PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 13. června 2013,
kterým se mění rozhodnutí 2011/30/EU o rovnocennosti systémů veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí některých třetích zemí, které se vztahují na auditory a auditorské subjekty, a o přechodném období pro auditorské činnosti auditorů a auditorských subjektů z některých třetích zemí v Evropské unii
(oznámeno pod číslem C(2013) 3491)
(Text s významem pro EHP)
(2013/288/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES ze dne 17. května 2006 o povinném auditu ročních a konsolidovaných účetních závěrek, o změně směrnic Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS a o zrušení směrnice Rady 84/253/EHS (1), a zejména na čl. 46 odst. 2 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle rozhodnutí Komise 2011/30/EU (2) mají auditoři a auditorské subjekty ze třetích zemí a území uvedených v příloze uvedeného rozhodnutí možnost nadále vykonávat svoje činnosti v Unii, pokud jde o zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek za finanční roky začínající v období od 2. července 2010 do 31. července 2012.
(2)
Komise posoudila systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské subjekty ze třetích zemí a území uvedených v příloze rozhodnutí 2011/30/EU. Toto posouzení bylo provedeno za pomoci Evropské skupiny orgánů pro dohled nad auditory. Systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské subjekty z uvedených třetích zemí a území byly posouzeny na základě kritérií stanovených v článcích 29, 30 a 32 směrnice 2006/43/ES, které upravují systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské společnosti členských států. Hlavním cílem spolupráce mezi systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahujícími se na auditory a auditorské subjekty v členských státech a třetích zemích by mělo být dosažení vzájemné důvěry v systémy dohledu druhé strany na základě rovnocennosti těchto systémů.
(3)
Z posouzení je patrné, že Abú Dhabí, Brazílie, Mezinárodní finanční centrum v Dubaji, Guernsey, Indonésie, Jersey, Malajsie, Ostrov Man, Thajsko a Tchaj-wan mají systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí pro auditory a auditorské subjekty, jejichž činnost podléhá obdobným pravidlům, jako jsou pravidla stanovená v článcích 29, 30 a 32 směrnice 2006/43/ES. Je proto třeba považovat systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí pro auditory a auditorské subjekty z uvedených třetích zemí za rovnocenné systémům veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí pro auditory a auditorské společnosti členských států.
(4)
Bermudy, Egypt, Kajmanské ostrovy, Mauricius, Nový Zéland, Rusko a Turecko zřídily nebo zřizují systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí pro auditory a auditorské subjekty. Informace o fungování a pravidlech, jimiž se tyto systémy řídí, však nejsou dostatečné k tomu, aby bylo možno posoudit rovnocennost. K provedení dalšího posouzení, které by umožnilo přijmout konečné rozhodnutí o rovnocennosti těchto systémů, je od uvedených třetích zemí a území nutno získat doplňkové informace, aby bylo možné jejich systémům lépe porozumět. Je proto třeba prodloužit přechodné období stanovené v rozhodnutí 2011/30/EU s ohledem na auditory a auditorské subjekty, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem v uvedených třetích zemích a územích.
(5)
Auditoři a auditorské subjekty, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem v Hongkongu, Indii a Izraeli, využívali přechodné období dané rozhodnutím 2011/30/EU. Od té doby nemají tyto třetí země nebo území nezávislý systém veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí. Nepředložily informace týkající se jejich auditorských regulačních systémů a systémů dohledu. Za této situace se zdá, že uvedené třetí země nebo území nepřijaly nezbytná opatření k tomu, aby jejich právní úpravu auditu Komise uznala za rovnocennou systémům veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahujícím se na auditory a auditorské subjekty v členských státech. Pokud jde o auditory a auditorské subjekty, kteří předkládají roční účetní závěrky nebo konsolidované účetní závěrky společností se sídlem v uvedených třetích zemích, přechodné období stanovené v rozhodnutí 2011/30/EU by proto nemělo být prodlouženo.
(6)
Na ochranu investorů by měli mít auditoři a auditorské subjekty, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích uvedených v příloze II tohoto rozhodnutí, možnost vykonávat během přechodného období nadále auditorské činnosti v Unii, aniž by byli zaregistrováni podle článku 45 směrnice 2006/43/ES, pouze tehdy, když poskytnou požadované informace. Jestliže informace předloží, měli by mít uvedení auditoři a auditorské subjekty možnost nadále vykonávat svoje auditorské činnosti, pokud jde o zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek za finanční roky začínající v období od 1. srpna 2012 do 31. července 2015. Toto rozhodnutí by nemělo mít vliv na právo členských států uplatňovat ve vztahu k těmto auditorům a auditorským subjektům své systémy vyšetřování a sankcí.
(7)
Rozhodnutí 2011/30/EU by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(8)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 48 odst. 1 směrnice 2006/43/ES,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Rozhodnutí 2011/30/EU se mění takto:
1)
V článku 1 se doplňuje druhý pododstavec, který zní:
„Pokud jde o auditorské činnosti týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek za finanční roky počínající 1. srpnem 2012, považují se pro účely čl. 46 odst. 1 směrnice 2006/43/ES za rovnocenné systémům veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahujícím se na auditory a auditorské společnosti členských států systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské subjekty z těchto třetích zemí a území:
1)
Abú Dhabi
2)
Brazílie
3)
Mezinárodní finanční centrum v Dubaji
4)
Guernsey
5)
Indonésie
6)
Ostrov Man
7)
Jersey
8)
Malajsie
9)
Tchaj-wan
10)
Thajsko“.
2)
Článek 2 se mění takto:
a)
v návětí odstavce 1 se slova „v příloze“ nahrazují slovy „v příloze I“;
b)
odstavce 2, 3 a 4 se nahrazují tímto:
„2. Členské státy neuplatňují článek 45 směrnice 2006/43/ES, pokud jde o auditory a auditorské subjekty, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích a územích uvedených v příloze II tohoto rozhodnutí, jak je uvedeno v čl. 45 odst. 1 zmíněné směrnice, a to za finanční roky začínající v období od 2. července 2010 do 31. července 2015, v případě, že příslušný auditor nebo auditorský subjekt poskytne příslušným orgánům členského státu všechny tyto informace:
a)
jméno a adresu příslušného auditora nebo auditorského subjektu a informace o jeho právní struktuře;
b)
v případě, že je auditor nebo auditorský subjekt součástí sítě, popis této sítě;
c)
auditorské normy a požadavky na nezávislost, které se vztahují na příslušný audit;
d)
popis vnitřního systému kontroly kvality daného auditorského subjektu;
e)
údaje o tom, zda a kdy byl u auditora nebo auditorského subjektu naposledy proveden přezkum zajištění kvality, a potřebné informace o výsledku tohoto přezkumu, pokud tuto informaci neposkytuje příslušný orgán třetí země. Jestliže potřebné informace o výsledku přezkumu zajištění kvality nejsou veřejné, považují příslušné orgány členských států tyto informace za důvěrné.
3. Členské státy zajistí, aby byla veřejnost informována o jménu a adrese auditorů a auditorských subjektů, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích uvedených v příloze II tohoto rozhodnutí, a o skutečnosti, že systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí uvedených zemí a území nejsou dosud uznány jako rovnocenné podle čl. 46 odst. 2 směrnice 2006/43/ES. Pro takové účely mohou příslušné orgány členských států uvedené v článku 45 směrnice 2006/43/ES zaregistrovat rovněž auditory a auditorské subjekty, kteří provádějí audity ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích uvedených v příloze II tohoto rozhodnutí.
4. Aniž je dotčen odstavec 2 mohou členské státy podrobit auditory a auditorské subjekty, kteří provádějí audity ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích uvedených v příloze II, svým systémům vyšetřování a sankcí.“
c)
Doplňuje se nový odstavec 5, který zní:
„5. Odstavcem 2 nejsou dotčena opatření týkající se spolupráce v oblasti přezkumu zajištění kvality mezi příslušnými orgány členského státu a příslušnými orgány třetí země uvedené v příloze II za předpokladu, že každé takové opatření splňuje všechna níže uvedená kritéria:
a)
zahrnuje provedení přezkumu zajištění kvality na základě zásady rovného zacházení;
b)
bylo předem oznámeno Komisi;
c)
neomezuje žádné rozhodnutí Komise podle článku 47 směrnice 2006/43/ES.“
3)
Článek 4 se nahrazuje tímto:
„Článek 4
Bod 10) prvního odstavce článku 1 pozbývá platnosti dne 31. července 2013.“
4)
Příloha se nahrazuje přílohou I tohoto rozhodnutí.
5)
Doplňuje se nová příloha II ve znění přílohy II tohoto rozhodnutí.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 13. června 2013.
A BIZOTTSÁG VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA
(2013. június 13.)
a bizonyos harmadik országok könyvvizsgálókra és könyvvizsgáló jogalanyokra vonatkozó közfelügyeleti, minőségbiztosítási, valamint vizsgálati és szankciórendszerének egyenértékűségéről, továbbá bizonyos harmadik országbeli könyvvizsgálók és könyvvizsgáló jogalanyok európai unióbeli könyvvizsgálati tevékenységére vonatkozó átmeneti időszakról szóló 2011/30/EU határozat módosításáról
(az értesítés a C(2013) 3491. számú dokumentummal történt)
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2013/288/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az éves és összevont (konszolidált) éves beszámolók jog szerinti könyvvizsgálatáról, a 78/660/EGK és a 83/349/EGK tanácsi irányelv módosításáról, valamint a 84/253/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. május 17-i 2006/43/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 46. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,
mivel:
(1)
A 2011/30/EU bizottsági határozat (2) lehetővé tette, hogy a 2010. július 2. és 2012. július 31. közötti időszakban kezdődő pénzügyi évek éves vagy összevont (konszolidált) éves beszámolóihoz kapcsolódó könyvvizsgálói jelentések tekintetében folytathassák tevékenységüket az Unióban azok a könyvvizsgálók és könyvvizsgáló jogalanyok, amelyek az említett határozat mellékletében felsorolt harmadik országokból származnak.
(2)
A Bizottság elvégezte a 2011/30/EU határozat mellékletében felsorolt harmadik országok és területek könyvvizsgálókra és könyvvizsgáló jogalanyokra vonatkozó közfelügyeleti, minőségbiztosítási, valamint vizsgálati és szankciórendszerének értékelését. Az értékeléseket a Könyvvizsgálók Felügyeleti Testületei Európai Csoportjának segítségével végezték el. Az érintett harmadik országok és területek könyvvizsgálókra és könyvvizsgáló jogalanyokra vonatkozó közfelügyeleti, minőségbiztosítási, valamint vizsgálati és szankciórendszereit a 2006/43/EK irányelv 29., 30. és 32. cikkében meghatározott, a tagállamok könyvvizsgálókra és könyvvizsgáló cégekre vonatkozó közfelügyeleti, minőségbiztosítási, valamint vizsgálati és szankciórendszerét szabályozó kritériumok alapján értékelték. A tagállamok és a harmadik országok könyvvizsgálókra és könyvvizsgáló jogalanyokra vonatkozó közfelügyeleti, minőségbiztosítási, valamint vizsgálati és szankciórendszerei közötti együttműködés végső célja az egymás felügyeleti rendszerébe vetett, a rendszerek egyenértékűségén alapuló kölcsönös bizalom megteremtése.
(3)
Az értékeléseket követően úgy tűnik, hogy Abu-Dzabi, Brazília, a Dubai Nemzetközi Pénzügyi Központ, Guernsey, Indonézia, Man-sziget, Jersey, Malajzia, Tajvan és Thaiföld könyvvizsgálókra és könyvvizsgáló jogalanyokra vonatkozó közfelügyeleti, minőségbiztosítási, valamint vizsgálati és szankciórendszerei a 2006/43/EK irányelv 29., 30. és 32. cikkében meghatározottakhoz hasonló szabályok szerint működnek. Ennélfogva indokolt, hogy az említett harmadik országok könyvvizsgálókra és könyvvizsgáló jogalanyokra vonatkozó közfelügyeleti, minőségbiztosítási, valamint vizsgálati és szankciórendszerei egyenértékűnek minősüljenek a tagállamok könyvvizsgálókra és könyvvizsgáló cégekre vonatkozó közfelügyeleti, minőségbiztosítási, valamint vizsgálati és szankciórendszereivel.
(4)
Bermuda, Kajmán-szigetek, Egyiptom, Mauritius, Új-Zéland, Oroszország és Törökország már létrehozta a könyvvizsgálókra és könyvvizsgáló jogalanyokra vonatkozó közfelügyeleti, minőségbiztosítási, valamint vizsgálati és szankciórendszerét, vagy annak létrehozása folyamatban van. E rendszerek működéséről és szabályairól azonban nem áll rendelkezésre az egyenértékűség-értékelés lefolytatásához elegendő információ. Az e rendszerekre vonatkozó végleges egyenértékűségi határozatok meghozatalához szükséges további értékelések elvégzése és rendszereik jobb megértése érdekében további információkat kell szerezni az említett harmadik országoktól és területektől. Következésképpen indokolt a 2011/30/EU határozatban engedélyezett átmeneti időszakot meghosszabbítani azon könyvvizsgálók és könyvvizsgáló jogalanyok tekintetében, amelyek az említett harmadik országokban és területeken bejegyzett társaságok éves vagy összevont éves beszámolóival kapcsolatban adnak könyvvizsgálói jelentéseket.
(5)
A 2011/30/EU határozat által engedélyezett átmeneti időszak lehetőségével azon könyvvizsgálók és könyvvizsgáló jogalanyok is élhettek, amelyek Hongkongban, Indiában és Izraelben bejegyzett társaságok éves vagy összevont éves beszámolóival kapcsolatban adnak könyvvizsgálói jelentéseket. A szóban forgó harmadik országok és területek az azóta eltelt időszakban nem hoztak létre független közfelügyeleti, minőségbiztosítási, valamint vizsgálati és szankciórendszert. Nem bocsátottak rendelkezésre információt könyvvizsgálati szabályozási és felügyeleti rendszereikről sem. Ezt figyelembe véve úgy tűnik, hogy az említett harmadik országok és területek nem tették meg a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy a Bizottság a könyvvizsgálati szabályozásukat egyenértékűnek ismerje el a tagállamok könyvvizsgálókra és könyvvizsgáló jogalanyokra vonatkozó közfelügyeleti, minőségbiztosítási, valamint vizsgálati és szankciórendszerével. Következésképpen nem indokolt a 2011/30/EU határozatban számukra engedélyezett átmeneti időszakot meghosszabbítani azon könyvvizsgálók és könyvvizsgáló jogalanyok tekintetében, amelyek az említett harmadik országokban bejegyzett társaságok éves vagy összevont éves beszámolóival kapcsolatban adnak könyvvizsgálói jelentéseket.
(6)
A befektetők védelme érdekében célszerű, hogy azon könyvvizsgálók és könyvvizsgáló jogalanyok, amelyek az e határozat II. mellékletében felsorolt harmadik országokban bejegyzett társaságok éves vagy összevont éves beszámolóival kapcsolatban adnak könyvvizsgálói jelentést, az átmeneti időszak során az Unióban csak akkor folytathassák könyvvizsgálói tevékenységüket a 2006/43/EK irányelv 45. cikke szerinti nyilvántartásba vétel nélkül, ha rendelkezésre bocsátják a kért információkat. Az érintett könyvvizsgálóknak és könyvvizsgáló jogalanyoknak az információk megadása esetén lehetővé kell tenni, hogy a 2012. augusztus 1. és 2015. július 31. közötti időszakban kezdődő pénzügyi évekhez kapcsolódóan folytathassák az éves vagy összevont éves beszámolókról szóló könyvvizsgálói jelentésekkel összefüggő tevékenységek végzését. E határozat nem érintheti a tagállamok jogát a tekintetben, hogy saját vizsgálati és szankciórendszerüket alkalmazzák a szóban forgó könyvvizsgálókra és könyvvizsgáló jogalanyokra.
(7)
A 2011/30/EU határozatot ezért ennek megfelelően módosítani kell.
(8)
Az e határozatban előírt intézkedések összhangban vannak a 2006/43/EK irányelv 48. cikkének (1) bekezdésével létrehozott bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A 2011/30/EU határozat a következőképpen módosul:
1.
A 1. cikk a következő második bekezdéssel egészül ki:
„A 2006/43/EK irányelv 46. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában az alábbi harmadik országok és területek könyvvizsgálókra és könyvvizsgáló jogalanyokra vonatkozó közfelügyeleti, minőségbiztosítási, valamint vizsgálati és szankciórendszere egyenértékűnek minősül a tagállamok könyvvizsgálókra és könyvvizsgáló cégekre vonatkozó közfelügyeleti, minőségbiztosítási, valamint vizsgálati és szankciórendszereivel, a 2012. augusztus 1-jétől kezdődő pénzügyi évek éves vagy összevont (konszolidált) éves beszámolóihoz kapcsolódó könyvvizsgálói tevékenységek tekintetében:
1.
Abu-Dzabi
2.
Brazília
3.
Dubai Nemzetközi Pénzügyi Központ
4.
Guernsey
5.
Indonézia
6.
Man-sziget
7.
Jersey
8.
Malajzia
9.
Tajvan
10.
Thaiföld”
2.
A 2. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdés bevezető részében a „mellékletében” kifejezés helyébe az „I. mellékletében” kifejezés lép:
b)
a (2), (3) és (4) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„2. A tagállamok nem alkalmazzák a 2006/43/EK irányelv 45. cikkét azon könyvvizsgálók vagy könyvvizsgáló jogalanyok tekintetében, amelyek az e határozat II. mellékletében felsorolt harmadik országokban és területeken bejegyzett, az említett irányelv 45. cikkének (1) bekezdése szerinti társaságok éves vagy összevont éves beszámolóival kapcsolatban adnak könyvvizsgálói jelentést, a 2010. július 2. és 2015. július 31. közötti időszakban kezdődő pénzügyi évekhez kapcsolódóan, feltéve, hogy az érintett könyvvizsgáló vagy könyvvizsgáló jogalany megadja a tagállam illetékes hatóságainak az alábbi elemek mindegyikét:
a)
az érintett könyvvizsgáló vagy könyvvizsgáló jogalany nevét és címét, valamint a jogi formájára vonatkozó információkat;
b)
amennyiben a könyvvizsgáló vagy a könyvvizsgáló jogalany egy hálózathoz tartozik, a hálózat leírását;
c)
az érintett könyvvizsgálatra vonatkozó könyvvizsgálati standardokat és függetlenségi követelményeket;
d)
a könyvvizsgáló jogalany belső minőségbiztosítási rendszerének leírását;
e)
arra való utalást, hogy a könyvvizsgálónál vagy a könyvvizsgáló jogalanynál végzett legutóbbi minőségbiztosítási ellenőrzés megtörtént-e, és ha igen, mikor, valamint - kivéve, ha a harmadik ország illetékes hatósága rendelkezésre bocsátja ezt az információt - a szükséges információt az ellenőrzés eredményéről. Amennyiben a legutóbbi minőségbiztosítási ellenőrzés eredményére vonatkozó információk nem nyilvánosak, a tagállamok illetékes hatóságai a szóban forgó információkat bizalmasan kezelik.
3. A tagállamok biztosítják, hogy a nyilvánosság értesüljön azon könyvvizsgálók és könyvvizsgáló jogalanyok nevéről és címéről, amelyek az e határozat II. mellékletében felsorolt harmadik országokban bejegyzett társaságok éves vagy összevont éves beszámolóival kapcsolatban adnak könyvvizsgálói jelentést, továbbá arról a tényről, hogy az érintett országok és területek közfelügyeleti, minőségbiztosítási, valamint vizsgálati és szankciórendszereit a 2006/43/EK irányelv 46. cikkének (2) bekezdése értelmében még nem ismerik el egyenértékűnek. E célból a 2006/43/EK irányelv 45. cikkében említett tagállami illetékes hatóságok nyilvántartásba is vehetik azokat a könyvvizsgálókat és könyvvizsgáló jogalanyokat, amelyek az e határozat II. mellékletében felsorolt harmadik országokban bejegyzett társaságok éves vagy összevont éves beszámolóinak könyvvizsgálatát végzik.
4. A (2) bekezdésben foglaltak ellenére a tagállamok saját vizsgálati és szankciórendszerüket alkalmazhatják azokra a könyvvizsgálókra és könyvvizsgáló jogalanyokra, amelyek az e határozat II. mellékletében felsorolt harmadik országokban bejegyzett társaságok éves vagy összevont éves beszámolóinak könyvvizsgálatát végzik.”
c)
A cikk a következő (5) bekezdéssel egészül ki:
„5. A (2) bekezdés nem sérti az adott tagállam illetékes hatóságai és a II. mellékletben felsorolt valamely harmadik ország illetékes hatóságai között a minőségbiztosítási ellenőrzés tekintetében létrejött együttműködési megállapodást, feltéve, hogy az megfelel az alábbi kritériumoknak:
a)
rendelkezik arról, hogy az egyenlő elbánás elve alapján minőségbiztosítási ellenőrzéseket kell végezni;
b)
azt előzetesen eljuttatták a Bizottságnak;
c)
nem prejudikálja a Bizottságnak a 2006/43/EK irányelv 47. cikke alapján hozott egyetlen határozatát sem.”
3.
A 4. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„4. cikk
Az 1. cikk (1) bekezdésének 10. pontja 2013. július 31-től nem alkalmazandó.”
4.
A melléklet helyébe az e határozat I. melléklete lép.
5.
A határozat az e határozat II. mellékletében szereplő II. melléklettel egészül ki.
2. cikk
Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2013. június 13-án.