznané na uvádění na trh a případně podmínky pro stanovení množství produktů, jež může být předmětem této podpory.
Článek 20
Kontroly a neoprávněné platby
1. Kontroly opatření uvedených v této kapitole se provádějí prostřednictvím správních kontrol a kontrol na místě.
2. V případě neoprávněné platby je dotyčný příjemce povinen dotyčné částky vrátit. Článek 80 nařízení Komise (ES) č. 1122/2009 ze dne 30. listopadu 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 73/2009, pokud jde o podmíněnost, modulaci a integrovaný administrativní a kontrolní systém v rámci režimů přímých podpor pro zemědělce stanovených v uvedeném nařízení, a k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde o podmíněnost v rámci režimu přímé podpory pro odvětví vína (11), se použije obdobně.
KAPITOLA V
DOPROVODNÁ OPATŘENÍ
Článek 21
Grafický symbol
1. Pro zlepšení povědomí o jakostních zemědělských produktech, v nezměněném stavu i zpracovaných, typických pro nejvzdálenější regiony a pro zvýšení jejich spotřeby se zavádí grafický symbol.
2. Podmínky pro užití grafického symbolu uvedeného v odstavci 1 navrhují příslušné profesní organizace. Vnitrostátní orgány předloží tyto návrhy se svým stanoviskem Komisi.
Na užívání grafického symbolu dohlíží orgán veřejné moci nebo subjekt pověřený příslušnými vnitrostátními orgány.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 33, pokud jde o podmínky k výkonu práva používat grafický symbol, jakož i podmínky pro reprodukci tohoto symbolu a jeho užívání. Tyto podmínky se stanoví za účelem zvýšení povědomí o vysoce jakostních zemědělských produktech, ať již v nezměněném stavu či zpracovaných, z nejvzdálenějších regionů a zvýšení jejich spotřeby.
4. Komise přijme prováděcí akty stanovující podrobná pravidla pro zavedení grafického symbolu, jakož i minimální znaky kontrol a následných opatření, jež musejí provádět členské státy. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Článek 22
Rozvoj venkova
1. Odchylně od čl. 39 odst. 4 nařízení (ES) č. 1698/2005 lze maximální roční částky přicházející v úvahu pro podporu Unie, stanovené v příloze I uvedeného nařízení, zvýšit až na dvojnásobek u opatření na ochranu jezer na Azorách a u opatření na ochranu krajiny, biologické rozmanitosti a tradičních vlastností zemědělské půdy a udržování kamenných zdí v nejvzdálenějších regionech.
2. Popis opatření plánovaných na základě odstavce 1 tohoto článku se případně začleňuje do programů pro tyto regiony podle článku 16 nařízení (ES) č.1698/2005.
Článek 23
Státní podpora
1. U zemědělských produktů uvedených v příloze I Smlouvy, na něž se vztahují její články 107, 108 a 109, může Komise podle článku 108 Smlouvy v odvětví produkce, zpracování a uvádění těchto produktů na trh schválit provozní podporu, aby se tím zmírnily zvláštní obtíže zemědělské produkce v nejvzdálenějších regionech způsobené odlehlostí, ostrovní povahou a ostatními omezeními spjatými se vzdálenou polohou.
2. Členské státy mohou přiznat doplňkové financování pro provádění programů POSEI. V takových případech oznámí členské státy státní podporu Komisi a Komise ji může schválit v souladu s tímto nařízením jako součást těchto programů. Takto oznámená podpora se považuje za oznámenou ve smyslu čl. 108 odst. 3 první věty Smlouvy.
3. Francie může přiznat odvětví cukru z nejvzdálenějších francouzských regionů podporu až do výše 90 milionů EUR na hospodářský rok.
Francie uvědomí Komisi do 30 dnů od konce každého hospodářského roku o výši podpory, která byla skutečně poskytnuta.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1 a 2 tohoto článku, a odchylně od prvního pododstavce článku 180 nařízení (ES) č. 1234/2007 a článku 3 nařízení Rady (ES) č. 1184/2006 ze dne 24. července 2006 o použití určitých pravidel hospodářské soutěže na produkci zemědělských produktů a obchod s nimi (12) se na platby uskutečněné členskými státy podle kapitoly IV tohoto nařízení, odstavce 3 tohoto článku a článků 24 a 28 tohoto nařízení v souladu s tímto nařízením nepoužijí články 107, 108 a 109 Smlouvy.
Článek 24
Rostlinolékařské programy
1. Členské státy předloží Komisi programy na potírání organismů škodících rostlinám nebo rostlinným produktům v nejvzdálenějších regionech. Tyto programy uvádějí zejména cíle, jichž má být dosaženo, opatření, jež mají být provedena, dobu jejich trvání a náklady.
Komise předložené programy vyhodnotí. Komise přijme prováděcí akty, jimiž tyto programy schválí či neschválí. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
2. Unie přispěje na financování programů uvedených v odstavci 1 na základě technického rozboru regionální situace.
Příspěvek může pokrývat až 75 % způsobilých výdajů. Vyplácí se na základě dokumentace poskytnuté členskými státy. Pokud je to nezbytné, může Komise uspořádat šetření, které jejím jménem uskuteční odborníci podle článku 21 směrnice Rady 2000/29/ES ze dne 8. května 2000 o ochranných opatřeních proti zavlékání organismů škodlivých rostlinám nebo rostlinným produktům do Společenství a proti jejich rozšiřování na území Společenství (13).
3. Komise přijme prováděcí akty, které pro každý region a program na základě kritérií stanovených v odstavci 2 a programu předloženého v souladu s odstavcem 1 určí:
a)
finanční příspěvek Unie a také výši podpory;
b)
opatření způsobilá k financování Unií.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Článek 25
Víno
1. Opatření uvedená v článcích 103v, 103w, 103x a 182a nařízení (ES) č. 1234/2007 se nepoužijí na Azory a Madeiru.
2. Odchylně od čl. 120a odst. 2 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1234/2007 lze na produkci vína, které smí být v oběhu pouze v těchto regionech, použít hrozny pocházející z odrůdové skladby uvedené v písmenu b) uvedeného pododstavce a sklizené v regionech Azory a Madeira.
Portugalsko postupně zruší kultury parcel osázených vinnými odrůdami uvedenými v čl. 120a odst. 2 druhém pododstavci písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007, a to případně za využití podpory stanovené v článku 103q uvedeného nařízení.
3. Odchylně od čl. 85f nařízení (ES) č. 1234/2007 platí přechodný režim práv na výsadbu pro Kanárské ostrovy až do 31. prosince 2012.
Článek 26
Mléko
1. Pro účely rozdělení dávky z přebytku podle článku 79 nařízení (ES) č. 1234/2007 se za producenty ve smyslu čl. 65 písm. c) uvedeného nařízení považují pouze producenti, kteří jsou usazeni a provozují výrobu na Azorách a kteří uvádějí na trh množství produktů překračující jejich kvóty zvýšené o procentní podíl uvedený ve třetím pododstavci tohoto odstavce.
Dávka z přebytku se hradí za množství překračující kvótu takto zvýšenou o procentní podíl uvedený ve třetím pododstavci po přerozdělení nevyužitého množství z rezervy vyplývající ze zvýšení mezi producenty ve smyslu čl. 65 písm. c) nařízení (ES) č. 1234/2007, kteří jsou usazeni a provozují výrobu na Azorách, a v poměru ke kvótě, která je každému producentovi dostupná.
Procentní podíl uvedený v prvním pododstavci se rovná poměru mezi množstvím 23 000 tun od hospodářského roku 2005/2006 a souhrnem referenčních množství dostupných pro jednotlivá hospodářství ke 31. březnu 2010. Použije se pouze na kvóty dostupné ke 31. březnu 2010.
2. Množství mléka nebo ekvivalentu mléka uvedeného na trh, které překračuje kvótu, ale které dodržuje procentní podíl stanovený v odstavci 1 třetím pododstavci po přerozdělení v něm uvedeném, se nezapočítává při výpočtu případného překročení kvóty v Portugalsku podle článku 66 nařízení (ES) č. 1234/2007.
3. Režim dávky z přebytku, který se vztahuje na producenty kravského mléka podle nařízení (ES) č. 1234/2007, se nevztahuje na francouzské zámořské departementy, a pokud místní produkce mléka nepřekročí 4 000 tun, ani na Madeiru.
4. Odchylně od čl. 114 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007 se do výše potřeb místní spotřeby na Madeiře a ve francouzském zámořském departementu Réunion povoluje výroba UHT mléka rekonstituovaného ze sušeného mléka pocházejícího z Unie, pokud toto opatření nepoškozuje sběr ani odbyt místní produkce mléka. Pokud Francie prokáže užitečnost takového opatření pro francouzské zámořské departementy Martinik, Guadeloupe a Francouzská Guyana, je Komisi svěřena pravomoc přijímat nezbytné akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 33 s cílem rozšířit toto opatření na uvedené departementy. Tento produkt je určen výlučně pro místní spotřebu.
Způsob produkce UHT mléka, které bylo takto rekonstituováno, musí být na prodejní etiketě jasně označen.
Článek 27
Chov hospodářských zvířat
1. Dokud stav místních mladých býčků nedosáhne dostatečně vysoké úrovně, aby bylo zajištěno zachování a rozvoj místní produkce hovězího masa ve francouzských zámořských departementech a na Madeiře, lze dovážet bez použití dovozních cel uvedených ve společném celním sazebníku skot pocházející ze třetích zemí a určený k výkrmu a ke spotřebě ve francouzských zámořských departementech a na Madeiře. Komise přijme prováděcí akty stanovující opatření nezbytná k provedení tohoto pododstavce, a zejména pravidla pro osvobození od dovozního cla u dovozu mladých býčků do francouzských zámořských departementů a na Madeiru. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Na zvířata, na něž se vztahuje osvobození uvedené v prvním pododstavci tohoto odstavce, se použije článek 13 a čl. 14 odst. 1.
2. Množství zvířat, na která se vztahuje osvobození uvedené v odstavci 1, se určuje v programech POSEI, pokud je odůvodněná potřeba dovozu, přičemž se přihlíží k vývoji místní produkce. Tato zvířata jsou určena především producentům, kteří chovají alespoň 50 % zvířat na výkrm místního původu.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 33, které stanoví podmínky pro osvobození od dovozního cla. Tyto podmínky zohlední místní zvláštnosti odvětví skotu a odvětví navazujících.
3. V případě použití článku 52 a čl. 53 odst. 1 nařízení (ES) č. 73/2009 může Portugalsko snížit vnitrostátní strop pro platby pro skopové a kozí maso a práva na prémie na krávy bez tržní produkce mléka. V tomto případě přijme Komise prováděcí akty týkající se převedení odpovídající částky ze stropů stanovených podle článku 52 a čl. 53 odst. 1 nařízení (ES) č. 73/2009 na finanční dotaci uvedenou v čl. 30 odst. 2 druhé odrážce tohoto nařízení. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Článek 28
Státní podpora pěstování tabáku
Španělsko je oprávněno poskytovat podporu pěstování tabáku na Kanárských ostrovech. Poskytování této podpory nesmí vést k diskriminaci mezi producenty na souostroví.
Podpora nesmí přesáhnout 2 980,62 EUR za tunu. Doplňková podpora se vyplácí nejvýše na 10 tun ročně.
Článek 29
Osvobození tabáku od cla
1. Žádné clo se neuplatňuje na přímý dovoz surového nebo polozpracovaného tabáku na Kanárské ostrovy:
a)
kódu KN 2401 a
b)
těchto položek:
-
2401 10 neodřapíkovaný tabák,
-
2401 20 částečně nebo úplně odřapíkovaný tabák,
-
ex 2401 20 vnější pláště doutníků upravené na podložkách, ve svitcích, určené k výrobě tabákových výrobků,
-
2401 30 tabákový odpad,
-
ex 2402 10 nedokončené doutníky bez prvního obalu,
-
ex 2403 10 řezaný tabák (konečná směs tabáku pro výrobu cigaret, doutníčků a doutníků),
-
ex 2403 91 homogenizovaný nebo rekonstituovaný tabák, též ve formě listů nebo částí parenchymu,
-
ex 2403 99 pórovitý tabák.
Osvobození stanovené v prvním pododstavci se přiznává na základě osvědčení uvedených v článku 12.
Toto osvobození se použije na produkty uvedené v prvním pododstavci, jež jsou určeny ke zpracování na Kanárských ostrovech na tabákové výrobky určené ke kouření v rámci limitu ročního množství dovozu 20 000 tun ekvivalentu surového odřapíkovaného tabáku.
2. Komise přijme prováděcí akty stanovující opatření nezbytná k provedení odstavce 1, a zejména pravidla pro osvobození od dovozního cla u dovozu tabáku na Kanárské ostrovy. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
KAPITOLA VI
FINANČNÍ USTANOVENÍ
Článek 30
Finanční prostředky
1. Opatření stanovená v tomto nařízení jsou intervencemi zaměřenými na stabilizaci zemědělských trhů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (14), s výjimkou opatření stanovených v:
a)
článku 22 a
b)
článku 24, od data používání víceletého finančního rámce na období 2014-2020.
2. Na každé finanční období financuje Unie opatření stanovená v kapitolách III a IV až do výše roční částky, jež se rovná:
-
:
pro francouzské zámořské departementy
:
278,41 milionu EUR,
-
:
pro Azory a Madeiru
:
106,21 milionu EUR,
-
:
pro Kanárské ostrovy:
:
268,42 milionu EUR.
3. Částky přidělené na každé finanční období na financování opatření stanovených v kapitole III nesmí překračovat tyto částky:
-
:
pro francouzské zámořské departementy
:
26,9 milionu EUR,
-
:
pro Azory a Madeiru
:
21,2 milionu EUR,
-
:
pro Kanárské ostrovy
:
72,7 milionu EUR.
Komise přijme prováděcí akty stanovující požadavky, v souladu s nimiž mohou členské státy měnit určení prostředků přidělených každý rok na různé produkty, u nichž se využívá zvláštní režim zásobování. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 33, pokud jde o stanovení podmínek pro určení maximální roční částky, již lze rozumně a přiměřeně přidělit na opatření týkající se financování studií, demonstračních projektů, vzdělávání a školení a opatření technické pomoci.
5. Na rozpočtový rok 2013 poskytne Unie dodatečné finanční prostředky pro odvětví pěstování banánů v nejvzdálenějších regionech do následující maximální výše:
-
:
pro francouzské zámořské departementy
:
18,52 milionu EUR,
-
:
pro Azory a Madeiru
:
1,24 milionu EUR,
-
:
pro Kanárské ostrovy
:
20,24 milionu EUR.
KAPITOLA VII
OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 31
Vnitrostátní opatření
Členské státy přijmou opatření nezbytná k tomu, aby bylo zajištěno dodržování tohoto nařízení, zejména pokud jde o kontroly a správní sankce, a uvědomí o nich Komisi.
Článek 32
Sdělení a zprávy
1. Členské státy sdělí Komisi každoročně do 15. února částky, které jim byly zpřístupněny a které hodlají během následujícího roku vynaložit na provádění předběžného odhadu dodávek a každého opatření ve prospěch místní zemědělské produkce zahrnutého do programů POSEI.
2. Členské státy předloží Komisi každoročně do 30. září zprávu o provádění opatření stanovených v tomto nařízení v předchozím roce.
3. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě do 30. června 2015 a následně každých pět let obecnou zprávu, případně s odpovídajícími návrhy, o dopadu opatření vyplývajících z tohoto nařízení, včetně opatření v odvětví banánů a mléka.
4. Komise do analýz, studií a hodnocení, která provádí v rámci obchodních dohod a společné zemědělské politiky, zahrne zvláštní kapitolu týkající se oblastí, jež představují zvláštní zájem pro nejvzdálenější regiony.
Článek 33
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená ve druhém pododstavci čl. 12 odst. 2, ve třetím pododstavci čl. 19 odst. 4, v čl. 21 odst. 3, v prvním pododstavci čl. 26 odst. 4, v druhém pododstavci čl. 27 odst. 2 a v čl. 30 odst. 4 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 21. března 2013. Komise předloží zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Přenesení pravomoci uvedené ve druhém pododstavci čl. 12 odst. 2, ve třetím pododstavci čl. 19 odst. 4, v čl. 21 odst. 3, v prvním pododstavci čl. 26 odst. 4, v druhém pododstavci čl. 27 odst. 2 a v čl. 30 odst. 4 může být kdykoliv zrušeno Evropským parlamentem nebo Radou. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akty v přenesené pravomoci přijaté podle ustanovení ve druhém pododstavci čl. 12 odst. 2, ve třetím pododstavci čl. 19 odst. 4, v čl. 21 odst. 3, v prvním pododstavci čl. 26 odst. 4, v druhém pododstavci čl. 27 odst. 2 a v čl. 30 odst. 4 vstoupí v platnost, pouze pokud proti nim Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom,, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 34
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Řídící výbor pro přímé platby zřízený článkem 141 nařízení (ES) č. 73/2009, s výjimkou provádění článku 24 tohoto nařízení, při němž je Komisi nápomocen Stálý rostlinolékařský výbor zřízený rozhodnutím Rady 76/894/EHS (15). Tyto výbory jsou výbory ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2 Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 35
Přezkum
Komise do konce roku 2013 tato ujednání přezkoumá s ohledem na jejich celkovou účinnost a nový rámec společné zemědělské politiky a v případě potřeby předloží vhodné návrhy na revizi režimu POSEI.
Článek 36
Zrušení
Nařízení (ES) č. 247/2006 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze.
Článek 37
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 13. března 2013.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 228/2013/EU RENDELETE
(2013. március 13.)
az Unió legkülső régiói részére egyedi mezőgazdasági intézkedések megállapításáról és a 247/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 42. cikke első bekezdésére, 43. cikke (2) bekezdésére és 349. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
rendes jogalkotási eljárás keretében (2),
mivel:
(1)
A mezőgazdasági ágazatban azon nehézségek orvoslására szolgáló egyedi intézkedéseket, amelyek az Uniónak az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: a Szerződés) 349. cikkében említett legkülső régiói kivételes helyzetéből fakadnak, a 247/2006/EK tanácsi rendelet (3) állapította meg. Ezek az intézkedések az egyes régiók részére szánt támogatási programok útján valósulnak meg, amely programok létfontosságú eszközök e régiók mezőgazdasági termékekkel való ellátása szempontjából. Mivel a jelenlegi intézkedéseket - többek között a Lisszaboni Szerződés hatálybalépése miatt - naprakésszé kell tenni, a 247/2006/EK rendeletet hatályon kívül kell helyezni, és helyette új rendeletet kell elfogadni.
(2)
Meg kell határozni azokat az alapvető célkitűzéseket, amelyeknek a megvalósításához az Unió legkülső régiói támogatását szolgáló rendszer hozzájárul.
(3)
Meg kell továbbá határozni a távoli fekvéssel és szigetjelleggel összefüggő támogatási programok (a továbbiakban: a POSEI programok) tartalmát, amelyet a szubszidiaritás elvével összhangban az érintett tagállamoknak a legmegfelelőbb földrajzi szinten kell megállapítaniuk, és amelyet az érintett tagállamoknak kell a Bizottsághoz jóváhagyásra benyújtaniuk.
(4)
Az Unió legkülső régiói támogatását szolgáló rendszer célkitűzéseinek hatékonyabb megvalósítása érdekében a POSEI programoknak tartalmazniuk kell olyan intézkedéseket, amelyek garantálják a mezőgazdasági termékekkel való ellátást, valamint a helyi mezőgazdasági termelés fenntartását és fejlődését. Harmonizálni kell az érintett régiókra vonatkozó programozás szintjét, és rendszerbe kell foglalni a Bizottság és a tagállamok közötti partnerségi politikát.
(5)
A szubszidiaritás elvét alkalmazva és a rugalmasság érdekében - amely elvek a legkülső régiók támogatási rendszeréhez elfogadott programozási megközelítés alapját képezik - a tagállam által kijelölt hatóságok módosításokat javasolhatnak a programban, hogy az igazodjon a legkülső régiók valós helyzetéhez. Lehetővé kell tenni, hogy ezek a hatóságok módosíthassák a POSEI programokat az adminisztratív egyszerűsítés elvével összhangban, feltéve, hogy ezzel nem veszélyeztetik a POSEI programok hatékonyságát és az azokra vonatkozóan biztosított pénzügyi eszközöket. Ugyanezen szellemben a programok módosítására szolgáló eljárást hozzá kell igazítani az egyes módosítási típusok relevanciájának szintjéhez.
(6)
A legkülső régiók alapvető mezőgazdasági termékekkel való ellátásának biztosítása, valamint az e térségek rendkívül távoli elhelyezkedéséből fakadó többletköltségek mérséklése érdekében helyénvaló egyedi ellátási szabályokat bevezetni. A legkülső régiók kivételes földrajzi helyzetéből adódóan ugyanis az emberi fogyasztásra, feldolgozásra, valamint a mezőgazdasági input anyagnak szánt alapvető fontosságú termékekkel történő ellátás szállítási többletköltségekkel jár. A legkülső régiók gazdasági szereplői és termelői számára további korlátokat jelentenek ezenkívül a rendkívüli távoli fekvésből következő egyéb objektív tényezők, különösen a szigetjelleg és a kis terület, amelyek komolyan hátráltatják tevékenységüket. E hátrányok csökkenthetők ezen alapvető fontosságú termékek árának mérséklésével. Az egyedi ellátási szabályok ugyanakkor semmi esetre sem lehetnek a helyi termékek és azok fejlesztése sérelmére.
(7)
Ennek érdekében a Szerződés 28. cikkétől eltérve, egyes mezőgazdasági termékek harmadik országokból történő behozatalát mentesíteni kell az alkalmazandó behozatali vámok alól. Az Unió vámterületére aktív feldolgozási szabályok vagy vámraktározási eljárás keretében bekerülő termékeket - származásuk és a rájuk az Unió jogának rendelkezései alapján alkalmazandó vámkezelés figyelembevétele érdekében - az egyedi ellátási szabályok kedvezményeiben való részesedés céljából közvetlenül behozott termékeknek kell tekinteni.
(8)
Az árak legkülső régiókban történő csökkentésével, valamint a régiók nagyon távoli elhelyezkedéséből származó többletköltségek mérséklésével kapcsolatos célkitűzések hatékony megvalósítása céljából indokolt támogatni az Unió termékeinek a legkülső régiókba történő szállítását. A támogatásnak figyelembe kell vennie a legkülső régiókba történő szállítás többletköltségeit, a harmadik országokba irányuló kivitel esetén alkalmazott árakat, valamint a mezőgazdasági input anyagok és a feldolgozásra szánt termékek esetében a távoli elhelyezkedésből, különösen az elszigeteltségből, a kis területből, a nehéz domborzati és éghajlati viszonyaikból és a szigetek elszórtságából adódó többletköltségeket.
(9)
A hagyományos ágazatok támogatása annál is inkább szükséges, mert lehetővé teszi versenyképességük fenntartását az Unió piacán a harmadik országok által támasztott versennyel szemben. Programjaik kidolgozásakor a tagállamoknak ugyanakkor a lehető legnagyobb mértékben biztosítaniuk kell a legkülső régiókban folytatott mezőgazdasági tevékenységek sokféleségét is.
(10)
A legkülső régiók végfelhasználói kárára történő spekulációk elkerülése érdekében helyénvaló előírni, hogy csak a megbízható és kifogástalan piaci minőségű termékek támogathatóak az egyedi ellátási szabályok keretében.
(11)
Indokolt előírni a rendszer működésének szabályait, különös tekintettel a gazdasági szereplők nyilvántartása és egy tanúsítványrendszer létrehozására vonatkozóan, a mezőgazdasági piacok közös szervezésének létrehozásáról, valamint egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó egyedi rendelkezésekről szóló, 2007. október 22-i 1234/2007/EK tanácsi rendelet (4) (az egységes közös piacszervezésről szóló rendelet) 130. és 161. cikkében előírt engedélyek mintájára.
(12)
Az egyedi ellátási szabályok hatálya alá tartozó műveletek nyomon követése szükségessé teszi az érintett termékek adminisztratív ellenőrzését a legkülső régiókba történő behozataluk vagy belépésük, valamint az innen történő kivitelük vagy elszállításuk alkalmával. Továbbá az egyedi ellátási szabályok céljainak elérése érdekében a szabályok gazdasági előnyeinek jelentkezniük kell a termelési költségek szintjén, és az árakat egészen a végfelhasználó szintjéig csökkenteniük kell. Ennélfogva helyénvaló előírni, hogy ezek csak abban az esetben nyújthatók, amennyiben hatékonyan fejtik ki hatásukat, ezért e célból megfelelő ellenőrzéseket kell folytatni.
(13)
Tekintettel arra, hogy az egyedi ellátási szabályok hatálya alá tartozó mennyiségek a legkülső régiók ellátási igényeire korlátozódnak, e szabályok nem gyengíthetik a belső piac megfelelő működését. Hasonlóképpen nem vezethetnek ezen egyedi ellátási szabályok a kereskedelem eltérítéséhez az érintett termékek körében. Ezért meg kell tiltani e termékeknek a legkülső régiókból történő továbbszállítását vagy kivitelét. Meg kell azonban engedni e termékek továbbszállítását vagy kivitelét, ha az egyedi ellátási szabályokból származó pénzügyi előny visszatérítésre kerül.
(14)
A feldolgozott termékek tekintetében indokolt a legkülső területek közötti kereskedelem engedélyezése annak érdekében, hogy e területek között kereskedelmi kapcsolatok jöhessenek létre. Figyelembe kell venni a regionális kereskedelem keretében zajló kereskedelmi forgalmat és a legkülső területeken az Unió többi részébe vagy harmadik országokba irányuló hagyományos kivitelt és szállításokat, és engedélyezni kell valamennyi ilyen régió számára a feldolgozott termékek hagyományos kereskedelmi forgalomnak megfelelő kivitelét. Az egyértelműség kedvéért e hagyományosan kivitt vagy továbbszállított mennyiségek meghatározása céljából meg kell határozni a referencia-időszakot.
(15)
Megfelelő intézkedéseket kell hozni az Azori-szigetek cukorfeldolgozó ágazata szükséges szerkezetátalakításának lehetővé tétele érdekében. Ezen intézkedéseknek figyelembe kell venniük azt, hogy az azori-szigeteki cukorágazat életképessé tételéhez biztosítani kell a termelés és feldolgozás bizonyos szintjét. Ennek fényében az Azori-szigetek részére kivételesen engedélyezni kell, hogy - az éves határértékek fokozatos csökkentése mellett - egy meghatározott, ötéves időszakban az Unió többi részébe szállítsák a hagyományos forgalmat meghaladó mennyiségű cukrot. Mivel az újraszállítható mennyiségek arányosak lesznek és szigorúan a helyi cukortermelés és -feldolgozás életképességének biztosításához szükséges mértékre korlátozódnak, az Azori-szigetekről származó, átmeneti cukorszállítás nem fogja hátrányosan érinteni az Unió belső piacát.
(16)
Az Azori-szigetek, Madeira és a Kanári-szigetek ellátására szánt, kvótán felüli cukor vonatkozásában továbbra is indokolt az importvámok alóli mentességi szabályok alkalmazása. Helyénvaló az Azori-szigetek számára engedélyezni azt is, hogy előzetes ellátási mérlege erejéig importvám-mentességet élvezzenek a nyers nádcukor tekintetében.
(17)
Az egyedi ellátási szabályok alapján a Kanári-szigetek ellátását eddig a 1901 90 99 KN-kód (növényi zsiradékot tartalmazó sovány tejpor) alá tartozó, ipari feldolgozásra szánt, sovány tejpor segítségével biztosították. Helyénvaló továbbra is lehetővé tenni az e termékkel való ellátást, amely termék a helyi táplálkozási szokások hagyományos részévé vált.
(18)
Mivel a rizst a helyi kereslet lefedésére nem kellő mennyiségben előállító Réunion táplálkozási szokásainak egyik alapvető eleme a rizs, és mivel a szigeten sok éve működnek rizsfeldolgozó és rizstisztító üzemek, helyénvaló továbbra is fenntartani e termék Réunion területére történő bevitelének teljes vámmentességét.
(19)
A legkülső régiók mezőgazdasági termelését támogató uniós politika számos terméket, valamint az e termékek előállítását, forgalmazását vagy feldolgozását elősegítő intézkedéseket foglalt magába. Az intézkedések hatékonynak bizonyultak, és biztosították, hogy a mezőgazdasági tevékenységek fennmaradjanak és fejlődjenek. Az Uniónak a továbbiakban is indokolt támogatnia a legkülső régiók környezeti, szociális és gazdasági egyensúlyának alapvető elemét jelentő termelést. A tapasztalat azt mutatja, hogy - a vidékfejlesztési politika mintájára - a helyi hatóságokkal való megerősített partnerség lehetővé teheti az érintett legkülső régiók sajátos problémáinak pontosabb megértését. Ennek megfelelően a helyi termelést továbbra is támogatni kell a POSEI programokon keresztül.
(20)
A legkülső régiókban előállított termékek forgalmazásának elősegítése érdekében helyénvaló az említett termékeknek az előállítási régión kívüli forgalmazását célzó támogatást nyújtani, figyelembe véve a legkülső régióknak a fogyasztói piacoktól való nagy távolságukból és a kettős tárolás szükségességéből fakadó jelentős többletköltségeit, amely tényezők jelentős, a belső piaci versenyképességüket érintő versenyhátrányt okoznak a legkülső régiók számára. Ezek a tényezők indokolják a POSEI rendszer felülvizsgálatának szükségességét a közeljövőben.
(21)
Helyénvaló meghatározni a helyi mezőgazdasági termelést támogató intézkedések megállapításához a POSEI programok keretében minimálisan feltüntetendő elemeket, különösen a hely bemutatását, a javasolt stratégiát, a célkitűzéseket és az intézkedéseket. Meg kell állapítani továbbá az ezen intézkedések és az egyéb uniós szakpolitikák összhangjának alapjául szolgáló elveket a támogatások közötti esetleges összeegyeztethetetlenségek és ellentmondások elkerülése érdekében.
(22)
A rendelet alkalmazása céljából a POSEI program tanulmányok, bemutatóprojektek, képzés és technikai segítségnyújtás finanszírozását szolgáló intézkedéseket is tartalmazhat.
(23)
A legkülső régiók mezőgazdasági termelőit ösztönözni kell, hogy továbbra is minőségi termékeket állítsanak elő, valamint támogatni kell ezek forgalmazását. E célból előnyösnek bizonyulhat az e rendelet által bevezetett embléma és az Unió által bevezetett egyéb formájú minőségi tanúsítványok használata.
(24)
A legkülső régiókban található egyes mezőgazdasági üzemek vagy feldolgozó és forgalmazó tevékenységet folytató vállalkozások komoly strukturális hiányosságokat mutatnak, és sajátos nehézségekkel küzdenek. Ezért az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról szóló, 2005. szeptember 20-i 1698/2005/EK tanácsi rendelet (5) 26. cikkének (2) bekezdése és 28. cikkének (2) bekezdése a legkülső régiók egyes beruházástípusai esetében kedvezőbb támogatási mértékeket határoz meg.
(25)
Az 1698/2005/EK rendelet 27. cikkének (1) bekezdése mentesíti a legkülső régiókat az említett rendeletben említett erdészeti támogatás nyújtására vonatkozó korlátozás alól.
(26)
Az 1698/2005/EK rendelet meghatározza az évente agrár-környezetvédelmi kifizetés keretében rendelkezésre bocsátható legnagyobb összegeket. Figyelembe véve az Azori-szigetek egyes nagyon érzékeny legelőterületeinek egyedi környezeti helyzetét, valamint a mezőgazdasági földterület tájképének, biológiai sokféleségének és hagyományos jellegzetességeinek - nevezetesen a madeirai és kanári-szigeteki teraszos művelésű területeket - megőrzését, valamint a legkülső régiókban a kőfalak megóvását, rendelkezni kell arról, hogy meghatározott intézkedések esetében ezen összegek a kétszeresükre legyenek növelhetők.
(27)
A legkülső régiókban folytatott mezőgazdasági termelés - e területek távoli elhelyezkedéséből, ezenbelül azok távoli fekvéséből, szigetjellegéből, kis területéből, domborzatából és éghajlatából, valamint a gazdaság kisszámú terméktől való függéséből adódó - sajátos korlátainak enyhítése érdekében el lehet térni azon következetes bizottsági politikától, amely nem engedélyezi az állami működési támogatást a Szerződés I. mellékletének hatálya alá tartozó mezőgazdasági termékek termelése, feldolgozása és forgalmazása tekintetében. A mezőgazdasági termelés alapvető szerepet játszik a vidéki területek dinamizálásában és a lakosság helyben tartásában, mivel a legkülső vidéki térségeket különösen érinti a népesség elöregedése, az alacsony népsűrűség és egyes esetekben az elnéptelenedés.
(28)
A legkülső régiókból származó mezőgazdasági termények növény-egészségügyi állapotát sajátos problémák érintik, így például az élősködők érkezése, amely a behozatal mennyiségének növekedésével, az éghajlati viszonyokkal, valamint az e területeken korábban alkalmazott megelőző intézkedések elégtelenségével függ össze. Indokolt ezért a károsítók - többek között fenntartható biológiai, a környezetet tiszteletben tartó módszerekkel is történő - leküzdésére irányuló programokat létrehozni, és meghatározni az Unió e programok megvalósításában való pénzügyi részvételét, figyelembe véve, hogy a többéves pénzügyi keretben a tervek szerint e programok finanszírozása 2014-től egy másik költségvetési fejezet alá fog tartozni.
(29)
A Madeirán és a Kanári-szigeteken a leginkább elterjedt mezőgazdasági kultúrát jelentő - és az Azori-szigetek számára is nagyon fontos - szőlőtermesztés fenntartása gazdasági, társadalmi és környezeti szempontból elengedhetetlen. A termelés támogatásának elősegítése céljából e régiókban a szőlőtermő területek termelésből való végleges kivonására adott támogatást, az 1234/2007/EK rendeletben előírt piaci mechanizmusokat és a Kanári-szigetek esetében a telepítési jogok rendszerét nem célszerű alkalmazni. Mindamellett a Kanári-szigeteken lehetővé kell tenni a krízislepárlás alkalmazását abban az esetben, ha minőségi problémák miatt a piacon rendkívüli zavarok jelentkeznek. Ezenkívül Madeirának és az Azori-szigeteknek az 1234/2007/EK rendelet által tiltott hibrid szőlőfajtákkal telepített területein műszaki és társadalmi-gazdasági nehézségek akadályozták az előírt határidőben történő teljes átállást. Az ezen szőlőterületekről származó bor kizárólag a helyi hagyományos borfogyasztást szolgálhatja.
(30)
Az Azori-szigeteken a tejágazat szerkezetátalakítása még nem fejeződött be. Tekintettel arra, hogy az Azori-szigetek nagymértékben függnek a tejtermeléstől, és ehhez még a legkülső régióbeli földrajzi helyzetükből eredő egyéb hátrányok és a gazdaságos helyettesítő termelés hiánya is hozzájárul, fenn kell tartani az 1234/2007/EK rendelet egyes rendelkezéseitől való eltérést a tej- és tejtermékek többletilletéke tekintetében.
(31)
Tekintettel arra, hogy az azori-szigeteki tejtermelés, mint a gazdaság, a társadalmi stabilitás, a környezetminőség és a területhasználat egyik fő motorja, pótolhatatlanul fontos, a POSEI programok a legjobb eszközök azon intézkedések elfogadása céljából, amelyek a termelés fenntartásához szükségesek.
(32)
A tehéntejágazat komoly strukturális problémái és a megváltozott gazdasági környezethez való alkalmazkodás nehézségei miatt Madeirán és Réunion szigetén a tehéntejtermelés számára nyújtott támogatás nem volt elegendő a hazai és a külső ellátás egyensúlyának biztosításához. Következésképpen az Unióból származó tejporból előállított UHT-tej előállítását továbbra is engedélyezni kell a helyi fogyasztás nagyobb fokú kielégítése érdekében, amennyiben ez az intézkedés nem gördít akadályokat az összes helyben termelt tej begyűjtése és értékesítése, továbbá a helyi termelés kiterjesztésének előmozdítására irányuló erőfeszítések elé. A fogyasztók megfelelő tájékoztatása érdekében elő kell írni, hogy a tejporból előállított UHT-tej címkéjén forgalmazáskor fel kell tüntetni az előállítási módot. E rendelkezés alkalmazhatóságát Martinique-on, Guyanában és Guadeloupe-on is biztosítani kell, mihelyt Franciaország erre irányuló kérelmet terjeszt elő, amelyet azzal indokol, hogy a helyi szereplők szeretnének e rendelkezések kedvezményezettjeivé válni, illetve képesek fejleszteni a tejágazatot.
(33)
A helyi termelés ösztönzők segítségével történő fenntartásának szükségessége indokolja az 1234/2007/EK rendelet Franciaország tengerentúli megyéiben és Madeirán történő alkalmazásának mellőzését. Ezt a mentességet Madeira esetében 4 000 tonnás határon belül kell megállapítani.
(34)
A helyi fogyasztási szükségletek kielégítése érdekében elő kell mozdítani a legkülső régiók közötti kereskedelmet. Ösztönözni szükséges valamennyi legkülső régió többlettermelésének - így tej, marhahús és fiatal tenyészmarhák Azori-szigetekről történő - kivitelét az ezekben hiányt szenvedő legkülső régiókba, a kereskedelem erősítése érdekében, egyszersmind elejét véve annak, hogy ez a helyi termelés növekedésének kárára váljon. Emellett biztosítani kell a tisztességes és méltányos kereskedelemhez szükséges feltételeket.
(35)
Helyénvaló támogatni a hagyományos állattenyésztés területén végzett tevékenységeket. Franciaország tengerentúli megyéiben és Madeirán a helyi fogyasztói igények kielégítése érdekében bizonyos feltételek mellett és maximális éves kereten belül engedélyezni kell harmadik országokból származó hímivarú szarvasmarhák vámmentes behozatalát helyi hizlalás céljából.
(36)
Indokolt továbbra is fenntartani a közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról szóló, 2009. január 19-i 73/2009/EK tanácsi rendelet (6) által bevezetett azon lehetőséget, hogy Portugália átruházzon bizonyos, az anyatehénre vonatkozó támogatásokat illető jogokat a szárazföldről az Azori-szigetekre, és ezen eszközt a legkülső régiók támogatási intézkedéseivel összefüggésben ki kell igazítani.
(37)
A dohánytermesztés a Kanári-szigeteken történelmi jelentőséggel bír. Gazdasági szempontból a dohányfeldolgozás továbbra is a régió egyik fő ipari tevékenysége. Társadalmi szempontból a dohány rendkívül munkaigényes kultúrnövény, amelynek termesztése kis gazdaságokban történik. Ugyanakkor, mivel ez a kultúra nem elég nyereséges, fennáll a veszélye annak, hogy a dohánytermesztés megszűnik. A dohánytermesztés ugyanis jelenleg egy kis területre korlátozódik La Palma szigetén, ahol a szivarelőállítás kisipari módszerekkel történik. Spanyolország számára ezért helyénvaló engedélyezni, hogy az uniós támogatás mellett továbbra is támogatást nyújtson e hagyományos kultúra fennmaradásához, ezáltal segítve a ráépülő kisipari tevékenységet. Ezenfelül a dohánytermékek ipari előállításának fenntartása érdekében a nyers- és félig feldolgozott dohány Kanári-szigetekre történő behozatalának évi 20 000 tonna kierezett nyersdohánynak megfelelő határig továbbra is vámmentesnek kell maradnia.
(38)
E rendelet végrehajtása a legkülső régiók által élvezett eddigi egyedi támogatások szintjét nem érintheti. A megfelelő intézkedések végrehajtásához a tagállamoknak rendelkezniük kell az Unió által az egyes mezőgazdasági termékek tekintetében a 247/2006/EK rendelet keretén belül már megítélt támogatásnak megfelelő összegekkel.
(39)
Tekintettel a jövőbeli kereskedelmi megállapodásokról folytatott tárgyalásoknak és a közös agrárpolitika módosításainak a legkülső régiókra gyakorolt esetleges hatásaira, külön figyelmet kell fordítani e régiók sajátosságaira az e tárgyalásokkal és módosításokkal kapcsolatban készített elemzések, tanulmányok és értékelések keretében.
(40)
2006 óta a legkülső régiók némelyikében, különösen az Azori-szigeteken és Franciaország tengerentúli megyéiben növekedett az alapvető termékek iránti kereslet az állatállomány bővülése és a demográfiai nyomás következtében. Ezért növelni kell a költségvetés azon részét, amelyet a tagállamok az érintett térségek egyedi ellátási szabályai céljára felhasználhatnak.
(41)
A legkülső régiók szociális-gazdasági szerkezete nagyon törékeny, és egyes régiók esetében gyakran nagymértékben függ a banánágazattól, amely önmaga is a versenyképesség hiánya és a változó piaci feltételekre való válaszadás nehézségei miatt szenved. A banánágazat számára a POSEI-ből juttatott költségvetést ezért növelni kell egy egyszeri, korlátozott összeggel, amelyet a 2013-as pénzügyi évben kell kifizetni a banántermelők részére.
(42)
Az e rendelet által létrehozott rendszer megfelelő működésének biztosítása érdekében a jogi aktusoknak a Szerződés 290. cikkének megfelelő elfogadására vonatkozó hatáskört át kell ruházni a Bizottságra e rendelet egyes nem alapvető rendelkezéseinek kiegészítése, illetve módosítása tekintetében. Különösen fontos, hogy a Bizottság megfelelő konzultációkat folytasson az előkészítő munka során, többek között szakértői szinten is. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elkészítésekor és megszövegezésekor a Bizottságnak gondoskodnia kell a vonatkozó dokumentumok egyidejű, kellő időben és megfelelő módon történő továbbításáról az Európai Parlament és a Tanács részére.
(43)
A POSEI rendszer tagállamokon belüli egységes feltételek mellett történő végrehajtásának biztosítása, valamint a verseny torzulása és a gazdasági szereplők közötti hátrányos megkülönböztetés elkerülése érdekében végrehajtási hatásköröket kell a Bizottságra ruházni. Ezeket a hatásköröket a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (7) megfelelően kell gyakorolni.
(44)
A tervezett intézkedések gyors alkalmazásának lehetővé tétele érdekében e rendeletnek az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon hatályba kell lépnie,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
TÁRGY ÉS CÉLOK
1. cikk
Tárgy
Ez a rendelet egyedi intézkedéseket állapít meg a mezőgazdaság területén azon nehézségek orvoslására, amelyek a Szerződés 349. cikkében említett uniós régiók (a továbbiakban: a legkülső régiók) rendkívül távoli elhelyezkedéséből, különleges jellegű távoli fekvéséből, elszigeteltségéből, kis területéből, domborzatából, kedvezőtlen éghajlati viszonyaiból, valamint néhány terméktől való gazdasági függéséből fakadnak.
2. cikk
Célkitűzések
(1) Az 1. cikkben meghatározott egyedi intézkedések az alábbi célkitűzések megvalósításához járulnak hozzá:
a)
a legkülső régiók ellátásának biztosítása az emberi fogyasztás vagy a feldolgozás szempontjából, valamint mezőgazdasági input anyagként alapvető fontosságú termékekkel, mérsékelve a rendkívül távoli elhelyezkedésből fakadó többletköltségeket a helyi termelés és annak növekedése sérelme nélkül;
b)
az állattenyésztési és a diverzifikációs növénytermesztési ágazatok hosszú távú jövőjének biztosítása és fejlesztése a legkülső régiókban, beleértve a termelést, a feldolgozást és a helyi termékek forgalmazását;
c)
a hagyományos mezőgazdasági tevékenység fejlesztésének fenntartása és versenyképességének erősítése a legkülső régiókban, beleértve helyi termények és termékek termelését, feldolgozását és forgalmazását.
(2) Az (1) bekezdésben említett célkitűzések megvalósítása a III., IV. és V. fejezetben foglalt intézkedésekkel történik.
II. FEJEZET
A POSEI PROGRAMOK
3. cikk
A POSEI programok létrehozása
(1) Az 1. cikkben említett intézkedéseket minden egyes legkülső régió esetében a távoli fekvéssel és szigetjelleggel összefüggő támogatási program (a továbbiakban: a POSEI program) határozza meg, amely az alábbiakat tartalmazza:
a)
egyedi ellátási szabályok a III. fejezet szerint; és
b)
a helyi mezőgazdasági termelést támogató egyedi intézkedések a IV. fejezet szerint.
(2) A POSEI program az érintett tagállam által legmegfelelőbbnek ítélt földrajzi szinten kerül kialakításra. A programot a tagállam által kijelölt illetékes hatóság készíti el, amely a megfelelő helyi szinten az illetékes hatóságokkal és szervezetekkel folytatott konzultációt követően benyújtja azt a Bizottsághoz jóváhagyás céljából a 6. cikkel összhangban.
(3) Tagállamonként csak egy POSEI program nyújtható be az adott tagállam legkülső régiói tekintetében.
4. cikk
Összeegyeztethetőség és összhang
(1) A POSEI programok keretében hozott intézkedéseknek meg kell felelniük az Unió jogának. Ezen intézkedéseknek összhangban kell lenniük a többi uniós politikával és az ezek alapján tett intézkedésekkel.
(2) Biztosítani kell, hogy a POSEI programok keretében hozott intézkedések összhangban legyenek a közös mezőgazdasági politika egyéb eszközei által végrehajtott intézkedésekkel, különösen a közös piacszervezés, a vidékfejlesztés, a termékminőség, az állatjóllét és a környezetvédelem terén.
Nem finanszírozhatóak e rendelet alapján különösen az alábbi intézkedések:
a)
közös piacszervezés keretében bevezetett támogatási vagy segélyezési rendszerek kiegészítő támogatása, kivéve, rendkívüli, objektív kritériumokkal alátámasztott esetekben;
b)
kutatási projektek vagy kutatási projektek támogatását célzó intézkedések, valamint az állat-egészségügyi kiadásokról szóló, 2009. május 25-i 2009/470/EK tanácsi határozat (8) keretében uniós támogatásra jogosult intézkedések támogatása;
c)
az 1698/2005/EK rendelet hatálya alá tartozó intézkedések támogatása.
5. cikk
A POSEI programok tartalma
Egy POSEI programnak az alábbiakat kell tartalmaznia:
a)
az intézkedések végrehajtásának ütemterve és a rendelkezésre bocsátandó forrásokat összefoglaló általános, éves tájékoztató pénzügyi táblázat;
b)
a programok különböző intézkedései összeegyeztethetőségének és összhangjának igazolása, valamint a nyomon követés és az értékelés céljából alkalmazott kritériumok és mennyiségi mutatókkal való összeegyeztethetőség és összhang igazolása;
c)
a programok hatékony és megfelelő végrehajtásának biztosítása érdekében tett lépések, ideértve a tájékoztatási, a nyomonkövetési és az értékelési intézkedéseket, valamint a program értékelését szolgáló mennyiségi mutatók meghatározása;
d)
a programok végrehajtásában hatáskörrel rendelkező hatóságok és felelős szervezetek, valamint a megfelelő szintű hatóságok vagy kapcsolódó szervek és társadalmi-gazdasági partnerek megnevezése, valamint a lefolytatott egyeztetések eredménye.
6. cikk
A POSEI programok jóváhagyása és módosítása
(1) A POSEI programokat a 247/2006/EK rendelet hozza létre, és a 30. cikk (2) és (3) bekezdésében foglalt pénzügyi előirányzatokból finanszírozzák őket.
Mindegyik program tartalmaz egy előzetes ellátási mérleget, amely feltünteti a termékeket, azok mennyiségét és az uniós ellátási támogatás összegét, valamint a helyi termelés támogatásának programtervezetét.
(2) A POSEI programokban foglalt intézkedések végrehajtásának éves értékelése függvényében a tagállamok az érdekelt társadalmi-gazdasági partnerekkel folytatott konzultációt követően az ezen intézkedéseknek a 30. cikk (2) és (3) bekezdésében foglalt pénzügyi előirányzatok keretében történő módosítására vonatkozó, megfelelően indokolt javaslatokat nyújthatnak be a Bizottságnak, hogy a programok jobban megfeleljenek a legkülső régiók igényeinek és a javasolt stratégiának. A Bizottság a javasolt módosítások uniós jognak való megfelelésének értékelésére, és azok jóváhagyására vonatkozó eljárásokat létrehozó végrehajtási jogi aktusokat fogad el. E végrehajtási jogi aktusokat a 34. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(3) A (2) bekezdésben említett végrehatási jogi aktusok által létrehozott eljárások figyelembe vehetik a következő tényezőket: a tagállamok által az új intézkedések bevezetésével kapcsolatban javasolt módosítások jelentősége, az, hogy az intézkedésekre előirányzott költségvetés jelentősen változik-e, az előzetes ellátási mérlegben szereplő termékek mennyiségében és támogatási szintjében bekövetkező változások és a vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendeletben (9) megállapított kódok és leírások módosítása.
(4) A (2) bekezdésben említett végrehajtási jogi aktusok minden egyes eljárás esetében meghatározzák a módosítási kérelmek gyakoriságát, valamint azokat az időkereteket is, amelyeken belül a jóváhagyott módosításokat végre kell hajtani.
7. cikk
A pénzügyi előirányzatokra vonatkozó módosítások
A tagállamok a 30. cikk (5) bekezdésében bevezetett változások tükrözése érdekében 2013. április 22-ig benyújtják a Bizottságnak a POSEI programjaik módosítására irányuló tervezeteket.
Ezek a módosítások egy hónappal előterjesztésüket követően lépnek hatályba, ha a Bizottság ezen időszak alatt nem emel kifogást.
Az illetékes hatóságok legkésőbb 2013. június 30-ig kifizetik a 30. cikk (5) bekezdésében említett támogatást.
8. cikk
Ellenőrzések és nyomon követés
A tagállamok adminisztratív és helyszíni ellenőrzések formájában ellenőrzéseket hajtanak végre. A Bizottság végrehajtási aktusokat fogad el a tagállamok által alkalmazandó ellenőrzésekre vonatkozó minimális előírásokról.
A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogad el a programok végrehajtása hatékony nyomon követésének biztosításához szükséges eljárások, valamint a fizikai és pénzügyi mutatók tekintetében is.
Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 34. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
III. FEJEZET
EGYEDI ELLÁTÁSI SZABÁLYOK
9. cikk
Előzetes ellátási mérleg
(1) Az egyedi ellátási szabályokat azon mezőgazdasági termékek tekintetében kell bevezetni, amelyeket a Szerződés I. mellékletében felsorol, és amelyek a legkülső régiókban az emberi fogyasztás vagy más termékek előállítása tekintetében, illetve mezőgazdasági input anyagként alapvető fontosságúak.
(2) A tagállam az általa legmegfelelőbbnek ítélt földrajzi szinten előzetes ellátási mérleget készít az egyes legkülső régiók éves ellátási igényeinek számszerűsítése céljából a Szerződés I. mellékletében felsorolt termékek tekintetében.
Külön előzetes mérleg készíthető az olyan termékek csomagolásával és feldolgozásával foglalkozó vállalkozások igényeiről, amelyeket helyi fogyasztásra szánnak, hagyományosan az Unió egyéb részeibe szállítanak, vagy kivitelük a 14. cikk (3) bekezdése szerint regionális kereskedelem keretében vagy a hagyományos kereskedelmi forgalom keretében történik.
10. cikk
Az egyedi ellátási szabályok működése
(1) Az egyedi ellátási szabályok hatálya alá tartozó, harmadik országokból származó termékek legkülső régiókba irányuló közvetlen behozatala az előzetes ellátási mérleg által meghatározott mennyiségig vámmentes.
Azon termékek, amelyeket az Unió vámterületére aktív feldolgozás vagy vámraktározási eljárás keretében léptettek be, e cím alkalmazásában közvetlenül harmadik országból behozott termékeknek tekintendők.
(2) A 9. cikk (2) bekezdésével összhangban megállapított szükségletek fedezésének biztosítására, figyelembe véve az árat és a minőséget, valamint az ellátásban való uniós részesedés fenntartása mellett, támogatást kell nyújtani a legkülső régióknak az állami intervenciós készleten lévő, vagy az uniós piacon hozzáférhető uniós termékekkel történő ellátásához.
A támogatást valamennyi érintett termékfajta esetében a legkülső régiókba történő szállítás többletköltségeire, valamint a harmadik országokba irányuló kivitel esetében alkalmazandó árakra és - a feldolgozásra szánt termékek és a mezőgazdasági input anyagok esetében - a rendkívül távoli elhelyezkedésből, különösen a szigetjellegből és a kis területből adódó többletköltségekre való tekintettel kell meghatározni.
(3) Nem nyújtható támogatás az olyan termékekkel való ellátásra, amelyek egy másik legkülső régióban az egyedi ellátási szabályok által biztosított kedvezményben már részesültek.
(4) Csak a megbízható és kifogástalan piaci minőségű termékek támogathatók az egyedi ellátási szabályok keretében. A harmadik országokból származó termékeknek ugyanolyan szintű garanciát kell nyújtaniuk, mint az Unió állat- és növény-egészségügyi normái alapján előállítottaknak.
11. cikk
Végrehajtás
Az egyedi ellátási szabályok végrehajtása során különösen a következőket kell figyelembe venni:
a)
a legkülső régiók sajátos szükségletei, valamint a feldolgozásra szánt termékek és a mezőgazdasági input anyagok esetében a minőségi követelmények;
b)
az Unió más részeivel folytatott kereskedelem;
c)
a tervezett támogatás gazdasági vonatkozásai;
d)
annak biztosítása, hogy a meglévő helyi termelést nem destabilizálják és fejlődését nem akadályozzák.
12. cikk
Tanúsítványok
(1) Az importvám alóli mentesség vagy a támogatásnak az egyedi ellátási szabályok keretében történő igénybevétele tanúsítvány bemutatásához kötött.
A tanúsítványokat kizárólag az illetékes hatóságok által vezetett nyilvántartásba felvett gazdasági szereplők számára lehet kiállítani.
Az engedélyek és tanúsítványok nem ruházhatók át.
(2) A behozatali engedélyek, a mentességi igazolások és a támogatási bizonyítványok kérelmezéséhez nincs szükség biztosíték letétbe helyezésére. E rendelet megfelelő alkalmazásának biztosítása érdekében azonban az illetékes hatóság a 13. cikkben említett kedvezmény összegével megegyező biztosíték letétbe helyezését írhatja elő. Ilyen esetekben a mezőgazdasági termékekre vonatkozó behozatali és kiviteli engedélyek és előzetes rögzítési bizonyítványok rendszerének alkalmazására kialakított részletes közös szabályok megállapításáról szóló, 2008. április 23-i 376/2008/EK bizottsági rendelet (10) 34. cikkének (1), (4), (5), (6), (7) és (8) bekezdése alkalmazandó.
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 33. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a gazdasági szereplők nyilvántartásbavételi feltételeinek meghatározására, az egyedi ellátási szabályokban való részvételhez a gazdasági szereplők jogai teljes körű gyakorlásának biztosítására.
(3) A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogad el az annak biztosításához szükséges intézkedésekről, hogy a tagállamok egységesen alkalmazzák ezt a cikket, különös tekintettel a tanúsítványok kiadásának rendszerére és a gazdasági szereplőknek a nyilvántartásba vételkor tett kötelezettségvállalásaira. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 34. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
13. cikk
Az előnyök kihatása
(1) Az importvám alóli mentességből vagy támogatás nyújtásából fakadó egyedi ellátási szabályok nyújtotta kedvezmények igénybevételének az a feltétele, hogy a gazdasági előnyt továbbadják a végfelhasználónak, aki - esettől függően - lehet a fogyasztó közvetlen fogyasztásra szánt termékek esetében, a végső feldolgozó vagy csomagoló a feldolgozó-, illetve a csomagolóipar részére szánt termékek esetében, vagy a mezőgazdasági termelő a takarmányozásra vagy mezőgazdasági input anyagként való felhasználásra szánt termékek esetében.
Az első albekezdésben említett előny megegyezik az importvám alóli mentesség vagy a támogatás összegével.
(2) Az (1) bekezdés egységes alkalmazása érdekében a Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogad el az (1) bekezdésben megállapított szabályok alkalmazására és különösen azon feltételekre vonatkozóan, amelyek szerint a tagállamok megbizonyosodnak afelől, hogy az előnyöket ténylegesen továbbadták a végfelhasználónak. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 34. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
14. cikk
Harmadik országokba irányuló kivitel és az Unió többi részébe történő szállítás
(1) A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogad el az egyedi ellátási szabályok alapján kedvezményben részesülő termékek harmadik országokba történő kivitelére vagy az Unió más részeibe történő szállítására vonatkozó előírásokról, amelyek magukban foglalják az importvámok megfizetését vagy a kapott támogatás visszafizetését a 10. cikkben foglaltak szerint. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 34. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
Az egyedi ellátási szabályok alapján kedvezményben részesülő termékek harmadik országokba történő kivitele nincs tanúsítvány bemutatásához kötve.
Az első albekezdés nem alkalmazandó a Franciaország tengerentúli megyéi között zajló kereskedelemre.
(2) Az (1) bekezdés első albekezdése nem alkalmazandó azokra a legkülső régiókban feldolgozott termékekre, amelyek az egyedi ellátási szabályok hatálya alá tartozó termékek felhasználásával készültek, és amelyeket:
a)
harmadik országokba exportálnak vagy az Unió többi részébe szállítanak, a hagyományos kivitelt és hagyományos szállítást meg nem haladó mennyiségben. A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogad el ezen mennyiségeknek az átlagos szállítás és kivitel alapján való meghatározására, a 2005 és 2012 közötti időszak három legjobb évének ellenőrzött átlagát alapul véve. E végrehajtási aktusokat a 34. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően kell elfogadni;
b)
regionális kereskedelem keretében harmadik országokba exportálnak;
c)
az Azori-szigetek, Madeira és a Kanári-szigetek között szállítanak;
d)
Franciaország tengerentúli megyéi között szállítanak.
Az első albekezdés a) és b) pontjában említett exportált termékek után nem jár export-visszatérítés.
Az első albekezdés a) és b) pontjában említett termékek harmadik országokba történő kivitele tanúsítvány bemutatásához nem kötött.
(3) E fejezet alkalmazásában „regionális kereskedelem” a legkülső régiók esetében az olyan harmadik országokba irányuló kereskedelem, amelyek e legkülső régiókkal azonos földrajzi térségben helyezkednek el, valamint amelyekkel történelmi kereskedelmi kapcsolatokat ápolnak. A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogad el ezen országok meghatározására, figyelembe véve az érintett ágazatokkal folytatott konzultációt követően a tagállamok objektív kéréseit. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 34. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(4) Az egyedi ellátási szabályok hatálya alatt Franciaország tengerentúli megyéibe, az Azori-szigetekre, Madeirára vagy a Kanári-szigetekre szállított, a hajókon és légi járműveken felhasználandó termékek helyi fogyasztásra szánt termékeknek minősülnek.
(5) A (2) bekezdés első albekezdés a) pontjától eltérve az alábbi ötéves időtartam során az egyes években legfeljebb az alábbi mennyiségű cukor (1701 KN-kód) szállítható az Azori-szigetekről az Unió többi részébe:
- 2011-ben: 3 000 tonna,
- 2012-ben: 2 500 tonna,
- 2013-ban: 2 000 tonna,
- 2014-ben: 1 500 tonna,
- 2015-ben: 1 000 tonna.
(6) A hagyományos vagy regionális kereskedelmi kivitellel vagy hagyományos szállítással járó feldolgozási műveleteknek értelemszerűen, a szokásos kezelési módok kivételével, eleget kell tenniük az aktív feldolgozással kapcsolatos intézkedésekben meghatározott feldolgozási feltételeknek és a vonatkozó uniós jogszabályokban meghatározott vámfelügyelet melletti feldolgozási eljárásnak.
15. cikk
Cukor
(1) Az 1234/2007/EK rendelet 204. cikkének (2) és (3) bekezdésében említett időtartam alatt az említett rendelet 61. cikke szerinti kvótán felül termelt alábbi mennyiség mentesül az importvám alól, az e rendelet 9. cikkében említett előzetes ellátási mérleg erejéig:
a)
fogyasztás céljából a 1701 KN-kód alá tartozó fehér cukorként Madeirára és a Kanári-szigetekre beléptetett cukor;
b)
az Azori-szigeteken a 1701 12 10 KN-kód alá tartozó nyerscukorként (nyers répacukorként) finomított és ott elfogyasztott cukor.
(2) Az Azori-szigeteken az (1) bekezdésben említett mennyiségek finomítás céljából az előzetes ellátási mérleg erejéig kiegészíthetők a 1701 11 10 KN-kód alá tartozó nyerscukorral (nyers nádcukorral).
Az Azori-szigetek nyerscukor-szükségletének meghatározásakor figyelembe kell venni a helyi cukorrépa-termesztés fejlődését. Az ellátási szabályok hatálya alá tartozó mennyiségeket úgy kell meghatározni, hogy az Azori-szigeteken évente finomított cukor mennyisége ne haladja meg a 10 000 tonnát.
16. cikk
Sovány tejpor
A 9. cikktől eltérve a Kanári-szigetek továbbra is fogadhat 1901 90 99 KN-kód (növényi zsiradékot tartalmazó sovány tejpor) alá tartozó, ipari feldolgozásra szánt sovány tejporból álló szállítmányokat évi 800 tonna mennyiség erejéig. Az e termékkel való ellátáshoz az Unió által nyújtott támogatás tonnánként legfeljebb 210 EUR, és beleszámít a 30. cikkben rögzített felső összeghatárba. Ez a termék csak helyi fogyasztást szolgálhat.
17. cikk
Rizs
Nem vethető ki vám a Franciaország Réunion tengerentúli megyéjébe irányuló, helyi felhasználásra szánt olyan termékekből álló behozatalra, amely a 1006 10, a 1006 20 és a 1006 40 00 KN-kód alá tartozik.
18. cikk
Ellenőrzések és szankciók
(1) Az egyedi ellátási szabályok hatálya alá tartozó termékeket adminisztratív ellenőrzéseknek kell alávetni a legkülső régiókba történő behozatalukkor vagy belépésükkor, valamint az innen kiinduló kivitelük vagy szállításuk alkalmával.
A Bizottság végrehajtási aktusokat fogad el a tagállamok által alkalmazandó ellenőrzésekre vonatkozó minimális előírásokról. Ezeket a végrehajtási aktusokat a 34. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(2) Amennyiben a 12. cikkben említett gazdasági szereplő - a vis maior vagy rendkívüli időjárási körülmények esetének kivételével - nem tartja be a 12. cikk szerinti kötelezettségvállalásokat, az illetékes hatóság a nemzeti jogszabály szerint alkalmazandó szankciók sérelme nélkül:
a)
visszatérítteti a gazdasági szereplő számára biztosított előnyt;
b)
a kötelezettségszegés súlyosságától függően a gazdasági szereplő nyilvántartásba vételét ideiglenesen felfüggeszti vagy visszavonja.
(3) A vis maior vagy rendkívüli időjárási körülmények esetének kivételével, amennyiben a 12. cikk szerinti gazdasági szereplő nem hajtja végre a tervezett behozatalt vagy beléptetést, az illetékes hatóság az engedély vagy tanúsítvány érvényességének lejártától számított hatvan napos időszakra felfüggeszti az engedély vagy tanúsítvány kérelmezésére vonatkozó jogosultságát. A felfüggesztési időszakot követően az újabb engedély vagy tanúsítvány kiadása az illetékes hatóság által meghatározott időszak alatt a nyújtott kedvezmény összegével megegyező biztosíték letétbe helyezéséhez van kötve.
Az illetékes hatóság elfogadja a végrehajtás teljes vagy részleges elmulasztása, vagy a kiadott engedélyek és tanúsítványok érvénytelenítése, illetve a nyújtott kedvezmény visszatérítése miatt rendelkezésre álló termékmennyiségek újrafelhasználásához szükséges intézkedéseket.
IV. FEJEZET
A HELYI MEZŐGAZDASÁGI TERMÉKEK TÁMOGATÁSÁRA VONATKOZÓ INTÉZKEDÉSEK
19. cikk
Intézkedések
(1) A POSEI programok olyan egyedi intézkedéseket tartalmaznak a Szerződés harmadik része III. címének hatálya alá tartozó helyi mezőgazdasági termelés előmozdítására, amelyek szükségesek a legkülső régiókban folytatott helyi mezőgazdasági termelés folyamatosságának és fejlődésének biztosításához.
(2) A programnak többek között a helyi mezőgazdasági termelés javát szolgáló és a 2. cikkben megnevezett célkitűzéseknek megfelelő részei legalább az alábbi elemeket tartalmazzák:
a)
a jelenlegi mezőgazdasági termelési helyzet mennyiségi leírása, figyelembe véve a rendelkezésre álló értékelések eredményeit, bemutatva az aránytalanságokat, a hiányokat és a fejlesztési lehetőségeket, a rendelkezésre bocsátott pénzügyi forrásokat és a korábban végrehajtott tevékenységek legfontosabb eredményeit;
b)
a javasolt stratégia leírása, prioritások meghatározása és számszerűsített általános és működési célkitűzések, valamint a gazdasági, környezeti és szociális - ideértve a foglalkoztatást is - területen várható hatások felmérése;
c)
a tervezett intézkedések leírása, különös tekintettel a program megvalósítása érdekében folyósítandó támogatásokra, valamint adott esetben az érintett intézkedések előkészítésével, megvalósításával vagy módosításával kapcsolatos tanulmányokra, bemutatóprojektekre, képzési tevékenységre és technikai segítségnyújtásra vonatkozó igényekről szóló információkra;
d)
a 73/2009/EK rendelet 2. cikkének d) pontja értelmében közvetlen kifizetésnek minősülő támogatások listája;
e)
az egyes intézkedésekre megállapított támogatás összege, továbbá az egyes fellépésekre előzetesen megállapított összeg a program által megfogalmazott célkitűzések közül egy vagy több elérése érdekében.
(3) A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogad el a (2) bekezdésben említett támogatások folyósítására vonatkozó előírásokról. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 34. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(4) A program tartalmazhat a legkülső régiók mezőgazdasági termékeinek termelését, feldolgozását vagy forgalmazását támogató intézkedéseket.
Minden intézkedés felosztható cselekvésekre. A programnak minden egyes cselekvés esetében legalább az alábbi elemeket meg kell határoznia:
a)
a kedvezményezettek;
b)
a támogathatóság feltételei;
c)
a támogatás egységnyi összege.
A termékek előállítási régiójukon kívüli forgalmazásának támogatása érdekében a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 33. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a forgalmazáshoz nyújtott támogatás összege meghatározásának feltételei, és adott esetben, az e támogatás által támogatható termékmennyiségek meghatározásának feltételei tekintetében.
20. cikk
Ellenőrzések és jogosulatlan kifizetések
(1) Az e fejezetben említett intézkedések ellenőrzései adminisztratív és helyszíni ellenőrzések révén valósulnak meg.
(2) Amennyiben jogosulatlan kifizetés történt, az érintett kedvezményezett köteles visszatéríteni a szóban forgó összegeket. A 73/2009/EK tanácsi rendeletnek a kölcsönös megfeleltetés, a moduláció és az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer tekintetében, az említett rendeletben létrehozott, mezőgazdasági termelők részére meghatározott közvetlen támogatási rendszerek keretében történő végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról, valamint az 1234/2007/EK tanácsi rendeletnek a kölcsönös megfeleltetés tekintetében, a borágazatban meghatározott támogatási rendszer keretében történő végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2009. november 30-i 1122/2009/EK bizottsági rendelet (11) 80. cikkét értelemszerűen kell alkalmazni.
V. FEJEZET
KÍSÉRŐ INTÉZKEDÉSEK
21. cikk
Embléma
(1) A legkülső régiókra jellemző minőségi mezőgazdasági, természetes vagy feldolgozott termékek köztudatba történő fokozott bevezetésének és fogyasztásának elterjesztése céljából embléma kerül bevezetésre.
(2) Az (1) bekezdésben előírt embléma alkalmazási feltételeire az érintett kereskedelmi szervezetek tesznek javaslatot. E javaslatokat a nemzeti hatóságok véleményükkel együtt eljuttatják a Bizottsághoz.
Az embléma használatát valamely hatóság vagy a hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságok által elismert szerv követi nyomon.
(3) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 33. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el az embléma használati jogának gyakorlására, valamint a sokszorosítására és használatára vonatkozó feltételekről. E feltételeket úgy kell megállapítani, hogy ösztönözzék a legkülső régiók minőségi mezőgazdasági termékei ismertségének javítását, valamint ezek - természetes vagy feldolgozott állapotban történő - fogyasztását.
(4) A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogad el az embléma használatára vonatkozó szabályok, valamint a tagállamok által alkalmazandó ellenőrzések és nyomon követés alapvető minimális követelményeinek vonatkozásában. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 34. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
22. cikk
Vidékfejlesztés
(1) Az 1698/2005/EK rendelet 39. cikkének (4) bekezdésétől eltérve, az ugyanezen rendelet I. mellékletében szereplő, uniós támogatás által támogatható évi legnagyobb összegek kétszeresükre növelhetők az Azori-szigetek tavainak védelmére irányuló intézkedés, valamint a legkülső régiókban a mezőgazdasági földterületek tájképe, biológiai sokfélesége és hagyományos jellegzetességei és a kőfalak megóvására irányuló intézkedés esetében.
(2) Az (1) bekezdés értelmében tervezett intézkedések leírását adott esetben az e régiókra vonatkozó, az 1698/2005/EK rendelet 16. cikkében említett programok tartalmazzák.
23. cikk
Állami támogatások
(1) A Szerződés I. mellékletének hatálya alá tartozó azon mezőgazdasági termékekre vonatkozóan, amelyekre a Szerződés 107., 108. és 109. cikkét kell alkalmazni, a Bizottság a Szerződés 108. cikkével összhangban működési támogatást engedélyezhet az e termékeket termelő, feldolgozó és forgalmazó ágazatokban, a legkülső régiókban folytatott gazdálkodásra jellemző, az elszigeteltséggel, szigetjelleggel és a rendkívül távoli elhelyezkedésből eredő sajátosságokkal kapcsolatos megkötöttségek enyhítése céljából.
(2) A tagállamok kiegészítő finanszírozást nyújthatnak a POSEI programok végrehajtására. Ebben az esetben az állami támogatást - e programok részeként - e rendelettel összhangban a tagállamok bejelentik, és azt a Bizottság jóváhagyhatja. Az így bejelentett támogatások a Szerződés 108. cikke (3) bekezdésének első mondata alapján bejelentett támogatásnak minősülnek.
(3) Franciaország gazdasági évenként legfeljebb 90 millió EUR támogatást ítélhet oda a legkülső francia régiók cukorágazata számára.
Franciaország minden gazdasági év végétől számított 30 napon belül tájékoztatja a Bizottságot a ténylegesen odaítélt támogatás összegéről.
(4) E cikk (1) és a (2) bekezdésének sérelme nélkül és az 1234/2007/EK rendelet 180. cikkének első albekezdésétől, valamint az egyes versenyszabályok mezőgazdasági termékek termelésére és kereskedelmére történő alkalmazásáról szóló, 2006. július 24-i 1184/2006/EK tanácsi rendelet (12) 3. cikkétől eltérve, a Szerződés 107., 108. és 109. cikke nem alkalmazandó az e rendelet IV. fejezete, ezen cikk (3) bekezdése, valamint az e rendelet 24. és 28. cikke alapján, e rendeletnek megfelelően történő tagállami kifizetésekre.
24. cikk
Növény-egészségügyi programok
(1) A tagállamok a növényeket vagy növényi termékeket károsító szervezetek elleni védelemre irányuló programokat nyújtanak be a Bizottsághoz a legkülső régiókra vonatkozóan. A programokban meg kell határozni különösen az elérendő célokat, a végrehajtandó intézkedéseket, ezek időtartamát és költségét.
A Bizottság értékeli a benyújtott programokat. A Bizottság végrehajtási jogi aktusokkal dönt e programok jóváhagyásáról. E végrehajtási jogi aktusokat a 34. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(2) Az Unió a régiók helyzetének technikai elemzése alapján járul hozzá az (1) bekezdésben előírt programok finanszírozásához.
Ez a hozzájárulás a támogatható kiadások 75 %-áig terjedhet. A kifizetés a tagállamok által szolgáltatott dokumentáció alapján történik. Szükség esetén a Bizottság saját jogkörében ellenőrzéseket szervezhet, amelyeket a növényeket vagy növényi termékeket károsító szervezeteknek a Közösségbe történő behurcolása és a Közösségen belüli elterjedése elleni védekezési intézkedésekről szóló, 2000. május 8-i 2000/29/EK tanácsi irányelv (13) 21. cikkében említett szakértők végezhetnek el.
(3) A Bizottság a (2) bekezdésben meghatározott feltételeknek és az (1) bekezdésnek megfelelően benyújtott program alapján felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el minden régió és program vonatkozásában, meghatározva:
a)
az uniós pénzügyi hozzájárulást és a támogatás összegét;
b)
az uniós finanszírozásra jogosult intézkedéseket.
Ezeket a végrehajtási aktusokat a 34. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
25. cikk
Bor
(1) Az 1234/2007/EK rendelet 103v., 103w., 103x. és 182a. cikkében említett intézkedések az Azori-szigetekre és Madeirára nem alkalmazandók.
(2) Az 1234/2007/EK rendelet 120a. cikkének (2) bekezdése második albekezdésétől eltérve az említett albekezdés b) pontjában felsorolt szőlőfajtákból származó, az Azori-szigeteken vagy Madeirán szüretelt szőlő felhasználható bor készítésére, amely csak az említett régiók területén belül forgalmazható.
Portugália fokozatosan kivonja az 1234/2007/EK rendelet 120a. cikke (2) bekezdése második albekezdésének b) pontjában felsorolt szőlőfajtákkal telepített parcellás kultúrákat, adott esetben az említett rendelet 103q. cikkében előírt támogatással.
(3) Az 1234/2007/EK rendelet 85f. cikkétől eltérve, a Kanári-szigeteken 2012. december 31-ig a telepítési jogok átmeneti rendszerét kell alkalmazni.
26. cikk
Tej
(1) A kiegészítő illetéknek az 1234/2007/EK rendelet 79. cikkében említett termelők közötti megosztása céljából csak azokat - az említett rendelet 65. cikkének c) pontja értelmében - az Azori-szigeteken letelepedett és ott gazdálkodó termelőket kell a túltermelésben közreműködőnek tekinteni, akik az e bekezdés harmadik albekezdésében említett mértékkel megnövelt referenciamennyiségüket túllépő mennyiséget értékesítenek.
A kiegészítő illetéket azokra a mennyiségekre kell fizetni, amelyek a harmadik albekezdésben említett mértékkel megnövelt kvótán felül a fel nem használt mennyiségeknek - az 1234/2007/EK rendelet 65. cikkének c) pontjában említett, az Azori-szigeteken letelepedett és ott gazdálkodó összes termelő közötti, - a kvóta megemeléséből következő különbségen belüli, az egyes termelők rendelkezésére álló referenciamennyiséggel arányos újrakiosztása után fennmaradnak.
Az első albekezdésben említett mérték a 2005/2006-os gazdasági évre vonatkozó 23 000 tonna, valamint a 2010. március 31-én az egyes üzemekben rendelkezésre álló referenciamennyiségek összege közötti aránnyal egyezik meg. Ez a mérték csak a 2010. március 31-én rendelkezésre álló kvóta mértékéig alkalmazható.
(2) Az 1234/2007/EK rendelet 66. cikkével összhangban kiszámított portugál kvótatúllépés megállapításánál nem kell figyelembe venni a kvótán felül értékesített tej vagy tejjel egyenértékű termék azon mennyiségét, amely az (1) bekezdés harmadik albekezdésében említett újrakiosztást követően megfelel az azon bekezdésben említett mértéknek.
(3) A tehéntejtermelőkre vonatkozó kiegészítő illetéknek az 1234/2007/EK rendeletben előírt rendszerét nem kell alkalmazni sem Franciaország tengerentúli megyéire, sem - a helyben megtermelt 4 000 tonnányi tejmennyiségig - Madeirára.
(4) Az 1234/2007/EK rendelet 114. cikkének (2) bekezdésétől eltérve Madeirán és Réunion francia tengerentúli megyében megengedett, hogy a helyi fogyasztási szükségletek erejéig az Unióból származó tejpor visszaalakításával állítsanak elő UHT-tejet, feltéve, hogy ez az intézkedés nem akadálya a helyben termelt tej begyűjtésének és értékesítésének. Ha Franciaország kimutatja, hogy Guadeloupe, Martinique és Francia Guyana francia tengerentúli megyék esetében is indokolt bevezetni ezt az intézkedést, a Bizottság felhatalmazást kap, hogy szükség esetén a 33. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a szóban forgó intézkedés e megyékre való kiterjesztése céljából. Ez a termék csak helyi fogyasztást szolgálhat.
Az így előállított UHT-tej előállítási módját forgalmazáskor a címkén világosan fel kell tüntetni.
27. cikk
Állattenyésztés
(1) Amíg a helyi fiatal hímivarú szarvasmarhák száma Franciaország tengerentúli megyéiben és Madeirán nem éri el a helyi marhahústermelés fenntartásához és fejlesztéséhez szükséges szintet, a harmadik országokból származó szarvasmarhák közös vámtarifa szerinti vámok alkalmazása nélküli behozatalának lehetősége nyitott Franciaország tengerentúli megyéiben és Madeirán történő helyi hizlalás és fogyasztás céljára. A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogad el az ezen albekezdés alkalmazásához szükséges intézkedésekről, különös tekintettel a fiatal hímivarú szarvasmarhák Franciaország tengerentúli megyéibe és Madeirára történő behozatalának behozatali vám alóli mentességére vonatkozó szabályokra. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 34. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
A 13. cikket és a 14. cikk (1) bekezdését kell alkalmazni az e bekezdés első albekezdésében foglalt mentességben részesülő állatokra.
(2) Az (1) bekezdésben említett mentességben részesülő állatok számát akkor kell meghatározni a POSEI programok keretében, amikor a helyi termelés alakulását figyelembe véve a behozatal indokolt. Ilyen állatok tekintetében elsőbbséget kell biztosítani azoknak a termelőknek, akik hizlalásra tartott állatainak legalább 50 %-a helyi eredetű.
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 33. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a behozatali vámmentességre vonatkozó feltételek meghatározására. A feltételeknek figyelembe kell venniük a szarvasmarha-ágazat és -ipar helyi sajátosságait.
(3) A 73/2009/EK rendelet 52. cikkének és 53. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában Portugália csökkentheti a nemzeti felső határnak a juh- és kecskehúsra vonatkozó összetevőjét, valamint az anyatehénre vonatkozó támogatási jogokra vonatkozó összetevőjét. Ebben az esetben a Bizottság végrehajtási jogi aktust fogad el annak érdekében, hogy a megfelelő összeget a 73/2009/EK rendelet 52. cikke és 53. cikkének (1) bekezdése szerint megállapított felső határról átcsoportosítsák az e rendelet 30. cikke (2) bekezdésének második francia bekezdésében szereplő pénzügyi előirányzatra. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 34. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
28. cikk
A dohánytermesztéshez nyújtott állami támogatás
Spanyolország engedélyt kap arra, hogy dohánytermesztési támogatást nyújtson a Kanári-szigeteknek. A támogatás nem eredményezhet megkülönböztetést a szigetek termelői között.
E támogatás összege nem haladhatja meg a 2 980,62 EUR/tonna összeget. Kiegészítő támogatás legfeljebb évi 10 tonnáig nyújtható.
29. cikk
A dohányra vonatkozó vámmentesség
(1) Nem alkalmazható vám a következő, a Kanári-szigetekre közvetlenül behozott nyers- és félig feldolgozott dohányfélékre:
a)
a 2401 KN-kód alá tartozó dohány; valamint
b)
a következő vámtarifa-alszám alá tartozó dohányfélék:
-
2401 10 leveles dohány,
-
2401 20 részben, vagy teljesen kierezett nyersdohány,
-
ex 2401 20 külső fedőlevél szivarhoz raklapon, hengerben, dohányáru előállításához,
-
2401 30 dohányhulladék,
-
ex 2402 10 szivar fedőlevél nélkül,
-
ex 2403 10 vágott dohány (kész dohánykeverék cigaretta, szivar, mind a két végén levágott szivar és kis alakú szivar előállításához),
-
ex 2403 91 homogenizált vagy visszavert dohány, levél vagy fólia formájában,
-
ex 2403 99 expandált dohány.
Az első albekezdés szerinti mentességet a 12. cikkben említett tanúsítványok útján engedélyezik.
Ez a mentesség az első albekezdésben felsorolt termékekre alkalmazandó, amelyeket a Kanári-szigeteken történő, fogyasztásra kész terméket előállító feldolgozásra szánnak, 20 000 tonna egyenértékű kierezett nyersdohány éves behozatali határáig.
(2) A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogad el az (1) bekezdés alkalmazásához szükséges intézkedésekről, különös tekintettel a dohány Kanári-szigetekre történő behozatalának behozatali vám alóli mentességére vonatkozó szabályokra. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 34. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
VI. FEJEZET
PÉNZÜGYI RENDELKEZÉSEK
30. cikk
Pénzügyi források
(1) Az e rendeletben előírt intézkedések az alábbi cikkekben foglalt intézkedések kivételével a közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló, 2005. június 21-i 1290/2005/EK tanácsi rendelet (14) 3. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében a mezőgazdasági piacok stabilizálására szánt intervenciót testesítik meg:
a)
22. cikk; és
b)
24. cikk, a 2014-2020-as időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keret alkalmazásának kezdetétől.
(2) Minden egyes pénzügyi év tekintetében az Unió finanszírozza a III. és IV. fejezetben foglalt rendelkezéseket évente legfeljebb a következő összeggel:
-
:
Franciaország tengerentúli megyéiben
:
278,41 millió EUR,
-
:
Azori-szigetek és Madeira
:
106,21 millió EUR,
-
:
Kanári-szigetek
:
268,42 millió EUR.
(3) Az egyes pénzügyi években a III. fejezetben foglalt intézkedések finanszírozására juttatott összegek nem haladhatják meg az alábbi összegeket:
-
:
Franciaország tengerentúli megyéiben
:
26,9 millió EUR,
-
:
Azori-szigetek és Madeira
:
21,2 millió EUR,
-
:
Kanári-szigetek
:
72,7 millió EUR.
A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogad el, amelyekben meghatározza azokat a követelményeket, amelyek szerint a tagállamok módosíthatják az egyedi ellátási szabályok kedvezményeiben részesülő különböző termékekhez évente hozzárendelt források előirányzatát. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 34. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(4) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 33. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a tanulmányok, bemutatóprojektek, képzés és technikai segítségnyújtási intézkedések finanszírozására előirányozható éves maximális összeg megállapításának feltételei vonatkozásában, feltéve, hogy az előirányzás ésszerű és arányos.
(5) A 2013-as pénzügyi évben az Unió legfeljebb az alábbi összegekig kiegészítő finanszírozást biztosít a banánágazat számára a legkülső régiókban:
-
:
Franciaország tengerentúli megyéiben
:
18,52 millió EUR,
-
:
Azori-szigetek és Madeira
:
1,24 millió EUR,
-
:
Kanári-szigetek
:
20,24 millió EUR.
VII. FEJEZET
ÁLTALÁNOS ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
31. cikk
Nemzeti intézkedések
A tagállamok meghozzák az e rendeletnek való megfelelés biztosításához szükséges intézkedéseket, különös tekintettel az ellenőrzésekre és a közigazgatási szankciókra, és ezekről tájékoztatják a Bizottságot.
32. cikk
Tájékoztatás és jelentések
(1) A tagállamok minden évben legkésőbb február 15-ig tájékoztatják a Bizottságot arról, hogy a rendelkezésükre álló előirányzatokból a következő évben mekkora összeget szándékoznak felhasználni az előzetes ellátási mérleg végrehajtására és a POSEI programokba felvett helyi mezőgazdasági termelés javát szolgáló egyes intézkedésekre.
(2) A tagállamok legkésőbb minden év szeptember 30-ig éves jelentést nyújtanak be a Bizottságnak az e rendeletben előírt intézkedések előző évi végrehajtásáról.
(3) A Bizottság 2015. június 30-ig, és azután ötévente általános jelentést nyújt be az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz az e rendelet keretében végzett tevékenység hatásáról - beleértve a banán- és tejágazatot -, és szükség esetén a jelentéshez javaslatokat csatol.
(4) A Bizottság a kereskedelmi megállapodások és a közös agrárpolitika keretében végzett elemzésekbe, vizsgálatokba és értékelésekbe külön fejezetet illeszt, ha a legkülső régiók érdekeit különösen érintő kérdésről van szó.
33. cikk
Felhatalmazáson alapuló jogi aktusok
(1) A Bizottság az e cikkben meghatározott feltételek mellett felhatalmazást kap felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására.
(2) A Bizottságnak a 12. cikk (2) bekezdésének második albekezdésében, a 19. cikk (4) bekezdésének harmadik albekezdésében, a 21. cikk (3) bekezdésében, a 26. cikk (4) bekezdésének első albekezdésében, a 27. cikk (2) bekezdésének második albekezdésében és a 30. cikk (4) bekezdésében említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására vonatkozó felhatalmazása ötéves időtartamra szól, 2013. március 21-től kezdődő hatállyal. A Bizottság legkésőbb kilenc hónappal az ötéves időtartam vége előtt jelentést készít a felhatalmazásról. Amennyiben az Európai Parlament vagy a Tanács nem ellenzi a meghosszabbítást legkésőbb három hónappal az egyes időtartamok vége előtt, akkor a felhatalmazás hallgatólagosan meghosszabbodik a korábbival megegyező időtartamra.
(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 12. cikk (2) bekezdésének második albekezdésében, a 19. cikk (4) bekezdésének harmadik albekezdésében, a 21. cikk (3) bekezdésében, a 26. cikk (4) bekezdésének első albekezdésében, a 27. cikk (2) bekezdésének második albekezdésében és a 30. cikk (4) bekezdésében említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban megjelölt felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon, vagy a benne megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(4) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti az Európai Parlamentet és a Tanácsot e jogi aktus elfogadásáról.
(5) A 12. cikk (2) bekezdésének második albekezdése, a 19. cikk (4) bekezdésének harmadik albekezdése, a 21. cikk (3) bekezdése, a 26. cikk (4) bekezdésének első albekezdése, a 27. cikk (2) bekezdésének második albekezdése és a 30. cikk (4) bekezdése alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő két hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt ellene kifogást, illetve, ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam két hónappal meghosszabbodik.
34. cikk
Bizottsági eljárás
(1) A Bizottságot a 73/2009/EK rendelet 141. cikke alapján létrehozott, közvetlen kifizetésekkel foglalkozó irányítóbizottság segíti, kivéve a rendelet 24. cikkének végrehajtása vonatkozásában, amely esetében a Bizottságot a 76/894/EGK tanácsi határozattal (15) létrehozott Növény-egészségügyi Állandó Bizottság segíti. E bizottságok a 182/2011/EU rendelet szerint meghatározott bizottságoknak minősülnek.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
35. cikk
Felülvizsgálat
A Bizottság 2013 végéig felülvizsgálja ezeket a szabályokat általános hatékonyságuk és a KAP új szakpolitikai keretének szempontjából, és szükség esetén megfelelő javaslatokat tesz a POSEI rendszer módosítására.
36. cikk
Hatályon kívül helyezés
A 247/2006/EK rendelet hatályát veszti.
A hatályon kívül helyezett rendeletre történő hivatkozásokat e rendeletre történő hivatkozásként kell értelmezni, a mellékletben szereplő megfelelési táblázatnak megfelelően.
37. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
E rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2013. március 13-án.