PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 360/2014
ze dne 9. dubna 2014
o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz ferosilicia pocházejícího z Čínské lidové republiky a Ruska na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 11 odst. 2, 5 a 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
A. ŘÍZENÍ
1. Platná opatření
(1)
Na základě antidumpingového šetření (dále jen „původní šetření“) Rada prostřednictvím nařízení (ES) č. 172/2008 (2) uložila konečné antidumpingové clo na dovoz ferosilicia (dále též „FeSi“) v současnosti kódů KN 7202 21 00, 7202 29 10 a 7202 29 90, pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“), Egypta, Kazachstánu, Bývalé jugoslávské republiky Makedonie a Ruska (dále jen „konečná antidumpingová opatření“).
(2)
Opatření měla podobu valorického cla v sazbě stanovené na 31,2 % u dovozu z ČLR, s výjimkou společností Erdos Xijin Kuangye Co. (15,6 %) a Lanzhou Good Land Ferroalloy Factory Co. (29,0 %), na 18,0 % u dovozu z Egypta, s výjimkou společnosti The Egyptian Ferroalloys Co. (15,4 %), na 33,9 % u dovozu z Kazachstánu, 5,4 % u dovozu z Bývalé jugoslávské republiky Makedonie a 22,7 % u dovozu z Ruska, s výjimkou továrny na slitiny železa ve městě Bratsk (17,8 %).
(3)
Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1297/2009 (3) zrušilo antidumpingové clo uložené nařízením (ES) č. 172/2008 na dovoz FeSi pocházejícího z Bývalé jugoslávské republiky Makedonie.
(4)
Dne 30. listopadu 2009 obdržela Evropská komise (dále jen „Komise“) žádost o částečný prozatímní přezkum (dále jen „prozatímní přezkum“) podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení, kterou podal vyvážející výrobce v Rusku, akciová společnost Čeljabinskij elektrometalurgičeskij kombinat, a akciová společnost Kuzneckije Ferrosplavi, která je s ní ve spojení (dále jen „ruská skupina“). Prováděcím nařízením (EU) č. 60/2012 (4) Rada ukončila částečný prozatímní přezkum na základě nedostatku důkazů týkajících se trvalé povahy změněných okolností. Ruská skupina zejména neprokázala, že její chování v oblasti tvorby cen je trvalé povahy. Dumpingové rozpětí stanovené pro ruskou skupinu v původním šetření proto nebylo změněno. Nabídka závazku ze strany ruské skupiny byla odmítnuta ze stejných důvodů.
2. Žádost o přezkum před pozbytím platnosti
(5)
V návaznosti na zveřejnění oznámení o nadcházejícím pozbytí platnosti (5) platných konečných antidumpingových opatření obdržela Komise dne 28. listopadu 2012 žádost o zahájení přezkumu před pozbytím platnosti těchto opatření podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení. Žádost podal výbor Euroalliages („dále jen žadatel“) jménem výrobců představujících více než 25 % celkové výroby FeSi v Unii.
(6)
Žádost se týkala dvou zemí, ČLR a Ruska.
(7)
Žádost byla odůvodněna tím, že pozbytí platnosti stávajících opatření by pravděpodobně vedlo k přetrvání nebo opakování dumpingu a újmy pro výrobní odvětví Unie.
3. Zahájení přezkumu před pozbytím platnosti
(8)
Komise po konzultaci s poradním výborem dospěla k závěru, že pro zahájení přezkumu před pozbytím platnosti existují dostatečné důkazy, a dne 28. února 2013 oznámila zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (6) (dále jen „oznámení o zahájení přezkumu“) zahájení přezkumu před pozbytím platnosti v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
4. Šetření
4.1 Období přezkumného šetření a posuzované období
(9)
Šetření týkající se přetrvání nebo obnovení dumpingu se týkalo období od 1. ledna 2012 do 31. prosince 2012 (dále jen „období přezkumného šetření“ nebo „OPŠ“). Přezkoumání trendů významných pro posouzení pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do 31. prosince 2012 (dále jen „dotčené období“).
4.2 Strany dotčené šetřením
(10)
O zahájení přezkumu před pozbytím platnosti Komise oficiálně vyrozuměla žadatele, ostatní známé výrobce v Unii, vyvážející výrobce v ČLR a Rusku, dovozce, kteří nejsou ve spojení, uživatele, o nichž je známo, že se jich řízení týká, a zástupce zemí vývozu. Zúčastněné strany dostaly možnost písemně se k věci vyjádřit a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení přezkumu.
(11)
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a které prokázaly, že mají konkrétní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
(12)
S ohledem na zjevný velký počet vyvážejících výrobců v ČLR a dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení, jichž se šetření týkalo, se v oznámení o zahájení přezkumu počítalo s výběrem vzorku v souladu s článkem 17 základního nařízení. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byly výše uvedené strany požádány, aby se do 15 dnů ode dne zahájení přezkumu přihlásily Komisi a aby jí poskytly informace požadované v oznámení o zahájení přezkumu.
(13)
Vzhledem k tomu, že pouze jeden vyvážející výrobce v ČLR poskytl informace požadované v oznámení o zahájení a vyjádřil ochotu spolupracovat s Komisí, bylo rozhodnuto, že v případě vyvážejících výrobců v ČLR se nepoužije výběr vzorku. Po obdržení dotazníku se dotčený vyvážející výrobce rozhodl, že nebude dále spolupracovat. Usuzovalo se proto, že při šetření nespolupracoval žádný vyvážející výrobce v ČLR.
(14)
V případě Ruska byli ke spolupráci při šetření přizváni všichni známí ruští výrobci, tj. továrny na slitiny železa ve městech Bratsk a Serov, NLMK a ruská skupina. Při tomto přezkumném šetření s Komisí spolupracovala pouze ruská skupina.
(15)
Pokud jde o dovozce, kteří nejsou ve spojení, od žádného z nich Komise neobdržela odpověď na dotazník. Usoudila proto, že při šetření nespolupracoval žádný dovozce v Unii, který není ve spojení.
(16)
Komise obdržela odpovědi na dotazník od šesti ze sedmi známých výrobců FeSi v Unii. Vzhledem k poměrně omezenému počtu výrobců v Unii se při přezkumném šetření nepočítalo s výběrem vzorku.
(17)
Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto společností:
a)
Výrobci v Unii:
Grupo FERROATLÁNTICA:
Ferroatlántica S.L. - Madrid, Španělsko
Ferropem - Chambéry, Francie
HUTA LAZISKA S.A. - Łaziska Górne, Polsko
OFZ a.s. - Istebné, Slovensko
TDR LEGURE d.o.o. - Ruše, Slovinsko
VARGON ALLOYS A.B. - Vargön, Švédsko
b)
Uživatelé v Unii:
Aperam SA - Lucembursko
Ugitech - Ugine, Francie
c)
Vyvážející výrobce v Rusku:
Ruská skupina:
Čeljabinskij elektrometalurgičeskij kombinat, a. s. (dále též „ČEMK, a. s.“) - Čeljabinsk, Rusko
Kuzneckije Ferrosplavi, a. s. (dále též „KF, a. s.“) - Novokuzneck, Rusko
RFA International LP („RFAI“) - Mishawaka, Spojené státy americké
d)
Výrobci ve srovnatelné zemi:
Elkem AS, Oslo, Norsko
FESIL Rana Metall AS, Trondheim, Norsko
Finnfjord AS, Finnsnes, Norsko.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(18)
Dotčený výrobek je ferosilicium, v současnosti kódů KN 7202 21 00, 7202 29 10 a 7202 29 90, pocházející z ČLR a Ruska.
(19)
Ferosilicium se vyrábí v elektrických obloukových pecích redukcí křemene pomocí uhlíkatých látek. Tento postup je energeticky náročný. Ferosilicium se prodává ve formě hrud, zrn nebo prášku o různé jakosti, která závisí na obsahu křemíku a nečistot (např. hliníku). Při obsahu křemíku 70 % a vyšším se jedná o FeSi vysoké čistoty. Při obsahu křemíku mezi 55 % a 70 % se jedná o FeSi střední čistoty a při obsahu křemíku nižším než 55 % o FeSi nízké čistoty. Dotčený výrobek se používá především jako redukční činidlo a jako legovací přísada v železářském a ocelářském průmyslu.
2. Obdobný výrobek
(20)
Bylo zjištěno, že ferosilicium vyráběné a prodávané v Unii výrobním odvětvím Unie a FeSi vyráběné a prodávané v Norsku (dále jen „srovnatelná země“) - neboť ČLR není zemí s tržním hospodářstvím a během šetření nebyla prošetřena - a v Rusku má v zásadě stejné základní fyzikální a technické vlastnosti a stejné základní použití jako FeSi vyráběné v ČLR a v Rusku a prodávané na vývoz do Unie. Proto jsou považovány za obdobné ve smyslu ustanovení čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
C. PRAVDĚPODOBNOST PŘETRVÁNÍ NEBO OBNOVENÍ DUMPINGU
(21)
V souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení se zkoumalo, zda by pravděpodobně došlo k přetrvání nebo obnovení dumpingu ze strany obou dotčených zemí, pokud by stávající opatření pozbyla platnosti.
DOVOZ Z ČLR
1. Předběžné poznámky
(22)
Jak je uvedeno v 13. bodě odůvodnění, žádný čínský vyvážející výrobce při šetření nespolupracoval. Proto vzhledem k nulové spolupráci ze strany vyvážejících vývozců v ČLR vychází celková analýza, včetně výpočtu výše dumpingu, z dostupných údajů podle článku 18 základního nařízení.
(23)
Pro posouzení pravděpodobnosti přetrvání nebo obnovení dumpingu byla proto použita žádost o přezkum před pozbytím platnosti v kombinaci s dalšími zdroji informací, například se statistikou obchodu týkající se dovozu a vývozu (Eurostat a čínské údaje o vývozu) a jinými veřejně dostupnými informacemi.
(24)
Nedostatek spolupráce ovlivnil srovnání běžné hodnoty s vývozní cenou různých typů výrobku. Jak je vysvětleno v 30. bodě odůvodnění níže, považovalo se za vhodné stanovit běžnou hodnotu i vývozní cenu obecně, a to na základě jediného výrobku, v souladu s článkem 18 základního nařízení.
(25)
V případě, že se zjistilo, že nedošlo ke změně okolností, se v souladu s čl. 11 odst. 9 základního nařízení postupovalo stejným způsobem jako při stanovení dumpingu během původního šetření.
2. Dumping při dovozu během období přezkumného šetření
2.1 Stanovení běžné hodnoty
(26)
V oznámení o zahájení přezkumu Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se vyjádřily k návrhu použít Norsko jako třetí zemi s tržním hospodářstvím pro účely stanovení běžné hodnoty v souvislosti s ČLR. Norsko bylo použito jako srovnatelná země v původním šetření. Protože žádná ze stran se k tomu nevyjádřila, dospělo se k závěru, že Norsko by mělo být opět zvoleno jako srovnatelná země za účelem stanovení běžné hodnoty pro ČLR v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení.
(27)
V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení bylo nejdříve přezkoumáno, zda byl celkový objem domácího prodeje obdobného výrobku spolupracujícími výrobci v Norsku nezávislým odběratelům reprezentativní ve srovnání s celkovým objemem jeho vývozu z ČLR do Unie, tj. zda celkový objem tohoto domácího prodeje představoval alespoň 5 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie. Bylo zjištěno, že prodej na domácím trhu srovnatelné země je reprezentativní.
(28)
Zjišťovalo se rovněž, zda prodej obdobného výrobku na domácím trhu může být považován za uskutečněný v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Za tímto účelem se určil podíl ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu za období přezkumného šetření.
(29)
Běžná hodnota tak vyšla ze skutečné ceny na domácím trhu, která byla vypočítána jako vážený průměr ceny ziskového domácího prodeje v období přezkumného šetření.
2.2 Stanovení vývozní ceny
(30)
Jak je uvedeno v 24. bodě odůvodnění, žádný čínský vyvážející výrobce při šetření nespolupracoval. Proto byla vývozní cena v souladu s článkem 18 základního nařízení určena na základě nejspolehlivějších dostupných informací.
(31)
Nejprve byly z databáze dovozu Eurostatu získány údaje o objemu a dovozních cenách týkající se tří kódů KN uvedených v 18. bodě odůvodnění výše, to znamená s ohledem na rozdíly v kvalitě. Vzhledem k tomu se považovalo za vhodné stanovit vývozní cenu na základě průměru, přičemž údaje získané v souvislosti s kódy KN 7202 29 10 a 7202 29 90 byly přizpůsobeny obsahu křemíku kódu KN 7202 21 00. Tento postup je jedním z postupů navrhovaných v žádosti o přezkum za účelem odhadu celkového objemu dovozu v závislosti na kvalitě FeSi s obsahem křemíku 75 %. Objem a dovozní ceny výrobků uvedených tří kódů KN byly sjednoceny a zváženy, aby odpovídaly jednomu průměru
(32)
Tato průměrná dovozní cena na úrovni cen CIF byla nakonec upravena odečtením zejména nákladů na přepravu, aby se došlo k hodnotě ze závodu. Prodejní cena byla tedy stanovena podle čl. 2 odst. 8 základního nařízení na základě zaplacených cen nebo splatných cen, které jsou uvedeny ve statistice dovozu Eurostatu.
2.3 Srovnání a úpravy
(33)
Srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny bylo provedeno na základě ceny ze závodu. Pro zajištění spravedlivého srovnání bylo v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení rovněž přihlédnuto k rozdílům, které ovlivňují srovnatelnost cen. Na základě údajů v žádosti o přezkum vzhledem k nedostatku spolupráce čínských vyvážejících výrobců byly zejména provedeny úpravy, které zohledňují vývozní cla.
2.4 Dumping během období přezkumného šetření
(34)
Na základě výše uvedených skutečností bylo zjištěno, že dumpingové rozpětí vyjádřené v procentech ceny s dodáním na hranice Unie před proclením činí 165 %.
(35)
Je však třeba poznamenat, že celkový objem dovozu dotčeného výrobku do Unie se po uložení původních opatření výrazně snížil a výše uvedené dumpingové rozpětí bylo stanoveno na základě sníženého objemu dovozu (tj. méně než 2 500 tun během období přezkumného šetření).
(36)
Proto bylo z důvodu úplnosti analýzy přezkoumáno chování čínských vyvážejících výrobců v oblasti tvorby cen na třech nejvýznamnějších trzích mimo EU, kterými jsou Japonsko, Jižní Korea a Spojené státy americké (dále jen „USA“).
(37)
Za tímto účelem byly pro stanovení cen čínského vývozu do Japonska, Jižní Korey a USA použity čínské údaje o vývozu. Srovnání s běžnou hodnotou stanovenou výše rovněž poukazuje na existenci dumpingu, který kolísá mezi 86 % a 92 %, podle země určení.
3. Vývoj dovozu v případě zrušení opatření
3.1 Výrobní kapacita ČLR
(38)
ČLR je zdaleka největším světovým výrobcem FeSi. Výrobní kapacita byla odhadnuta na 10-11 milionů tun ročně za období přezkumného šetření. Výrobní odvětví ČLR tedy využilo zhruba 50 % své výrobní kapacity. To znamená, že současná volná kapacita činí přibližně 5,5 milionů tun ročně, což představuje téměř sedminásobek celkové spotřeby v Unii. I přes přebytek stávající výrobní kapacity a na základě informací poskytnutých žadatelem se jeví, že kapacita v ČLR stále roste vzhledem k tomu, že jsou v současné době stavěny větší a efektivnější pece.
(39)
Nic nenasvědčuje tomu, že by se spotřeba na čínském domácím trhu nebo na trzích třetích zemí výrazně zvyšovala, a mohla tedy vstřebat nárůst výroby v případě, že by byla využita volná kapacita čínských výrobců.
3.2 Atraktivita trhu Unie
(40)
Po uložení konečných opatření v únoru 2008 se dovoz z ČLR soustavně snižoval, dosáhl okrajové úrovně a v období přezkumného šetření představoval méně než 1 % spotřeby v Unii. Po kulminaci dovozu, která činila přibližně 330 400 tun v roce 2007, se dovoz snížil na méně než 2 500 tun v roce 2012. Trh EU s FeSi však podle zjištěných úrovní cen nadále zůstává pro čínský vývoz atraktivní.
(41)
Jak je uvedeno výše, v ČLR existuje výrazný přebytek výrobní kapacity, což je silná motivace pro hledání alternativních trhů, které by tuto nadbytečnou výrobní kapacitu absorbovaly. V důsledku přísných omezení vývozu, která uložila čínská vláda (tj. 25 % vývozní clo, 17 % DPH bez nároku na odpočet a vývozní licence), však celkový vývoz ČLR klesl z 1,5 milionu tun v období kulminace v roce 2007 na pouhé 0,4 milionu tun v roce 2009. Nicméně počínaje rokem 2010 došlo k oživení celkového vývozu, objem vývozu se zvýšil na 0,8 milionu tun a odhad vývozu na rok 2013 činil 0,7 milionu tun. Nejčerstvější údaje poukazují na setrvalou úroveň vývozu, jehož objem je vyšší než celková spotřeba v Unii.
(42)
Navzdory uvedeným omezením vývozu vyvezli čínští výrobci značný objem FeSi na světové trhy, které nepodléhají žádným omezením dovozu (tj. do Japonska, Jižní Korey a USA).
(43)
Na první pohled by asijský trh mohl být alternativou, která by absorbovala část nadbytku čínské výroby. Na základě informací od žadatele však nedávný vývoj na uvedeném trhu může vést k jeho menší atraktivitě pro čínský vývoz.
(44)
Na asijský trh totiž bude mít vážný dopad zahájení výroby dvou nových výrobců ferosilicia v Malajsii (jedná se o výrobce železných slitin Pertama a Sarawak). Odhaduje se, že malajská roční produkce ferosilicia se od roku 2014 zvýší o 420 000 tun a najde odbytiště v sousedních zemích jihovýchodní Asie, především v Japonsku, které spotřebuje 600 000 tun ferosilicia ročně. Produkce malajských výrobních zařízení bude mít negativní dopad na čínský vývoz do jihovýchodní Asie. Výrobci oceli v Japonsku a ocelárny v Jižní Koreji kromě toho již uzavřeli dohody o nákupu značných objemů ferosilicia ročně od nových malajských výrobců, čímž se vstup čínského vývozu na trh stává obtížnějším.
(45)
V připomínkách k poskytnutým informacím vyvážející výrobce uvedl, že malajská výroba je nadsazena. Po ověření bylo shledáno, že tato připomínka odpovídá skutečnosti, a proto byly údaje o malajské výrobě opraveny na 370 000 tun.
(46)
Proto se očekává, že nová malajská výroba znásobí konkurenci na tomto již nasyceném trhu, na němž mají v současnosti významný podíl ČLR a Rusko.
(47)
Omezenou přítomnost čínských výrobků na trhu Unie v období přezkumného šetření lze vysvětlit především omezením vývozu ze strany vlády ČLR, jak je uvedeno ve 41. bodě odůvodnění výše.
(48)
Atraktivní z hlediska absorpce nadbytečné výrobní kapacity čínských výrobců by rovněž mohly být ceny na trhu EU. Průměrná cena na trhu Unie v roce 2012 byla totiž přinejmenším stejné výše jako vývozní ceny čínských výrobců v hlavních zemích určení (Japonsko, Jižní Korea a USA), což činí trh Unie ještě přitažlivější v době, kdy se prodej v jiných odbytištích stává problematičtějším.
(49)
Je proto možné dospět k závěru, že Evropský trh, který je jedním z největších světových trhů, je nadále pro čínské výrobce atraktivní.
4. Závěr o pravděpodobnosti přetrvání dumpingu
(50)
Na základě dostupné volné kapacity v ČLR a poměrně atraktivní úrovně cen na trhu Unie lze konstatovat, že pokud by platná opatření pozbyla platnosti, existuje riziko zvýšení čínského vývozu dotčeného výrobku.
(51)
Vzhledem k současné a potenciální volné kapacitě v ČLR, skutečnosti, že trh Unie je jedním z největších trhů na světě, a vzhledem k očekávanému tlaku na čínský vývoz v jihovýchodní Asii lze dospět k závěru, že pokud by antidumpingová opatření byla zrušena, čínští vývozci by pravděpodobně vývoz do Unie za dumpingové ceny zvýšili.
DOVOZ Z RUSKA
1. Předběžné poznámky
(52)
Jak je uvedeno ve 14. bodě odůvodnění, při řízení spolupracovala pouze jedna skupina výrobců. Bylo však zjištěno, že ruská skupina přestavuje významný podíl celkové ruské výroby, tj. přibližně 78 % celkové ruské výroby FeSi a největší část vývozu FeSi pocházejícího z Ruska do Unie. Proto se dospělo k závěru, že informace poskytnuté ruskou skupinou v kombinaci s informacemi z jiných zdrojů, například s žádostí o přezkum a s dostupnou statistikou obchodu týkající se dovozu (Eurostat) je třeba využít k posouzení pravděpodobnosti přetrvání nebo opakování dumpingu.
(53)
Pro výpočet dumpingového rozpětí se společnosti, které jsou součástí ruské skupiny, tj. ČEMK, a. s., a KF, a. s., považují za společnosti ve spojení ve smyslu článku 143 celního kodexu (7), stejně jako při původním šetření. Proto bylo za použití níže uvedeného postupu vypočteno dumpingové rozpětí pro celou skupinu. Výše dumpingu se vypočítala pro každého jednotlivého vyvážejícího výrobce před určením váženého průměru dumpingu pro skupinu jako celek. Je třeba poznamenat, že tento postup se lišil od postupu použitého v původním šetření, kdy byl výpočet výše dumpingu proveden shrnutím všech údajů výrobních subjektů o výrobě a prodeji. Tento odlišný postup byl použit při prozatímním přezkumu. Změna okolností, která odůvodnila přijetí této změny postupu, byla změnou v podnikové struktuře skupiny, která umožňuje identifikaci jednotlivých výrobců v rámci skupiny, pokud jde o prodej a výrobu.
2. Dumping při dovozu během období přezkumného šetření
2.1 Stanovení běžné hodnoty
(54)
V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení bylo nejdříve u každého vyvážejícího výrobce přezkoumáno, zda byl celkový objem jeho domácího prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům reprezentativní ve srovnání s celkovým objemem jeho vývozu do Unie, tj. zda celkový objem tohoto prodeje představoval alespoň 5 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie.
(55)
Bylo rovněž přezkoumáno, zda byl prodej na domácím trhu dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Tento přezkum byl proveden u typů dotčeného výrobku prodávaných vyvážejícím výrobcem na domácím trhu, které byly uznány za přímo srovnatelné s typem prodávaným za účelem vývozu do Unie. Prodej konkrétního typu výrobku na domácím trhu byl považován za dostatečně reprezentativní, pokud celkový objem tohoto typu výrobku prodaného dotčeným vyvážejícím výrobcem na domácím trhu nezávislým odběratelům představoval alespoň 5 % jeho celkového objemu prodeje srovnatelného typu výrobku vyvezeného do Unie.
(56)
Rovněž bylo zjišťováno, zda lze domácí prodej typů výrobku považovat v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení za uskutečněný v běžném obchodním styku. Za tímto účelem se určil podíl ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu za období přezkumného šetření.
(57)
V případě typů výrobku, u nichž se více než 80 % objemu prodeje na domácím trhu uskutečnilo za cenu vyšší než náklady na jednotku a jejichž vážená průměrná prodejní cena byla rovna výrobním nákladům na jednotku nebo vyšší, byla běžná hodnota jednotlivých typů výrobku určena jako vážený průměr skutečných cen veškerého prodeje daného typu na domácím trhu bez ohledu na to, zda šlo o prodej ziskový, či nikoli.
(58)
Pokud objem ziskového prodeje takového typu výrobku nepřesahoval 80 % celkového objemu prodeje daného typu výrobku nebo pokud vážená průměrná cena daného typu výrobku nedosahovala výrobních nákladů na jednotku, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, která byla určena jako vážená průměrná cena pouze ziskového domácího prodeje daného typu výrobku uskutečněného během období přezkumného šetření.
(59)
Pokud nebyl realizován žádný domácí prodej konkrétního typu výrobku a v případě typů výrobku, u nichž byl domácí prodej nedostatečný, byla běžná hodnota vypočtena v souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení.
(60)
Při určení běžné hodnoty podle čl. 2 odst. 3 základního nařízení byly částky pro prodejní, režijní a správní náklady a pro zisk stanoveny podle čl. 2 odst. 6 základního nařízení na základě skutečných údajů, které spolupracující vyvážející výrobci skutečně zaznamenali při výrobě a prodeji obdobného výrobku v běžném obchodním styku, nebo na základě dostupných údajů.
2.2 Stanovení vývozní ceny
(61)
Během období přezkumného šetření se vývoz ruské skupiny do Unie uskutečnil prostřednictvím společnosti RFAI, která je v obchodním spojení s ruskou skupinou (dovozce ve spojení) a jež plnila veškeré dovozní funkce spojené se zbožím vstupujícím do volného oběhu v Unii, tj. funkce dovozce ve spojení.
(62)
Vývozní cena tak byla stanovena podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě cen, za něž byly dovezené výrobky poprvé znovu prodány nezávislému kupujícímu, upravených s přihlédnutím k veškerým nákladům vzniklým mezi dovozem a dalším prodejem, jakož i k přiměřenému rozpětí pro prodejní, režijní a správní náklady a zisky. Pro tento účel byl použit skutečný procentní podíl prodejních, správních a režijních nákladů a vzhledem k neexistenci nových informací od nezávislých dovozců o obvykle dosahovaných ziscích se použil shodný procentní zisk, z něhož se vycházelo v původním šetření, tedy 6 %.
(63)
Ruská skupina uvedla, že ke společnosti RFAI by mělo být přistupováno jako k součásti stejného jednoho hospodářského subjektu, neboť obě společnosti jsou kontrolovány a řízeny stejnými osobami a jednají jako jeden hospodářský subjekt. Při stanovení vývozních cen by proto neměly být odečteny prodejní, režijní a správní náklady RFAI a zisk této společnosti.
(64)
Otázka, zda obchodní spojení ruské skupiny a společnosti RFAI má podobu jednoho hospodářského subjektu či nikoli, není podstatná v souvislosti s úpravami za účelem určení vývozní ceny podle čl. 2 odst. 9.
(65)
Proto, vzhledem k tomu, že prodej vývozu ruské skupiny se uskutečnil prostřednictvím přidružené společnosti (RFAI), musela být vývozní cena upravena odečtením přiměřeného rozpětí prodejních, správních a režijních nákladů a zisku, jak je jednoznačně stanoveno v čl. 2 odst. 9 základního nařízení. Na tomto základě musí být toto tvrzení odmítnuto.
(66)
Vyvážející výrobce zopakoval své tvrzení o existenci jednoho hospodářského subjektu, která znemožnila úpravu o prodejní, režijní a správní náklady a zisk podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení. Uvedl rovněž, že i v případě, že by úpravy byly oprávněné, určená vývozní cena by zahrnovala pouze náklady související s dovozem uskutečněným společností RFAI a nespadaly by do ní prodejní, režijní a správní náklady spojené s vývozem jednoho hospodářského subjektu. Vyvážející výrobce nakonec uvedl, že nesouhlasí se zjištěním, že v tomto případě se nejedná o existenci jednoho hospodářského subjektu.
(67)
Existence jednoho hospodářského subjektu není v souvislosti s určením vývozní ceny podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení podstatná. Pokud jsou splněny podmínky uvedené v čl. 2 odst. 1 a 9 základního nařízení, není rozsah kontroly nebo integrace pro posouzení oprávněnosti úprav podle čl. 2 odst. 9 podstatný (8). V čl. 2 odst. 9 základního nařízení se stanoví, že Komise v některých situacích určí vývozní cenu a upraví tuto určenou vývozní cenu, pokud jde o určitý počet parametrů, včetně případů, kdy u stran „vyšla najevo existence obchodního spojení“. Znění čl. 2 odst. 9 základního nařízení jasně stanoví, že „se provedou úpravy“ (podtržení přidala Komise). Komise ověřila, že společnost RFAI plnila veškeré funkce, které běžně plní dovozce v obchodním spojení v Unii. Společnost RFAI je skutečně úzce zapojena do mezinárodní činnosti skupiny (asistenční služba pro zákazníky, logistika a rozvrh dodávek, nákup investičního majetku a nejdůležitějších surovin atd.). Podmínka požadovaná ohledně úpravy podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení byla tedy splněna a opravňovala k provedení úprav. Závěrem proto je, že provedené úpravy byly nutné podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení.
(68)
Vyvážející výrobce uvedl, že z rozhodnutí ve věci Nikopolsky/Interpipe (9) vyplývá, že pokud vývozce a obchodník ve spojení tvoří jeden hospodářský subjekt, není možné provést úpravu vývozní ceny podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení. Toto tvrzení je neopodstatněné. Uvedený rozsudek se skutečně týká úpravy podle čl. 2 odst. 10 písm. i) o nominálních provizích obchodníka, jehož funkce jsou obdobné jako funkce obchodního zástupce vykonávajícího svou činnost za úplatu formou provize. Uvedenou judikaturu nelze proto uplatnit na současný případ, vzhledem k tomu, že švýcarská společnost RFAI vykonává všechny funkce běžně vykonávané obchodníkem ve spojení. Existence jednoho hospodářského subjektu nemá stejné důsledky v případě úprav podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení a v případě vyžadovaných úprav podle čl. 2 odst. 9 zmíněného nařízení. Navíc není jisté, zda strany mohou žádat o úpravu o přiměřené rozpětí prodejních, správních a režijních nákladů a zisku. Tato úprava se provede podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení, jsou-li strany v obchodním spojení.
(69)
Pokud jde o rozsah úprav, žádost týkající se částečných odečtů prodejních, správních a režijních nákladů a zisku nelze přijmout v případě, že vyvážející výrobce nepředložil příslušné důkazy. Úpravy podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení jsou úpravy, které umožňují určit vývozní cenu v těch nejběžnějších případech obchodního spojení. Celkové prodejní, správní a režijní náklady a zisk mohou být upraveny pouze částečně, a to na základě důkazů předložených vyvážejícím výrobcem v souvislosti s náklady, zejména pokud jde o náklady představující zvláštní výdaje, ke kterým došlo v souvislosti s jakoukoli činností, jež není přímo spojená s dovozem dotčeného výrobku mezi jeho dovezením a následným dalším prodejem.
(70)
Ruská skupina dále uvedla, že při výpočtu vývozní ceny by v souladu s čl. 11 odst. 10 základního nařízení nemělo být odečteno antidumpingové clo, neboť toto clo je řádně zohledněno v cenách dalšího prodeje a v pozdějších kupních cenách v Unii.
(71)
Z šetření především vyplynulo, že ceny dalšího prodeje dotčeného výrobku v Unii nezohledňovaly clo, které bylo zaplaceno v případě 99 % doložených transakcí. Proto lze dospět k závěru, že antidumpingové clo nebylo řádně zohledněno v cenách dalšího prodeje ruské skupiny. Žádost ruské skupiny proto nebyla přijata a částka antidumpingového cla byla při určení vývozní ceny odečtena v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení.
2.3 Srovnání a úpravy
(72)
Srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny bylo provedeno na základě ceny ze závodu. Pro zajištění spravedlivého srovnání bylo v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení přihlédnuto k rozdílům, které ovlivňují srovnatelnost cen.
(73)
Byly provedeny úpravy týkající se nákladů na dopravu, na pojištění, na terminály a manipulaci, nákladů na úvěr a poplatky, pokud připadaly v úvahu a byly odůvodněné, v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení.
2.4 Dumping během období přezkumného šetření
(74)
V souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení byl srovnán vážený průměr běžné hodnoty a vážený průměr vývozní ceny podle typu výrobku na základě ceny ze závodu odděleně pro každého spolupracujícího vyvážejícího výrobce, který je součástí ruské skupiny.
(75)
Dotčený vyvážející výrobce vyjádřil několik připomínek ohledně výpočtu dumpingového rozpětí.
(76)
Zaprvé, pokud jde o úpravu nákladů na křemenec nakoupený jednou vyrábějící společností, která je součástí skupiny, od jiné vyrábějící společnosti této skupiny, zpochybnil připočtení 5 % ziskového rozpětí k revidované kupní ceně. To zdůvodnil tím, že obě společnosti jsou členy stejného jednoho hospodářského subjektu.
(77)
Přestože argumentace jedním hospodářským subjektem je v souvislosti s úpravou nákladů na křemenec nepodstatná, uznává se, že transakce mezi stranami v obchodním spojení mohou být neziskové. Protože nedošlo k prodeji křemence externím stranám, nemohl být rovněž prokázán vznik zisku. Proto k ziskové přirážce upravených nákladů na křemenec nedošlo a dumping byl odpovídajícím způsobem znovu stanoven.
(78)
Druhá připomínka se týkala skutečnosti, že Komise uplatnila doporučení Orgánu WTO pro řešení sporů v případě sporu s Norskem týkajícím se lososa. V tomto případě doporučení znělo, aby, pokud domácí prodej typu určitého výrobku není reprezentativní, prodejní, správní a režijní náklady a zisk vzniklé při takových transakcích byly nicméně použity při určení běžné hodnoty. Vyvážející výrobce rovněž uvedl, že uplatnění nového postupu při přezkumu před pozbytím platnosti nebylo přípustné vzhledem k tomu, že nedošlo k významné změně okolností.
(79)
Komise objasnila postup skupiny odborníků při sporu týkajícím se norského lososa ve slyšení poskytnutém vyvážejícímu výrobci, který se nadále domníval, že v případě doporučení skupiny odborníků se jednalo o porušení čl. 2 odst. 4 a 6 základního nařízení. Komise má však povinnost provádět tato rozhodnutí v rámci svých závazků vůči WTO. Uvedený postup se týká všech případů, nejen šetření zahájených podle článku 5 základního nařízení.
(80)
Na základě třetí připomínky Komise provedla opravy v případech, kdy náklady jednoho vyvážejícího výrobce skupiny byly porovnány s určitým prodejem jiného vyvážejícího výrobce.
(81)
Komise dále potvrzuje, že u obratu uplatnila úpravu o stejné poplatky jako na náklady na výrobu, přepravní náklady, náklady na pojištění a manipulační náklady, za účelem zkoušky ziskovosti a náklady na balení, za účelem stanovení dumpingového rozpětí.
(82)
Začtvrté vyvážející výrobce uvedl, že bylo chybné odečíst platné antidumpingové clo od vývozní ceny. Aby to dokázal, uvedl, že vývozní prodejní ceny byly v období přezkumného šetření o více než 100 % vyšší než v období původního šetření, což údajně dokazuje, že antidumpingové clo bylo zohledněno ve vývozní ceně. Kromě toho určitá běžná cla na dovoz a antidumpingová cla neměla být odečtena, neboť byla údajně zaplacena předem a spadala do dalšího období. A rovněž náklady na kancelářské prostory v Japonsku a švýcarské federální a kantonální daně z příjmu by neměly být Komisí zohledněny.
(83)
Důkazy poskytnuté vyvážejícím výrobcem nejsou v tomto případě a ohledně dotčeného výrobku přesvědčivé, pokud jde o dokázání, že antidumpingové clo bylo řádně zohledněno ve vývozní ceně. Cena při dalším prodeji a výrobní náklady od původního šetření značně vzrostly. Proto nelze nárůst vývozních cen přesvědčivě připsat údajnému zohlednění cla. Pro ilustraci nepřesvědčivosti předložených důkazů Komise porovnala vývozní ceny a náklady zboží, včetně antidumpingového cla, během období přezkumného šetření; při 99 % transakcích spojených s vývozem nebyla vývozní cena dostatečně vysoká, aby pokryla antidumpingové clo. I v případě, že se clo neodečte, nestačí to pro zpochybnění zjištění o podstatném dumpingu a pravděpodobnost přetrvání dumpingu tím nebyla ovlivněna. Tato skutečnost by proto neměla žádný dopad na výsledky současného šetření v rámci přezkumu před pozbytím platnosti.
(84)
Komise zjistila, že zaplacení zálohy na cla na dovoz a antidumpingová cla není možné a že tato cla se ukládají na dovoz. Skupina kromě toho používala celní sklad, což znamená, že clo bylo splatné teprve, když skutečně došlo k dovozu a prodeji. Na základě srovnání předvahy ze dne 31. prosince 2012 a auditorem ověřené účetní závěrky se navíc jasně ukázalo, že auditoři překlasifikovali údajnou zálohu na antidumpingové clo na skutečně zaplacené antidumpingové clo jako náklady ve výkazu zisků a ztrát.
(85)
Náklady na kancelářské prostory v Japonsku nesouvisely s dotčeným výrobkem, a proto neovlivnily výpočet Komise. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto. Uvedené švýcarské daně mohou být odečteny, pouze pokud se vztahují k dani z příjmu právnických osob; podle reakce na zveřejnění informací se o takový případ pravděpodobně jedná. Výpočet dumpingu byl proto odpovídajícím způsobem přizpůsoben.
(86)
Upravený úrok z půjčky poskytnuté společností, která je členem skupiny se sídlem na Britských Panenských ostrovech, byl opraven Komisí v reakci na tvrzení, podle kterého podobné půjčky mohou být poskytnuty pod tržní úrovní a v zásadě jsou smysluplné, pouze pokud je úrok z takové půjčky nižší než úrok požadovaný bankou. Komise dále potvrdila, že ziskové rozpětí v případě společnosti RFAI bylo uplatněno na čistou hodnotu fakturovanou v účetní měně společnosti a nevycházelo z cen CIF, k nimž byly přidány některé náklady.
(87)
Komise zohlednila výše uvedené a opravila výpočet založený na přijetí tvrzení o prodeji křemence v rámci skupiny, o půjčkách v rámci skupiny a o daních z příjmu uložených švýcarskými federálními a kantonálními orgány; tak bylo dumpingové rozpětí, vyjádřené jako procentní podíl ceny s dodáním na hranice Unie před proclením, stanoveno na 43 %.
(88)
Je třeba připomenout, že z prozatímního přezkumu uvedeného ve 4. bodě odůvodnění vyplynulo, že dovoz ruské skupiny v období od října 2009 do září 2010 se uskutečnil za dumpingové ceny.
3. Vývoj dovozu v případě zrušení opatření
(89)
Kromě analýzy existence dumpingu v průběhu období přezkumného šetření byla též prošetřena pravděpodobnost přetrvání nebo obnovení dumpingu.
3.1 Výrobní kapacita Ruska
(90)
Rusko je druhým největším výrobcem FeSi ve světě. Podle společnosti pro výzkum trhu Metal Expert dosahuje výrobní kapacita Ruska, pokud jde o ferosilicium, zhruba 900 000 tun. Sem patří též výroba v pecích, které mohou vyrábět FeSi, ale i jiné druhy slitin železa. Výrobní zařízení dvou výrobců (společnost Čeljabinskij elektrometalurgičeskij kombinat a továrna na slitiny železa ve městě Serov) totiž umožňuje přecházet od výroby FeSi k výrobě jiných druhů slitin železa v krátkém časovém úseku. Avšak zařízení ostatních ruských výrobců (továrna na slitiny železa ve městě Bratsk, společnosti NLMK a Kuzneckije Ferrosplavi) umožňuje pouze výrobu FeSi.
(91)
Po zveřejnění výsledků jediný spolupracující vyvážející výrobce uvedl, že při výpočtu výrobní kapacity Ruska jeho vlastní informace nebyly zohledněny. Avšak, jak je uvedeno v 52. bodě odůvodnění, hlavní použitý zdroj informací byly informace poskytnuté ruskou skupinou. Zpráva společnosti Metal Expert byla použita pro určení výrobní kapacity dalších ruských výrobců. Tento nárok tudíž není oprávněný.
(92)
Tento vyvážející výrobce dále uvedl, že výroba CHEMK, a. s. byla nesprávně posouzena, neboť podle něj je přecházení od jednoho typu výroby slitin železa k jinému typu výroby prakticky nemožné bez dalších významných nákladů a časových ztrát. Důkazy plynoucí z inspekcí na místě v prostorách CHEMK, a. s. poukazují na to, že pece této společnosti mohou přecházet z výroby jedné slitiny na výrobu jiné bez výše uvedených časových ztrát. Tento nárok tudíž není oprávněný.
(93)
Skutečná výroba v období přezkumného šetření byla odhadnuta na 633 000 tun (základ FeSi s obsahem křemíku 75 %), přičemž je k dispozici volná kapacita až 267 000 tun. Střízlivý přístup a zohlednění výrobní kapacity pro výrobu ostatních slitin železa vede k odhadu, že volná kapacita pro FeSi je nejméně 120 000 tun.
(94)
Ruská skupina uvedla, že odhad volné ruské kapacity byl proveden chybně, neboť Komise nezohlednila, že ruská skupina využívala 95-100 % své výrobní kapacity. Avšak, jak je uvedeno v bodě odůvodnění výše, konzervativní přístup byl rovněž uplatněn zohledněním skutečné volné kapacity. Toto tvrzení se proto zamítá.
(95)
Ze zprávy společnosti Metal Expert vyplývá, že značnou volnou kapacitu lze vysvětlit výrazným poklesem domácí poptávky o 50 % mezi lety 2002 a 2009, která zůstala na stejné úrovni až do roku 2012. Výrobní kapacita tedy značně převyšuje poptávku na domácím trhu. Proto jsou ruští výrobci závislí na vývozu.
3.2 Atraktivita trhu Unie
(96)
Trh EU je pro ruské vývozce i nadále atraktivní, přestože platí stávající opatření. Úroveň dovozu v období přezkumného šetření poukazuje na to, že ruský dovoz byl do určité míry ovlivněn uloženými antidumpingovými cly, jeho přítomnost však byla během období přezkumného šetření i nadále výrazná.
(97)
Jedna ze stran tvrdila, že trh Evropské unie s ferosiliciem bude pro celosvětového dodavatele, např. ruskou skupinu, nezajímavý a že existuje značný globální pokles dovozu, který pokračoval v roce 2012. Uvedená strana tvrdila, že tento trend se v budoucnosti nezmění. Analýza údajů o obchodu shromážděných Eurostatem v souladu s čl. 14 odst. 6 základního nařízení však poukazuje na to, že dovoz z Ruska byl v období 2010-2012 spíše stabilní.
98)
Při srovnání cen dotčeného výrobku vyvezeného do Evropské unie s cenami účtovanými za FeSi na trzích třetích zemí se navíc ukazuje, že ruská skupina stanovuje pro EU vyšší ceny, a to v závislosti na zemi určení.
(99)
Proto je třeba zamítnout tvrzení, že trh Unie není pro ruské výrobce atraktivní.
(100)
Jedna ze stran uvedla, že ruský trh je čím dál tím atraktivnější z důvodu několika nadcházejících projektů, např. zimních olympijských her v roce 2014, které podpoří domácí poptávku po oceli, a tím pádem se znásobí domácí spotřeba ferosilicia. V první řadě je však potřeba poukázat na to, že uvedená strana neposkytla žádné relevantní údaje nebo odhady týkající se dopadu zmíněných projektů na domácí spotřebu FeSi. V každém případě, pokud by k takovému vývoji skutečně došlo, jeho účinek by se již projevil v letech 2012 a 2013. Dostupné údaje však ukazují, že domácí spotřeba zůstává nezměněná. A konečně by působení uvedených projektů bylo v každém případě omezené a dočasné. K tomuto argumentu se proto nepřihlédlo. Jedna ze stran uvedla, že přebytek kapacity v Rusku je z velké části absorbován vývozem na trhy v Asii a USA. V období přezkumného šetření totiž ruští výrobci vyvezli do celého světa více než 73 % své výroby. Nicméně, jak je uvedeno v 93. bodě odůvodnění, v Rusku stále existuje přebytek výrobní kapacity v důsledku poklesu domácí spotřeby, který poukazuje na silnou potřebu nalézt alternativní trhy, aby se vyrovnal ztrátový domácí prodej a absorbovala nadbytečná výrobní kapacita.
(101)
Jak je uvedeno ve 44. bodě odůvodnění, na asijských trzích se znásobí konkurence z důvodu výstavby nových zařízení v Malajsii, která v roce 2014 zahájí výrobu přibližně 420 000 tun. Tato situace vývoz pocházející z Ruska určený pro asijský trh ještě ztíží.
(102)
Jak je uvedeno ve 45. bodě odůvodnění, objem malajské výroby byl stanoven na 370 000 tun.
(103)
Navíc v USA, které jsou jedním z hlavních vývozních trhů, čelí ruští vývozci antidumpingovému šetření, v němž se ověřuje tvrzení o významných dumpingových rozpětích.
(104)
Proto lze dospět k závěru, že ruští vyvážející výrobci jsou značně závislí na vývozu na trhy třetích zemí, na nichž se zvýší konkurence. Uvedená skutečnost ještě zvýší atraktivitu trhu Unie pro zmíněné vyvážející výrobce.
4. Závěr o pravděpodobnosti přetrvání dumpingu
(105)
Na základě výše uvedených zjištění lze závěrem konstatovat, že dovoz z Ruska je stále prováděn za dumpingové ceny a že je velmi pravděpodobné, že dumping bude pokračovat. Vzhledem k současné a případné budoucí volné kapacitě v Rusku, ke skutečnosti, že trh Unie je jedním z největších trhů na světě, a k očekávanému zvýšení kapacity na trhu jihovýchodní Asie lze dospět k závěru, že pokud by antidumpingová opatření pozbyla platnosti, ruští vývozci by pravděpodobně vývoz do Unie za dumpingové ceny ještě zvýšili.
5. Závěr
(106)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se dospělo k závěru, že existuje závažné a reálné nebezpečí přetrvání dumpingu, pokud jde o FeSi pocházející z ČLR a Ruska, pokud by stávající opatření pozbyla platnosti.
D. DEFINICE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(107)
V období přezkumného šetření vyrábělo obdobný výrobek sedm známých výrobců v Unii. Tito výrobci představují výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení a jsou dále souhrnně označováni jako „výrobní odvětví Unie“.
(108)
Jak je uvedeno v 16. bodě odůvodnění, požadované informace poskytlo šest výrobců v Unii. Odhaduje se, že dotčené společnosti představují přibližně 90 % celkové výroby Unie a jejich situace se považuje za reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
E. SITUACE NA TRHU UNIE
1. Spotřeba v Unii
(109)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě nesouvisejícího i souvisejícího objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie, odhadu pro nespolupracujícího výrobce (podle žádosti o přezkum) a údajů o dovozu od Erostatu na úrovni kódů KN.
(110)
V průběhu posuzovaného období se spotřeba v Unii zvýšila o 40 %. Mělo by se nicméně zohlednit, že rok zahájení posuzovaného období (2009) byl velice neúspěšný v důsledku negativních dopadů hospodářské krize. Přes částečné oživení po roce 2009 spotřeba v Unii stále nedosáhla úrovní, které byly zaznamenány v původním šetření, kdy spotřeba každý rok činila více než 850 000 tun.
Tabulka 1
Spotřeba
2009
2010
2011
OPŠ
Spotřeba (v tunách)
544 093
799 233
841 796
760 128
Index (2009 = 100)
100
147
155
140
Zdroj: Odpovědi na dotazník, žádost o přezkum před pozbytím platnosti, Eurostat
2. Objem, ceny a tržní podíl dovozu z dotčených zemí
(111)
Objem dovozu z ČLR a Ruska a podíl tohoto dovozu na trhu byl analyzován na základě údajů Eurostatu a údajů shromážděných v souladu s čl. 14 odst. 6 základního nařízení. Vzhledem k tomu, že objem pocházející z ČLR je velmi nízký, dovoz z dotčených zemí nebyl posuzován souhrnně.
a) Objem dotčeného dovozu a jeho podíl na trhu
(112)
Bylo zjištěno, že během posuzovaného období se dumpingový dovoz do Unie, pokud jde o jeho objem a podíl na trhu, vyvíjel takto:
Tabulka 2
Objem a příslušné podíly dovozu na trhu
2009
2010
2011
OPŠ
ČLR
Objem dovozu (v tunách)
8 105
13 828
5 125
2 516
Index (2009 = 100)
100
171
63
31
Podíl na trhu (v %)
1,5
1,7
0,6
0,3
Index (2009 = 100)
100
116
41
22
Rusko
Objem dovozu (v tunách)
74 678
53 671
29 338
40 725
Index (2009 = 100)
100
72
39
55
Podíl na trhu (v %)
13,7
6,7
3,5
5,4
Index (2009 = 100)
100
49
25
39
Dotčené země celkem
Objem dovozu (v tunách)
82 783
67 499
34 463
43 241
Index (2009 = 100)
100
82
42
52
Podíl na trhu (v %)
15,2
8,4
4,1
5,7
Index (2009 = 100)
100
56
27
37
Zdroj: Eurostat
(113)
Objem dovozu z dotčených zemí během posuzovaného období výrazně poklesl o 48 %. Jeho podíl na trhu rovněž klesl z 15,2 % v roce 2009 na 5,7 % v období přezkumného šetření. Následkem tohoto vývoje téměř ustal vývoz z ČLR na trh Unie. Ruští vyvážející výrobci však nadále vlastní značný podíl na trhu, což z Ruska činí čtvrtého největšího vývozce do Unie.
b) Cena dovozu a cenové podbízení
(114)
Následující tabulka udává průměrnou cenu dumpingového dovozu. Během posuzovaného období se průměrná cena dovozu z ČLR snížila o 38 %. Během stejného období se průměrná cena dovozu z Ruska zvýšila o 31 %, nadále však zůstala nižší než prodejní ceny výrobního odvětví Unie.
Tabulka 3
Průměrná cena dumpingového dovozu
2009
2010
2011
OPŠ
ČLR
Průměrná cena (v EUR za tunu)
991
1 088
873
611
Index (2009 = 100)
100
110
88
62
Rusko
Průměrná cena (v EUR za tunu)
716
776
889
999
Index (2009 = 100)
100
108
124
140
Dotčené země celkem
Průměrná cena (v EUR za tunu)
742
840
887
976
Index (2009 = 100)
100
113
119
131
Zdroj: Eurostat
(115)
S cílem určit cenové podbízení během období přezkumného šetření byly vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých typů výrobku spolupracujících výrobců v Unii účtované zákazníkům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami jednotlivých typů výrobku z dumpingového dovozu účtovanými spolupracujícími ruskými výrobci prvnímu nezávislému zákazníkovi na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF s příslušnou úpravou o cla.
(116)
Vzhledem k tomu, že čínský vyvážející výrobce spolupracoval v přezkumném šetření, bylo cenové podbízení pro čínský vývoz určeno srovnáním vážené průměrné ceny výrobců v Unii účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, na základě ceny ze závodu, a průměrné vývozní ceny čínského vývozu na základě cen CIF získaných z Eurostatu s příslušnou úpravou o cla.
(117)
Výsledek srovnání vyjádřený jako procentní podíl obratu spolupracujících výrobců v Unii v období přezkumného šetření ukázal vážené průměrné rozpětí cenového podbízení na trhu Unie mezi 6 % a 39 % v případě Ruska a ve výši 46 % v případě ČLR.
3. Dovoz z dalších třetích zemí, na které se nevztahují opatření
(118)
Objem dovozu z třetích zemí na trh Unie se během posuzovaného období zvýšil o 33 %, což způsobilo zvýšení spotřeby. Podíl na trhu dovozu z třetích zemí zůstal v posuzovaném období relativně stabilní a pohyboval se kolem 70 % spotřeby v Unii; mírně se snížil v období přezkumného šetření. Geografická skladba vývozu však byla proměnlivější vzhledem k výraznému růstu objemu dovozu a podílů na trhu Brazílie a Norska, které pravděpodobně využily především růst spotřeby.
(119)
Průměrné ceny dovozu ze třetích zemí se v průběhu posuzovaného období zvýšily o 22 % a udržely se vysoko nad úrovní cen dovozu z Ruska a ČLR.
4. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(120)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení přezkoumala Komise všechny hospodářské faktory a ukazatele ovlivňující stav výrobního odvětví Unie.
(121)
Pro účely analýzy újmy se hospodářská situace výrobního odvětví Unie posuzuje na základě ukazatelů, jako je výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu a růst, zaměstnanost, produktivita, velikost skutečného dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu, průměrné jednotkové ceny, náklady na jednotku, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál, zásoby a náklady práce.
a) Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(122)
Výroba výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období výrazně zvýšila. Tento nárůst byl nejvýraznější v letech 2009 a 2011, kdy výroba vzrostla o 178 %. Tato situace se udržela nezměněná i v období přezkumného šetření. Je třeba připomenout, že rok zahájení posuzovaného období byl výjimečný v důsledku hospodářské krize a byl poznamenán neobvykle nízkou úrovní výroby. Nehledě na výrazné oživení po roce 2009 je totiž třeba připomenout, že výroba výrobního odvětví Unie dosud nedosáhla původní úrovně z období původního šetření (rok 2003), za které byla zaznamenána výroba v množství 270 000 tun.
Tabulka 5
Celková výroba výrobního odvětví Unie
2009
2010
2011
OPŠ
Výroba (v tunách)
81 147
192 495
225 376
224 540
Index (2009 = 100)
100
237
278
277
Zdroj: Odpovědi na dotazník a žádost o přezkum
(123)
Kapacita využití zůstala během posuzovaného období poměrně stabilní, během období přezkumného šetření mírně stoupla. Vzhledem k tomu, že v letech 2009-2011 výrazně rostla výroba, i využití kapacity vykázalo celkové zvýšení o 179 %. Tento vývojový trend se změnil v období přezkumného šetření, když se snížilo využití kapacity. Tato negativní změna nebyla nicméně způsobena snížením skutečné výroby, ale zvýšením samotné kapacity.
Tabulka 6
Výrobní kapacita a využití kapacity
2009
2010
2011
OPŠ
Výrobní kapacita (v tunách)
301 456
301 456
299 914
324 884
Index (2009 = 100)
100
100
99
108
Využití kapacity (v %)
27
64
75
69
Index (2009 = 100)
100
237
279
257
Zdroj: Odpovědi na dotazník a žádost o přezkum
b) Objem prodeje, podíl na trhu a růst
(124)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení (stanovený na základě prodeje odběratelům v Unii, kteří jsou ve spojení, i těm, kteří nejsou ve spojení) sledoval v letech 2009-2011 trend spotřeby. Další náhlý růst v období přezkumného šetření je výsledkem přesunutí prodeje výrobního odvětví Unie odběratelům v Unii, kteří jsou ve spojení, na odběratele v Unii, kteří ve spojení nejsou, což bylo zaznamenáno v letošním roce. Došlo k tomu v důsledku změny v podnikové struktuře jednoho výrobce v Unii.
Tabulka 7
Prodej výrobního odvětví Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení
2009
2010
2011
OPŠ
Objem (v tunách)
60 257
113 048
122 860
191 525
Index (2009 = 100)
100
188
204
318
Zdroj: Odpovědi na dotazník a žádost o přezkum
(125)
Jelikož objem prodeje na trhu Unie sledoval trend spotřeby, zůstal po počátečním nárůstu v roce 2010 podíl výrobního odvětví Unie na trhu během posuzovaného období poměrně stálý.
Tabulka 8
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu
2009
2010
2011
OPŠ
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu (v %)
14
21
22
25
Index (2009 = 100)
100
155
165
187
Zdroj: Odpovědi na dotazník, Eurostat
(126)
Jak je uvedeno v 111. bodě odůvodnění, mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření vzrostla spotřeba v Unii o 40 %. Ve stejném období se výrobnímu odvětví Unie podařilo mírně zvýšit svůj objem prodeje a podíl na trhu.
c) Zaměstnanost a produktivita
(127)
V souvislosti s dotčeným výrobkem vzrostla zaměstnanost ve výrobním odvětví Unie v posuzovaném období o téměř 50 %. Tento nárůst počtu zaměstnanců byl spojen s ještě silnějším růstem produktivity, měřené výstupem (v tunách) na zaměstnance za jeden rok, která ve stejném období činila 86 %.
Tabulka 9
Zaměstnanost a produktivita
2009
2010
2011
OPŠ
Počet zaměstnanců
701
869
1064
1042
Index (2009 = 100)
100
124
152
149
Produktivita (v jednotkách na zaměstnance)
116
222
212
216
Index (2009 = 100)
100
191
183
186
Zdroj: Odpovědi na dotazník, žádost o přezkum.
d) Velikost skutečného dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(128)
Jak je uvedeno v 37. a 87. bodě odůvodnění, dumpingové rozpětí u dovozu z dotčených zemí zůstalo nadále vysoké. Analýza určitých ukazatelů újmy ukázala, že výrobní odvětví překonává účinky minulého dumpingu. Hospodářské oživení však nastalo teprve nedávno a v průběhu období přezkumného šetření byl na trhu Unie zaznamenán i určitý pokles různých ukazatelů újmy, jako je ziskovost, peněžní tok, návratnost investic. Dále je třeba poznamenat, že k příznivému vývoji dochází díky ochraně, kterou poskytují stávající antidumpingová opatření. V případě zrušení uvedených opatření by skutečné dumpingové rozpětí mělo výrazný dopad na výrobní odvětví Unie.
e) Průměrné jednotkové prodejní ceny na trhu Unie a jednotkové výrobní náklady
(129)
Průměrné prodejní ceny spolupracujících výrobců v Unii určené odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, se zvýšily o 25 % v období 2009-2011 a v období přezkumného šetření opět klesly. V tomto pohybu cen se obecně odráží změny v nákladech na suroviny a energii ve stejném období. Podobný trend, tj. nárůst v období 2009-2011 a pokles v období přezkumného šetření, lze pozorovat u prodejních cen dovozu ze třetích zemí, které jsou držiteli značného podílu na trhu Unie.
Tabulka 10
Prodejní ceny a náklady
2009
2010
2011
OPŠ
Průměrná jednotková prodejní cena v Unii pro odběratele, kteří nejsou ve spojení (v EUR za tunu)
1 136
1 282
1 421
1 151
Index (2009 = 100)
100
113
125
101
Jednotkové výrobní náklady (v EUR za tunu)
1 094
1 031
1 228
1 063
Index (2009 = 100)
100
94
112
97
Zdroj: Odpovědi na dotazník
f) Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(130)
V posuzovaném období se peněžní tok, investice a návratnost investic výrobců v Unii a jejich schopnost získávat kapitál vyvíjely takto:
Tabulka 11
Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic
2009
2010
2011
OPŠ
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)
2,3
27,0
18,3
7,4
Peněžní tok (v EUR)
4 554 714
44 888 689
39 959 668
19 353 017
Investice (v EUR)
26 599 036
20 962 570
25 274 658
27 076 802
Index (2009 = 100)
100
79
95
102
Návratnost investic (v %)
- 62,6
159,2
58,3
24,8
Zdroj: Odpovědi na dotazník
(131)
Ziskovost spolupracujících výrobců v Unii byla stanovena tak, že čistý zisk před zdaněním z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, byl vyjádřen jako procentní podíl z obratu z tohoto prodeje. V roce 2009 bylo ziskové rozpětí velmi nízké, pro některé výrobce v Unii záporné; v roce 2010 se však začalo zvyšovat, společně s růstem spotřeby a prodeje. Je však třeba poznamenat, že v období přezkumného šetření se ziskové rozpětí snížilo, přestože objem prodeje spolupracujícího výrobního odvětví Unie (rovněž při zohlednění změn v podnikové struktuře) byl stabilní. Tato skutečnost vzbudila obavy, pokud jde o budoucí vývoj ziskového rozpětí výrobního odvětví EU.
(132)
Peněžní tok, což je schopnost výrobního odvětví samofinancovat své činnosti, který byl vypočítán na základě operací, byl po celé posuzované období kladný. Tento ukazatel se však zlepšil teprve v roce 2010; poté se ve dvou následujících letech výrazně zhoršil. Šetření rovněž prokázalo, že toto zhoršení týkající se peněžního toku bylo výraznější u menších výrobců v Unii. Tato skutečnost vzbudila obavy, pokud jde o schopnost výrobního odvětví EU pokračovat v nezbytném samofinancování jeho činností ve stávající hospodářské situaci.
(133)
Vývoj v oblasti ziskovosti a peněžního toku během posuzovaného období měl dopad na schopnost spolupracujících výrobců v Unii investovat do jejich činností. Výsledkem je, že úroveň investic zůstává v posuzovaném období poměrně vysoká a stabilní. Návratnost investic vyjádřená jako zisk v procentech čisté účetní hodnoty investic dosáhla kladných hodnot teprve po roce 2009. Avšak tento ukazatel následoval trend v oblasti ziskovosti a peněžního toku, v roce 2010 dosáhl rovněž vrcholu a v letech 2011-2012 plynule klesal.
(134)
Na základě výše uvedených skutečností lze vyvodit závěr, že ačkoli finanční výsledky spolupracujících výrobců v Unii byly nadále dobré během větší části posuzovaného období, ke konci uvedeného období se začaly zhoršovat, zejména v období přezkumného šetření. Jak ukazuje tabulka 11, ziskovost prodeje EU značně klesla a peněžní tok výrobního odvětví Unie byl nižší než hodnota investic, což poukazuje na to, že výrobní odvětví Unie bylo v období přezkumného šetření nuceno využít externího financování.
(135)
Ve stejné době byly zaznamenány obavy týkající se schopnosti získávat kapitál. Pokud by stávající opatření pozbyla platnosti, mohl by uvedený faktor působit jako kritický aspekt oslabení výrobního odvětví Unie. V současné ekonomické situaci je pravděpodobné, že by výrobní odvětví Unie obtížně nacházelo finanční prostředky, aby čelilo návratu dumpingového dovozu z dotčených zemí, a mohlo by velice rychle opět utrpět vážnou újmu. Tato možnost je zejména znepokojující, pokud jde o malé a střední podniky, které jsou součástí výrobního odvětví Unie.
g) Zásoby
(136)
Ačkoli konečný stav zásob spolupracujících výrobců v Unii vzrostl mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření o 32 %, snížil se úměrně úrovni výroby a výrobci jej nepovažují za nezvykle velký.
Tabulka 12
Konečný stav zásob
2009
2010
2011
OPŠ
Konečný stav zásob (v tunách)
23 946
21 214
26 117
31 504
Index (2009 = 100)
100
89
109
132
Zdroj: Odpovědi na dotazník
h) Náklady práce
(137)
Počet osob zaměstnaných spolupracujícími výrobci v Unii se v posuzovaném období zvýšil o téměř 50 %, průměrné mzdy těchto zaměstnanců byly v uvedeném období stabilní.
Tabulka 13
Náklady práce
2009
2010
2011
OPŠ
Průměrné náklady práce na zaměstnance
(v EUR)
29 705
30 296
28 991
29 837
Index (2009 = 100)
100
102
98
100
Zdroj: Odpovědi na dotazník
ZÁVĚR K SITUACI VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(138)
Šetření ukázalo, že se dovoz levných dumpingových výrobků z dotčených zemí na trh Unie po uložení původních opatření v roce 2008 snížil. Výrobní odvětví Unie mohlo díky tomu dosáhnout vysoké úrovně výroby, zvýšit svůj objem prodeje, podíl na trhu a ziskovost a zlepšit svou celkovou finanční situaci.
(139)
Proto byl učiněn závěr, že výrobní odvětví Unie neutrpělo během období přezkumného šetření podstatnou újmu. Vzhledem k poklesu spotřeby a zhoršení některých finančních ukazatelů během období přezkumného šetření, například ziskovosti, peněžního toku a návratnosti investic, však situace výrobního odvětví Unie zůstává nestabilní.
F. PRAVDĚPODOBNOST OBNOVENÍ ÚJMY
1. Předběžné poznámky
(140)
Aby mohla být posouzena pravděpodobnost obnovení újmy v případě, že by opatření pozbyla platnosti, byl analyzován možný dopad dovozu z ČLR na trh Unie a na výrobní odvětví Unie v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
(141)
Analýza se soustředila na trend spotřeby na trhu Unie, volnou kapacitu, obchodní toky, atraktivitu trhu Unie a chování dotčených zemí v oblasti tvorby cen.
2. Spotřeba v Unii
(142)
Spotřeba dotčeného výrobku v Unii se v období přezkumného šetření snížila vůči předchozímu roku o 10 %. To zároveň znamená snížení o více než 25 % v porovnání s úrovní před krizí v roce 2007. Pokles spotřeby dotčeného výrobku je důsledkem klesající výroby oceli v Unii, přičemž lze v příštích letech očekávat další pokles. To bude náročné pro výrobní odvětví Unie, které se bude pohybovat ve velmi konkurenčním prostředí. Má se proto za to, že nelze připustit levný dumpingový dovoz z ČLR a Ruska. Takový dovoz bude vyvolávat tlak na snižování cen na trhu a narušovat hospodářskou soutěž a jeho důsledkem bude podstatná újma způsobená výrobcům v Unii.
3. Volná kapacita, obchodní toky a atraktivita trhu Unie a chování dotčených třetích zemí v oblasti tvorby cen
a) ČLR
(143)
Je třeba poznamenat, že celková výrobní kapacita dotčeného výrobku v ČLR se odhaduje na 10-11 milionů tun, což převyšuje celkovou spotřebu FeSi. Zároveň celkové využití kapacity činí přibližně 50 %.
(144)
Čínský vývoz FeSi do celého světa byl v posuzovaném období poměrně stálý, dosáhl 0,8 milionu tun. Tato úroveň vývozu je především výsledkem omezení uvedených ve 41. bodě odůvodnění. Unie však tyto mechanismy nekontroluje a omezení vývozu může čínská vláda kdykoli zrušit, což by pro trh Unie představovalo vážnou hrozbu zaplavení čínským vývozem dotčeného výrobku.
(145)
I v případě, že omezení vývozu budou nadále v platnosti, je třeba zdůraznit, že stávající celosvětový objem vývozu ČLR převyšuje celkovou spotřebu v Unii.
(146)
Lze oprávněně očekávat, že pokud by opatření byla zrušena, v důsledku atraktivity trhu EU uvedené v bodech odůvodnění 40-49 by přinejmenším část stávajícího čínského vývozu byla přesměrována na trh Unie, zvláště proto, že již velmi brzy bude čelit znásobené konkurenci na svých obvyklých asijských trzích; tato konkurence bude důsledkem zvýšené výrobní kapacity v Malajsii, jak je uvedeno ve 44. bodě odůvodnění.
(147)
Pozbytí platnosti antidumpingových cel ve spojení s tvrdší konkurencí v Asii s největší pravděpodobností učiní z trhu Unie atraktivní odbytiště pro čínské vývozce. V této souvislosti je vhodné připomenout, že před uložením opatření byla ČLR významným vývozcem na trh Unie.
(148)
V neposlední řadě stávající úroveň čínských vývozních cen, rozsah zjištěného dumpingového rozpětí a existence výrazného cenového podbízení potvrzují, že bez antidumpingových opatření se bude nekalá soutěž ze strany čínských vývozců opakovat a povede k podstatné újmě výrobního odvětví Unie.
b) Rusko
(149)
Během přezkumného šetření bylo určeno, že výroba dotčeného výrobku v Rusku v období přezkumného šetření činila 633 000 tun a výrobní kapacita se odhaduje na 900 000 tun. Z toho vyplývá přibližně 267 000 tun volné kapacity, která je sama o sobě dostatečná pro zásobení jedné třetiny poptávky Unie.
(150)
Pokud jde o ruský vývoz dotčeného výrobku, je třeba poznamenat, že Rusko v současné době vyváží 73 % své produkce. Kromě Unie jsou tradičními vývozními trhy Ruska USA, Japonsko a Jižní Korea. S ohledem na znásobenou konkurenci na asijských trzích, jak je uvedeno ve 44. bodě odůvodnění, existují nepochybné náznaky, že většina těchto obchodních toků bude přesměrována do Unie, pokud budou zrušena antidumpingová opatření. Tento vývoj by mohl být ještě výraznější, pokud by v současnosti v USA probíhající antidumpingové šetření dovozu z Ruska (které vyplývá z šetření zahájeného v červenci 2013) vedlo k uložení opatření.
(151)
V tomto ohledu jeden vyvážející výrobce z Ruska uvedl, že uložení cla z ferosilicia pocházejícího z Ruska v USA je nepravděpodobné. S cílem podložit toto tvrzení byla předložena určitá neformální zjištění z probíhajícího šetření. Tento výrobce však na podporu svého tvrzení neposkytl žádné podložené důkazy a vzhledem k tomu, že antidumpingové šetření ze strany USA bylo zahájeno a stále probíhá, uložení opatření nelze vyloučit.
(152)
Pozbytí platnosti antidumpingových cel ve spojení s tvrdší konkurencí na jejich hlavních vývozních trzích učiní z trhu Unie atraktivní odbytiště pro ruské vývozce. V této souvislosti je vhodné připomenout, že před uložením opatření bylo Rusko významným vývozcem na trh Unie a je na tomto trhu stále přítomné navzdory opatřením, která platí již pět let.
(153)
V neposlední řadě je třeba zdůraznit, že hrozba, kterou představuje objem ruského dovozu, zostřuje cenová politika Ruska na jeho vývozních trzích. Původní šetření i stávající šetření před pozbytím platnosti ukázala, že ruské dumpingové praktiky se zdají být strukturované, vzhledem k tomu, že vývozní ceny jsou soustavně nižší než ceny na ruském domácím trhu. Stávající šetření navíc potvrzuje, že ceny dovozu z Ruska se i nadále podbízejí prodejním cenám výrobců v Unii.
4. Závěr
(154)
S ohledem na výsledky šetření, zejména ohledně volné kapacity v dotčených zemích, pokračování dumpingu a omezené schopnosti čínských a ruských vývozců prodávat na jiných hlavních trzích třetích zemí, což zvyšuje atraktivitu trhu Unie, se má za to, že zrušení uložených opatření by oslabilo postavení výrobního odvětví Unie na jeho hlavním trhu a že v důsledku pravděpodobného čínského a ruského dovozu za dumpingové ceny by se zopakovala způsobená újma.
(155)
Neexistuje žádný důvod k domněnce, že lepší výsledky výrobního odvětví Unie dosažené díky platným opatřením by zůstaly zachovány nebo by dále posílily, pokud by opatření byla zrušena. Naopak, existují příznivé podmínky pro pravděpodobný přesun dovozu z dotčených zemí na trh Unie za dumpingové ceny a ve velkém objemu. Tento dovoz by pravděpodobně poškodil pozitivní vývoj na trhu Unie, jenž se projevil v posuzovaném období. Pravděpodobný objem dumpingového dovozu by dokázal vyvinout tlak na prodejní ceny výrobního odvětví Unie a způsobit mu ztrátu podílu na trhu. To by mělo nepříznivý dopad na finanční výsledky výrobního odvětví Unie, které je stále nestabilní.
(156)
V souvislosti s tím jsme obdrželi od ruského vyvážejícího výrobce připomínku, že přetrvání újmy nelze zakládat na pouhé možnosti přetrvání újmy, ale spíše na její pravděpodobnosti. Šetření však odhalilo řadu skutečností, včetně toho, že dumpingové praktiky ruských výrobců pokračují, a prokázalo rovněž existenci volné kapacity v Rusku. Skutečností dále zůstává, že spotřeba v Unii je v období přezkumného šetření nižší, než byla při původním šetření. V celosvětovém měřítku se pak očekává větší výstup daného výrobku, zejména na asijském trhu. Pokud se zváží všechny uvedené skutečnosti, lze nabýt poměrné jistoty, že na základě dostupných faktů by v případě pozbytí platnosti opatření bylo výrobní odvětví Unie opět poškozováno dumpingovým dovozem.
G. ZÁJEM UNIE
1. Úvod
(157)
V souladu s článkem 21 základního nařízení bylo zkoumáno, zda by zachování stávajících opatření nebylo v rozporu se zájmem Unie jako celku. Zájem Unie byl určen na základě zhodnocení zájmů různých subjektů, jichž se věc týká, tedy zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů. Všem zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby předložily svá stanoviska podle čl. 21 odst. 2 základního nařízení.
(158)
Toto šetření je přezkumem stávajících opatření, a proto bylo možné posoudit případný nepřípustný nepříznivý dopad stávajících antidumpingových opatření na zúčastněné strany.
2. Zájem výrobního odvětví Unie
(159)
V 154. bodě odůvodnění výše byl učiněn závěr, že situace výrobního odvětví Unie by se pravděpodobně vážně zhoršila, pokud by antidumpingová opatření pozbyla platnosti. Zachování opatření by tedy bylo ku prospěchu výrobního odvětví Unie, jelikož výrobci v Unii by měli být schopni udržet objem prodeje, podíl na trhu, ziskovost a celkově pozitivní hospodářskou situaci. Naopak ukončení platnosti opatření by vážně ohrozilo životaschopnost výrobního odvětví Unie, jelikož lze důvodně očekávat změnu orientace čínského a ruského dovozu na trh Unie za dumpingové ceny a ve velkém objemu, což by vedlo k obnovení újmy.
3. Zájem uživatelů
(160)
Při stávajícím šetření s Komisí spolupracovalo deset uživatelů v Unii (slévárny a výrobci oceli). Čtyři odpovědi tvořily připomínky obecné povahy a pouze šest uživatelů zaslalo úplné odpovědi na dotazník. Na základě takto získaných údajů bylo určeno, že náklady na dotčený výrobek měly v průměru přibližně 1 % dopad na celkové výrobní náklady uživatelů a nedosáhly výše 2 % u žádného spolupracujícího výrobce. Proto navzdory ztrátovosti některých uživatelů mezi rokem 2011 a obdobím přezkumného šetření ve ztrátě nelze jejich situaci přičítat antidumpingovým clům na dovoz FeSi.
(161)
Je třeba zohlednit, že podíl ČLR a Ruska na trhu během původního šetření činil přibližně 40 % trhu Unie a cla pro obě uvedené země se pohybovala mezi 15,6 % a 31,2 %. Možný dopad pozbytí platnosti uvedených cel by proto mohl být považován za úsporu nákladů v průměru nejvýše 0,1 % (vypočítáno na základě 40 % podílu na trhu zemí, na něž se opatření vztahují, a s průměrným valorickým clem 20 %). Proto je nepravděpodobné, že by pozbytí platnosti cla mělo dopad na opětnou ziskovost uživatelů, kteří utrpěli ztráty v průběhu posledních dvou let posuzovaného období. V neposlední řadě vzhledem k charakteru dotčeného produktu, jakož i vzhledem k několika zdrojům zásobování trhu, mohou uživatelé snadno přejít k jinému dodavateli.
4. Zájem dovozců
(162)
Všichni známí dovozci byli informováni o zahájení přezkumu. Žádný z dovozců dotčeného výrobku neodpověděl na dotazník k výběru vzorku připojený k oznámení o zahájení přezkumu. Šetřením bylo zjištěno, že dovozci mohou snadno nakupovat od různých zdrojů, které jsou v současné době dostupné na trhu, zejména od výrobního odvětví Unie a od velkých vývozců ze třetích zemí, kteří prodávají za ceny, jež nejsou dumpingové. Jelikož dovozci neprojevili zájem, byl učiněn závěr, že zachování opatření by nebylo proti jejich zájmu.
5. Závěr
(163)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem byl učiněn závěr, že neexistují žádné přesvědčivé důvody proti zachování stávajících antidumpingových opatření.
H. ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(164)
Všechny strany byly informovány o stěžejních skutečnostech a důvodech, na jejichž základě byl přijat záměr doporučit, aby byla stávající opatření zachována. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta pro podání připomínek k poskytnutým informacím. Podání a připomínky byly v odůvodněných případech náležitě vzaty v úvahu.
(165)
Z těchto důvodů by měla být v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení antidumpingová opatření na dovoz ferosilicia pocházejícího z ČLR a Ruska uložená nařízením (ES) č. 172/2008 zachována.
(166)
Aby bylo minimalizováno riziko obcházení uložených opatření z důvodu velkých rozdílů v celních sazbách, má se za to, že v tomto případě jsou nezbytná zvláštní opatření za účelem zajištění řádného uplatňování antidumpingových cel. Tato zvláštní opatření, která se týkají pouze společností, pro něž je stanovena individuální celní sazba, zahrnují: povinnost předložit celním orgánům členských států platnou obchodní fakturu, která splňuje požadavky stanovené v příloze tohoto nařízení. Dovoz, k němuž uvedená faktura přiložena není, podléhá zbytkovému antidumpingovému clu použitelnému na všechny ostatní výrobce.
(167)
Výbor zřízený čl. 15 odst. 1 základního nařízení nezaujal žádné stanovisko,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz ferosilicia, v současnosti kódů KN 7202 21 00, 7202 29 10 a 7202 29 90, pocházejícího z Čínské lidové republiky a Ruska.
2. Sazba konečného antidumpingového cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyráběné níže uvedenými společnostmi, činí:
Země
Společnost
Sazba antidumpingového cla (v %)
Doplňkový kód TARIC
Čínská lidová republika
Erdos Xijin Kuang Co., Ltd., Qipanjing Industry Park
15,6
A829
Lanzhou Good Land Ferroalloy Factory Co., Ltd., Xicha Villa
29,0
A830
Všechny ostatní společnosti
31,2
A999
Rusko
Bratsk Ferroalloy Plant, Bratsk
17,8
A835
Všechny ostatní společnosti
22,7
A999
3. Použití individuálních celních sazeb stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze, celním orgánům členských států. Není-li taková faktura předložena, použije se celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 9. dubna 2014.
A BIZOTTSÁG 360/2014/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2004. április 9.)
a Kínai Népköztársaságból és Oroszországból származó ferroszilícium behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vámnak az 1225/2009/EK tanácsi rendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerinti hatályvesztési felülvizsgálatot követő kivetéséről
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendeletre (1) (a továbbiakban: alaprendelet) és különösen annak 11. cikke (2), (5) és (6) bekezdésére,
mivel:
A. AZ ELJÁRÁS
1. Hatályos intézkedések
(1)
A Tanács a dömpingellenes vizsgálatot követően (a továbbiakban: eredeti vizsgálat) a 172/2008/EK rendelettel (2) végleges dömpingellenes vámot vetett ki a Kínai Népköztársaságból (a továbbiakban: Kína), Egyiptomból, Kazahsztánból, Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságból és Oroszországból származó, jelenleg a 7202 21 00, 7202 29 10 és 7202 29 90 KN-kód alá sorolt ferroszilícium behozatalára (a továbbiakban: végleges dömpingellenes intézkedések).
(2)
Az intézkedéseket értékvám formájában vezették be, a Kínából származó behozatalra - az Erdos Xijin Kuangye Co. (15,6 %) és a Lanzhou Good Land Ferroalloy Factory Co., (29 %) kivételével - 31,2 %-os, az Egyiptomból származó behozatalra - a The Egyptian Ferroalloys Co. (15,4 %) kivételével - 18 %-os, a Kazahsztánból származó behozatalra 33,9 %-os, a Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságból származó behozatalra 5,4 %-os és az Oroszországból származó behozatalra - a Bratsk Ferroalloy Plant (17,8 %) kivételével - 22,7 %-os vámot vetettek ki.
(3)
Az 1297/2009/EU végrehajtási rendelet (3) hatályon kívül helyezte a Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságból származó ferroszilícium behozatalára a 172/2008/EK rendelettel kivetett dömpingellenes vámot.
(4)
Az Európai Bizottsághoz (a továbbiakban: Bizottság) 2009. november 30-án az alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdése szerinti részleges időközi felülvizsgálat (a továbbiakban: időközi felülvizsgálat) iránti kérelem érkezett, melyet egy orosz exportáló gyártó, a Joint Stock Company Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant és az azzal kapcsolatban álló vállalat, a Joint Stock Company Kuznetsk Ferroalloy Works (a továbbiakban együttesen: az orosz csoport) nyújtott be. A Tanács a 60/2012/EU rendelettel (4) lezárta a részleges időközi felülvizsgálatot, melyet az indokolt, hogy nem volt elegendő bizonyíték a megváltozott körülmények tartós jellegére. Az orosz csoport továbbá nem bizonyította árpolitikájának tartós jellegét. Ezért az orosz csoport tekintetében az eredeti vizsgálatban megállapított dömpingkülönbözetet nem módosították. Az orosz csoport által felajánlott kötelezettségvállalást hasonló okok miatt elutasították.
2. Hatályvesztési felülvizsgálat iránti kérelem
(5)
A hatályos végleges dömpingellenes intézkedések közelgő hatályvesztéséről szóló értesítés (5) közzétételét követően a Bizottsághoz 2012. november 28-án kérelem érkezett az említett intézkedéseknek az alaprendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerinti hatályvesztési felülvizsgálata iránt. A kérelmet az Euroalliages (a továbbiakban: kérelmező) nyújtotta be a ferroszilícium teljes uniós gyártásának több mint 25 %-át képviselő gyártók nevében.
(6)
A kérelem Kínát és Oroszországot érintette.
(7)
A kérelem azon alapult, hogy az intézkedések hatályvesztése valószínűleg a dömping és az uniós gazdasági ágazatot érő kár folytatását vagy megismétlődését eredményezné.
3. A hatályvesztési felülvizsgálat megindítása
(8)
Miután a Bizottság a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően megállapította, hogy elegendő bizonyíték áll rendelkezésre a hatályvesztési felülvizsgálat megindításához, 2013. február 28-án az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett értesítéssel (6) (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló értesítés) bejelentette az alaprendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerinti hatályvesztési felülvizsgálat megindítását.
4. A vizsgálat
4.1. Felülvizsgálati időszak és figyelembe vett időszak
(9)
A dömping folytatódására vagy megismétlődésére vonatkozó vizsgálat a 2012. január 1-jétől2012. december 31-ig tartó időszakra (a továbbiakban: felülvizsgálati időszak) terjedt ki. A kár folytatódásának vagy megismétlődésének valószínűségével kapcsolatos értékelés szempontjából releváns tendenciák vizsgálata a 2009. január 1-jétől2012. december 31-ig tartó időszakra terjedt ki (a továbbiakban: figyelembe vett időszak).
4.2. A vizsgálatban érintett felek
(10)
A hatályvesztési felülvizsgálat megindításáról a Bizottság hivatalosan tájékoztatta a kérelmezőket és az egyéb ismert uniós gyártókat, a kínai és orosz exportáló gyártókat, a független importőröket, az ismert érintett felhasználókat, valamint az exportáló országok képviselőit. Az érdekelt felek lehetőséget kaptak arra, hogy álláspontjukat írásban ismertessék, és meghallgatást kérjenek az eljárás megindításáról szóló értesítésben megállapított határidőn belül.
(11)
Minden olyan érdekelt fél lehetőséget kapott a meghallgatásra, aki azt kérte, és ismertette azokat a különleges okokat, melyek meghallgatását indokolták.
(12)
Figyelembe véve, hogy a vizsgálat nyilvánvalóan sok exportáló kínai gyártót és független uniós importőrt érintett, az alaprendelet 17. cikke értelmében az eljárás megindításáról szóló értesítésben a Bizottság mintavételt irányozott elő. A Bizottság - annak érdekében, hogy eldönthesse, szükséges-e a mintavétel, és ha igen, kiválaszthassa a mintát - felkérte a fent említett feleket, hogy a felülvizsgálat megindítását követő 15 napon belül jelentkezzenek, és bocsássák a Bizottság rendelkezésére az eljárás megindításáról szóló értesítésben kért információkat.
(13)
Mivel mindössze egy kínai exportáló gyártó bocsátotta rendelkezésre az eljárás megindításáról szóló értesítésben kért információkat és jelezte együttműködési szándékát, a Bizottság úgy határozott, hogy a kínai exportáló gyártók esetében nem alkalmaz mintavételt. A kérdőív kézhezvételét követően az említett exportáló gyártó elállt az együttműködéstől. A Bizottság ezért úgy ítélte meg, hogy egyetlen kínai exportáló gyártó sem működött együtt a vizsgálat során.
(14)
Oroszország tekintetében valamennyi ismert orosz gyártót - ezek a Bratsk Ferroalloy Plant, a Serov Ferroalloy Plant, az NLMK és az orosz csoport - felkérték, hogy működjenek együtt a vizsgálat során. A jelenlegi felülvizsgálatban kizárólag az orosz csoport működött együtt a Bizottsággal.
(15)
Egy független importőr sem juttatta el a Bizottsághoz a kitöltött kérdőívet. A Bizottság ezért úgy ítélte meg, hogy egyetlen független importőr sem működött együtt a vizsgálat során.
(16)
A ferroszilícium hét ismert uniós gyártója közül hatan küldték vissza a kitöltött kérdőívet. Figyelembe véve az uniós gyártók viszonylag alacsony számát, a Bizottság a felülvizsgálatban nem irányzott elő mintavételt.
(17)
A következő vállalatok telephelyén került sor ellenőrző látogatásra:
a)
Uniós gyártók:
FERROATLANTICA csoport:
Ferroatlantica S.L. - Madrid, Spanyolország
Ferropem - Chambery, Franciaország
HUTA LAZISKA S.A. - Laziska Gorne, Lengyelország
OFZ a.s. - Istebne, Szlovákia
TDR LEGURE d.o.o. - Ruse, Szlovénia
VARGON ALLOYS A.B. - Vargon, Svédország
b)
Uniós felhasználók:
Aperam SA - Luxemburg
Ugitech - Ugine, Franciaország
c)
Orosz exportáló gyártók:
Az orosz csoport:
JSC Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant (JSC CHEMK) - Chelyabinsk, Oroszország
JSC Kuznetsk Ferroalloy Works (JSC KF) - Novokuznetsk, Oroszország
RFA International LP („RFAI”) - Mishawaka, USA.
d)
Az analóg ország gyártói:
Elkem AS, Oslo, Norvégia
FESIL Rana Metall AS, Trondheim, Norvégia
Finnfjord AS, Finnsnes, Norvégia.
B. ÉRINTETT TERMÉK ÉS HASONLÓ TERMÉK
1. Az érintett termék
(18)
Az érintett termék a jelenleg a 7202 21 00, 7202 29 10 és 7202 29 90 KN-kód alá sorolt, Kínából és Oroszországból származó ferroszilícium.
(19)
A ferroszilícium előállítása elektromos ívkemencékben történik, a kvarc széntartalmú termékekkel történő redukciója révén. Az eljárás energiaigényes. A ferroszilícium - melyet tömbök, szemcse vagy por formájában értékesítenek - minősége a szilícium- és a szennyező anyag-tartalomtól (pl.: alumínium) függően többféle lehet. A legalább 70 % szilíciumot tartalmazó ferroszilíciumot nagy tisztaságú terméknek tekintik. A több mint 55 % és kevesebb mint 70 % szilíciumot tartalmazó terméket közepes tisztaságúnak, a kevesebb mint 55 % szilíciumot tartalmazót alacsony tisztaságú ferroszilíciumnak tekintik. Az érintett terméket alapvetően dezoxidálószerként és ötvözőelemként használják a vas- és az acéliparban.
2. Hasonló termék
(20)
Megállapítást nyert, hogy az uniós gazdasági ágazat által előállított és az uniós piacon értékesített ferroszilícium, a Norvégiában (a továbbiakban: analóg ország) előállított és értékesített ferroszilícium, valamint az Oroszországban előállított és értékesített ferroszilícium alapvetően azonos fizikai és kémiai tulajdonságokkal rendelkezik, és alapvető felhasználási módjuk is azonos, mint a Kínában és Oroszországban előállított, uniós exportra értékesített ferroszilíciumé. Mivel Kína nem piacgazdasági berendezkedésű ország, e vizsgálat keretében nem vették tekintetbe. Ennélfogva ezeket az alaprendelet 1. cikkének (4) bekezdése értelmében hasonló termékeknek kell tekinteni.
C. A DÖMPING FOLYTATÓDÁSÁNAK ÉS MEGISMÉTLŐDÉSÉNEK VALÓSZÍNŰSÉGE
(21)
Az alaprendelet 11. cikkének (2) bekezdésével összhangban megvizsgálták, hogy valószínűsíthető-e, hogy a meglévő intézkedések hatályvesztése a két érintett országból származó dömping folytatódásához vagy megismétlődéséhez vezet.
A KÍNÁBÓL SZÁRMAZÓ BEHOZATAL
1. Előzetes megjegyzések
(22)
A (13) preambulumbekezdésben említetteknek megfelelően egyetlen kínai exportáló gyártó sem működött együtt a vizsgálatban. Így a kínai exportáló gyártók együttműködésének hiányában az átfogó elemzés, köztük a dömpingszámítás alapját az alaprendelet 18. cikkének megfelelően a rendelkezésre álló tények képezték.
(23)
Ebből adódóan a dömping folytatódásának vagy megismétlődésének valószínűségét a hatályvesztési felülvizsgálati kérelem, valamint egyéb információforrások, köztük kereskedelmi import- és exportstatisztikák (Eurostat és kínai exportadatok) és egyéb nyilvánosan hozzáférhető információk felhasználásával mérték fel.
(24)
Az együttműködés hiánya hatással volt a különböző terméktípusok rendes értékének és exportárának összehasonlítására. Amint arra a (30) preambulumbekezdés is rámutat, az alaprendelet 18. cikkével összhangban megfelelőnek tekintették mind a rendes érték, mind az exportár globális, konkrétan egyetlen terméken alapuló megállapítását.
(25)
Az alaprendelet 11. cikkének (9) bekezdésével összhangban a Bizottság ugyanazt a módszert alkalmazta, mint amelyet a dömping megállapítását eredményező eredeti vizsgálat alkalmával használt, amennyiben megállapítást nyert, hogy a körülmények nem változtak.
2. Dömpingelt behozatal a felülvizsgálati időszakban
2.1. A rendes érték meghatározása
(26)
Az eljárás megindításáról szóló értesítésben az összes érdekelt felet felkérték, hogy tegyenek észrevételt azzal kapcsolatban, hogy a Bizottság a Kínára vonatkozó rendes érték megállapításához piacgazdasággal rendelkező harmadik országként Norvégia kiválasztását javasolja. Az eredeti vizsgálatban is Norvégiát tekintették analóg országnak. Mivel e tekintetben egyik fél sem tett észrevételeket, azt a következtetést vonták le, hogy a Kínára vonatkozó rendes érték megállapításához az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének a) pontjával összhangban ismét Norvégiát kell analóg országként kiválasztani.
(27)
Az alaprendelet 2. cikkének (2) bekezdése szerint először megvizsgálták, hogy a hasonló termék norvég együttműködő gyártók által független vevőknek történő hazai értékesítésének mennyisége reprezentatív-e a Kínából az Unióba exportált termékek mennyiségével összehasonlítva, vagyis hogy az ilyen hazai értékesítések összvolumene eléri-e az érintett termék uniós exportra értékesített összvolumenének legalább 5 %-át. Ezek alapján azt a következtetést vonták le, hogy az analóg országban folyó hazai értékesítés reprezentatív.
(28)
A Bizottság azt is vizsgálta, hogy a hasonló termék hazai értékesítése az alaprendelet 2. cikkének (4) bekezdése szerint a szokásos kereskedelmi forgalom keretén belüli értékesítésnek tekinthető-e. Ezt úgy állapították meg, hogy meghatározták a felülvizsgálati időszak folyamán a hazai piacon független vevők részére történt nyereséges értékesítés arányát.
(29)
Így a rendes érték meghatározása a tényleges hazai ár alapján történt, amelyet a felülvizsgálati időszak alatti nyereséges hazai értékesítés súlyozott átlagáraként számítottak ki.
2.2. Az exportár megállapítása
(30)
A (24) preambulumbekezdésben említetteknek megfelelően a kínai exportáló gyártók nem működtek együtt a vizsgálatban. Ezért az alaprendelet 18. cikkének megfelelően az exportárat a rendelkezésre álló legjobb információ alapján határozták meg.
(31)
Első lépésként az Eurostat importadatbázisából kikeresték a (18) preambulumbekezdésben felsorolt három - minőségbeli különbségeket tükröző - különböző KN-kóddal kapcsolatos mennyiségi és importáradatokat. Mivel megfelelőnek tekintették az exportár átlagon alapuló megállapítását, a 7202 29 10 és a 7202291090 KN-kódokkal kapcsolatos adatokat a 7202 21 00 KN-kód alá sorolt termékek szilícium-tartalmához igazították. A felülvizsgálati kérelemben is ezt a módszert javasolják a teljes importmennyiség legalább 75 % szilíciumot tartalmazó ferroszilícium minősége alapján történő megállapításához. Az átlagérték kiszámításához az említett három KN-kódra vonatkozó mennyiségi és importáradatokat összesítették és súlyozták.
(32)
Végezetül ezt a CIF-szintű átlag importárat - elsősorban a fuvarozási költségek levonásával - kiigazították, ami a gyártelepi árat eredményezte. Az értékesítési árat ezért az alaprendelet 2. cikke (8) bekezdésével összhangban az Eurostat importstatisztikáiban szereplő, ténylegesen fizetett vagy fizetendő ár alapján állapították meg.
2.3. Összehasonlítás és kiigazítások
(33)
A rendes érték és az exportár összehasonlítását a gyártelepi ár alapján végezték el. A tisztességes összehasonlítás biztosítása érdekében az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdésével összhangban figyelembe vették az árak összehasonlíthatóságát befolyásoló különbségeket is. A kínai exportőrök együttműködésének hiányában a felülvizsgálati kérelemben szereplő adatok alapján végeztek kiigazításokat, elsősorban a kiviteli vámok figyelembevétele érdekében.
2.4. Dömping a felülvizsgálati időszakban
(34)
A fentiek alapján a vámfizetés előtti, uniós határparitáson számított ár százalékában kifejezett dömpingkülönbözetet 165 %-nak bizonyult.
(35)
Ugyanakkor megjegyzendő, hogy az érintett termék uniós importjának összmennyisége az eredeti intézkedések bevezetését követően drasztikusan csökkent, továbbá hogy a fent említett dömpingkülönbözetet korlátozott mennyiségű behozatal alapján állapították meg (a felülvizsgálati időszakban ez nem érte el a 2 500 tonnát).
(36)
Így a teljes körű elemzés érdekében a kínai exportáló gyártók árpolitikáját a három legjelentősebb Unión kívüli piacon - Japánban, Dél-Koreában és az Amerikai Egyesült Államokban (a továbbiakban: USA) is megvizsgálták.
(37)
E célból kínai exportadatokat használtak a kínai export Japánban, Dél-Koreában és az USA-ban alkalmazott árának megállapításához. A fentiekben megállapított rendes értékkel történő összehasonlítás szintén megerősítette a dömping meglétét, mely a célországtól függően 86 % és 92 % között mozog.
3. A behozatal alakulása az intézkedések hatályvesztése esetén
3.1. Termelési kapacitás Kínában
(38)
Kína a világ legnagyobb mennyiségű ferroszilíciumot előállító országa. A felülvizsgálati időszakra évenként 10-11 millió tonna termelési kapacitást állapítottak meg. Ebből adódóan a kínai gazdasági ágazat a becslések szerint termelési kapacitásának 50 %-án működik. Ez azt jelenti, hogy jelenleg évente hozzávetőlegesen 5,5 millió tonna szabad kapacitással rendelkezik, ami a teljes uniós felhasználás csaknem hétszeresének felel meg. A jelenlegi kihasználatlan kapacitás ellenére, valamint a kérelmező által rendelkezésre bocsátott információk alapján a kínai kapacitás továbbra is bővülni látszik, mivel folyamatban van a jelenleginél nagyobb és hatékonyabb kemencék kialakítása.
(39)
Semmi nem utal arra, hogy a kínai, illetve a harmadik országbeli piacokon a hazai felhasználás szintje jelentősen növekedne, ami - a kínai gyártók szabad kapacitásának kihasználása esetén - fel tudná venni a megnövekedett termelést.
3.2. Az uniós piac vonzereje
(40)
A végleges intézkedések 2008. februári bevezetését követően a Kínából származó behozatal tartós csökkenést mutatott, és a felülvizsgálati időszakban elhanyagolható, az uniós felhasználás kevesebb mint 1 %-ának megfelelő mértéket képviselt. A behozatal 2007-ben mintegy 330 400 tonna mennyiséggel érte el a csúcspontot, majd jelentős csökkenést követően 2012-ben kevesebb mint 2 500 tonnára rúgott. Ugyanakkor a megfigyelt árszintek alapján az uniós ferroszilícium-piac a kínai export számára továbbra is vonzó.
(41)
A fent említettek értelmében Kínában jelentős kihasználatlan termelési kapacitás áll rendelkezésre, ami arra enged következtetni, hogy erőteljes az alternatív, e felesleges termelési kapacitást felvevő piacok iránti igény. Azonban a kínai kormány által bevezetett számos exportkorlátozás miatt (25 %-os exportvám, 17 %-os vissza nem téríthető hozzáadottérték-adó, valamint kiviteli engedélyek) a kínai export összességében csökkenést mutatott, ami a 2007-es 1,5 millió tonna jellemezte csúcsponttal szemben 2009-re mindössze 0,4 millió tonnára esett vissza. Ezzel szemben 2010-től ezzel ellentétes tendencia mutatkozott az export terén, melynek mennyisége 0,8 millió tonnára emelkedett, és 2013-ban a becslések szerint 0,7 millió tonnát tett ki. A legfrissebb számadatok rámutatnak, hogy az exportszint változatlan, az exportmennyiség pedig meghaladja a teljes uniós felhasználást.
(42)
Az exportkorlátozások ellenére a kínai gyártók jelentős mennyiségű ferroszilíciumot exportáltak azokra a globális piacokra, melyeken nincsenek érvényben importkorlátozások (azaz Japán, Dél-Korea és az USA piacára).
(43)
Első látásra úgy tűnhet, hogy az ázsiai piac alternatívát jelenthet a felesleges kínai gyártás egy részének felvétele szempontjából. Ugyanakkor a kérelmező által benyújtott információk szerint a szóban forgó piac az utóbbi időben bekövetkezett fejlemények nyomán kevésbé vonzó a kínai export számára.
(44)
Az ázsiai piacot jelentősen befolyásolja a jövőben Malajziában megvalósuló két új ferroszilícium létesítmény termelésbe való bevonása (Pertama Ferroalloys Plant és Sarawak Ferroalloys Plant). A becslések szerint Malajzia éves ferroszilícium-termelése 2014-től 420 000 tonnával nő, melyet délkelet-ázsiai szomszédainak, elsősorban az évente 600 000 tonnára igényt tartó Japánnak fog értékesíteni. A malajziai létesítmények termelése kedvezőtlen hatást fog gyakorolni a Délkelet-Ázsiába irányuló kínai exportra. Emellett japán acélgyártók és dél-koreai acélművek megállapodást kötöttek az új malajziai gyártókkal éves szinten jelentős mennyiségű ferroszilícium vásárlásáról, ami megnehezíti a kínai export számára a piacra lépést.
(45)
A nyilvánosságra hozatalt követően tett észrevételeiben az exportáló gyártó azt állította, hogy a malajziai termelést túlbecsülték. Az ellenőrzést követően az észrevételt igazoltnak találták, melynek következtében Malajzia termelését hozzávetőlegesen 370 000 tonnára igazították ki.
(46)
Ebből adódóan az újonnan belépő malajziai termelés várhatóan fokozza a versenyhelyzetet az amúgy is telített piacon, melyen Kína és Oroszország jelenleg jelentős részesedéssel rendelkezik.
(47)
A kínai termékek felülvizsgálati időszakban tapasztalt mérsékelt uniós piaci jelenlétét elsősorban a (41) preambulumbekezdésben említett, a kínai kormány által bevezetett exportkorlátozások magyarázzák.
(48)
Ezenfelül az uniós piaci árak szintén vonzerőt jelentenének a kínai gyártók felesleges kapacitásának felvétele szempontjából. Az uniós piaci átlagár 2012-ben legalább olyan magas volt, mint a kínai gyártók fő célországokban (Japán, Dél-Korea és az USA) alkalmazott exportárai, ami fokozottan megerősíti az uniós piac vonzerejét abban az esetben, ha az egyéb célországokba irányuló értékesítés nehézségekbe ütközik.
(49)
Levonható tehát az a következtetés, hogy az európai piac, amely globálisan az egyik legnagyobb piacnak minősül, továbbra is vonzó a kínai gyártók számára.
4. A dömping folytatódásának valószínűségére vonatkozó következtetés
(50)
A Kínában rendelkezésre álló szabad kapacitás, valamint az uniós piac viszonylagosan vonzó árszintje alapján arra lehet következtetni, hogy a dömpingellenes intézkedések megszűnése esetén fennáll az érintett termék Kínából származó fokozott importjának kockázata.
(51)
A jelenlegi és a potenciális kínai szabad kapacitás, az uniós piac világviszonylatban meghatározó mérete, továbbá a kínai exportra Délkelet-Ázsiában várhatóan gyakorolt nyomás miatt az a következtetés vonható le, hogy a dömpingellenes intézkedések megszűnése esetén a kínai exportőrök valószínűleg tovább növelnék dömpingelt árakon folytatott exportjukat az Unióba.
AZ OROSZORSZÁGBÓL SZÁRMAZÓ BEHOZATAL
1. Előzetes megjegyzések
(52)
A (14) preambulumbekezdésben említetteknek megfelelően kizárólag az orosz csoport működött együtt az eljárásban. Megállapításra került ugyanakkor, hogy az orosz csoport a teljes orosz gyártás jelentős hányadát képviseli, ami Oroszország teljes ferroszilícium-termelésének hozzávetőlegesen 78 %-át, továbbá az Oroszországból származó uniós ferroszilícium-import túlnyomó részét teszi ki. Ebből adódóan úgy ítélték meg, hogy az orosz csoport által rendelkezésre bocsátott információkat, egyéb információforrásokkal, köztük a felülvizsgálati kérelemmel és a hozzáférhető kereskedelmi importstatisztikákkal (Eurostat) kombinálva kellett felhasználni a dömping folytatódásának vagy megismétlődésének valószínűsége megállapításához.
(53)
A dömpingkülönbözet kiszámításához az orosz csoportot alkotó vállalatokat - JSC CHEMK és JSC KF - a Vámkódex (7) 143. cikke értelmében egymással kapcsolatban állónak tekintik, csakúgy mint az eredeti vizsgálatban. Ezért az egész csoport számára az alábbi módszer alkalmazásával egyetlen dömpingkülönbözetet számítottak ki. Először minden egyes exportáló gyártóra kiszámították a dömping összegét, majd a csoport egészére nézve megállapították a dömpingkülönbözet súlyozott átlagát. Meg kell jegyezni, hogy e módszer eltért az eredeti vizsgálatban alkalmazottól, mivel akkor a dömpingszámítást úgy végezték, hogy összesítették a gyártók valamennyi termelési és értékesítési adatát. A másik módszert alkalmazták a lezárt időközi felülvizsgálatban is. A módszertani változást a megváltozott körülmények indokolják, amelyeket a vállalati struktúrában bekövetkezett változás idézett elő; ennek nyomán megállapítható, hogy a csoporton belül az értékesítés és az előállítás tekintetében melyik gyártó az érintett.
2. Dömpingelt behozatal a felülvizsgálati időszakban
2.1. A rendes érték meghatározása
(54)
Az alaprendelet 2. cikkének (2) bekezdése szerint először megvizsgálták, hogy a hasonló termék együttműködő exportáló gyártók által független vevőknek történő hazai értékesítésének mennyisége reprezentatív-e az Unióba irányuló exportértékesítéseik mennyiségével összehasonlítva, vagyis hogy az ilyen hazai értékesítések összvolumene eléri-e az érintett termék uniós exportra értékesített összvolumenének legalább 5 %-át.
(55)
Megvizsgálták továbbá, hogy az alaprendelet 2. cikke (2) bekezdésének alkalmazásában a hazai értékesítések kellően reprezentatívak minősülnek-e. Ezt a vizsgálatot az exportáló gyártó által a hazai piacon értékesített minden olyan terméktípus esetében elvégezték, amelyet a Bizottság az Unióba irányuló exportra eladott terméktípussal közvetlenül összevethetőnek talált. Egy adott terméktípus hazai értékesítése abban az esetben minősült kellően reprezentatívnak, ha az említett terméktípusnak az exportáló gyártó által hazai piacon független vevőknek értékesített teljes mennyisége elérte az Unióba exportált összehasonlítható terméktípus teljes értékesítési mennyiségének legalább 5 %-át.
(56)
Azt is megvizsgálták, hogy az egyes terméktípusok hazai értékesítése az alaprendelet 2. cikkének (4) bekezdése szerint a szokásos kereskedelmi forgalom keretén belüli értékesítésnek tekinthető-e. Ezt olyan módon állapították meg, hogy az érintett termék minden egyes exportált típusára meghatározták a vizsgálati időszak folyamán a hazai piacon független vevők részére történt nyereséges értékesítés arányát.
(57)
Azon terméktípusoknál, amelyek hazai piacon értékesített mennyiségének több mint 80 %-át egységköltség fölött értékesítették, és amelyek esetében az értékesítési ár súlyozott átlaga megegyezett az előállítási egységköltséggel vagy azt meghaladta, a terméktípusonkénti rendes érték megállapítása az érintett típus teljes értékesítési volumenére alkalmazott tényleges hazai árak súlyozott átlagának kiszámításával történt, függetlenül attól, hogy az értékesítések nyereségesek voltak-e.
(58)
Azokban az esetekben, amikor e terméktípus nyereséges értékesítése legfeljebb a típus teljes értékesítési mennyiségének 80 %-át tette ki, vagy amikor a típus súlyozott átlagára nem érte el az egységnyi előállítási költséget, a rendes érték meghatározása a tényleges hazai ár alapján történt, amelyet a szóban forgó típus felülvizsgálati időszak alatti, kizárólag nyereséges hazai értékesítéseinek súlyozott átlagáraként számítottak ki.
(59)
Ha egy terméktípust nem értékesítettek belföldön, illetve azoknál a terméktípusoknál, amelyek hazai értékesítése nem érte el a kellő mértéket, a rendes értéket az alaprendelet 2. cikkének (3) bekezdése szerint határozták meg.
(60)
Ha a rendes értéket az alaprendelet 2. cikkének (3) bekezdése alapján számították ki, az eladási, általános és adminisztratív költségek és a nyereség összege az alaprendelet 2. cikkének (6) bekezdése szerint az együttműködő exportáló gyártók hasonló termékének előállítására és a szokásos kereskedelmi forgalom keretén belüli értékesítésére vonatkozó tényleges adatokon, vagy a rendelkezésre álló tényeken alapult.
2.2. Az exportár megállapítása
(61)
A felülvizsgálati időszakban az orosz csoport Unióba irányuló exportértékesítése társult vállalkozásán, az RFAI-n keresztül (a kapcsolatban álló importőr) zajlott, amely az Unión belül szabad forgalomba bocsátott termékek tekintetében minden importot érintő feladatot - ezek a kapcsolatban álló importőr feladatai - ellátott.
(62)
Az exportárat ezért az alaprendelet 2. cikkének (9) bekezdése szerint azon ár alapján képezték, amelyen az importált termék elsőként viszonteladásra került egy független vevő részére, megfelelően kiigazítva azt a behozatal és a viszonteladás között felmerülő minden költséggel, valamint ésszerű értékesítési, általános és adminisztratív költségekkel és nyereséggel. E célra a tényleges értékesítési, általános és adminisztratív költségek százalékarányát használták, és a keletkezett nyereségre vonatkozó, független importőröktől származó új információk hiányában az eredeti vizsgálatban használt nyereségszázalékot, azaz 6 %-ot számítottak.
(63)
Az orosz csoport úgy érvelt, hogy az RFAI egyazon gazdasági egység részeként kezelendő, mivel ugyanazok a személyek irányítják, és a vállalatok gazdasági egységként működnek. Következésképpen az exportár meghatározásakor semmilyen levonásnak nincs helye az RFAI értékesítési, általános és adminisztratív költségei vagy nyeresége tekintetében.
(64)
Az, hogy az orosz csoport és az RFAI közötti társulás gazdasági egységnek minősül-e, a 2. cikk (9) bekezdésének összefüggésében nem játszik szerepet az exportár képzése tekintetében.
(65)
Ezért mivel az orosz csoport exportértékesítése társult vállalkozásán (RFAI) keresztül zajlott, az exportárat az alaprendelet 2. cikke (9) bekezdésének megfelelően ki kellett igazítani az ésszerű értékesítési, általános és adminisztratív költségek és nyereség levonásával. A fentiek alapján a Bizottság az érvelést elutasította.
(66)
Az exportáló gyártó szintén a gazdasági egység megléte mellett érvelt, és azt állította, hogy ez ellentmond az alaprendelet 2. cikkének (9) bekezdése szerinti, az értékesítési, általános és adminisztratív költségek és nyereség tekintetében végzett kiigazításnak. Úgy érvelt továbbá, hogy amennyiben a kiigazítások indokoltak is lennének, a képzett exportárnak kizárólag az RFAI importköltségeit kellene tartalmaznia, a gazdasági egység exportjával kapcsolatos értékesítési, általános és adminisztratív költségek figyelembevétele nélkül. Végezetül kijelentette, hogy ebben az esetben nem ért egyet a gazdasági egység meglétét cáfoló megállapítással.
(67)
A gazdasági egység megléte nem játszik szerepet az exportár 2. cikk (9) bekezdése szerinti képzése összefüggésében. Amennyiben teljesülnek az alaprendelet 2. cikkének (1) és (9) bekezdésében rögzített feltételek, az irányítás, illetve integráció mértéke nem játszik szerepet a 2. cikk (9) bekezdése szerinti kiigazítások jogosságának (8) megítélése tekintetében. Az alaprendelet 2. cikkének (9) bekezdése előírja a Bizottság számára, hogy egyes esetekben exportárat képezzen, és ezt a képzett exportárat bizonyos paraméterek figyelembevételével kiigazítsa, ideértve azokat az eseteket, amikor a felek „üzleti kapcsolatban áll[nak]”. Az alaprendelet 2. cikkének (9) bekezdése egyértelműen fogalmaz, mely szerint „kiigazításokat kell végrehajtani” (utólagos bizottsági kiemelés). A Bizottság meggyőződött róla, hogy az RFAI minden olyan feladatot ellát, amelyet az Unióban egy kapcsolatban álló importőr rendszerint elvégez. Az RFAI jelentős szerepet játszik a csoport nemzetközi tevékenységében (pl. ügyfélszolgálat, a szállítások logisztikája és ütemezése, a beruházási javak és a fő nyersanyagok beszerzése stb.). Ebből adódóan teljesülnek az alaprendelet 2. cikkének (9) bekezdése szerinti kiigazítás feltételei, ami alátámasztja az elvégzett kiigazításokat. Így azt a következtetést vonták le, hogy a kiigazításokat az alaprendelet 2. cikkének (9) bekezdése követelményeinek megfelelően végezték.
(68)
Az exportáló gyártó állítása szerint a Nikopolsky/Interpipe (9) ügyben hozott ítéletből következik, hogy amennyiben az exportőr és a vele kapcsolatban álló kereskedő gazdasági egységet alkot, az exportárnak az alaprendelet 2. cikke (9) bekezdése szerinti kiigazítása nem alkalmazható. Ez az állítás nem megalapozott. A hivatkozott ítélet a 2. cikk (10) bekezdésének i) pontja szerinti, névleges jutalékot érintő kiigazításra vonatkozik, melyet a kereskedő akkor kap, ha hasonló feladatokat lát el, mint a jutalék alapján dolgozó ügynök. A jelen esetben az esetjog nem meghatározó, mivel a svájci RFAI vállalat minden olyan feladatot ellát, amelyet egy kapcsolatban álló importőr rendszerint elvégez. A gazdasági egység megléte más hatást gyakorol az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdése szerinti kiigazításokra, mint a rendelet 2. cikkének (9) bekezdése szerinti vitatott kiigazításokra. Ezenfelül nem mérlegelhetők az ésszerű értékesítési, általános és adminisztratív költségek és nyereség tekintetében végzett kiigazítások. A szóban forgó kiigazításokat az alaprendelet 2. cikke (9) bekezdésének megfelelően üzleti kapcsolatban álló felek esetében el kell végezni.
(69)
A kiigazítás hatóköre tekintetében az értékesítési, általános és adminisztratív költségek és a nyereség részleges levonására irányuló érvelés nem fogadható el, mivel az exportáló gyártó nem nyújtott be vonatkozó bizonyítékokat. Az alaprendelet 2. cikkének (9) bekezdése szerinti kiigazítások az üzleti kapcsolat jellemezte leggyakoribb esetekben elengedhetetlenek az exportár képzéséhez. A globális értékesítési, általános és adminisztratív költségek és nyereség részleges kiigazítása esetén a szóban forgó módosítás alapját az exportáló gyártó által a költségekre vonatkozóan rendelkezésre bocsátott bizonyítékoknak kell képezniük, különös tekintettel arra, hogy ezek a költségek az érintett termék importjához nem közvetlenül kapcsolódó tevékenységekhez fűződő, a behozatal és a viszonteladás között felmerült különleges kiadásoknak minősülnek-e.
(70)
Az orosz csoport azt is állította, hogy az alaprendelet 11. cikke (10) bekezdése értelmében az exportárat a dömpingellenes vám levonása nélkül kell kiszámítani, mert a vám megfelelően megjelenik a viszonteladói árakban és az azt követő értékesítési árakban az Unió területén.
(71)
A vizsgálat különösen rávilágított arra, hogy a bejelentett ügyletek 99 %-ában a megfizetett vám nem jelent meg az érintett termék Unióban alkalmazott viszonteladói áraiban. Ezért az a következtetés vonható le, hogy a dömpingellenes vám nem jelent meg megfelelően az orosz csoport viszonteladói áraiban. Emiatt az orosz csoport érvelését nem lehetett elfogadni, és az exportáraknak az alaprendelet 2. cikke (9) bekezdésének megfelelő képzésekor a dömpingellenes vámok összegét levonták.
2.3. Összehasonlítás és kiigazítások
(72)
A rendes érték és az exportár összehasonlítását a gyártelepi ár alapján végezték el. A tisztességes összehasonlítás biztosítása érdekében az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdésével összhangban figyelembe vették az árak összehasonlíthatóságát érintő különbségeket.
(73)
Az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének megfelelően szükséges és indokolt esetben kiigazítás formájában figyelembe vették a fuvarozási, biztosítási, anyagmozgatási, rakodási és hitelköltségeket, valamint a jutalékokat.
2.4. Dömping a felülvizsgálati időszakban
(74)
Az alaprendelet 2. cikke (11) és (12) bekezdésének megfelelően az orosz csoport minden egyes együttműködő exportáló gyártója tekintetében gyártelepi ár alapján, terméktípusonként összehasonlították a rendes érték súlyozott átlagát az exportárak súlyozott átlagával.
(75)
Az exportáló gyártó több észrevételt tett a dömpingkülönbözet kiszámítását illetően.
(76)
Először is, a csoport egyik vállalata által a csoport egy másik vállalatától vásárolt kvarcit költségének kiigazítását illetően vitatták a felülvizsgált vételár 5 %-os haszonkulccsal való kiegészítését. Érvelésük szerint a két vállalat ugyanahhoz a gazdasági egységhez tartozik.
(77)
Annak ellenére, hogy a gazdasági egységgel kapcsolatos érvelés nem játszik szerepet a kvarcitköltségek kiigazításának összefüggésében, elfogadott, hogy a kapcsolatban álló felek közötti ügyletek nyereség nélkül is bonyolíthatók. A külső feleknek történt kvarcitértékesítések hiányában nem lehetett a nyereség meglétét alátámasztani. Következésképpen a kiigazított kvarcitköltséghez számolt haszonkulcsot elhagyták, és a dömping megállapítását ennek megfelelően felülvizsgálták.
(78)
A második észrevétel a WTO Vitarendezési Testületének a Norvégiával lazacimport ügyben folytatott vita során megfogalmazott ajánlásai alkalmazására vonatkozott. Az ajánlás értelmében a rendes érték képzésekor abban az esetben is alkalmazandók a szóban forgó ügyletek kapcsán felmerülő értékesítési, általános és adminisztratív költségek és nyereség, amennyiben egy adott terméktípus hazai értékesítése nem reprezentatív. Az exportáló gyártó azt állította továbbá, hogy a hatályvesztési felülvizsgálatban nem megengedett új módszer alkalmazása, mivel a körülményekben nem következett be ezt indokló jelentős változás.
(79)
A Bizottság az exportáló gyártóval meghallgatás keretében ismertette a lazacimporttal foglalkozó testület módszerét, ám az exportáló gyártó a testület ajánlásait továbbra is az alaprendelet 2. cikke (4) és (6) bekezdése megsértéseként értelmezte. Ezzel szemben a Bizottságnak kötelessége, hogy a WTO-val szemben fennálló kötelezettségei keretében végrehajtsa az ilyen szabályokat. A módszer nem csupán az alaprendelet 5. cikke értelmében indított vizsgálatokra, hanem valamennyi esetre hatással van.
(80)
A harmadik észrevétel értelmében a Bizottság olyan esetekben is kiigazítást végzett, amikor a csoport egyik exportáló gyártójának költségeit egy másik exportáló gyártó egyes értékesítéseivel hasonlították össze.
(81)
A Bizottság ismételten megerősíti, hogy a bevételt a gyártási költségekhez hasonlóan a nyereségesség megállapítása végett fuvarozási, biztosítási és anyagmozgatási költségekkel, a dömpingkülönbözetek megállapítása végett pedig csomagolási költségekkel igazították ki.
(82)
A negyedik észrevétel értelmében az exportáló gyártó megítélése szerint indokolatlan a hatályos dömpingellenes vám exportárból való levonása. Az álláspont alátámasztása érdekében azt állítják, hogy a felülvizsgálati időszak értékesítési exportárai több mint 100 %-kal meghaladták az eredeti vizsgálatban jellemzőket, mely bizonyítja, hogy a dömpingellenes vám megjelent az exportárakban. Ezenfelül egyes importvámokat és dömpingellenes vámokat nem szabadott volna levonni, mert azokat állítólagosan előre megfizették, és egy jövőbeli időszakra vonatkoztak. Végezetül a Japánban felmerülő irodai költségeket, valamint a svájci szövetségi és kantoni szintű jövedelemadókat a Bizottságnak szintén nem kellett volna figyelembe vennie.
(83)
Az exportáló gyártó által rendelkezésre bocsátott bizonyítékok nem meggyőzőek annak alátámasztására, hogy ebben az esetben és e termék vonatkozásában a dömpingellenes vám megfelelően megjelent az exportárban. Az eredeti vizsgálat óta a viszonteladói árak és az előállítási költségek egyaránt jelentősen emelkedtek. Ebből adódóan az exportárak növekedése nem bizonyítja meggyőzően a vám árban való állítólagos megjelenését. A benyújtott bizonyíték elégtelen jellegének szemléltetésére a Bizottság a dömpingellenes vám figyelembevételével összehasonlította a felülvizsgálati időszakban jellemző exportárakat az áruköltségekkel, és az eredmény rámutatott arra, hogy az exportügyletek 99 %-ában az exportár nem kellően magas ahhoz, hogy érzékeltesse a dömpingellenes vámot. Végezetül, a jelentős dömping megállapítását az sem változtatná meg, ha a vámot nem vonják le, és nem érintené a dömping folytatódásának valószínűségével kapcsolatban levont következtetéseket sem. Ezért nem lenne hatással a jelenlegi hatályvesztési felülvizsgálat eredményeit tekintve sem.
(84)
A Bizottság megállapította, hogy az importvámok és dömpingellenes vámok előzetes kifizetése nem lehetséges; az ilyen vámokat a behozatalkor szedik be. Emellett a csoport importját vámraktáron keresztül bonyolította, ami azt jelenti, hogy a vámok a behozatal és az értékesítés tényleges időpontjában váltak esedékessé. Ezenfelül a 2012. december 31-i próbamérleg és az ellenőrzött elszámolások összehasonlítása alapján egyértelműen megállapítást nyert, hogy az auditorok az állítólag előzetesen kifizetett dömpingellenes vámokat ténylegesen kifizetett dömpingellenes vámokká minősítették át, ami az eredménykimutatásban költségként jelentkezett.
(85)
A Japánban felmerülő irodai költségek nem kapcsolódtak az érintett termékhez, így nem befolyásolták a Bizottság által végzett számításokat. Emiatt az érvelést elutasították. Végezetül, az említett svájci adókat csak abban az esetben lehet kizárni, ha azok társasági adóval kapcsolatosak, amit a nyilvánosságra hozatalt követő észrevételek látszólag megerősítenek. A dömpingszámítást ezért ennek figyelembevételével módosították.
(86)
A csoport egyik brit Virgin-szigeteki vállalkozása által a csoport egy másik vállalkozásának nyújtott hitel kiigazított kamatát a Bizottság felülvizsgálta arra az állításra reagálva, hogy az ehhez hasonló kölcsönöket a piacinál kedvezőbb feltételek mellett is bonyolíthatják, és az ügyletnek alapvetően csak abban az esetben van értelme, ha a hitelkamat alacsonyabb a banki kamatnál. A Bizottság megerősíti továbbá, hogy az RFAI haszonkulcsát nem a CIF-ára alapján képezték, hanem a nettó számlaértékre, a vállalat elszámolási valutájában alkalmazták, majd kiegészítettek egyes költségtételekkel.
(87)
A fenti megfontolások figyelembevételével és a kvarcit csoporton belüli értékesítésével, a csoporton belüli hitelezéssel, valamint a svájci szövetségi és kantoni szintű jövedelemadókkal kapcsolatos észrevételek alapján felülvizsgált számításokkal a vámfizetés előtti, uniós határparitáson számított ár százalékában kifejezett dömpingkülönbözetet felülvizsgálták és 43 %-ra módosították.
(88)
Emlékeztetni kell arra, hogy a (4) preambulumbekezdésben említett időközi felülvizsgálat azt a következtetést vonta le, hogy az orosz csoport 2009 októbere és 2010 szeptembere között dömpingelt árakon folytatott importot.
3. A behozatal alakulása az intézkedések hatályvesztése esetén
(89)
A vizsgálat azt a kérdést elemezte, hogy fennállt-e dömping a felülvizsgálati időszak alatt, valamint azt, hogy valószínű-e a dömping folytatódása, illetve megismétlődése.
3.1. Oroszország termelési kapacitása
(90)
Oroszország a világ második legnagyobb ferroszilícium-gyártója. A Metal Expert piackutató vállalat szerint Oroszország ferroszilícium-termelési kapacitása hozzávetőlegesen 900 000 tonna. Ez magában foglalja a kemencékben történő előállítást, ami a ferroszilícium mellett egyéb ferroötvözeteket is eredményezhet. A két gyártó (a JSC CHEMK és a Serov Ferroalloy Plant) létesítményei rövid időn belül lehetővé teszik a ferroszilícium gyártásáról egyéb ferroötvözetek előállítására való átállást. A többi orosz gyártó (a Bratsk Ferroalloy Plant, az NLMK és a JSC KF) létesítményei azonban kizárólag ferroszilícium előállítására alkalmasak.
(91)
A nyilvánosságra hozatalt követően az egyetlen együttműködő exportáló gyártó azt állította, hogy a rá vonatkozó információkat figyelmen kívül hagyták Oroszország termelési kapacitásának kiszámításakor. Azonban amint arra az (52) preambulumbekezdés is hivatkozik, a felhasznált információk elsődleges forrását a szóban forgó orosz csoport által rendelkezésre bocsátott adatok képezték. A Metal Expert jelentését a többi orosz gyártó termelési kapacitásának megállapításához használták fel. Ez az állítás ezért nem elfogadható.
(92)
Ezenfelül a szóban forgó exportáló gyártó úgy érvelt, hogy a JSC CHEMK gyártását tévesen mérték fel, és azt állította, hogy jelentős többletköltségek és időveszteség nélkül gyakorlatilag képtelen egyéb ferroötvözetek gyártására átállni. Ezzel szemben a JSC CHEMK telephelyén folytatott helyszíni vizsgálat során bizonyítékokat találtak arra vonatkozóan, hogy a JSC CHEMK kemencéi a fentiekkel ellentétben késedelem nélkül képesek egyéb ferroötvözetek gyártására átállni. Ez az érvelés ezért nem elfogadható.
(93)
A felülvizsgálati időszakban a tényleges termelés a becslések szerint 633 000 tonna körül mozgott (75 % szilíciumot tartalmazó ferroszilícium alapján), melyhez mintegy 267 000 tonna rendelkezésre álló szabad kapacitás társult. Konzervatív megközelítést alkalmazva és figyelembe véve az egyéb ferroötvözetek előállítására fordított termelési kapacitást, a ferroszilícium gyártására fordítható szabad kapacitás legalább 120 000 tonna.
(94)
Az orosz csoport azt állította, hogy az orosz szabad kapacitást tévesen állapították meg, mivel a Bizottság nem vette figyelembe, hogy az orosz csoport termelési kapacitásának 95-100 %-át használta ki. Amint azonban azt a fenti preambulumbekezdés említi, a tényleges szabad kapacitás figyelembevételével konzervatív megközelítést is alkalmaztak. Ez az állítás ezért nem elfogadható.
(95)
A Metal Expert jelentése alapján a számottevő szabad kapacitás magyarázata, hogy 2002 és 2009 között a hazai kereslet jelentősen, 50 %-kal visszaesett, és ezen a szinten maradt 2012-ig. A termelési kapacitás ezért jelentősen meghaladja a hazai piacon mutatkozó keresletet. Az orosz gyártók ebből adódóan az exporttól függenek.
3.2. Az uniós piac vonzereje
(96)
A jelenleg hatályos intézkedések ellenére az uniós piac továbbra is vonzerőt jelent az orosz export számára. A felülvizsgálati időszakban megfigyelt importszint rámutatott, hogy az Oroszországból származó importot bizonyos mértékben befolyásolják a kivetett dömpingellenes vámok, ám mindezek ellenére jelenléte a felülvizsgálati időszakban továbbra is határozott volt.
(97)
Az egyik fél azt állította, hogy az európai uniós ferroszilícium-piac az orosz csoporthoz hasonló nemzetközi beszállítók számára nem vonzó, és összességében az import jelentős visszaesése figyelhető meg, ami 2012-ben tovább folytatódott. Az állítás értelmében a tendencia a jövőben sem változik. Az Eurostat kereskedelmi adatainak vizsgálata az alaprendelet 14. cikkének (6) bekezdésével összhangban rámutatott, hogy az Oroszországból származó behozatal 2010 és 2012 között meglehetősen stabilnak mutatkozott.
(98)
Emellett az érintett termék európai uniós exportárait a ferroszilíciumért harmadik országok piacain felszámított árakkal összehasonlítva kitűnik, hogy az orosz csoport Unióban alkalmazott árai a célországtól függően magasabbak.
(99)
Ezért azt az állítást, miszerint az uniós piac nem vonzó az orosz gyártók számára, el kell utasítani.
(100)
Az egyik fél azt állította, hogy az orosz piac a közeljövőben megvalósuló számos projektnek - így a 2014-es téli olimpiának - köszönhetően egyre vonzóbb, ami várhatóan fellendíti az acél iránti hazai keresletet, és ezáltal növeli a ferroszilícium hazai felhasználását. Ugyanakkor hangsúlyozandó, hogy az említett fél nem bocsátott rendelkezésre releváns adatokat vagy becsléseket arra vonatkozóan, hogy a szóban forgó projektek milyen hatást gyakorolnak a ferroszilícium hazai felhasználására. Azonban ha a helyzet a fentiek szerint alakulna, a hatásnak már 2012-2013-ban érződnie kellett volna. Ezzel szemben a rendelkezésre álló adatok alapján a hazai felhasználás stabilnak mutatkozott. Végezetül, e projektek jellegükből adódóan korlátozott vagy átmeneti hatást fejtenének ki. Ezt az állítást ezért figyelmen kívül kell hagyni. Az egyik fél azt állította, hogy az orosz kihasználatlan kapacitást javarészt felveszi az ázsiai piacokra és az USA-ba irányuló export. A felülvizsgálati időszakban az orosz gyártók termelésük több mint 73 %-át ténylegesen világszerte exportálták. Ugyanakkor a (93) preambulumbekezdésben említetteknek megfelelően Oroszország a csökkenő hazai felhasználás következtében továbbra is jelentős kihasználatlan termelési kapacitással bír, ami arra enged következtetni, hogy a hazai értékesítés csökkenésének kompenzációja, valamint a felesleges termelési kapacitás felvétele érdekében erős az alternatív piacok iránti igény.
(101)
A (44) preambulumbekezdésben említetteknek megfelelően az ázsiai piacokon fokozott verseny várható a Malajziában épített új létesítményeknek köszönhetően, melyek 2014-ben kezdik meg a termelést hozzávetőlegesen 420 000 tonnával. A helyzetből adódóan az orosz export nehezebben jut az ázsiai piacra.
(102)
A (45) preambulumbekezdésben részletezetteknek megfelelően a malajziai termelést 370 000 tonnára módosították.
(103)
Ezenfelül egyik legfőbb exportpiacukon, az USA-ban, az orosz exportőröket dömpingellenes vizsgálat alá vonták, és a vizsgálati kérelem szerint várhatóan jelentős dömpingkülönbözet állapítható meg.
(104)
Ezért azt a következtetést kell levonni, hogy az orosz exportáló gyártók nagyban függenek a harmadik országok piacaira irányuló exporttól, ám ezeken fokozott verseny várható. Ebből adódóan az uniós piac még vonzóbbá válik számukra.
4. A dömping folytatódásának valószínűségére vonatkozó következtetés
(105)
A fenti megállapítások alapján az a következtetés vonható le, hogy az Oroszországból származó behozatal továbbra is dömpingelt formában történik, és a dömping folytatódásának igen nagy a valószínűsége. Oroszország jelenlegi és jövőbeni potenciális szabad kapacitására, az uniós piac világviszonylatban meghatározó méretére, továbbá a délkelet-ázsiai piac várható kapacitásbővítésére való tekintettel az a következtetés vonható le, hogy a dömpingellenes intézkedések megszűnése esetén az orosz exportőrök valószínűleg tovább növelnék dömpingelt árakon folytatott, az Unióba irányuló exportjukat.
5. Következtetés
(106)
A fenti megfontolások fényében levonható a következtetés, hogy ha a meglévő intézkedések hatályukat vesztik, jelentős és reális annak a kockázata, hogy a Kínából és Oroszországból származó ferroszilícium dömpingje folytatódik.
D. AZ UNIÓS GAZDASÁGI ÁGAZAT MEGHATÁROZÁSA
(107)
A felülvizsgálati időszakban a hasonló termék előállításával hét ismert uniós gyártó foglalkozott. Az alaprendelet 4. cikke (1) bekezdése értelmében ezek a gyártók alkotják az uniós gazdasági ágazatot (a továbbiakban: uniós gazdasági ágazat).
(108)
A (16) preambulumbekezdésben említettek szerint hat unós gyártó bocsátotta rendelkezésre a kért információkat. A szóban forgó vállalatok a teljes uniós gyártás mintegy 90 %-át képviselik, helyzetük a megítélés szerint az uniós gazdasági ágazat tekintetében reprezentatív.
E. AZ UNIÓS PIAC HELYZETE
1. Uniós felhasználás
(109)
Az uniós felhasználást az uniós gazdasági ágazat független és kapcsolatban álló feleknek az uniós piacon történő értékesítésének mennyisége, a nem együttműködő gyártóra vonatkozó becslés (a felülvizsgálati kérelem alapján) és a KN-kód szinten rendelkezésre álló Eurostat-importadatok alapján állapították meg.
(110)
A figyelembe vett időszakban az uniós felhasználás 40 %-kal nőtt. Ugyanakkor lényeges szempont, hogy a figyelembe vett időszak első éve (2009) a gazdasági válság negatív hatásai miatt rendkívül kedvezőtlennek bizonyult. A 2009-et követően jellemző részleges helyreállás ellenére a felhasználás továbbra sem érte el az eredeti vizsgálatban rögzített szinteket; akkor a felhasználás minden évben meghaladta a 850 ezer tonnát.
1. táblázat
Felhasználás
2009
2010
2011
Felülvizsgálati időszak
Felhasználás (tonna)
544 093
799 233
841 796
760 128
Index (2009 = 100)
100
147
155
140
Forrás: kitöltött kérdőívek, felülvizsgálati kérelem, Eurostat.
2. Az érintett országokból érkező behozatal mennyisége, árai és piaci részesedése
(111)
A Kínából és Oroszországból származó behozatal mennyiségét és piaci részesedését az Eurostat adatai, valamint az alaprendelet 14. cikkének (6) bekezdése értelmében gyűjtött adatok alapján elemezték. Tekintettel arra, hogy a Kínából érkező importmennyiség igen csekély, az érintett országokból származó behozatalt nem összevonva értékelték.
a) Az érintett behozatal mennyisége és piaci részesedése
(112)
A figyelembe vett időszakban az Unióba irányuló dömpingelt import mennyisége és piaci részesedése az alábbiak szerint alakult:
2. táblázat
Az érintett behozatal mennyisége és piaci részesedése
2009
2010
2011
Felülvizsgálati időszak
Kína
Importált mennyiség (tonna)
8 105
13 828
5 125
2 516
Index (2009 = 100)
100
171
63
31
Piaci részesedés (%)
1,5
1,7
0,6
0,3
Index (2009 = 100)
100
116
41
22
Oroszország
Importált mennyiség (tonna)
74 678
53 671
29 338
40 725
Index (2009 = 100)
100
72
39
55
Piaci részesedés (%)
13,7
6,7
3,5
5,4
Index (2009 = 100)
100
49
25
39
Az érintett országok összesen
Importált mennyiség (tonna)
82 783
67 499
34 463
43 241
Index (2009 = 100)
100
82
42
52
Piaci részesedés (%)
15,2
8,4
4,1
5,7
Index (2009 = 100)
100
56
27
37
Forrás: Eurostat.
(113)
Az érintett országokból érkező import mennyisége jelentős, 48 %-os csökkenést mutatott a figyelembe vett időszakban. A behozatal piaci részesedése a 2009. évi 15,2 %-ról a felülvizsgálati időszakban 5,7 %-ra csökkent. E tendencia azt eredményezte, hogy a kínai export szinte teljesen eltűnt az uniós piacról. Az orosz exportáló gyártók mindemellett továbbra is jelentős piaci részesedéssel rendelkeznek, és Oroszország az Unió negyedik legnagyobb importőre.
b) Importárak és áralákínálás
(114)
Az alábbi táblázat mutatja a dömpingelt behozatal átlagárát. A figyelembe vett időszakban a Kínából származó import átlagára 38 %-kal csökkent. Az Oroszországból származó import átlagára 31 %-kal nőtt ugyanebben az időszakban, ám mindvégig az uniós gazdasági ágazat értékesítési árai alatt maradt.
3. táblázat
A dömpingelt behozatal átlagára
2009
2010
2011
Felülvizsgálati időszak
Kína
Átlagár (EUR/tonna)
991
1 088
873
611
Index (2009 = 100)
100
110
88
62
Oroszország
Átlagár (EUR/tonna)
716
776
889
999
Index (2009 = 100)
100
108
124
140
Az érintett országok összesen
Átlagár (EUR/tonna)
742
840
887
976
Index (2009 = 100)
100
113
119
131
Forrás: Eurostat.
(115)
A felülvizsgálati időszakra jellemző alákínálás mértékének megállapítása céljából az együttműködő uniós gyártók által az Unió piacán független vevők számára történő értékesítés során alkalmazott, terméktípusonkénti eladási ár gyártelepi szintre igazított súlyozott átlagát összehasonlították az együttműködő orosz gyártók által az Unió piacán az első független vevőnek értékesített dömpingelt behozatal azon terméktípusonkénti, megfelelő súlyozott átlagárával, amelyet a vámoknak megfelelően kiigazított CIF-paritás alapján állapítottak meg.
(116)
Mivel a felülvizsgálatban egy kínai exportáló gyártó sem működött együtt, a kínai export áralákínálása mértékének megállapítása céljából az uniós gyártók által az Unió piacán független vevők számára történő értékesítés során alkalmazott ár gyártelepi szintre igazított súlyozott átlagát összehasonlították a kínai behozatal Eurostat által rendelkezésre bocsátott exportárainak átlagával, amelyet a vámoknak megfelelően kiigazított CIF-paritás alapján állapítottak meg.
(117)
Az összehasonlítás - az együttműködő uniós gyártók felülvizsgálati időszak alatt bonyolított forgalmának százalékában kifejezve - súlyozott átlagban Oroszország tekintetében 6-39 %-os, Kína tekintetében 46 %-os alákínálási különbözetet mutatott ki az Unió piacán.
3. Más harmadik országokból származó, az intézkedések hatályán kívül eső behozatal
(118)
Az egyéb harmadik országokból az uniós piacra irányuló import mennyisége 33 %-kal nőtt a figyelembe vett időszak alatt, követve a felhasználásra jellemző növekvő tendenciát. A harmadik országokból érkező behozatal piaci részesedése a figyelembe vett időszakban viszonylag stabil volt, és az uniós felhasználás körülbelül 70 %-át tette ki; majd a felülvizsgálati időszakban enyhe csökkenés volt tapasztalható. A behozatal földrajzi eloszlása azonban változékonyabb képet mutatott; a Brazíliából és Norvégiából érkező behozatal mennyisége és piaci részesedése érezhetően megnőtt, ezek az országok vélhetőleg a növekvő felhasználás jelentette előnnyel éltek.
(119)
A harmadik országokból érkező behozatal átlagárai a figyelembe vett időszakban 22 %-kal nőttek, és messze meghaladják a Kínából és Oroszországból származó import árszintjét.
4. Az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzete
(120)
Az alaprendelet 3. cikkének (5) bekezdése értelmében a Bizottság megvizsgált minden olyan gazdasági tényezőt és mutatót, amely érinthette az uniós gazdasági ágazat helyzetét.
(121)
A kárelemzés céljából az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzetét olyan mutatók alapján értékelték, mint termelés, termelési kapacitás, kapacitáskihasználás, értékesítési mennyiség, piaci részesedés és növekedés, foglalkoztatás, termelékenység, a tényleges dömpingkülönbözet mértéke és a múltbeli dömpinget követő helyreállás, átlagos egységárak, egységnyi költség, nyereségesség, pénzforgalom, beruházások, beruházások megtérülése és tőkebevonási képesség, készletek és munkaerőköltségek.
a) Termelés, termelési kapacitás és kapacitáskihasználás
(122)
Az uniós gazdasági ágazat termelése a figyelembe vett időszakban jelentősen nőtt. Ez a növekedés 2009 és 2011 között volt a legjelentősebb, amikor a termelés 178 %-kal nőtt. Ezt követően, a felülvizsgálati időszakban a termelés stabilnak mutatkozott. Emlékeztetni kell arra, hogy a figyelembe vett időszak első éve a gazdasági válság miatt kivételesnek számított, hiszen szokatlanul alacsony termelési szint jellemezte. A 2009-et követő jelentős helyreállás ellenére emlékeztetni kell arra, hogy az uniós gazdasági ágazat termelése továbbra sem érte el az eredeti vizsgálat kezdetekor (2003) jellemző szintet, amikor a termelés a jelentések tanúsága szerint meghaladta a 270 ezer tonnát.
5. táblázat
Az uniós gazdasági ágazat teljes termelése
2009
2010
2011
Felülvizsgálati időszak
Termelés (tonna)
81 147
192 495
225 376
224 540
Index (2009 = 100)
100
237
278
277
Forrás: kitöltött kérdőívek és a felülvizsgálati kérelem.
(123)
A figyelembe vett időszakban a termelési kapacitás viszonylag stabilnak bizonyult, noha a felülvizsgálati időszakban némileg emelkedett. A termelés 2009 és 2011 közötti számottevő növekedése mellett a kapacitáskihasználás összesen 179 %-kal emelkedett. Ez a tendencia a kapacitáskihasználás csökkenésével a felülvizsgálati időszakban megváltozott. A kedvezőtlen változást azonban nem a tényleges termelésben bekövetkezett csökkenés, hanem maga a kapacitás növekedése idézte elő.
6. táblázat
Termelési kapacitás és kapacitáskihasználás
2009
2010
2011
Felülvizsgálati időszak
Termelési kapacitás (tonna)
301 456
301 456
299 914
324 884
Index (2009 = 100)
100
100
99
108
Kapacitáskihasználás (%)
27
64
75
69
Index (2009 = 100)
100
237
279
257
Forrás: kitöltött kérdőívek és a felülvizsgálati kérelem.
b) Értékesítési mennyiség, piaci részesedés és növekedés
(124)
Az uniós gazdasági ágazat uniós piacon, független vevők számára történő értékesítésének volumene (az Unióban független és kapcsolatban álló feleknek történt értékesítések alapján megállapítva) a 2009 és 2011 közötti, felhasználásra jellemző tendenciák szerint alakult. A felülvizsgálati időszakban megfigyelhető hirtelen emelkedés annak tudható be, hogy az uniós gazdasági ágazat az Unióban a kapcsolatban álló vásárlók helyett a független vevőket részesítette előnyben, melyre ebben az évben derült fény. Mindez az egyik uniós gyártói csoport vállalati struktúrájában bekövetkezett változásokra vezethető vissza.
7. táblázat
Az uniós gazdasági ágazat független vásárlóknak történő értékesítései
2009
2010
2011
Felülvizsgálati időszak
Mennyiség (tonna)
60 257
113 048
122 860
191 525
Index (2009 = 100)
100
188
204
318
Forrás: kitöltött kérdőívek és a felülvizsgálati kérelem.
(125)
Mivel az uniós piaci értékesítések volumene a felhasználásra jellemző tendenciát követte, az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése a kezdeti 2010-es ugrásszerű növekedést követően a figyelembe vett időszak alatt enyhe növekvő tendencia mellett viszonylag változatlan maradt.
8. táblázat
Az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése
2009
2010
2011
Felülvizsgálati időszak
Az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése (%)
14
21
22
25
Index (2009 = 100)
100
155
165
187
Forrás: kitöltött kérdőívek és Eurostat.
(126)
A (111) preambulumbekezdésben említettek szerint az uniós felhasználás 2009 és a felülvizsgálati időszak között 40 %-kal nőtt. Az uniós gazdasági ágazat a növekedést hasznára tudta fordítani; ugyanebben az időszakban értékesítési volumene és piaci részesedése egyaránt nőtt.
c) Foglalkoztatás és termelékenység
(127)
Az érintett termék tekintetében az uniós gazdasági ágazatot jellemző foglalkoztatás a figyelembe vett időszakban mintegy 50 %-kal nőtt. A foglalkoztatottak számának növekedését ugyanakkor a termelékenység termelés (tonna)/foglalkoztatott/év szerint mért még nagyobb mértékű növekedése kísérte, mely ugyanebben az időszakban elérte a 86 %-ot.
9. táblázat
Foglalkoztatás és termelékenység
2009
2010
2011
Felülvizsgálati időszak
Foglalkoztatottak száma
701
869
1064
1042
Index (2009 = 100)
100
124
152
149
Termelékenység (egység/foglalkoztatott)
116
222
212
216
Index (2009 = 100)
100
191
183
186
Forrás: kitöltött kérdőívek és a felülvizsgálati kérelem.
d) A tényleges dömpingkülönbözet nagysága és a korábbi dömping hatásának leküzdése
(128)
A (37) és (87) preambulumbekezdésben jelzettek szerint az érintett országokból származó import dömpingkülönbözete továbbra is magas. A kármutatók elemzése bebizonyította, hogy a gazdasági ágazat jelenleg is a korábbi dömping hatásait próbálja leküzdeni. Ez a helyreállás azonban a közelmúltban történt, és a felülvizsgálati időszakban egyes kármutatók - például a nyereségességre, a pénzforgalomra és a beruházások megtérülésére vonatkozó mutatók - romlását figyelték meg az uniós piacon. Ezenfelül megjegyzendő, hogy a kedvező fejlemények a jelenlegi dömpingellenes védintézkedések mellett zajlanak. Az intézkedések hatályvesztése esetén a tényleges dömpingkülönbözetek jelentős hatással lennének az uniós gazdasági ágazatra.
e) Átlagos értékesítési egységárak az uniós piacon és egységnyi előállítási költség
(129)
Az együttműködő uniós gyártók független vevők esetében az Unióban alkalmazott átlagos értékesítési árai 2009 és 2011 között 25 %-kal nőttek, melyet a felülvizsgálati időszakban ismét csökkenés követett. Az áringadozások általánosságban az alapanyag- és energiaköltségek ugyanezen időszakban bekövetkezett változásait tükrözik. Hasonló tendencia - azaz 2009 és 2011 között növekedés, majd a felülvizsgálati időszakban csökkenés - figyelhető meg a harmadik országokból származó, az uniós piac nagyobb hányadán jelen lévő behozatal értékesítési árai tekintetében.
10. táblázat
Értékesítési árak és költségek
2009
2010
2011
Felülvizsgálati időszak
Átlagos értékesítési egységár az Unióban, független vevőknek (EUR/tonna)
1 136
1 282
1 421
1 151
Index (2009 = 100)
100
113
125
101
Termelési egységköltség (EUR/tonna)
1 094
1 031
1 228
1 063
Index (2009 = 100)
100
94
112
97
Forrás: kitöltött kérdőívek.
f) Nyereségesség, pénzforgalom, beruházások, beruházások megtérülése és tőkebevonási képesség
(130)
A figyelembe vett időszakban az uniós gyártók pénzforgalma, beruházásai, a beruházások megtérülése és tőkebevonási képessége a következőképpen alakult:
11. táblázat
Nyereségesség, pénzforgalom, beruházások, beruházások megtérülése
2009
2010
2011
Felülvizsgálati időszak
Az Unióban független vevőknek történő értékesítések nyereségessége (az értékesítési forgalom %-ában)
2,3
27,0
18,3
7,4
Pénzforgalom (EUR)
4 554 714
44 888 689
39 959 668
19 353 017
Beruházások (EUR)
26 599 036
20 962 570
25 274 658
27 076 802
Index (2009 = 100)
100
79
95
102
Beruházások megtérülése (%)
- 62,6
159,2
58,3
24,8
Forrás: kitöltött kérdőívek.
(131)
Az együttműködő uniós gyártók nyereségességét a hasonló termék független vevőknek az Unióban történő értékesítéséből származó, adózás előtti nettó haszonban kifejezve állapították meg, a vonatkozó forgalom százalékában. 2009-ben igen alacsony haszonkulcsot alkalmaztak, ami egyes uniós gyártók esetében negatív volt, ugyanakkor 2010-ben a felhasználás és az értékesítés növekedésével párhuzamosan kedvezőbb tendencia mutatkozott. Mindemellett meg kell jegyezni, hogy a felülvizsgálati időszakban a haszonkulcs annak ellenére nőtt, hogy az unós gazdasági ágazat együttműködő gyártóinak értékesítési mennyisége (a vállalati struktúrában bekövetkezett változásokat is figyelembe véve) nem változott. E tényezők aggodalomra adnak okot az uniós gazdasági ágazat által alkalmazott haszonkulcsok jövőbeli alakulását illetően.
(132)
A műveletek alapján kiszámított pénzforgalom - azaz az ágazat azon képessége, hogy maga finanszírozza tevékenységeit - a figyelembe vett időszak egészében pozitív volt. Ugyanakkor ez a mutató kizárólag 2010-ben javult; az ezt követő két évben számottevően romlott. A vizsgálat arra is rámutatott, hogy a pénzforgalom romlása komolyabban érintette a kisebb uniós gyártókat. Kétséges, hogy az uniós gazdasági ágazat a jelenlegi gazdasági körülmények között képes-e tevékenységeit a szükséges módon továbbra is maga finanszírozni.
(133)
A figyelembe vett időszakban a nyereségesség és a pénzforgalom alakulása hatással volt az együttműködő uniós gyártók saját tevékenységeikbe történő beruházási képességére. Ennek eredményeképpen a beruházások szintje a figyelembe vett időszakban továbbra is viszonylag magas és stabil. A beruházások megtérülése - a befektetés nettó könyv szerinti értéke százalékában megadott haszonnal kifejezve - csak 2009 után lett pozitív. Mindazonáltal a nyereségesség és a pénzforgalom tendenciáit követve ez a mutató is 2010-ben érte el a csúcspontot, majd 2011-2012-ben folyamatos csökkenést mutatott.
(134)
A fentiek alapján az a következtetés vonható le, hogy az együttműködő uniós gyártók a figyelembe vett időszak túlnyomó részében megfigyelhető stabil pénzügyi teljesítményének ellenére az időszak végére romlás következett be, mely különösen jellemző volt a felülvizsgálati időszakban. Amit azt a 11. táblázat is szemlélteti, az uniós értékesítések nyereségessége jelentősen visszaesett, és az uniós gazdasági ágazat pénzforgalma elmaradt a beruházások értékétől, ami azt jelzi, hogy a gazdasági ágazatnak a felülvizsgálati időszakban ismételten külső finanszírozáshoz kellett folyamodnia.
(135)
Ezzel párhuzamosan jelentkeztek a tőkebevonási képességgel kapcsolatos aggodalmak. Amennyiben az intézkedések hatályukat vesztik, ez a tényező képezheti az uniós gazdasági ágazat instabilitásának kritikus elemét. A jelenlegi gazdasági helyzetben az uniós gazdasági ágazat vélhetőleg nehezen találna pénzügyi lehetőségeket arra, hogy felvegye a versenyt az érintett országokból érkező dömpingelt import ismételt megjelenésével szemben, és rövid idő alatt ismételten súlyos kár érhetné. Az uniós gazdasági ágazathoz tartozó kkv-k esetében fokozottan jelentkeznek ezek az aggodalmak.
g) Készletek
(136)
Noha az együttműködő uniós gyártók zárókészleteinek szintje 2009 és a felülvizsgálati időszak között 32 %-kal emelkedett, a termelés szintjéhez képest arányaiban csökkent, és a gyártók megítélése szerint nem tekinthető szokatlanul magasnak.
12. táblázat
Zárókészletek
2009
2010
2011
Felülvizsgálati időszak
Zárókészletek (tonna)
23 946
21 214
26 117
31 504
Index (2009 = 100)
100
89
109
132
Forrás: kitöltött kérdőívek.
h) Munkaerőköltségek
(137)
Míg a figyelembe vett időszakban az együttműködő uniós gyártók által foglalkoztatottak száma közel 50 %-kal emelkedett, átlagos béreik az időszakban nem változtak.
13. táblázat
Munkaerőköltségek
2009
2010
2011
Felülvizsgálati időszak
Munkavállalónkénti átlagos munkaerőköltség
(EUR)
29 705
30 296
28 991
29 837
Index (2009 = 100)
100
102
98
100
Forrás: kitöltött kérdőívek.
Az uniós gazdasági ágazat helyzetére vonatkozó következtetés
(138)
A vizsgálat rámutatott arra, hogy az érintett országokból származó olcsó dömpingelt termékek importja az eredeti intézkedések 2008-ban történt bevezetését követően csökkent az uniós piacon. Ez az uniós gazdasági ágazatban lehetővé tette a termelés magas szintjét, az értékesítési mennyiség, a piaci részesedés és a nyereségesség növelését, valamint az ágazat általános pénzügyi helyzetének javulását.
(139)
Ezért megállapítást nyert, hogy a felülvizsgálati időszak alatt az uniós gazdasági ágazatot nem érte jelentős kár. Ezzel szemben a felhasználás visszaesése és egyes pénzügyi mutatók - köztük a nyereségesség, a pénzforgalom és a beruházások megtérülése - felülvizsgálati időszakban bekövetkezett romlása alapján az uniós gazdasági ágazat továbbra is sebezhető.
F. A KÁR MEGISMÉTLŐDÉSÉNEK VALÓSZÍNŰSÉGE
1. Előzetes megjegyzések
(140)
Az alaprendelet 11. cikkének (2) bekezdése értelmében a Bizottság elemezte a Kínából és Oroszországból származó behozatalnak az uniós piacra és az uniós gazdasági ágazatra gyakorolt lehetséges hatását annak értékelésére, hogy az intézkedések hatályon kívül helyezése esetén mennyire valószínű a kár megismétlődése.
(141)
Az elemzés az uniós piac felhasználási tendenciáira, a szabad kapacitásra, a kereskedelmi forgalomra, az uniós piac vonzerejére, valamint az érintett országok árpolitikájára összpontosított.
2. Az uniós felhasználás
(142)
Az érintett termék Unión belüli felhasználása a felülvizsgálati időszakban az előző évhez képest 10 %-kal csökkent. A 2007-ben jellemző, válságot megelőző szinttel összehasonlítva mindez már több mint 25 %-os visszaesést jelez. Az érintett termék felhasználásában bekövetkezett visszaesés az uniós acéltermelés csökkenésének tudható be, a következő években pedig további csökkenés várható. A helyzet kihívást fog jelenteni a fokozott versenyhelyzetben lévő uniós gazdasági ágazat számára. A megítélések szerint ezért a Kínából és Oroszországból származó olcsó dömpingelt import jelenléte nem kívánatos, mivel a piaci árakra nyomást gyakorolna, torzítaná a versenyt és következésképpen jelentős kárt okozna az uniós gyártóknak.
3. Szabad kapacitás, kereskedelmi forgalom, az uniós piac vonzereje, valamint az érintett országok árpolitikája
a) Kína
(143)
Meg kell jegyezni, hogy Kínában az érintett termék teljes termelési kapacitása a becslések szerint 10-11 millió tonna, ami meghaladja a ferroszilícium világszintű felhasználását. Emellett a kapacitáskihasználás összességében mintegy 50 %-ra rúg.
(144)
A figyelembe vett időszakban a ferroszilícium Kínából származó globális exportja 0,8 millió tonnával viszonylag stabil volt. Ez az exportszint elsősorban a (41) preambulumbekezdésben ismertetett exportkorlátozásoknak tudható be. Az Uniónak azonban nem áll módjában e mechanizmusokat befolyásolni, és a kínai kormány bármikor feloldhatja az említett exportkorlátozásokat, ami komoly kockázatot jelent, mivel az érintett termék Kínából származó exportja eláraszthatja az uniós piacot.
(145)
Az exportkorlátozások változatlan fenntartása esetén is hangsúlyozandó, hogy a Kínából származó globális export jelenlegi mennyisége meghaladja a teljes uniós felhasználást.
(146)
Ésszerű következtetés, hogy az uniós piac (40)-(49) preambulumbekezdésben részletezett vonzerejéből adódóan az intézkedések hatályon kívül helyezése esetén a jelenlegi kínai exportnak legalább egy része átirányulna az uniós piacra, különösen akkor, ha a hagyományos ázsiai piacokon fokozott versenyhelyzet alakul ki a (44) preambulumbekezdésben kifejtett, Malajziában kialakított további termelési kapacitásnak köszönhetően.
(147)
A dömpingellenes vámok hatályvesztése és a kiélezett ázsiai versenyhelyzet együttesen bizonyosan vonzóvá teszik az uniós piacot a kínai exportőrök számára. Ebben az összefüggésben emlékeztetni kell arra, hogy az intézkedések bevezetése előtt az uniós piacon Kína volt a legjelentősebb importőr.
(148)
Végezetül a kínai exportárak jelenlegi szintje, a megállapított dömpingkülönbözet mértéke és a jelentős áralákínálás megléte megerősítik, hogy a dömpingellenes intézkedések hiányában a kínai export jelentette tisztességtelen verseny ismét megindul, jelentős kárt okozva az uniós gazdasági ágazatnak.
b) Oroszország
(149)
A felülvizsgálat során megállapították, hogy a felülvizsgálati időszakban az érintett termék orosz gyártása 633 ezer tonnát tett ki, míg a becslések szerint a termelési kapacitás hozzávetőleg 900 ezer tonna. Ez 267 ezer tonna szabad kapacitást jelent, ami az uniós kereslet egyharmadának felel meg.
(150)
Az érintett termék Oroszországból származó exportja tekintetében meg kell jegyezni, hogy Oroszország jelenleg termelésének 73 %-át exportálja. Az Unió mellett az USA, Japán és Dél-Korea számítanak hagyományos piacainak. Tekintettel az ázsiai piacokat jellemző, a (44) preambulumbekezdésben kifejtett fokozott versenyre, igen nagy a valószínűsége, hogy a dömpingellenes intézkedések hatályvesztése esetén e kereskedelmi forgalom java része átirányul az Unió felé. Ez a hatás tovább fokozódhat, amennyiben az USA által az orosz importtal szemben jelenleg folytatott dömpingellenes vizsgálat (a 2013 júliusában indított vizsgálat eredményeként) intézkedések bevezetését eredményezi.
(151)
Ezzel kapcsolatban az egyik orosz exportáló gyártó azt állította, hogy az Egyesült Államokban nem valószínű az Oroszországból származó ferroszilíciummal szembeni vámok bevezetése. Az állítás alátámasztása végett a folyamatban lévő vizsgálat egyes nem hivatalos megállapításait bocsátották rendelkezésre. Ugyanakkor a gyártó nem nyújtott be olyan dokumentumokat, melyek igazolják állításait, és tekintettel arra, hogy az egyesült államokbeli dömpingellenes vizsgálat még folyamatban van, az intézkedések elrendelése nem zárható ki.
(152)
A dömpingellenes vámok hatályvesztése és a főbb exportpiacokon felmerülő kiélezett versenyhelyzet együttesen vonzó célponttá teszik az uniós piacot az orosz exportőrök számára. Ebben az összefüggésben emlékeztetni kell arra, hogy az intézkedések bevezetése előtt Oroszország az uniós piac egyik legjelentősebb importőre volt, és az öt éve bevezetett intézkedések ellenére továbbra is jelen van.
(153)
Végezetül hangsúlyozandó, hogy a mennyiség szempontjából Oroszország jelentette kockázatot exportpiacain alkalmazott árpolitikája tovább fokozza. Az eredeti vizsgálat és a jelenlegi hatályvesztési felülvizsgálat egyaránt rámutattak, hogy az orosz dömpinggyakorlat valószínűleg strukturális: az exportár szisztematikusan elmarad az orosz hazai piacon alkalmazott áraktól. Ezenfelül a jelenlegi vizsgálat megerősíti, hogy az orosz importárak továbbra is az uniós gyártók értékesítési árai alá kínálnak.
4. Következtetés
(154)
A vizsgálat megállapításai fényében - tehát az érintett országokban rendelkezésre álló szabad kapacitás, a továbbra is fennálló dömping, a kínai és orosz exportőrök által egyéb fő harmadik országbeli piacokon történő értékesítés uniós piac vonzerejét fokozó, korlátozott lehetősége alapján - a Bizottság úgy véli, hogy az intézkedések hatályon kívül helyezése az uniós gazdasági ágazat helyzetét fő piacán gyengítené, és a várható dömpingelt árú kínai és orosz behozatal miatt a gazdasági ágazatot ismét kár érné.
(155)
Nem indokolt azt feltételezni, hogy az uniós gazdasági ágazat hatályos intézkedéseknek köszönhető teljesítményjavulása az intézkedések hatályon kívül helyezése esetén is fennmaradna vagy tovább fokozódna. Éppen ellenkezőleg, a körülmények várhatóan kedveznének az érintett országokból az uniós piacra irányuló, dömpingelt árú és jelentős mennyiségű behozatalnak, ami feltehetően aláásná az uniós piacon a figyelembe vett időszakban bekövetkezett kedvező fejleményeket. A valószínűsíthető dömpingelt behozatal nyomást gyakorolhatna az uniós gazdasági ágazat értékesítési áraira, és hatására az ágazat veszíthetne piaci részesedéséből, ami hátrányosan érintené az uniós gazdasági ágazat továbbra is bizonytalan pénzügyi teljesítményét.
(156)
E tekintetben észrevétel érkezett az egyik orosz exportáló gyártótól, aki azzal érvelt, hogy a kár megismétlődése nem alapozható a megismétlődő kár valószínűségével szemben annak puszta lehetőségére. Ám a vizsgálat több ténybeli elemre is rámutatott, köztük arra, hogy az orosz gyártók dömpinggyakorlata nem szűnt meg, illetve hogy Oroszországban szabad kapacitás áll rendelkezésre. Emellett tény, hogy az uniós felhasználás a felülvizsgálati időszakban nem érte el az eredeti vizsgálat alatt jellemző szintet. Végezetül, globális szinten a termék fokozott termelése várható, különösen az ázsiai piacon. E tényezők összessége meggyőző bizonyossággal szolgál, hogy a rendelkezésre álló tények alapján - amennyiben az intézkedések hatályukat vesztik - az uniós gazdasági ágazatot a dömpingelt importból adódóan ismételten kár érné.
G. AZ UNIÓS ÉRDEK
1. Bevezetés
(157)
Az alaprendelet 21. cikkének megfelelően megvizsgálták, hogy a meglévő intézkedések fenntartása ellentétes lenne-e az Unió egészének érdekeivel. Az uniós érdek meghatározása a különböző érintett érdekek - vagyis az uniós gazdasági ágazat, az importőrök és a felhasználók érdekeinek - felmérésén alapult. Az alaprendelet 21. cikkének (2) bekezdése alapján minden érdekelt félnek lehetőséget biztosítottak álláspontja ismertetésére.
(158)
Mivel ez a vizsgálat a meglévő intézkedések felülvizsgálatára irányul, lehetővé teszi, hogy a jelenlegi dömpingellenes intézkedéseknek az érintett felekre gyakorolt túlzott negatív hatását is értékelje.
2. Az uniós gazdasági ágazat érdeke
(159)
A (154) preambulumbekezdésben megállapítást nyert, hogy a dömpingellenes intézkedések hatályon kívül helyezése esetén az uniós gazdasági ágazat helyzetének jelentős romlása valószínűsíthető. Ennélfogva az uniós gazdasági ágazat számára előnyös lenne az intézkedések fenntartása, mivel az uniós gyártók meg tudnák őrizni értékesítési volumenük, piaci részesedésük és nyereségességük szintjét, valamint általánosan kedvező gazdasági helyzetüket. Az intézkedések megszüntetése ezzel szemben súlyosan veszélyeztetné az uniós gazdasági ágazat életképességét, mivel okkal feltételezhető a dömpingelt árú és jelentős mennyiségű kínai és orosz behozatal uniós piacra történő átirányítása, amely a kár megismétlődéséhez vezetne.
3. A felhasználók érdeke
(160)
A jelenlegi felülvizsgálatban tíz uniós felhasználó (öntödék és acélgyártók) működött együtt a Bizottsággal. Négy válasz általános észrevételeket tartalmazott, mindössze hat kérdőívre érkeztek teljes körű válaszok. A beérkezett adatok alapján megállapították, hogy az érintett termék költsége a felhasználók termelési költségeire hozzávetőlegesen 1 %-os hatással bír, és egyik együttműködő felhasználó esetében sem éri el a 2 %-ot. Így annak ellenére, hogy egyes felhasználók 2011-ben és a felülvizsgálati időszakban veszteségesek voltak, a veszteség nem tulajdonítható a ferroszilícium-behozatalra érvényben lévő dömpingellenes vámoknak.
(161)
Figyelembe kell venni, hogy az eredeti vizsgálatban Kína és Oroszország uniós piaci részesedése körülbelül 40 %-ot tett ki, e két ország esetében az alkalmazott vámok 15,6 % és 31,2 % között mozognak. Ebből adódóan a vámok hatályvesztésének potenciális költségcsökkentő hatása átlagban legfeljebb 0,1 %-ra becsülhető (az intézkedések alá vont országok 40 %-os piaci részesedése, valamint 20 %-os átlagos értékvám alapján kalkulálva). Ebből adódóan valószínűtlen, hogy a vámok hatályvesztése befolyásolná a figyelembe vett időszak utolsó két évében veszteségeket szenvedett felhasználók tevékenységének nyereségességét. Ezenfelül a termék jellegének, valamint a piacon rendelkezésre álló számos beszerzési forrásnak köszönhetően a felhasználók könnyen beszállítót válthatnak.
4. Az importőrök érdeke
(162)
Minden ismert importőrt tájékoztattak a felülvizsgálat megindításáról. Az érintett termék egyetlen importőre sem töltötte ki az eljárás megindításáról szóló értesítéshez csatolt mintavételi kérdőívet. A vizsgálat során megállapítást nyert, hogy az importőrök könnyen vásárolhatnak a piacon jelenleg rendelkezésre álló különböző forrásokból, különösen a termékeiket nem dömpingelt árakon értékesítő uniós gazdasági ágazattól, valamint a főbb harmadik országok exportőreitől. Az importőrök érdeklődésének hiányában megállapítást nyert, hogy az intézkedések fenntartása nem ellentétes az importőrök érdekével.
5. Következtetés
(163)
A fentiekre tekintettel megállapítást nyert, hogy nem szól uniós érdekből fakadó kényszerítő ok a jelenlegi dömpingellenes intézkedések fenntartása ellen.
H. DÖMPINGELLENES INTÉZKEDÉSEK
(164)
Minden felet értesítettek azokról az alapvető tényekről és megfontolásokról, amelyek alapján a Bizottság a fennálló intézkedések fenntartását kívánja javasolni. A feleknek megfelelő idő állt rendelkezésükre ahhoz, hogy a nyilvánosságra hozatalt követően benyújtsák észrevételeiket. A benyújtott információkat és észrevételeket a Bizottság indokolt esetben megfelelően figyelembe vette.
(165)
A fentiekből következően az alaprendelet 11. cikke (2) bekezdésének megfelelően, a 172/2008/EK tanácsi rendelettel a Kínából és Oroszországból származó ferroszilícium behozatalára alkalmazandó dömpingellenes intézkedéseket fenn kell tartani.
(166)
Annak érdekében, hogy a lehető legalacsonyabb szintre csökkentsék az intézkedések megkerülésének a vámtételek közötti nagy különbségekből adódó kockázatát, úgy ítélték meg, hogy ebben az esetben a dömpingellenes vámok megfelelő alkalmazásának biztosítására különleges intézkedésekre van szükség. E különleges intézkedések - amelyek csak azon vállalatokra vonatkoznak, amelyek esetében egyedi vámtételeket állapítottak meg - egyebek között a következők: a tagállamok vámhatóságai előtt olyan érvényes kereskedelmi számla bemutatása, amely megfelel az e rendelet mellékletében meghatározott követelményeknek. Az ilyen számlával nem kísért behozatalra az összes többi gyártóra alkalmazandó dömpingellenes maradványvám vonatkozik.
(167)
Az alaprendelet 15. cikkének (1) bekezdése értelmében létrehozott bizottság nem nyilvánított véleményt,
ELFOGADTA EZT AZ RENDELETET:
1. cikk
1. A Kínai Népköztársaságból és Oroszországból származó, jelenleg a 7202 21 00, 7202 29 10 és 7202 29 90 KN-kód alá sorolt ferroszilícium behozatalára a Bizottság végleges dömpingellenes vámot vet ki.
2. Az (1) bekezdésben meghatározott és az alább felsorolt vállalatok által gyártott termékek vámfizetés előtti nettó, uniós határparitáson megállapított árára alkalmazandó végleges dömpingellenes vámtételek a következők:
Ország
Vállalat
Dömpingellenes vámtétel (%)
TARIC-kiegészítő kód
Kínai Népköztársaság
Erdos Xijin Kuangye Co. Ltd., Qipanjing Industry Park
15,6
A829
Lanzhou Good Land Ferroalloy Factory Co., Ltd., Xicha Villa
29,0
A830
Minden más vállalat
31,2
A999
Oroszország
Bratsk Ferroalloy Plant, Bratsk
17,8
A835
Minden más vállalat
22,7
A999
3. A (2) bekezdésben említett vállalatok tekintetében megállapított egyedi vámtételek alkalmazásának feltétele a mellékletben meghatározott követelményeknek megfelelő, érvényes kereskedelmi számla bemutatása a tagállamok vámhatóságainak. Amennyiben ilyen számlát nem mutatnak be, úgy a „minden más vállalatra” érvényes vámtételt kell alkalmazni.
4. Eltérő rendelkezés hiányában a vámtételekre vonatkozó hatályos rendelkezéseket kell alkalmazni.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. április 8-án.