PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 16. dubna 2014
o převodu jednotek přiděleného množství na účet smluvní strany Kjótského protokolu v registru Finska
(oznámeno pod číslem C(2014) 2475)
(2014/224/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2002/358/ES ze dne 25. dubna 2002 o schválení Kjótského protokolu k Rámcové úmluvě OSN o změně klimatu jménem Evropského společenství a o společném plnění závazků z něj vyplývajících (1), a zejména na článek 3 uvedeného rozhodnutí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rozhodnutím Komise 2006/944/ES (2) se stanoví příslušné úrovně emisí pro Unii a její členské státy pro první závazné období v rámci Kjótského protokolu.
(2)
Rozhodnutí Komise 2010/778/EU (3) mění rozhodnutí 2006/944/ES tím, že stanoví příslušné konečné úrovně emisí přidělené Unii a každému členskému státu a že uvádí, že konečný aritmetický rozdíl 19 357 532 tun ekvivalentu oxidu uhličitého mezi úrovněmi emisí Unie a součtem úrovní emisí členských států vydá Unie jako jednotky přiděleného množství. Dále uvedené rozhodnutí stanoví, že z registru Unie bude převedeno 5 milionů těchto jednotek přiděleného množství na účet smluvní strany Kjótského protokolu v registru Dánska.
(3)
V souvislosti s přijetím rozhodnutí 2010/778/EU bylo uznáno, že převodem pěti milionů jednotek přiděleného množství Dánsku není dotčeno vlastnictvím zbývajícího aritmetického přebytku Unie.
(4)
V prosinci 2011 bylo na 17. konferenci stran Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu („UNFCCC“), která se konala v Durbanu, přijato rozhodnutí 2/CMP.7 konference smluvních stran jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu („durbanské rozhodnutí“). Uvedené rozhodnutí stanoví pravidla započítávání pro odvětví využívání půdy, změny využívání půdy a lesnictví („LULUCF“) pro druhé závazné období v rámci Kjótského protokolu („Kjótský protokol“) k UNFCCC.
(5)
Durbanské rozhodnutí se podstatně odchyluje od předchozích pravidel započítávání dohodnutých v rámci Kjótského protokolu pro první závazné období. Rozhodnutí 16/CMP.1 konference smluvních stran jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu přijaté na 11. zasedání konference smluvních stran UNFCCC, které se konalo v Montrealu v prosinci roku 2005, stanoví limity uvedené v příloze uvedeného rozhodnutí pro účely závazků smluvních stran v rámci prvního závazného období Kjótského protokolu. Rozhodnutí 16/CMP.1 dále stanoví, že strany mohou tyto limity překročit, a to kompenzací čistých emisí („debety“) z činností zalesňování, opětovného zalesňování a odlesňování podle čl. 3 odst. 3 Kjótského protokolu čistým pohlcením („kredity“) z činností obhospodařování lesů podle čl. 3 odst. 4 Kjótského protokolu. Toto pravidlo započítávání se běžně označuje jako pravidlo kompenzace. Durbanské rozhodnutí takové pravidlo kompenzace pro druhé závazné období v rámci Kjótského protokolu nestanoví.
(6)
Pravidla započítávání uvedená v durbanském rozhodnutí stanoví limit pro využívání kreditů, které pocházejí z činností obhospodařování lesů, aby byl zohledněn závazek ke zmírnění změny klimatu ve druhém závazném období v rámci Kjótského protokolu. Podle uvedeného rozhodnutí smluvní strana nemůže ve svém referenčním roce nebo referenčním období pro splnění svého závazku ke zmírnění změny klimatu využít větší množství kreditů z činností obhospodařování lesů, než které odpovídá 3,5 % emisí této smluvní strany, s výjimkou odvětví LULUCF.
(7)
Změny pravidel započítávání pro LULUCF stanovené v durbanském rozhodnutí mají podstatný dopad na způsob, jakým smluvní strany vykazují činnosti LULUCF pro druhé závazné období. Z důvodu zeměpisných rozdílů v odvětví využívání půdy a velké rozmanitosti vnitrostátních okolnosti v tomto ohledu se dopad mezi členskými státy značně liší. Vyloučení pravidla náhrady z pravidel započítávání stanovených v durbanském rozhodnutí má dopad na plnění závazků smluvních stran v rámci druhého závazného období Kjótského protokolu. Platí to zejména pro země s rozsáhlým lesním porostem, vzhledem ke skutečnosti, že podmínky v odvětví LULUCF se v jednotlivých zemích liší.
(8)
Ve svých závěrech ze dne 9. března 2012 Rada uznává dopad změn pravidel vykazování kompenzace pro druhé závazné období Kjótského protokolu, a to tím, že uznává „zvláštní situaci zemí s rozsáhlým lesním porostem, zejména pokud jde o omezené možnosti pokrytí emisí ze zalesňování, opětovného zalesňování a odlesňování narůstajícími propady z obhospodařování lesů“. Rada zároveň vyzvala Komisi, „aby se pokusila najít možnosti vedoucí k uspokojivému řešení při zajištění ekologické vyváženosti“.
(9)
Zvláštní situace zemí s rozsáhlým lesním porostem byla uznána také Radou v roce 2012 v rámci postupu vedoucího k přijetí rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 529/2013/EU ze dne 21. května 2013 o pravidlech započítávání týkajících se emisí skleníkových plynů a jejich pohlcení v důsledku činností souvisejících s využíváním půdy, změnami ve využívání půdy a lesnictvím a o informacích o opatřeních týkajících se těchto činností (4), což odráží odkaz na podmínky životního prostředí v zemích s rozsáhlým lesním porostem v odůvodnění daného rozhodnutí.
(10)
Finsko opakovaně vyjádřilo obavy týkající se jeho debetů z odlesňování pro odvětví LULUCF v důsledku změny pravidla kompenzace v durbanském rozhodnutí. Zdá se, že Finsko je ovlivněno použitím durbanského rozhodnutí zvláštním a jedinečným způsobem. Ze současných posouzení vyplývá, že Finsko je jediným členským státem, pro nějž by roční limit 3,5 % znamenal, že při započtení svého závazku ve druhém závazném období Kjótského protokolu nemůže pokrýt své debety vyplývající z činností zalesňování, opětovného zalesňování a odlesňování kredity pocházejícími z činností obhospodařování lesů.
(11)
S cílem zohlednit zvláštní a jedinečnou situaci Finska by Unie měla Finsku převést celkové množství, které by nemělo překročit deset milionů jednotek přiděleného množství z aritmetického přebytku stanoveného rozhodnutím 2006/944/ES ve znění rozhodnutí 2010/778/EU. Toto celkové množství by mělo sloužit pouze jako jednorázová kompenzace poskytnutá Finsku z důvodu dopadu změny pravidla kompenzace, a to v rozsahu, který je nezbytný k tomu, aby Finsko mohlo plnit své závazky druhého závazného období v rámci Kjótského protokolu.
(12)
Tento převod by měl být uskutečněn co nejdříve a před koncem období přizpůsobení pro první závazné období v rámci Kjótského protokolu, za předpokladu, že v registru Unie jsou k dispozici jednotky přiděleného množství, a když bude urovnán nebo vyřešen závazek týkající se Chorvatska, jak je stanoveno v Protokolu o některých ujednáních týkajících se případného jednorázového převodu jednotek přiděleného množství vydaných podle Kjótského protokolu k Rámcové úmluvě OSN o změně klimatu na Chorvatskou republiku a související kompenzace ke Smlouvě o přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii (5).
(13)
Využívání těchto jednotek přiděleného množství Finskem nesmí překročit kredity pocházející z činností obhospodařování lesů ve Finsku, které se nesmí používat v souladu s bodem 13 přílohy durbanského rozhodnutí. Komise náležitě zvážila závazek Finska zrušit jakékoliv jednotky přiděleného množství zbývajícího z tohoto převodu na konci druhého závazného období.
(14)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Aby Finsku bylo umožněno splnit své závazky v druhém závazném období v rámci Kjótského protokolu, bude mu poskytnuto maximálně deset milionů (10 000 000) jednotek přiděleného množství uvedených v článku 2 rozhodnutí 2006/944/ES.
Ústřední správce registru Unie převede co nejdříve a před koncem období přizpůsobení pro první závazné období v rámci Kjótského protokolu celkové množství, které nepřekročí deset milionů EUR (10 000 000) těchto jednotek přiděleného množství, na účet smluvní strany Kjótského protokolu v registru Finska.
2. Převod uvedený v odstavci 1 bude proveden v závislosti na dostupnosti jednotek přiděleného množství v registru Unie, a když bude urovnán nebo vyřešen závazek týkající se Chorvatska, jak je stanoveno v Protokolu o některých ujednáních týkajících se případného jednorázového převodu jednotek přiděleného množství vydaných podle Kjótského protokolu k Rámcové úmluvě OSN o změně klimatu na Chorvatskou republiku a související kompenzace ke Smlouvě o přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 16. dubna 2014.
A BIZOTTSÁG VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA
(2014. április 16.)
bizonyos kibocsátható mennyiségi egységeknek Finnország, mint a Kiotói Jegyzőkönyv részes fele, számlájára történő átvezetéséről
(az értesítés a C(2014) 2475. számú dokumentummal történt)
(2014/224/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Egyesült Nemzetek éghajlatváltozási keretegyezménye Kiotói Jegyzőkönyvének az Európai Közösség nevében történő jóváhagyásáról, valamint az abból származó kötelezettségek közös teljesítéséről szóló, 2002. április 25-i 2002/358/EK tanácsi határozatra (1) és különösen annak 3. cikkére,
mivel:
(1)
A 2006/944/EK bizottsági határozat (2) a Kiotói Jegyzőkönyv első kötelezettségvállalási időszakára vonatkozóan megállapítja az Európai Unió és tagállamai számára előírt kibocsátási szinteket.
(2)
A 2010/778/EU bizottsági határozat (3) az Unió és egyes tagállamai számára a Kiotói Jegyzőkönyv alapján előírt végleges kibocsátási szintek meghatározása tekintetében módosítja a 2006/944/EK határozatot, és úgy rendelkezik, hogy az Unió kibocsátási szintje és a tagállamok összesített kibocsátási szintje között végső eltérésként jelentkező 19 357 532 tonna szén-dioxid-egyenértéket kibocsátható mennyiségi egységek formájában az Uniónak ki kell adnia. Emellett az említett határozat előírja ötmillió kibocsátható mennyiségi egység átvezetését az uniós kibocsátásiegység-forgalmi jegyzékből Dánia, mint a Kiotói Jegyzőkönyv részes fele, számlájára.
(3)
A 2010/778/EU határozat elfogadásakor az érintett felek elismerték, hogy az ötmillió kibocsátható mennyiségi egység Dánia számlájára történő átvezetése nem befolyásolja a fennmaradó uniós többlet odaítélését.
(4)
2011 decemberében az ENSZ éghajlatváltozási keretegyezménye (a továbbiakban: UNFCCC) részes feleinek 17. konferenciája Durbanban elfogadta a Kiotói Jegyzőkönyv részes feleinek találkozójaként szolgáló konferencia 2/CMP.7 határozatát (a továbbiakban: durbani határozat). Az említett határozat rögzíti a földhasználat, a földhasználat megváltoztatása és az erdőgazdálkodás (LULUCF) tevékenységei tekintetében érvényes elszámolási szabályokat az UNFCCC Kiotói Jegyzőkönyvének második kötelezettségvállalási időszakára.
(5)
A durbani határozat tartalma jelentős mértékben eltér a Kiotói Jegyzőkönyv első kötelezettségvállalási időszakára vonatkozóan elfogadott, korábbi elszámolási szabályoktól. A Kiotói Jegyzőkönyv részes feleinek találkozójaként szolgáló konferencia 16/CMP.1 számú, az UNFCCC részes feleinek 2005 decemberében, Montrealban megrendezett 11. konferenciáján elfogadott határozata mellékletében a Felek kötelezettségvállalásaira vonatkozó határértékeket állapított meg a Kiotói Jegyzőkönyv első kötelezettségvállalási időszakára. A 16/CMP.1 határozat ugyanakkor meghagyta a lehetőséget a Felek számára az említett határértékek túllépésére, ha az erdőtelepítési, újraerdősítési és erdőirtási tevékenységekből származó, a Kiotói Jegyzőkönyv 3. cikkének (3) bekezdése szerinti nettó kibocsátástöbbletet („többlet”) az erdőgazdálkodási tevékenységekből eredő, a Kiotói Jegyzőkönyv 3. cikkének (4) bekezdése szerinti nettó abszorpcióval („jóváírás”) kompenzálják. Ezen elszámolási szabályt közkeletű nevén kompenzációs szabályként szokás emlegetni. A durbani határozat nem rendelkezik hasonló kompenzációs szabályról a Kiotói Jegyzőkönyv második kötelezettségvállalási időszakára vonatkozóan.
(6)
A durbani határozatban lefektetett elszámolási szabályok korlátozzák az erdőgazdálkodásból származó jóváírások felhasználását, hogy számszerűsíthető legyen a Kiotói Jegyzőkönyv második kötelezettségvállalási időszakában az éghajlatváltozás-mérséklési kötelezettségvállalás. A határozat értelmében az aláíró felek az éghajlatváltozás hatásainak mérséklése kapcsán vállalt kötelezettségeik teljesítésére saját bázisévi vagy -időszaki - a LULUCF tevékenységek nélkül számított - kibocsátásuk legfeljebb 3,5 %-ának megfelelő mennyiség erejéig használhatják fel az erdőgazdálkodási tevékenységekből eredő jóváírásokat.
(7)
A LULUCF elszámolási szabályoknak a durbani határozat által bevezetett változásai jelentős hatással vannak arra, hogy hogyan számolják el a felek a LULUCF tevékenységeket a második kötelezettségvállalási időszakban. A földhasználati ágazat földrajzi változatosságának és a tagállami körülmények jelentős eltéréseinek köszönhetően e változások hatásai igen eltérően jelentkeznek a különböző tagállamokban. A durbani határozat azzal, hogy kivette a kompenzációs szabályt az elszámolási szabályok köréből, hatással van arra, hogy hogyan tudják teljesíteni a felek kötelezettségvállalásaikat a Kiotói Jegyzőkönyv második kötelezettségvállalási időszakában. E helyzet különösen nagy téttel bír a kiterjedt erdős területekkel rendelkező országok számára, mivel a LULUCF ágazat országról országra eltérő feltételek mellett működik.
(8)
2012. március 9-i következtetéseiben a Tanács is kiemeli a kompenzációs elszámolási szabályok megváltozásának következményeit a Kiotói Jegyzőkönyv második kötelezettségvállalási időszakában, elismerve „a kiterjedt erdős területekkel rendelkező országok sajátosságait, különösen azt, hogy korlátozottak a lehetőségeik arra, hogy az erdősítésből, újraerdősítésből és erdőirtásból eredő kibocsátásokat az erdőgazdálkodási nyelők növelésével kezeljék”. A Tanács ezzel egy időben felkérte a Bizottságot, hogy „vizsgálja meg, hogy milyen módon lehet erre a kérdésre kielégítő, a környezeti integritást is biztosító megoldást találni”.
(9)
A Tanács ugyancsak 2012-ben az üvegházhatású gázoknak a földhasználatból, a földhasználat-változtatásból és az erdőgazdálkodási tevékenységekből eredő kibocsátására és elnyelésére vonatkozó elszámolási szabályokról és az e tevékenységekhez kapcsolódó intézkedésekre vonatkozó információkról szóló, 2013. május 21-i 529/2013/EU európai parlamenti és tanácsi határozat (4) elfogadásához vezető folyamat során is elismerte a kiterjedt erdős területekkel rendelkező országok sajátos helyzetét, amit a határozat preambulumában az említett országok környezeti körülményeire tett utalás is tükröz.
(10)
Finnország több alkalommal is hangot adott aggodalmainak annak kapcsán, hogy a durbani határozat által megváltoztatott kompenzációs szabályok következtében többletei halmozódnak fel a LULUCF ágazatbeli erdőirtásból eredően. Finnországot a durbani határozat alkalmazása sajátos és egyedi módon érinti. Az aktuális elemzések alapján Finnország az egyetlen olyan tagállam, amelynek esetében a 3,5 %-os éves határérték azt jelentené, hogy a Kiotói Jegyzőkönyv második kötelezettségvállalási időszakában nem tudja az erdőtelepítésből, újraerdősítésből és erdőirtásból eredő többleteket az erdőgazdálkodási tevékenységekből származó jóváírással kompenzálni a kötelezettségek elszámolásakor.
(11)
Az Uniónak ezért, figyelembe véve Finnország sajátos és egyedi helyzetét, indokolt rendelkezni összesen maximum tízmillió kibocsátható mennyiségi egység Finnország számlájára történő átvezetéséről a 2010/778/EU határozattal módosított 2006/944/EK határozatban említett uniós készletből. Ez a teljes mennyiség kizárólag a kompenzációs szabályok változását ellentételező, egyszeri kompenzációként szolgál Finnország részére, az ahhoz szükséges mértékben, hogy Finnország teljesíteni tudja vállalásait a Kiotói Jegyzőkönyv második kötelezettségvállalási időszakában.
(12)
Az átvezetést a lehető leghamarabb, még a Kiotói Jegyzőkönyv első kötelezettségvállalási időszakához kapcsolódó kiigazítási időszak vége előtt meg kell valósítani, amennyiben az uniós jegyzékben rendelkezésre áll kellő mennyiségű kibocsátható mennyiségi egység, miután az Unió teljesítette, illetve rendezte a Horvátország tekintetében az Egyesült Nemzetek éghajlatváltozási keretegyezményéhez csatolt Kiotói Jegyzőkönyv értelmében biztosított kibocsátható mennyiségi egységeknek a Horvát Köztársaság részére történő esetleges egyszeri átruházására vonatkozó egyes szabályokról szóló jegyzőkönyvben vállalt kötelezettségeit, illetve a Horvát Köztársaságnak az Európai Unióhoz történő csatlakozásáról szóló szerződésben (5) ehhez kapcsolódóan vállalt kompenzációt.
(13)
A kibocsátható mennyiségi egységekből Finnország kizárólag annyit használhat fel, mint amilyen mennyiség beszámítását az erdőgazdálkodási tevékenységekből származó jóváírásokkal összefüggésben a durbani határozat mellékletének 13. pontja nem engedélyezi. A Bizottság kellőképpen figyelembe vette, hogy Finnország vállalta a második kötelezettségvállalási időszak végén esetlegesen fennmaradó kibocsátható mennyiségi egységeknek a számlájáról való törlését.
(14)
Az e határozatban előírt intézkedések összhangban vannak az Éghajlatváltozási Bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
(1) A 2006/944/EK határozat 2. cikkében említett kibocsátható mennyiségi egységekből maximum tízmillió (10 000 000) egységet rendelkezésre kell bocsátani arra a célra, hogy Finnország teljesíteni tudja kötelezettségvállalásait a Kiotói Jegyzőkönyv második kötelezettségvállalási időszakában.
Az uniós kibocsátásiegység-forgalmi jegyzéket vezető központi tisztviselő a jegyzékben maximum tízmillió (10 000 000) kibocsátható mennyiségi egységet a lehető legrövidebb időn belül, a Kiotói Jegyzőkönyv első kötelezettségvállalási időszakához kapcsolódó kiigazítási időszak vége előtt átvezet Finnország, mint a Kiotói Jegyzőkönyv részes fele, számlájára.
(2) Az (1) bekezdésben említett átvezetés feltétele, hogy az uniós jegyzékben rendelkezésre álljon kellő mennyiségű kibocsátható mennyiségi egység, miután az Unió teljesítette, illetve rendezte a Horvátország tekintetében az Egyesült Nemzetek éghajlatváltozási keretegyezményéhez csatolt Kiotói Jegyzőkönyv értelmében biztosított kibocsátható mennyiségi egységeknek a Horvát Köztársaság részére történő esetleges egyszeri átruházására vonatkozó egyes szabályokról szóló jegyzőkönyvben vállalt kötelezettségeit, illetve a Horvát Köztársaságnak az Európai Unióhoz történő csatlakozásáról szóló szerződésben ehhez kapcsolódóan vállalt kompenzációt.
2. cikk
Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2014. április 16-án.