PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 30. října 2014
o rovnocennosti regulačního rámce Austrálie pro ústřední protistrany s požadavky nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů
(2014/755/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 ze dne 4. července 2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů (1), a zejména na čl. 25 odst. 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Cílem postupu uznávání ústředních protistran usazených v třetích zemích, který je stanoven v článku 25 nařízení (EU) č. 648/2012, je umožnit ústředním protistranám, které jsou usazeny a mají povolení v třetích zemích, jejichž právní normy jsou rovnocenné s normami stanovenými v uvedeném nařízení, poskytovat clearingové služby členům clearingového systému nebo obchodním systémům usazeným v Unii. Tento postup uznávání a rozhodnutí o rovnocennosti v něm stanovené tak přispívá k dosažení ústředního cíle nařízení (EU) č. 648/2012, jímž je snížit systémové riziko rozšířením používání bezpečných a spolehlivých ústředních protistran při clearingu smluv o mimoburzovních (OTC) derivátech, včetně případů, kdy jsou tyto ústřední protistrany usazeny a povoleny ve třetí zemi.
(2)
Aby byl právní režim třetí země považován za rovnocenný s právním režimem Unie pro ústřední protistrany, musí být účinek platných právních předpisů a předpisů o dohledu v podstatě rovnocenný s požadavky Unie, pokud jde o regulační cíle, kterých dosahují. Účelem tohoto posouzení rovnocennosti je tedy ověřit, zda právní předpisy a předpisy o dohledu Austrálie zajišťují, že ústřední protistrany usazené a povolené v Austrálii nevystavují členy clearingového systému a obchodní systémy usazené v Unii vyššímu riziku, než by tomu mohlo být ze strany ústředních protistran povolených v Unii, a tudíž nepředstavují nepřijatelnou míru systémového rizika v Unii.
(3)
Dne 1. září 2013 Komise obdržela odborný posudek Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy (ESMA) k právním předpisům a předpisům o dohledu, které se vztahují na ústřední protistrany povolené v Austrálii. Ze závěru odborného posudku vyplývá, že všechna ustanovení hlavy IV nařízení (EU) č. 648/2012 mají svoji obdobu v odpovídajících právně závazných požadavcích, které se na úrovni jurisdikce vztahují na ústřední protistrany povolené v Austrálii.
(4)
V souladu s čl. 25 odst. 6 nařízení (EU) č. 648/2012 musejí být splněny tři podmínky, aby bylo možné určit, zda jsou právní předpisy a předpisy o dohledu třetí země pro ústřední protistrany povolené v dané třetí zemi rovnocenné s požadavky stanovenými v uvedeném nařízení.
(5)
Podle první podmínky musí ústřední protistrany povolené ve třetí zemi splňovat právně závazné požadavky, jež jsou rovnocenné požadavkům stanoveným v hlavě IV nařízení (EU) č. 648/2012.
(6)
K právně závazným požadavkům Austrálie na ústřední protistrany v ní povolené patří zákon Corporations Act 2001 (zákon o obchodních společnostech), který spolu s předpisy Corporations Regulations 2001 (předpisy o obchodních společnostech) tvoří právní rámec pro zúčtovací a vypořádací systémy. V části 7.3 zákona Corporations Act se stanoví, že před udělením povolení k vykonávání zúčtovacích nebo vypořádacích činností, se musí ministr mimo jiného ubezpečit o tom, že předmětná ústřední protistrana zavedla odpovídající provozní pravidla a postupy, které jsou v souladu s platnými právními předpisy, aby se v mezích možností zajistilo, že je omezeno systémové riziko a že ústřední protistrana vykonává svoji činnost řádným a účinným způsobem. Ústřední protistrana musí mít také zavedeny odpovídající mechanismy pro řešení střetu zájmů a pro prosazování svých vnitřních pravidel a postupů. V otázce udělování povolení pro zúčtovací a vypořádací systémy a změn jejich vnitřních pravidel a postupů radí ministrovi Australská komise pro cenné papíry a investice (Australian Securities and Investments Commission, ASIC) a australská centrální banka (Reserve Bank of Australia, RBA), které jsou pověřeny posuzováním (a v případě ASIC vymáháním) dodržování povinností, které ústředním protistranám vyplývají ze zákona Corporations Act.
(7)
ASIC poskytuje regulovaným subjektům regulační pokyny, ve kterých jsou vysvětleny konkrétní otázky, na něž se již vztahují právní předpisy. ASIC zejména v prosinci 2012 přepracovala své regulační pokyny k vydávání povolení a výkonu dozoru nad zúčtovacími a vypořádacími systémy v rámci aktualizované příručky Regulatory Guide 211: „Clearing and settlement facilities: Australian and overseas operators“ (Zúčtovací a vypořádací systémy: australští a zahraniční operátoři, RG 2011). Příručka RG 211, kterou ASIC vypracovala, zavádí zásady pro infrastrukturu finančních trhů (Principles for Financial Market Infrastructures, PFMI), které v dubnu 2012 vydal Výbor pro platební a vypořádací systémy (2) (CPSS) a Mezinárodní organizace komisí pro cenné papíry (IOSCO), jež jsou důležité pro povinnosti zakotvené v zákoně Corporations Act, a dále tato příručka poskytuje ústředním protistranám pokyny, jak dostát svým povinnostem vyplývajícím ze zákona Corporations Act. Nedodržování zákona Corporations Act, jak je vysvětleno v příručce RG 211, by proto mohlo vést k vymáhání jeho ustanovení a k sankčním opatřením.
(8)
RBA má na základě zákona Corporations Act pravomoc stanovit normy finanční stability, aby se zajistilo, že ústřední protistrany vykonávají svou činnost takovým způsobem, jenž přináší nebo upevňuje celkovou stabilitu australského finančního systému. V listopadu 2012 rada RBA pro platební systémy zejména schválila stanovení nových norem finanční stability, tzv. norem finanční stability pro ústřední protistrany (Financial Stability Standards for Central Counterparties, FSS), které tvoří 21 norem pro ústřední protistrany spolu s dílčími normami a pokyny. FSS nabyly účinnosti v březnu 2013 s výjimkou několika dílčích norem, které nabyly účinnosti dne 31. března 2014. FSS musí dodržovat všechny ústřední protistrany, kterým bylo uděleno povolení.
(9)
Hlavní zásady pro zúčtovací a vypořádací systémy stanovené v části 7.3 zákona Corporations Act a předpisech Corporations Regulations, jak je vysvětleno v příručce RG 211 komise ASIC, a FSS stanovené RBA (společně tvoří „základní pravidla“) stanoví normy na vysoké úrovni, které musí ústřední protistrany dodržovat, aby získaly povolení poskytovat clearingové služby v Austrálii. Tato základní pravidla tvoří první stupeň právně závazných požadavků v Austrálii. Aby ústřední protistrany dodržovaly základní pravidla, musí mimo jiné přijmout vnitřní pravidla a postupy, které musí být v souladu se zvláštními požadavky, jež jsou stanoveny v zákoně Corporations Act a předpisech Corporations Regulations a jež jsou vysvětleny v příručce RG 211 a FSS, s tím, že tato vnitřní pravidla a postupy jsou předkládána ministrovi před tím, než může být vydáno povolení působit jako zúčtovací a vypořádací systém. Změny vnitřních pravidel a postupů ústředních protistran musí být oznámeny ministrovi. Ministr může změny vnitřních pravidel a postupů ústředních protistran zamítnout. Vnitřní pravidla a postupy ústředních protistran mají účinek smlouvy a jsou právně závazné pro ústřední protistrany a jejich účastníky.
(10)
Právně závazné požadavky stanovené v základních pravidlech, které se vztahují na ústřední protistrany povolené v Austrálii, vedou v podstatě k rovnocenným výsledkům jako požadavky stanovené v hlavě IV nařízení (EU) č. 648/2012.
(11)
Komise proto dospěla k závěru, že právní předpisy a předpisy o dohledu Austrálie zajišťují, že ústřední protistrany povolené v Austrálii splňují právně závazné požadavky, jež jsou rovnocenné požadavkům stanoveným v hlavě IV nařízení (EU) č. 648/2012.
(12)
Podle druhé podmínky v čl. 25 odst. 6 nařízení (EU) č. 648/2012 musí právní předpisy a předpisy o dohledu Austrálie pro ústřední protistrany povolené v Austrálii zajišťovat, že ústřední protistrany podléhají průběžnému účinnému dohledu a vynucování.
(13)
Ústřední protistrany povolené v Austrálii podléhají průběžnému dohledu a dozoru ze strany ASIC a RBA. ASIC odpovídá za vymáhání toho, aby ústřední protistrany plnily své povinnosti vyplývající ze zákona Corporations Act, a v tomto ohledu provádí pravidelné hodnocení souladu ústředních protistran s jejich povinnostmi, které jim vyplývají z povolení, kromě povinností týkajících se FSS a snížení systémového rizika, a zejména s jejich povinností vykonávat svou činnost řádným a účinným způsobem v přiměřené míře, a poté předkládá zprávu ministrovi, která se zveřejňuje. RBA sleduje, zda ústřední protistrany plní své povinnosti vyplývající z příslušných povolení a povinnosti týkající se finanční stability a snížení systémového rizika, pravidelně hodnotí, zda každá ústřední protistrana dodržuje FSS, a překládá zprávu ministrovi, která se rovněž zveřejňuje. Ústřední protistrany povolené v Austrálii mohou obdržet písemné pokyny od ministra a od ASIC. Pokud ústřední protistrana písemný pokyn nesplní, může se ASIC obrátit na soud, který může ústřední protistraně nařídit, aby písemný pokyn splnila.
(14)
Komise proto dospěla k závěru, že právní předpisy a předpisy o dohledu Austrálie pro ústřední protistrany povolené v Austrálii zajišťují průběžný účinný dohled a vynucování.
(15)
Podle třetí podmínky v čl. 25 odst. 6 nařízení (EU) č. 648/2012 musí právní předpisy a předpisy o dohledu Austrálie zahrnovat účinný rovnocenný systém pro uznávání ústředních protistran povolených podle právních režimů třetích zemí.
(16)
Ústřední protistrany z třetích zemí mohou podat žádost o „overseas clearing and settlement facility licence“ (povolení působit jako zahraniční zúčtovací a vypořádací systém), které jim umožní poskytovat v Austrálii některé nebo všechny clearingové služby, pro něž jsou držiteli povolení ve své domovské zemi.
(17)
Kritéria vztahující se na ústřední protistrany z třetích zemí, které žádají o povolení působit jakožto zahraniční ústřední protistrana v Austrálii, jsou srovnatelné s těmi, které se vztahují na ústřední protistrany z třetích zemí žádající o uznání podle článku 25 nařízení (EU) č. 648/2012. Předpokladem uznání je, že regulační režim třetí země, v níž ústřední protistrana získala povolení, je z hlediska stupně ochrany před systémovým rizikem a z hlediska míry účinnosti a řádného výkonu služby, kterou poskytuje, považován za „dostatečně rovnocenný“ s australským regulačním režimem pro srovnatelné tuzemské ústřední protistrany. Posouzení „dostatečné rovnocennosti“ zahrnuje podobné úvahy jako ty, které se posuzují podle nařízení (EU) č. 648/2012. Před tím, než je zahraniční ústřední protistraně vydáno povolení, vyžaduje se zavedení mechanismů spolupráce mezi australskými orgány a příslušnými zahraničními orgány dohledu.
(18)
Je proto nutné konstatovat, že právní předpisy a předpisy o dohledu Austrálie zajišťují účinný rovnocenný systém pro uznávání ústředních protistran z třetích zemí.
(19)
Je tedy na místě se domnívat, že právní předpisy a předpisy o dohledu Austrálie pro ústřední protistrany povolené v Austrálii splňují podmínky stanovené v čl. 25 odst. 6 nařízení (EU) č. 648/2012, a tyto právní předpisy a předpisy o dohledu lze tudíž považovat za rovnocenné s požadavky stanovenými v nařízení (EU) č. 648/2012. Na základě informací od ESMA by měla Komise i nadále sledovat vývoj australského právního a dohledového rámce pro ústřední protistrany a plnění podmínek, na jejichž základě bylo toto rozhodnutí přijato.
(20)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Evropského výboru pro cenné papíry,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Pro účely článku 25 nařízení (EU) č. 648/2012 se právní předpisy a předpisy o dohledu Austrálie, které se vztahují na ústřední protistrany povolené v Austrálii a které tvoří část 7.3 zákona Corporations Act 2001 a předpisy Corporations Regulations 2001spolu s jejich příslušným vysvětlením v Regulatory Guidance 211 „Clearing and settlement facilities: Australian and overseas operators“ a v normách Financial Stability Standards for Central Counterparties, považují za rovnocenné s požadavky stanovenými v nařízení (EU) č. 648/2012.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 30. října 2014.
A BIZOTTSÁG VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA
(2014. október 30.)
Ausztrália központi szerződő felekre vonatkozó szabályozási keretének a tőzsdén kívüli származtatott ügyletekről, a központi szerződő felekről és a kereskedési adattárakról szóló 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet követelményeivel való egyenértékűségéről
(2014/755/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a tőzsdén kívüli származtatott ügyletekről, a központi szerződő felekről és a kereskedési adattárakról szóló, 2012. július 4-i 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 25. cikke (6) bekezdésére,
mivel:
(1)
A harmadik országban székhellyel rendelkező központi szerződő felek elismerésére vonatkozó, a 648/2012/EU rendelet 25. cikkében rögzített eljárás célja, hogy az említett rendeletben rögzítettekkel egyenértékű szabályozási standardokat alkalmazó harmadik országban székhellyel rendelkező és ott engedélyezett központi szerződő felek számára lehetővé tegye elszámolási szolgáltatások nyújtását az Unióban székhellyel rendelkező klíringtagoknak vagy kereskedési helyszíneknek. Az elismerési eljárás és az annak keretében hozott, az egyenértékűségre vonatkozó határozat így hozzájárul a 648/2012/EU rendelet átfogó céljának eléréséhez: a stabil és biztonságos központi szerződő felek - ideértve a harmadik országban székhellyel rendelkező és ott engedélyezett központi szerződő feleket is - alkalmazásának a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek elszámolására történő kiterjesztése révén csökkenti a rendszerszintű kockázatot.
(2)
Annak érdekében, hogy valamely harmadik ország jogi szabályozását az uniós jogi szabályozással egyenértékűnek lehessen elismerni a központi szerződő felek tekintetében, a harmadik ország jogi és felügyeleti keretrendszerének alkalmazása lényegileg az uniós követelményekkel egyenértékű eredményre kell vezessen az elért szabályozási célkitűzések tekintetében. Az egyenértékűség értékelésének célja ezért annak ellenőrzése, hogy Ausztrália jogi és felügyeleti keretrendszere biztosítja: az ott székhellyel rendelkező és engedélyezett központi szerződő felek nem teszik ki az Unióban székhellyel rendelkező klíringtagokat és kereskedési helyszíneket nagyobb kockázatnak, mint amekkorának az Unióban engedélyezett központi szerződő felek tennék ki őket, és következésképpen nem okoznak elfogadhatatlan szintű rendszerszintű kockázatot az Unióban.
(3)
A Bizottság 2013. szeptember 1-jén megkapta az Európai Értékpapír-piaci Hatóságnak (ESMA) az Ausztráliában engedélyezett központi szerződő felekre alkalmazandó jogi és felügyeleti keretrendszerről alkotott szakvéleményét. A szakvélemény következtetése szerint a 648/2012/EU rendelet IV. címében foglalt rendelkezések mindegyike esetében létezik megfelelő, az Ausztráliában engedélyezett központi szerződő felekre igazságszolgáltatási szinten alkalmazandó, jogilag kötelező érvényű követelmény.
(4)
A 648/2012/EU rendelet 25. cikkének (6) bekezdésével összhangban három feltételnek kell teljesülnie annak megállapításához, hogy a harmadik ország jogi és felügyeleti keretrendszere az adott harmadik országban engedéllyel rendelkező központi szerződő felek tekintetében egyenértékű az említett rendeletben rögzített követelményekkel.
(5)
Az első feltétel értelmében az adott harmadik országban engedéllyel rendelkező központi szerződő feleknek olyan, jogilag kötelező érvényű követelményeket kell teljesíteniük, amelyek egyenértékűek a 648/2012/EU rendelet IV. címében megállapított követelményekkel.
(6)
Az Ausztráliában engedéllyel rendelkező központi szerződő felekre vonatkozó, jogilag kötelező érvényű követelményeket a 2001. évi gazdasági társasági törvény tartalmazza; e törvény és a 2001. évi gazdasági társasági rendelet együtt alkotják az elszámolási és kiegyenlítési mechanizmusok jogi keretét. A gazdasági társasági törvény 7.3. része úgy rendelkezik, hogy az elszámolási, illetve kiegyenlítési tevékenység folytatására jogosító engedély megadása előtt a miniszternek meg kell győződnie többek között arról, hogy az érintett központi szerződő fél az alkalmazandó törvényekkel és rendeletekkel összhangban lévő, megfelelő működési szabályokkal és eljárásokkal rendelkezik annak - ésszerű keretek közötti - biztosítására, hogy a rendszerszintű kockázat csökken és a központi szerződő felet tisztességes és hatékony módon működtetik. A központi szerződő félnek továbbá megfelelő mechanizmusokkal kell rendelkeznie az összeférhetetlenség kezelésére, valamint belső szabályainak és eljárásainak érvényesítésére. Az ausztrál értékpapír- és befektetési bizottság (Australian Securities and Investments Commission - ASIC) és az ausztrál központi bank (Reserve Bank of Australia, RBA) látja el tanáccsal a minisztert az elszámolási és kiegyenlítési mechanizmusok engedélyének megadására, valamint belső szabályaik és eljárásaik módosítására vonatkozóan, és e két intézmény feladata annak értékelése (illetve az ASIC esetében annak értékelése és kikényszerítése), hogy a központi szerződő felek megfelelnek-e a gazdasági társasági törvényben foglalt kötelezettségeiknek.
(7)
Az ASIC szabályozási iránymutatást nyújt szabályozott vállalkozásoknak, ennek során jogszabályok által már lefedett, konkrét témákhoz szolgáltat magyarázatot. Az ASIC 2012 decemberében a 211. számú, aktualizált szabályozási iránymutatás (Elszámolási és kiegyenlítési mechanizmusok: ausztrál és tengerentúli piaci szereplők) keretében felülvizsgálta az elszámolási és kiegyenlítési mechanizmusok engedélyezéséről és az engedélyek felügyeletéről szóló szabályozási iránymutatását. Az ASIC 211. számú szabályozási iránymutatása a Fizetési és Elszámolási Rendszerek Bizottsága (2) és az Értékpapír-felügyeletek Nemzetközi Szervezete által 2012 áprilisában kiadott, a pénzpiaci infrastruktúrákra vonatkozó, a gazdasági társasági törvényben foglalt kötelezettségek szempontjából releváns elveket hajtja végre, emellett iránymutatást nyújt a központi szerződő feleknek arra vonatkozóan, hogyan feleljenek meg a gazdasági társasági törvényben foglalt kötelezettségeiknek. Ezért a gazdasági társasági törvény 211. számú szabályozási iránymutatás által értelmezett rendelkezéseinek való megfelelés elmulasztása végrehajtási intézkedéseket és szankciókat vonhat maga után.
(8)
Az RBA a gazdasági társasági törvény által rá ruházott hatáskörben pénzügyi stabilitási standardokat határozhat meg annak biztosítására, hogy a központi szerződő felek az ausztrál pénzügyi rendszer általános stabilitását megteremtő vagy azt elősegítő módon működjenek. 2012 novemberében az RBA fizetésirendszer-testülete új pénzügyi stabilitási standardok meghatározását hagyta jóvá; a központi szerződő felekre vonatkozó pénzügyi stabilitási standardok (a továbbiakban: pénzügyi stabilitási standardok) 21 standardot, valamint kapcsolódó alstandardokat és iránymutatást foglalnak magukban. A központi szerződő felekre vonatkozó pénzügyi stabilitási standardok 2013 márciusában, míg egyes alstandardok 2014. március 31-én léptek hatályba. A központi szerződő felekre vonatkozó pénzügyi stabilitási standardokat minden engedélyezett központi szerződő félnek teljesítenie kell.
(9)
A gazdasági társasági törvény 7.3. részében és a gazdasági társasági rendeletben rögzített, az ASIC 211. számú szabályozási iránymutatásában értelmezett, az elszámolási és kiegyenlítési mechanizmusokra vonatkozó alapvető elvek és az RBA által meghatározott pénzügyi stabilitási standardok (együttesen az elsődleges szabályok) határozzák meg azokat a magas szintű előírásokat, amelyeknek a központi szerződő feleknek meg kell felelniük ahhoz, hogy elszámolási szolgáltatások Ausztráliában történő nyújtására jogosító engedélyt szerezhessenek. Ezek az elsődleges szabályok alkotják a jogilag kötelező érvényű kötelezettségek első szintjét Ausztráliában. Az elsődleges szabályoknak való megfelelés érdekében a központi szerződő felek emellett belső szabályokat és eljárásokat fogadnak el, amelyeknek összhangban kell lenniük a gazdasági társasági törvényben és a gazdasági társasági rendeletben rögzített, a 211. számú szabályozási iránymutatásban értelmezett specifikus követelményekkel és a pénzügyi stabilitási standardokkal; a belső szabályokat és eljárásokat az elszámolási és kiegyenlítési mechanizmusként való engedélyezés előtt be kell nyújtani a miniszternek. A központi szerződő fél belső szabályainak és eljárásainak módosításáról tájékoztatni kell a minisztert. A miniszter elutasíthatja a központi szerződő fél belső szabályainak és eljárásainak módosítását. A központi szerződő felek belső szabályainak és eljárásainak joghatása a szerződések joghatásával egyenértékű és jogilag kötelező érvényű a központi szerződő felekre és az azokban részt vevőkre.
(10)
Az Ausztráliában engedélyezett központi szerződő felekre alkalmazandó elsődleges szabályokban rögzített, jogilag kötelező érvényű követelmények lényegileg a 648/2012/EU rendelet IV. címében foglalt követelményekkel egyenértékű eredményre vezetnek.
(11)
A Bizottság ezért arra a következtetésre jut, hogy Ausztrália jogi és felügyeleti keretrendszere biztosítja, hogy az ott engedéllyel rendelkező központi szerződő felek olyan, jogilag kötelező érvényű követelményeket teljesítsenek, amelyek egyenértékűek a 648/2012/EU rendelet IV. címében megállapított követelményekkel.
(12)
A 648/2012/EU rendelet 25. cikkének (6) bekezdésében foglalt második feltétel értelmében Ausztrália jogi és felügyeleti keretrendszerének biztosítania kell, hogy az ott engedéllyel rendelkező központi szerződő felek folyamatos és hatékony felügyelet és végrehajtás hatálya alá essenek.
(13)
Az Ausztráliában engedéllyel rendelkező központi szerződő felek az ASIC és az RBA folyamatos felügyelete és felvigyázása alatt állnak. Az ASIC felelősségi körébe tartozik annak kikényszerítése, hogy a központi szerződő felek eleget tegyenek a gazdasági társasági törvényből eredő kötelezettségeiknek; e tekintetben az ASIC rendszeresen értékeli, hogy a központi szerződő felek teljesítik-e az engedélyből eredő, a pénzügyi stabilitási standardokhoz kapcsolódó és a rendszerszintű kockázat csökkentésére vonatkozó kötelezettségüktől eltérő kötelezettségeiket, mindenekelőtt tisztességes és hatékony módon működnek-e az ésszerűség keretei között - az értékelésről az ASIC jelentést nyújt be a miniszternek, a jelentést közzéteszik. Az RBA nyomon követi, hogy a központi szerződő felek eleget tesznek-e az engedélyükből fakadó és a pénzügyi stabilitáshoz, valamint a rendszerszintű kockázat csökkentéséhez kapcsolódó kötelezettségeiknek, minden egyes központi szerződő fél esetében rendszeres értékelést készít a pénzügy stabilitási standardok teljesítéséről és jelentést nyújt be a miniszternek - ez a jelentés ugyancsak közzétételre kerül. Az Ausztráliában engedéllyel rendelkező központi szerződő felek írásos utasítást kaphatnak a minisztertől és az ASIC-tól. Amennyiben valamely központi szerződő fél nem teljesíti az írásos utasításban foglaltakat, az ASIC bírósághoz fordulhat, a bíróság pedig elrendelheti, hogy a központi szerződő fél hajtsa végre az írásos utasítást.
(14)
A Bizottság ezért megállapítja, hogy Ausztrália jogi és felügyeleti keretrendszere biztosítja, hogy az ott engedéllyel rendelkező központi szerződő felek folyamatos és hatékony felügyelet és végrehajtás hatálya alá esnek.
(15)
A 648/2012/EU rendelet 25. cikkének (6) bekezdésében foglalt harmadik feltétel értelmében Ausztrália jogi és felügyeleti keretrendszerének ténylegesen egyenértékű rendszert kell biztosítania a harmadik ország jogi szabályozása alapján engedélyezett központi szerződő felek (a továbbiakban: harmadik országbeli központi szerződő felek) elismerése tekintetében.
(16)
A harmadik országbeli központi szerződő felek „tengerentúli elszámolási és kiegyenlítési mechanizmusokra vonatkozó engedélyért” (tengerentúli központi szerződő felek engedélye) folyamodhatnak, ez az engedély lehetővé teszi számukra azon elszámolási szolgáltatások mindegyikének vagy egy részének Ausztráliában történő nyújtását, amely szolgáltatások nyújtására a székhelyük szerinti országban engedéllyel rendelkeznek.
(17)
A tengerentúli központi szerződő felek engedélyéért folyamodó harmadik országbeli központi szerződő felekre Ausztráliában alkalmazott kritériumok összehasonlíthatóak azokkal, amelyek a 648/2012/EU rendelet 25. cikke szerinti elismerést kérelmező harmadik országbeli központi szerződő felekre alkalmazandók. Az elismerés előfeltétele, hogy azon harmadik ország szabályozási rendszerét, ahol a központi szerződő fél engedéllyel rendelkezik, a rendszerszintű kockázattal szembeni védelem mértéke és a szolgáltatások hatékonyságának és tisztességességének szintje tekintetében a hasonló belföldi központi szerződő felekre alkalmazandó ausztrál szabályozási rendszerrel „kellően egyenértékűnek” minősítsék. A „kellő mértékű egyenértékűség” értékelése során a 648/2012/EU rendelet szerinti értékelés során figyelembe vett szempontokhoz hasonlóak kerülnek mérlegelésre. A tengerentúli központi szerződő felek engedélyének megadásához szükség van az ausztrál hatóságok és az érintett illetékes külföldi felügyeleti hatóságok közötti együttműködési megállapodásra is.
(18)
Ezért úgy tekintendő, hogy Ausztrália jogi és felügyeleti keretrendszere ténylegesen egyenértékű rendszert biztosít a harmadik országbeli központi szerződő felek elismerése tekintetében.
(19)
Úgy tekinthető tehát, hogy Ausztrália jogi és felügyeleti keretrendszere az ott engedéllyel rendelkező központi szerződő felek tekintetében teljesíti a 648/2012/EU rendelet 25. cikkének (6) bekezdésében foglalt feltételeket, és e jogi és felügyeleti keretrendszer a 648/2012/EU rendeletben foglalt követelményekkel egyenértékűnek tekintendő. A Bizottságnak - az ESMA-tól kapott tájékoztatást figyelembe véve - továbbra is nyomon kell követnie a központi szerződő felekkel kapcsolatos ausztrál jogi és felügyeleti keretrendszer alakulását, valamint az e határozat meghozatalának alapját képező feltételek teljesülését.
(20)
Az e határozatban előírt intézkedések összhangban vannak az Európai Értékpapír-bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A 648/2012/EU rendelet 25. cikke alkalmazásában Ausztráliának az ott engedéllyel rendelkező központi szerződő felekre alkalmazandó jogi és felügyeleti keretrendszere, amely a 2001. évi gazdasági társasági törvény 7.3. részét és a 2001. évi gazdasági társasági rendeletet (mindkettőt a 211. számú szabályozási iránymutatás „Elszámolási és kiegyenlítési mechanizmusok: ausztrál és tengerentúli piaci szereplők” értelmezésében), valamint a központi szerződő felekre vonatkozó pénzügyi stabilitási standardokat foglalja magában, egyenértékűnek tekintendő a 648/2012/EU rendeletben rögzített követelményekkel.
2. cikk
Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Kelt Brüsszelben, 2014. október 30-án.