NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 241/2014
ze dne 7. ledna 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013, pokud jde o regulační technické normy pro kapitálové požadavky na instituce
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (1), a zejména na čl. 26 odst. 4 třetí pododstavec, čl. 27 odst. 2 třetí pododstavec, čl. 28 odst. 5 třetí pododstavec, čl. 29 odst. 6 třetí pododstavec; čl. 32 odst. 2 třetí pododstavec, čl. 36 odst. 2 třetí pododstavec, čl. 41 odst. 2 třetí pododstavec, čl. 52 odst. 2 třetí pododstavec, čl. 76 odst. 4 třetí pododstavec, čl. 78 odst. 5 třetí pododstavec, čl. 79 odst. 2 třetí pododstavec, čl. 83 odst. 2 třetí pododstavec, čl. 481 odst. 6 a čl. 487 odst. 3 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ustanovení tohoto nařízení spolu úzce souvisejí, jelikož se týkají složek požadavků na kapitál, které jsou uloženy institucím, a odpočtů takových složek od kapitálu při uplatňování nařízení (EU) č. 575/2013. Za účelem zajištění souladu mezi uvedenými ustanoveními, která by měla vstoupit v platnost současně, a usnadnění komplexního pohledu a jednoduchého přístupu k nim osobám, na něž se tyto povinnosti vztahují, je vhodné zařadit všechny regulační technické normy týkající se kapitálu vyžadované nařízením (EU) č. 575/2013 do jednoho nařízení.
(2)
K zajištění větší konvergence v Unii, pokud jde o způsob, jakým mají být předvídatelné dividendy odečteny od mezitímního zisku nebo od zisku ke konci roku, je nezbytné zavést hierarchii způsobů ohodnocení odpočtu: za prvé existence rozhodnutí příslušného subjektu o rozdělení výnosů, poté dividendová politika a za třetí poměr vyplacených dividend v minulosti.
(3)
Kromě obecných požadavků na kapitál, které jsou připojeny ke zvláštním požadavkům na kapitál vztahujícím se na tyto typy institucí nebo které jsou těmito zvláštními požadavky pozměněny, to vyžaduje upřesnění podmínek, podle nichž mohou příslušné orgány určit, že pro účely kapitálu se určitý typ podniku uznaného podle použitelného vnitrostátního práva považuje za vzájemnou instituci, družstvo, spořitelnu nebo podobnou instituci. To má snížit riziko, že by instituce mohla působit na základě zvláštního postavení vzájemné instituce, družstva, spořitelny nebo podobné instituce, na niž se mohou vztahovat zvláštní kapitálové požadavky, v případě, že dotyčná instituce nevykazuje společné znaky institucí sektoru družstevního bankovnictví v Unii.
(4)
V případě instituce uznané podle použitelného vnitrostátního práva za vzájemnou instituci, družstvo, spořitelnu nebo podobnou instituci je v některých případech vhodné rozlišovat mezi držiteli nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1 instituce a členy takové instituce, jelikož členové obvykle musí držet kapitálové nástroje, aby měli nárok na dividendy a rovněž nárok na část zisků a rezerv.
(5)
Společným znakem družstva, spořitelny, vzájemné instituce nebo podobné instituce je obvykle provozování činnosti ve prospěch zákazníků a členů instituce a jako služby pro veřejnost. Hlavním cílem není vytvářet a vyplácet finanční zisk externím poskytovatelům kapitálu, jako v případě akcionářů akciových společností. Z tohoto důvodu se kapitálové nástroje používané těmito institucemi liší od kapitálových nástrojů vydávaných akciovými společnostmi, které v běžných situacích a v případě likvidace držitelům obvykle udělují přímý přístup k rezervám a ziskům a jsou převoditelné na třetí stranu.
(6)
Co se týká družstev, společným znakem je obvykle možnost členů z družstva vystoupit, a tudíž požádat o splacení kapitálových nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1, které drží. To družstvu nebrání ve vydávání kvalifikovaných kapitálových nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1, u nichž nemají držitelé možnost vrátit nástroje instituci, pokud tyto nástroje splňují ustanovení článku 29 nařízení (EU) č. 575/2013. Vydává-li instituce různé typy nástrojů podle článku 29 uvedeného nařízení, nemělo by dojít k tomu, že pouze některým těmto typům nástrojů by byly uděleny výsady, jež by se lišily od výsad stanovených v čl. 29 odst. 4 uvedeného nařízení.
(7)
Spořitelny jsou obvykle strukturovány jako nadace, která nemá žádného vlastníka kapitálu, to znamená nikoho, kdo se podílí na kapitálu a může mít prospěch ze zisků instituce. Jedním z hlavních znaků vzájemných institucí je to, že členové obvykle nepřispívají ke kapitálu instituce a za normální situace nemají prospěch z přímého rozdělení rezerv. To by těmto institucím nemělo bránit v tom, aby za účelem rozvoje své činnosti investorům nebo členům, kteří se mohou podílet na kapitálu a v běžných situacích a v případě likvidace mít do jisté míry prospěch z rezerv, vydávaly nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1.
(8)
Všechny existující instituce, které jsou zřízeny a uznány za vzájemné instituce, družstva, spořitelny nebo podobné instituce podle použitelného vnitrostátního práva přede dnem 31. prosince 2012, jsou pro účely části druhé nařízení (EU) č. 575/2013 za takové považovány i nadále bez ohledu na jejich právní formu, nepřestávají-li splňovat kritéria, na jejichž základě byly uznány za jeden z těchto subjektů podle použitelného vnitrostátního práva.
(9)
Při vymezení případů, které se budou u všech typů kapitálových nástrojů považovat za nepřímé financování, je praktičtější a komplexnější učinit tak stanovením charakteristik opačného pojmu, tj. přímého financování.
(10)
Za účelem uplatňování pravidel týkajících se kapitálu na vzájemné instituce, družstva, spořitelny a podobné instituce je nutné náležitě zohlednit zvláštnosti těchto institucí. Je třeba zavést pravidla, která mimo jiné zajistí, aby tyto instituce mohly případně omezit splacení svých kapitálových nástrojů. Je-li proto u těchto typů institucí podle použitelného vnitrostátního práva zakázáno odmítnout splacení nástrojů, je nezbytné, aby předpisy, kterými se nástroje řídí, instituci umožňovaly odložit jejich splacení a omezit objem, který má být splacen. Vzhledem k významu možnosti omezit nebo odložit splacení by měly mít příslušné orgány pravomoc omezit splacení družstevních podílů a instituce by měly jakékoli rozhodnutí o omezení splacení zdokumentovat.
(11)
Je třeba vymezit pojem „zisk z prodeje“, který souvisí s budoucím maržovým příjmem v rámci sekuritizace, sladit jej s mezinárodními postupy, jako jsou postupy stanovené Basilejským výborem pro bankovní dohled, a zajistit, aby žádný zrušitelný zisk z prodeje nebyl vzhledem ke své nestálosti zahrnut do kapitálu instituce.
(12)
Aby se zamezilo regulatorní arbitráži a zajistilo harmonizované uplatňování pravidel týkajících se kapitálových požadavků v Unii, je důležité zajistit jednotný přístup, pokud jde o odpočet určitých položek od kapitálu, jako jsou ztráty v běžném účetním roce, odložené daňové pohledávky závislé na budoucím zisku a aktiva penzijního fondu definovaných požitků.
(13)
V zájmu zajištění jednotného postupu v celé Unii, pokud jde o způsob hodnocení pobídek ke splacení nástrojů, je nezbytné stanovit popis případů, kdy je vytvořeno očekávání, že nástroj bude pravděpodobně splacen. Je rovněž nutné navrhnout pravidla vedoucí k včasné aktivaci mechanismů absorpce ztrát u hybridních nástrojů za účelem vyšší absorpce ztrát u těchto nástrojů v budoucnu. Jelikož nástroje vydávané jednotkami pro speciální účel poskytují z hlediska obezřetnosti menší jistotu než přímo vydané nástroje, musí být použití jednotek pro speciální účel v případě nepřímého vydávání kapitálu omezené a přesně ohraničené.
(14)
Je nutné vyvážit potřebu zajištění obezřetných výpočtů expozic institucí vůči nepřímým investicím do kapitálových nástrojů zahrnutých do indexů s potřebou zajistit, aby to pro instituce nepředstavovalo přílišnou zátěž.
(15)
Je nezbytné vymezit podrobný a komplexní postup pro udělování svolení příslušných orgánů ke snížení kapitálu. Splacení, snížení a zpětné odkoupení kapitálových nástrojů by nemělo být držitelům oznámeno dříve, než instituce získala předchozí svolení příslušného orgánu. Instituce by měly poskytnout podrobný seznam údajů, aby měl příslušný orgán před udělením svolení k dispozici všechny příslušné informace.
(16)
Dočasné výjimky z odpočtů od položek kapitálu jsou stanoveny s cílem případně umožnit použití plánů finanční pomoci. Doba trvání těchto výjimek by proto neměla přesáhnout dobu trvání plánů finanční pomoci.
(17)
Aby mohly být jednotky pro speciální účel zahrnuty do položek vedlejšího kapitálu tier 1 a kapitálu tier 2, měla by být aktiva jednotek pro speciální účel, která nejsou investována do kapitálových nástrojů vydaných institucemi, zanedbatelná a nevýznamná. K dosažení tohoto cíle by měl být objem takových aktiv omezen limitem vyjádřeným ve vztahu k průměrným celkovým aktivům jednotky pro speciální účel.
(18)
Přechodná ustanovení mají umožnit bezproblémový přechod na nový regulační rámec, proto je důležité, aby při uplatňování přechodných ustanovení týkajících se filtrů a odpočtů byly tyto přechodné postupy stanovené v nařízení (EU) č. 575/2013 uplatňovány jednotně, avšak způsobem, který přihlíží k původnímu výchozímu stavu vytvořenému vnitrostátními předpisy k provedení předchozího regulačního režimu Unie, který představují směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES (2) a 2006/49/ES (3).
(19)
Přebytečné nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1 nebo vedlejšího kapitálu tier 1 zachované podle přechodných ustanovení nařízení (EU) č. 575/2013 mohou být na základě těchto ustanovení zahrnuty do limitů pro zachované nástroje u nižších tříd kapitálu. To však nemůže změnit limity pro zachované nástroje u nižších tříd kapitálu, proto by případné zahrnutí do limitů pro zachování právních účinků u nižší třídy mělo být možné pouze tehdy, pokud v této nižší třídě existuje dostatečné rozpětí. Jelikož se jedná o přebytečné nástroje vyšší třídy, mělo by být u těchto nástrojů možné, aby byly později reklasifikovány na kapitál vyšší třídy.
(20)
Toto nařízení vychází z návrhů regulačních technických norem, které Komisi předložil Evropský orgán pro bankovnictví.
(21)
Evropský orgán pro bankovnictví uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (4).
(22)
Evropský orgán pro bankovnictví by měl provést přezkum uplatňování tohoto nařízení, a zejména pravidel pro stanovování postupů, jimiž se povoluje splacení nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1, které vydaly vzájemné instituce, družstva, spořitelny nebo podobné instituce, a případně navrhnout změny.
(23)
Evropský orgán pro bankovnictví konzultoval Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění ohledně zacházení s kapitálovými nástroji vydanými pojišťovnami a zajišťovnami ze třetích zemí a ohledně zacházení s kapitálovými nástroji vydanými podniky vyňatými z působnosti směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (5) pro účely čl. 36 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví pravidla týkající se:
a)
významu slova „předvídatelný“ při určování, zda byly od kapitálu odečteny předvídatelné výplaty nebo dividendy, podle čl. 26 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013;
b)
podmínek, podle nichž mohou příslušné orgány určit, zda typ podniku uznaného podle použitelného vnitrostátního práva lze považovat za vzájemnou instituci, družstvo, spořitelnu nebo podobnou instituci, podle čl. 27 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013;
c)
použitelných forem a povahy nepřímého financování kapitálových nástrojů podle čl. 28 odst. 5 nařízení (EU) č. 575/2013;
d)
povahy nezbytných omezení splacení nástrojů, pokud použitelné vnitrostátní právo instituci zakazuje splacení kapitálových nástrojů odmítnout, podle čl. 29 odst. 6 nařízení (EU) č. 575/2013;
e)
dalšího upřesnění pojmu „zisk z prodeje“ podle čl. 32 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013;
f)
uplatnění odpočtů od položek kmenového kapitálu tier 1 a ostatních odpočtů od položek kmenového kapitálu tier 1, vedlejšího kapitálu tier 1 a kapitálu tier 2 podle čl. 36 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013;
g)
kritérií, podle nichž příslušné orgány povolují institucím snížit výši aktiv penzijního fondu definovaných požitků, podle čl. 41 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013;
h)
formy a povahy možných pobídek ke splacení nástrojů, povahy zvýšení účetní hodnoty nástroje zahrnovaného do vedlejšího kapitálu tier 1 po dočasném snížení účetní hodnoty jeho jistiny, postupů a načasování, pokud jde o rozhodné události, vlastnosti nástrojů, které by mohly bránit rekapitalizaci, a použití jednotek pro speciální účel, podle čl. 52 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013;
i)
dostatečné konzervativnosti odhadů použitých jako alternativa k výpočtu podkladové expozice u nepřímých investic do kapitálových nástrojů zahrnutých do indexů podle čl. 76 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013;
j)
některých podrobných podmínek, které musí být splněny před udělením svolení příslušných orgánů ke snížení kapitálu, a příslušného postupu podle čl. 78 odst. 5 nařízení (EU) č. 575/2013;
k)
podmínek pro dočasnou výjimku z odpočtů kapitálu podle čl. 79 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013;
l)
typů aktiv, která mohou souviset s provozem jednotky pro speciální účel, a pojmů „zanedbatelný“ a „nevýznamný“ pro účely určení kvalifikovaného vedlejšího kapitálu tier 1 a kapitálu tier 2 vydaného jednotkou pro speciální účel podle čl. 83 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013;
m)
podrobných podmínek pro úpravy kapitálu podle přechodných ustanovení v souladu s čl. 481 odst. 6 nařízení (EU) č. 575/2013;
n)
podmínek pro položky vyloučené ze zachování právních účinků v rámci položek kmenového kapitálu tier 1 nebo vedlejšího kapitálu tier 1 v ostatních složkách kapitálu podle čl. 487 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013.
KAPITOLA II
SLOŽKY KAPITÁLU
ODDÍL 1
Položky a nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1
Pododdíl 1
Předvídatelné dividendy a výplaty
Článek 2
Význam pojmu „předvídatelný“ ve spojení „předvídatelná dividenda“ pro účely čl. 26 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Hodnota předvídatelných dividend, kterou mají instituce odečíst od mezitímního zisku nebo zisku ke konci roku, jak je stanoveno v čl. 26 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013, se určí podle odstavců 2 až 4.
2. Pokud vedoucí orgán instituce oficiálně vydal nebo navrhl příslušnému subjektu instituce rozhodnutí týkající se výše dividend, které mají být vyplaceny, odečte se tato hodnota od příslušného mezitímního zisku nebo zisku ke konci roku.
3. Jsou-li vypláceny zálohy na dividendy, zbytková částka mezitímního zisku vyplývající z výpočtu stanoveného v odstavci 2, která má být připočítána ke kmenovému kapitálu tier 1, se s přihlédnutím k pravidlům uvedeným v odstavcích 2 a 4 sníží o hodnotu předvídatelných dividend, které mohou být podle očekávání vyplaceny ze zbytkového mezitímního zisku s konečnými dividendami za celý hospodářský rok.
4. Předtím, než vedoucí orgán oficiálně vydá nebo navrhne příslušnému subjektu rozhodnutí týkající se výplaty dividend, se hodnota předvídatelných dividend, kterou mají instituce odečíst od mezitímního zisku nebo zisku ke konci roku, rovná hodnotě mezitímního zisku nebo zisku na konci roku vynásobené poměrem vyplacených dividend.
5. Poměr vyplacených dividend se určí na základě dividendové politiky schválené pro příslušné období vedoucím orgánem nebo jiným příslušným subjektem.
6. Obsahuje-li dividendová politika rozpětí vyplácení místo pevně stanovené hodnoty, použije se pro účely odstavce 2 horní mez tohoto rozpětí.
7. Pokud neexistuje schválená dividendová politika nebo pokud je podle názoru příslušného orgánu pravděpodobné, že instituce svou dividendovou politiku nepoužije nebo že tato politika nepředstavuje obezřetný základ pro určení výše odpočtu, je poměr vyplacených dividend založen na nejvyšší z těchto hodnot:
a)
průměrný poměr vyplacených dividend za tři roky předcházející zvažovanému roku;
b)
poměr vyplacených dividend v roce předcházejícím zvažovanému roku.
8. Příslušný orgán může povolit, aby instituce upravila výpočet poměru vyplacených dividend podle odst. 7 písm. a) a b) k vyloučení mimořádných dividend vyplacených v daném období.
9. Hodnota předvídatelných dividend, která má být odečtena, se stanoví s přihlédnutím k případným regulačním omezením týkajícím se rozdělování výnosů, zejména omezením stanoveným v souladu článkem 141 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (6). Výše zisku po odpočtu předvídatelných výplat s výhradou těchto omezení může být zcela zahrnuta do kmenového kapitálu tier 1, je-li splněna podmínka stanovená v čl. 26 odst. 2 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013. Jsou-li použitelná takováto omezení, vycházejí předvídatelné dividendy, které mají být odečteny, z plánu zachování kapitálu schváleného příslušným orgánem podle článku 142 směrnice 2013/36/EU.
10. Hodnota předvídatelných dividend, které mají být vyplaceny ve formě, která nesnižuje výši kmenového kapitálu tier 1, například dividend ve formě akcí, tj. akcií vydaných z titulu dividend, se od mezitímního zisku nebo zisku ke konci roku, který má být zahrnut do kmenového kapitálu tier 1, neodečítá.
11. Dříve než příslušný orgán povolí, aby instituce zahrnula mezitímní zisk nebo zisk ke konci roku do kmenového kapitálu tier 1, přesvědčí se o tom, že byly provedeny veškeré nezbytné odpočty od mezitímního zisku nebo zisku ke konci roku a všechny odpočty související s předvídatelnými dividendami, a to buď na základě použitelného účetního rámce, nebo v rámci jiných úprav.
Článek 3
Význam pojmu „předvídatelný“ ve spojení „předvídatelná výplata“ pro účely čl. 26 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Hodnota předvídatelných výplat, která má být vzata v úvahu, zahrnuje:
a)
výši daní;
b)
hodnotu případných závazků nebo okolností vzniklých během souvisejícího účetního období, které pravděpodobně sníží zisk instituce a s ohledem na něž není příslušný orgán přesvědčen o tom, že byly provedeny všechny potřebné úpravy ocenění, jako jsou dodatečné úpravy ocenění podle článku 34 nařízení (EU) č. 575/2013, nebo vytvořeny rezervy.
2. Předvídatelné výplaty, které nebyly zohledněny ve výsledovce, jsou přiřazeny mezitímnímu období, během něhož vznikly, takže každé mezitímní období nese přiměřenou výši těchto výplat. Podstatné nebo neopakující se události jsou zohledněny v plném rozsahu a neprodleně v mezitímním období, v němž nastaly.
3. Dříve než příslušný orgán svolí, aby instituce zahrnula mezitímní zisk nebo zisk ke konci roku do kmenového kapitálu tier 1, se přesvědčí o tom, že byly provedeny veškeré nezbytné odpočty od mezitímního zisku nebo zisku ke konci roku a všechny odpočty související s předvídatelnými výplatami, a to buď na základě použitelného účetního rámce, nebo v rámci jiných úprav.
Pododdíl 2
Družstva, spořitelny, vzájemné instituce a podobné instituce
Článek 4
Typ podniku uznaného podle použitelného vnitrostátního práva za družstvo pro účely čl. 27 odst. 1 písm. a) bodu ii) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Příslušné orgány mohou určit, že určitý typ podniku uznaného podle použitelného vnitrostátního práva lze pro účely části druhé nařízení (EU) č. 575/2013 považovat za družstvo, jsou-li splněny podmínky uvedené v odstavcích 2, 3 a 4.
2. Aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za družstvo, musí její právní postavení spadat do jedné z těchto kategorií:
a)
v Rakousku: instituce zaregistrované jako „eingetragene Genossenschaft (e.Gen.)“ nebo „registrierte Genossenschaft“ podle „Gesetz über Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaften (GenG)“;
b)
v Belgii: instituce zaregistrované jako „société coopérative/coöperatieve vennootschap“ a schválené podle královské vyhlášky ze dne 8. ledna 1962, kterou se stanoví podmínky pro schvalování vnitrostátních seskupení družstev a družstev;
c)
na Kypru: instituce zaregistrované jako „Συνεργατικό Πιστωτικό Ίδρυμα ή ΣΠΙ“ zřízené podle zákona o družstvech z roku 1985;
d)
v České republice: instituce schválené jako „spořitelní a úvěrní družstvo“ podle „zákona upravujícího činnost spořitelních a úvěrních družstev“;
e)
v Dánsku: instituce zaregistrované jako „andelskasser“ nebo „sammenslutninger af andelskasser“ podle dánského zákona o finančních podnicích;
f)
ve Finsku: instituce zaregistrované jako jeden z těchto typů:
1)
„osuuspankki“ nebo „andelsbank“ podle „laki osuuspankeista ja muista osuuskuntamuotoisista luottolaitoksista“ nebo „lag om andelsbanker och andra kreditinstitut i andelslagsform“;
2)
„muu osuuskuntamuotoinen luottolaitos“ nebo „annat kreditinstitut i andelslagsform“ podle „laki osuuspankeista ja muista osuuskuntamuotoisista luottolaitoksista“ nebo „lag om andelsbanker och andra kreditinstitut i andelslagsform“;
3)
„keskusyhteisö“ nebo „centralinstitutet“ podle „laki talletuspankkien yhteenliittymästä“ nebo „lag om en sammanslutning av inlåningsbanker“;
g)
ve Francii: instituce zaregistrované jako „sociétés coopératives“ podle „Loi no47-1775 du 10 septembre 1947 portant statut de la coopération“ a schválené jako „banques mutualistes ou coopératives“ podle „Code monétaire et financier, partie législative, Livre V, titre Ier, chapitre II“;
h)
v Německu: instituce zaregistrované jako „eingetragene Genossenschaft (eG)“ podle „Gesetz betreffend die Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaften (Genossenschaftsgesetz -GenG)“;
i)
v Řecku: instituce zaregistrované jako „Πιστωτικοί Συνεταιρισμοί“ podle zákona o družstvech 1667/1986, které působí jako úvěrové instituce a mohou být označeny jako „Συνεταιριστική Τράπεζα“ podle zákona o bankovnictví 3601/2007;
j)
v Maďarsku: instituce zaregistrované jako „Szövetkezeti hitelintézet“ podle zákona CXII o úvěrových institucích a finančních podnicích z roku 1996;
k)
v Itálii: instituce zaregistrované jako jeden z těchto typů:
1)
„Banche popolari“ uvedené v legislativním dekretu č. 385 ze dne 1. září 1993;
2)
„Banche di credito cooperativo“ uvedené v legislativním dekretu č. 385 ze dne 1. září 1993;
3)
„Banche di garanzia collettiva dei fidi“ uvedené v článku 13 legislativního nařízení č. 269 ze dne 30. září 2003 přeměněného na zákon č. 326 ze dne 24. listopadu 2003;
l)
v Lucembursku: instituce zaregistrované jako „Sociétés coopératives“ podle definice v oddíle VI zákona ze dne 10. srpna 1915 o obchodních společnostech;
m)
v Nizozemsku: instituce zaregistrované jako „coöperaties“ nebo „onderlinge waarborgmaatschappijen“ podle svazku 2 hlavy 3 Rechtspersonen občanského zákoníku („Burgerlijk wetboek“);
n)
v Polsku: instituce zaregistrované jako „bank spółdzielczy“ podle ustanovení „Prawo bankowe“;
o)
v Portugalsku: instituce zaregistrované jako „Caixa de Crédito Agrícola Mútuo“ nebo jako „Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo“ podle „Regime Jurídico do Crédito Agrícola Mútuo e das Cooperativas de Crédito Agrícola“ schváleného předpisem „Decreto-Lei n.o 24/91, de 11 de Janeiro“;
p)
v Rumunsku: instituce zaregistrované jako „Organizații cooperatiste de credit“ podle ustanovení mimořádného vládního nařízení č. 99/2006 o úvěrových institucích a kapitálové přiměřenosti, který byl se změnami a doplňky schválen zákonem č. 227/2007;
q)
ve Španělsku: instituce zaregistrované jako „Cooperativas de Crédito“ podle „Ley 13/1989, de 26 de mayo, de Cooperativas de Crédito“;
r)
ve Švédsku: instituce zaregistrované jako „Medlemsbank“ podle „Lag (1995:1570) om medlemsbanker“ nebo jako „Kreditmarknadsförening“ podle „Lag (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse“;
s)
ve Spojeném království: instituce zaregistrované jako „cooperative societies“ podle „Industrial and Provident Societies Act 1965“ a podle „Industrial and Provident Societies Act (Northern Ireland) 1969“.
3. Co se týká kmenového kapitálu tier 1, aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za družstvo, může podle použitelného vnitrostátního práva nebo stanov společnosti na úrovni právního subjektu vydávat pouze kapitálové nástroje uvedené v článku 29 nařízení (EU) č. 575/2013.
4. Aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za družstvo, mohou být držitelé (kterými mohou být členové nebo nečlenové instituce) nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1 podle odstavce 3 v případě, že podle použitelného vnitrostátního práva mohou odstoupit, rovněž oprávněni vrátit kapitálový nástroj instituci s výhradou omezení podle použitelného vnitrostátního práva, stanov společnosti, nařízení (EU) č. 575/2013 a tohoto nařízení. To instituci nebrání v tom, aby v souladu s použitelným vnitrostátním právem vydávala členům a nečlenům nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1, které jsou v souladu s článkem 29 nařízení (EU) č. 575/2013 a které neudělují právo na vrácení kapitálového nástroje instituci.
Článek 5
Typ podniku uznaného podle použitelného vnitrostátního práva za spořitelnu pro účely čl. 27 odst. 1 písm. a) bodu iii) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Příslušné orgány mohou určit, že určitý typ podniku uznaného podle použitelného vnitrostátního práva lze pro účely části druhé nařízení (EU) č. 575/2013 považovat za spořitelnu, jsou-li splněny všechny podmínky uvedené v odstavcích 2, 3 a 4.
2. Aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za spořitelnu, musí její právní postavení spadat do jedné z těchto kategorií:
a)
v Rakousku: instituce zaregistrované jako „Sparkasse“ podle § 1 odst. 1 „Bundesgesetz über die Ordnung des Sparkassenwesens (Sparkassengesetz - SpG)“;
b)
v Dánsku: instituce zaregistrované jako „Sparekasser“ podle dánského zákona o finančních podnicích;
c)
ve Finsku: instituce zaregistrované jako „Säästöpankki“ nebo „Sparbank“ podle „Säästöpankkilaki“ nebo „Sparbankslag“;
d)
v Německu: instituce zaregistrované jako „Sparkasse“ následovně:
1)
„Sparkassengesetz für Baden-Württemberg (SpG)“;
2)
„Gesetz über die öffentlichen Sparkassen (Sparkassengesetz - SpkG) in Bayern“;
3)
„Gesetz über die Berliner Sparkasse und die Umwandlung der Landesbank Berlin - Girozentrale - in eine Aktiengesellschaft (Berliner Sparkassengesetz - SpkG)“;
4)
„Brandenburgisches Sparkassengesetz (BbgSpkG)“;
5)
„Sparkassengesetz für öffentlich-rechtliche Sparkassen im Lande Bremen (Bremisches Sparkassengesetz)“;
6)
„Hessisches Sparkassengesetz“;
7)
„Sparkassengesetz des Landes Mecklenburg-Vorpommern (SpkG)“;
8)
„Niedersächsisches Sparkassengesetz (NSpG)“;
9)
„Sparkassengesetz Nordrhein-Westfalen (Sparkassengesetz - SpkG)“;
10)
„Sparkassengesetz (SpkG) für Rheinland-Pfalz“;
11)
„Saarländisches Sparkassengesetz (SSpG)“;
12)
„Gesetz über die öffentlich-rechtlichen Kreditinstitute im Freistaat Sachsen und die Sachsen-Finanzgruppe“;
13)
„Sparkassengesetz des Landes Sachsen-Anhalt (SpkG-LSA)“;
14)
„Sparkassengesetz für das Land Schleswig-Holstein (Sparkassengesetz - SpkG)“;
15)
„Thüringer Sparkassengesetz (ThürSpkG)“;
e)
ve Španělsku: instituce zaregistrované jako „Cajas de Ahorros“ podle „Real Decreto-Ley 2532/1929, de 21 de noviembre, sobre Régimen del Ahorro Popular“;
f)
ve Švédsku: instituce zaregistrované jako „Sparbank“ podle „Sparbankslag (1987:619)“.
3. Co se týká kmenového kapitálu tier 1, aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za spořitelnu, může podle použitelného vnitrostátního práva nebo stanov společnosti na úrovni právního subjektu vydávat pouze nástroje uvedené v článku 29 nařízení (EU) č. 575/2013.
4. Aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za spořitelnu, nesmí být celková výše kapitálu, rezerv a mezitímního zisku nebo zisku ke konci roku podle použitelného vnitrostátního práva rozdělena držitelům nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1. Tato podmínka se pokládá za splněnou i v případě, že instituce vydává nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1, které držitelům v běžných situacích přiznávají právo na část zisků a rezerv, je-li to přípustné podle použitelného vnitrostátního práva, pokud je tato část úměrná jejich příspěvku ke kapitálu a rezervám nebo v případě, že to připouští použitelné vnitrostátní právo podle jiné úpravy. Instituce může vydávat nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1, které v případě platební neschopnosti nebo likvidace instituce udělují držitelům právo na rezervy, které nemusí být úměrné jejich příspěvku ke kapitálu a rezervám, jsou-li splněny podmínky stanovené v čl. 29 odst. 4 a 5 nařízení (EU) č. 575/2013.
Článek 6
Typ podniku uznaného podle použitelného vnitrostátního práva za vzájemnou instituci pro účely čl. 27 odst. 1 písm. a)bodu i) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Příslušné orgány mohou určit, že určitý typ podniku uznaného podle použitelného vnitrostátního práva lze pro účely části druhé nařízení (EU) č. 575/2013 považovat za vzájemnou instituci, jsou-li splněny všechny podmínky uvedené v odstavcích 2, 3 a 4.
2. Aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za vzájemnou instituci, musí její právní postavení spadat do jedné z těchto kategorií:
a)
v Dánsku: sdružení („Foreninger“) nebo fondy („Fonde“), vzniklé přeměnou pojišťoven („Forsikringsselskaber“), hypotečních úvěrových institucí („Realkreditinstitutter“), spořitelen („Sparekasser“), družstevních spořitelen („Andelskasser“) a přidružených podniků družstevních spořitelen („Sammenslutninger af andelskasser“) na společnosti s ručením omezeným, jak jsou vymezeny podle dánského zákona o finančních podnicích;
b)
v Irsku: instituce zaregistrované jako „building societies“ podle „Building Societies Act 1989“;
c)
ve Spojeném království: instituce zaregistrované jako „building societies“ podle „Building Societies Act 1986“; instituce zaregistrované jako „savings bank“ podle „Savings Bank (Scotland) Act 1819“.
3. Co se týká kmenového kapitálu tier 1, aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za vzájemnou instituci, může podle použitelného vnitrostátního práva nebo stanov společnosti na úrovni právního subjektu vydávat pouze kapitálové nástroje uvedené v článku 29 nařízení (EU) č. 575/2013.
4. Aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za vzájemnou instituci, musí celkový nebo částečný objem kapitálu a rezerv vlastnit členové instituce, kteří za normální situace nemají prospěch z přímého rozdělení rezerv, zejména prostřednictvím výplaty dividend. Tyto podmínky se považují za splněné i v případě, že instituce vydává nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1, které udělují právo na zisk a rezervy, je-li to přípustné podle použitelného vnitrostátního práva.
Článek 7
Typ podniku uznaného podle použitelného vnitrostátního práva za podobnou instituci pro účely čl. 27 odst. 1 písm. a) bodu iv) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Příslušné orgány mohou určit, že určitý typ podniku uznaného podle použitelného vnitrostátního práva lze pro účely části druhé nařízení (EU) č. 575/2013 považovat za instituci podobnou družstvům, vzájemným institucím a spořitelnám, jsou-li splněny všechny podmínky uvedené v odstavcích 2, 3 a 4.
2. Aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za instituci podobnou družstvům, vzájemným institucím a spořitelnám, musí její právní postavení spadat do jedné z těchto kategorií:
a)
v Rakousku: „Pfandbriefstelle der österreichischen Landes-Hypothekenbanken“ podle „Bundesgesetz über die Pfandbriefstelle der österreichischen Landes-Hypothekenbanken (Pfandbriefstelle-Gesetz - PfBrStG)“;
b)
ve Finsku: instituce zaregistrované jako „Hypoteekkiyhdistys“ nebo „Hypoteksförening“ podle „Laki hypoteekkiyhdistyksistä“ nebo „Lag om hypoteksföreningar“.
3. Co se týká kmenového kapitálu tier 1, aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za instituci podobnou družstvům, vzájemným institucím a spořitelnám, může podle vnitrostátního použitelného práva nebo stanov společnosti na úrovni právního subjektu vydávat pouze kapitálové nástroje uvedené v článku 29 nařízení (EU) č. 575/2013.
4. Aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za instituci podobnou družstvům, vzájemným institucím a spořitelnám, musí být splněna rovněž jedna či několik těchto podmínek:
a)
pokud držitelé (kteří mohou být členy nebo nečleny instituce) nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1 podle odstavce 3 mohou podle použitelného vnitrostátního práva odstoupit, mohou být rovněž oprávněni vrátit kapitálový nástroj instituci, avšak pouze s výhradou omezení uvedených v použitelném vnitrostátním právu, stanovách společnosti a nařízení (EU) č. 575/2013 a tomto nařízení. To instituci nebrání v tom, aby podle použitelného vnitrostátního práva vydávala členům a nečlenům nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1, které jsou v souladu s článkem 29 nařízení (EU) č. 575/2013 a které neudělují právo na vrácení kapitálového nástroje instituci;
b)
celková výše kapitálu, rezerv a mezitímního zisku nebo zisku na konci roku nesmí být podle použitelného vnitrostátního práva rozdělena držitelům nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1. Tato podmínka se pokládá za splněnou i v případě, že instituce vydává nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1, které v běžných situacích udělují držitelům právo na část zisku a rezerv, je-li to přípustné podle použitelných právních předpisů, pokud je tato část úměrná jejich příspěvku ke kapitálu a rezervám nebo v případě, je-li to přípustné podle použitelného vnitrostátního práva podle jiné úpravy. Instituce může vydávat nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1, které v případě platební neschopnosti nebo likvidace udělují držitelům právo na rezervy, které nemusí být úměrné příspěvku ke kapitálu a rezervám, jsou-li splněny podmínky stanovené v čl. 29 odst. 4 a 5 nařízení (EU) č. 575/2013;
c)
celkový nebo částečný objem kapitálu a rezerv vlastní členové instituce, kteří za běžných okolností nemají prospěch z přímého rozdělení rezerv, zejména prostřednictvím výplaty dividend.
Pododdíl 3
Nepřímé financování
Článek 8
Nepřímé financování kapitálových nástrojů pro účely čl. 28 odst. 1 písm. b), čl. 52 odst. 1 písm. c) a čl. 63 písm. c) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Za nepřímé financování kapitálových nástrojů podle čl. 28 odst. 1 písm. b), čl. 52 odst. 1 písm. c) a čl. 63 písm. c) nařízení (EU) č. 575/2013 se považuje financování, které není přímé.
2. Pro účely odstavce 1 se přímé financování týká situací, kdy instituce poskytla investorovi půjčku nebo jiné financování v jakékoli formě, které jsou použity k nákupu jejích kapitálových nástrojů.
3. Přímé financování zahrnuje rovněž financování pro jiné účely než nákup kapitálových nástrojů instituce poskytnuté fyzické nebo právnické osobě, která má kvalifikovanou účast v úvěrové instituci, jak je uvedeno v čl. 4 bodě 36 nařízení (EU) č. 575/2013, nebo která se považuje za spřízněnou stranu ve smyslu definic uvedených v odstavci 9 mezinárodního účetního standardu 24 o zveřejnění spřízněných stran, používaného v Unii podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 (7), s přihlédnutím k dodatečným pokynům stanoveným příslušným orgánem, není-li instituce schopna prokázat všechny tyto skutečnosti:
a)
transakce se uskuteční za podobných podmínek jako jiné transakce se třetími stranami;
b)
při platbě úroků a splacení financování není fyzická nebo právnická osoba či spřízněná strana závislá na rozdělení výnosů nebo na prodeji držených kapitálových nástrojů.
Článek 9
Použitelné formy a povaha nepřímého financování kapitálových nástrojů pro účely čl. 28 odst. 1 písm. b), čl. 52 odst. 1 písm. c) a čl. 63 písm. c) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Použitelné formy a povaha nepřímého financování nákupu kapitálových nástrojů instituce zahrnují:
a)
financování nákupu kapitálových nástrojů instituce investorem (při vydání nebo posléze) ze strany subjektů, nad nimiž instituce vykonává přímou nebo nepřímou kontrolu, nebo subjektů zahrnutých do:
1)
účetní nebo obezřetnostní konsolidace instituce;
2)
konsolidované rozvahy nebo rozšířeného souhrnného výpočtu, je-li rovnocenný konsolidované účetní závěrce, jak je uvedeno v čl. 49 odst. 3 písm. a) bodu iv) nařízení (EU) č. 575/2013, jež sestavuje institucionální systém ochrany nebo síť institucí přidružených k ústřednímu subjektu, které nejsou organizovány jako skupina, do níž instituce náleží;
3)
oblasti působnosti doplňkového dozoru nad institucí v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES (8) o doplňkovém dozoru nad úvěrovými institucemi, pojišťovnami a investičními podniky ve finančním konglomerátu;
b)
financování nákupu kapitálových nástrojů instituce investorem (při vydání nebo posléze) ze strany externích subjektů, které jsou chráněny zárukou nebo použitím úvěrového derivátu nebo jsou určitým způsobem zajištěny, takže úvěrové riziko je přeneseno na instituci nebo na jiné subjekty, nad nimiž instituce vykonává přímou nebo nepřímou kontrolu, nebo na subjekty zahrnuté do:
1)
účetní nebo obezřetnostní konsolidace instituce;
2)
konsolidované rozvahy nebo rozšířeného souhrnného výpočtu, je-li rovnocenný konsolidované účetní závěrce, jak je uvedeno v čl. 49 odst. 3 písm. a) bodu iv) nařízení (EU) č. 575/2013, jež sestavuje institucionální systém ochrany nebo síť institucí přidružených k ústřednímu subjektu, které nejsou organizovány jako skupina, do níž instituce náleží;
3)
oblasti působnosti doplňkového dozoru nad institucí v souladu se směrnicí 2002/87/ES;
c)
financování poskytnuté dlužníkovi, který financování předá konečnému investorovi za účelem nákupu kapitálových nástrojů instituce v době vydání nebo posléze.
2. Aby bylo financování považováno pro účely odstavce 1 za nepřímé financování, musí být případně splněny rovněž tyto podmínky:
a)
investor není zahrnut do:
1)
účetní nebo obezřetnostní konsolidace instituce;
2)
konsolidované rozvahy nebo rozšířeného souhrnného výpočtu, je-li rovnocenný konsolidované účetní závěrce, jak je uvedeno v čl. 49 odst. 3 písm. a) bodu iv) nařízení (EU) č. 575/2013, jež sestavuje institucionální systém ochrany nebo síť institucí přidružených k ústřednímu subjektu, které nejsou organizovány jako skupina, do níž instituce náleží. Za tímto účelem se má za to, že investor je zahrnut do rozšířeného souhrnného výpočtu, je-li příslušný kapitálový nástroj předmětem konsolidace nebo rozšířeného souhrnného výpočtu v souladu s čl. 49 odst. 3 písm. a) bodem iv) nařízení (EU) č. 575/2013 takovým způsobem, že je vyloučeno vícenásobné použití položek kapitálu a tvorba kapitálu mezi členy institucionálního systému ochrany. Jestliže příslušné orgány neudělily povolení podle čl. 49 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013, považuje se tato podmínka za splněnou, pokud subjekty uvedené v odst. 1 písm. a) i instituce jsou členy téhož institucionálního systému ochrany a dotyčné subjekty odečtou financování poskytnuté na nákup kapitálových nástrojů instituce podle čl. 36 odst. 1 písm. f) až i), čl. 56 písm. a) až d) případně čl. 66 písm. a) až d) nařízení (EU) č. 575/2013;
3)
oblasti působnosti doplňkového dozoru nad institucí v souladu se směrnicí 2002/87/ES;
b)
externí subjekt není zahrnut do:
1)
účetní nebo obezřetnostní konsolidace instituce;
2)
konsolidované rozvahy nebo rozšířeného souhrnného výpočtu, je-li rovnocenný konsolidované účetní závěrce, jak je uvedeno v čl. 49 odst. 3 písm. a) bodu iv) nařízení (EU) č. 575/2013, jež sestavuje institucionální systém ochrany nebo síť institucí přidružených k ústřednímu subjektu, které nejsou organizovány jako skupina, do níž instituce náleží;
3)
oblasti působnosti doplňkového dozoru nad institucí v souladu se směrnicí 2002/87/ES.
3. Při zjišťování, zda nákup kapitálového nástroje zahrnuje přímé nebo nepřímé financování podle článku 8, se sníží posuzovaná částka o individuálně posouzenou opravnou položku pro snížení hodnoty, která byla použita.
4. Aby se zamezilo kvalifikaci jako přímého nebo nepřímého financování podle článku 8 v případě, jsou-li půjčka nebo jiná forma financování či záruky poskytnuty fyzické nebo právnické osobě s kvalifikovanou účastí v úvěrové instituci nebo osobě, která se považuje za spřízněnou stranu, jak je uvedeno v odstavci 3, instituce trvale zajišťuje, aby neposkytla půjčku nebo jinou formu financování či záruky za účelem přímého či nepřímého upsání kapitálových nástrojů instituce. Jsou-li půjčka nebo jiná forma financování či záruky poskytnuty jinému typu stran, instituce provádí tuto kontrolu na základě nejlepšího úsilí.
5. Co se týká vzájemných institucí, družstev a podobných institucí, má-li zákazník podle vnitrostátního práva nebo stanov společnosti povinnost upsat kapitálové nástroje, aby získal půjčku, nepovažuje se tato půjčka za přímé nebo nepřímé financování, jsou-li splněny všechny tyto podmínky:
a)
příslušný orgán považuje výši úpisu za nepodstatnou;
b)
účelem půjčky není nákup kapitálových nástrojů instituce poskytující půjčku;
c)
upsání jednoho nebo více kapitálových nástrojů instituce je nezbytné, aby se příjemce půjčky stal členem vzájemné instituce, družstva nebo podobné instituce.
Pododdíl 4
Omezení splacení kapitálových nástrojů
Článek 10
Omezení splacení kapitálových nástrojů vydaných vzájemnými institucemi, spořitelnami, družstvy a podobnými institucemi pro účely čl. 29 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013 a čl. 78 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Instituce může vydávat nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1 s možností splacení pouze tehdy, stanoví-li tuto možnost použitelné vnitrostátní právo.
2. Možnost instituce omezit splacení podle ustanovení, kterými se řídí kapitálové nástroje, jak je uvedeno v čl. 29 odst. 2 písm. b) a čl. 78 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013, zahrnuje jak právo odložit splacení, tak právo omezit objem, který má být splacen. Instituce může odložit splacení nebo omezit objem, který má být splacen, na neomezenou dobu v souladu s odstavcem 3.
3. Rozsah omezení týkajících se splacení, která jsou obsažena v ustanoveních, kterými se nástroje řídí, stanoví instituce kdykoli na základě obezřetnostního stavu instituce s přihlédnutím mimo jiné k těmto skutečnostem:
a)
celkové finanční a likvidní situaci a platební schopnosti instituce;
b)
výši kmenového kapitálu tier 1, kapitálu tier 1 a celkového kapitálu v porovnání s celkovým objemem rizikové expozice vypočteným podle požadavků stanovených v čl. 92 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013, zvláštních kapitálových požadavků uvedených v čl. 104 odst. 1 písm. a) směrnice 2013/36/EU a požadavku kombinovaných kapitálových rezerv vymezeného v čl. 128 bodě 6 uvedené směrnice.
Článek 11
Omezení splacení kapitálových nástrojů vydaných vzájemnými institucemi, spořitelnami, družstvy a podobnými institucemi pro účely čl. 29 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013 a čl. 78 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Omezení splacení zahrnutá do smluvních nebo právních ustanovení, kterými se nástroje řídí, příslušnému orgánu nebrání v tom, aby splacení nástrojů odpovídajícím způsobem dále omezil, jak je stanoveno v článku 78 nařízení (EU) č. 575/2013.
2. Příslušné orgány posoudí základ pro omezení splacení zahrnutý ve smluvních a právních ustanoveních, kterými se nástroj řídí. Příslušné orgány instituce požádají, aby změnily příslušná smluvní ustanovení, nejsou-li přesvědčeny o vhodnosti základu pro omezení. Pokud se vzhledem k neexistenci smluvních ustanovení nástroje řídí pouze vnitrostátním právem, umožňují právní předpisy instituci omezit splacení, jak je uvedeno v čl. 10 odst. 1 až 3, aby se nástroje mohly považovat za kmenový kapitál tier 1.
3. Každé rozhodnutí o omezení splacení je interně zdokumentováno a instituce je písemně oznámí příslušnému orgánu, včetně důvodů pro odmítnutí splacení částečně nebo v plném rozsahu či jeho odložení, a to na základě kritérií stanovených v odstavci 3.
4. Je-li v témže období přijato několik rozhodnutí o omezení splacení, může instituce tato rozhodnutí zdokumentovat v jednom souboru dokumentů.
ODDÍL 2
Obezřetnostní filtry
Článek 12
Pojem „zisk z prodeje“ pro účely čl. 32 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Pojem „zisk z prodeje“ uvedený v čl. 32 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013 znamená uznaný zisk z prodeje náležející instituci, který je zaznamenán jako zvýšení jakékoli složky kapitálu a který souvisí s budoucím maržovým příjmem vyplývajícím z prodeje sekuritizovaných aktiv, jsou-li odstraněna z rozvahy instituce v rámci sekuritizace.
2. Uznaný zisk z prodeje se určí jako rozdíl mezi hodnotami uvedenými v písmenu a) a b), které jsou stanoveny podle příslušného účetního rámce:
a)
čistá hodnota přijatých aktiv včetně případných nových získaných aktiv minus jiná postoupená aktiva nebo nové převzaté závazky;
b)
účetní hodnota sekuritizovaných aktiv nebo odúčtované části.
3. Uznaný zisk z prodeje, který souvisí s budoucím maržovým příjmem, v tomto kontextu odkazuje na očekávané budoucí „nadměrné rozpětí“, jak je definováno v článku 242 nařízení (EU) č. 575/2013.
ODDÍL 3
Odpočty od položek kmenového kapitálu tier 1
Článek 13
Odpočet ztrát běžného účetního roku pro účely čl. 36 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Za účelem výpočtu kmenového kapitálu tier 1 během roku a bez ohledu na to, zda instituce provádí účetní závěrku na konci každého mezitímního období, sestaví instituce svou výsledovku a odečte případné výsledné ztráty od položek kmenového kapitálu tier 1.
2. Pro účely sestavení výsledovky instituce podle odstavce 1 se příjmy a výdaje stanoví stejným postupem a na základě stejných účetních standardů jako při účetní závěrce na konci roku. Příjmy a výdaje jsou odhadnuty obezřetně a jsou přiřazeny mezitímnímu období, v němž vznikly, takže každé mezitímní období nese přiměřenou výši očekávaných ročních příjmů a výdajů. Podstatné a neopakující se události jsou zohledněny v plném rozsahu a neprodleně v mezitímním období, v němž nastaly.
3. Jsou-li ztráty běžného účetního roku již odečteny od položek kmenového kapitálu tier 1 v důsledku mezitímní účetní závěrky nebo účetní závěrky na konci roku, není odpočet zapotřebí. Pro účely tohoto článku se účetní závěrkou rozumí stanovení zisku a ztrát po uzavření mezitímního nebo ročního účetnictví v souladu s účetním rámcem, který se na instituci vztahuje podle nařízení (ES) č. 1606/2002 o uplatňování mezinárodních účetních standardů a směrnice Rady 86/635/EHS (9) o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách bank a ostatních finančních institucí.
4. Odstavce 1 až 3 se použijí stejně na zisky a ztráty zahrnuté do kumulovaného ostatního úplného výsledku hospodaření.
Článek 14
Odpočty odložených daňových pohledávek závislých na budoucím zisku pro účely čl. 36 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Odpočty odložených daňových pohledávek závislých na budoucím zisku podle čl. 36 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 575/2013 se provádějí podle odstavců 2 a 3.
2. Vyrovnání mezi odloženými daňovými pohledávkami a odloženými daňovými závazky se provádí pro každý subjekt podléhající dani zvlášť. Související odložené daňové závazky jsou omezeny na závazky, které vyplývají z daňových předpisů téže jurisdikce jako odložené daňové pohledávky. Při výpočtu odložených daňových pohledávek a závazků na konsolidované úrovni zahrnuje subjekt podléhající dani jakýkoli počet subjektů, které jsou podle použitelného vnitrostátního práva členy stejné daňové skupiny, daňové konsolidace, daňové jednotky nebo konsolidovaného daňového přiznání.
3. Výše souvisejících odložených daňových závazků, které jsou způsobilé pro započtení oproti odloženým daňovým pohledávkám závislým na budoucím zisku, se rovná rozdílu mezi hodnotou uvedenou v písmenu a) a b):
a)
hodnota odložených daňových závazků uznaných podle použitelného účetního rámce;
b)
hodnota souvisejících odložených daňových závazků z nehmotných aktiv a z aktiv penzijního fondu definovaných požitků.
Článek 15
Odpočet aktiv penzijního fondu definovaných požitků pro účely čl. 36 odst. 1 písm. e) nařízení (EU) č. 575/2013 a čl. 41odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Příslušný orgán udělí předchozí svolení uvedené v čl. 41 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013 pouze tehdy, pokud neomezená možnost používat příslušná aktiva penzijního fondu definovaných požitků znamená okamžitý a neomezený přístup k aktivům, není-li například použití aktiv nijak omezeno a s ohledem na tato aktiva neexistují žádné pohledávky třetích stran.
2. Neomezený přístup k aktivům bude pravděpodobně existovat, nemusí-li si instituce při každém přístupu k přebytečným finančním prostředkům v plánu vyžádat a obdržet výslovný souhlas od správce penzijních fondů nebo příjemců penzijních dávek.
Článek 16
Odpočty předvídatelných daňových plateb pro účely čl. 36 odst. 1 písm. l) a čl. 56 písm. f) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Pod podmínkou, že instituce používá účetní rámec a účetní metody, které umožňují úplné uznání splatných a odložených daňových závazků souvisejících s transakcemi a jinými událostmi vykázanými v rozvaze nebo výsledovce, může instituce mít za to, že předvídatelné daňové platby již byly zohledněny. Příslušný orgán se přesvědčí, že byly provedeny veškeré potřebné odpočty, a to buď podle použitelných účetních standardů, nebo v rámci jiných úprav.
2. Pokud instituce vypočítává svůj kmenový kapitál tier 1 na základě finančních výkazů sestavených podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002, má se za to, že podmínka uvedená v odstavci 1 je splněna.
3. Není-li podmínka uvedená v odstavci 1 splněna, sníží instituce položky kmenového kapitálu tier 1 o odhadovanou výši splatných a odložených daňových plateb, které nebyly dosud vykázány v rozvaze a výsledovce a které souvisejí s transakcemi a jinými událostmi vykázanými v rozvaze nebo výsledovce. Odhadovaná výše splatných a odložených daňových plateb se stanoví pomocí přístupu, který je rovnocenný přístupu podle nařízení (ES) č. 1606/2002. Odhadovanou výši odložených daňových plateb nelze odečíst od odložených daňových pohledávek, které nejsou vykázány ve finančních výkazech.
ODDÍL 4
Ostatní odpočty od položek kmenového kapitálu tier 1, vedlejšího kapitálu tier 1 a kapitálu tier 2
Článek 17
Ostatní odpočty u kapitálových nástrojů finančních institucí pro účely čl. 36 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Investice do kapitálových nástrojů finančních institucí definovaných v čl. 4 bodě 26 nařízení (EU) č. 575/2013 se odečítají podle těchto výpočtů:
a)
všechny nástroje považované za kapitál podle práva obchodních společností použitelného na finanční instituci, která je vydala, a v případě, že se na finanční instituci vztahují požadavky týkající se platební schopnosti, nástroje, které jsou zahrnuty do regulatorního kapitálu nejvyšší kvality bez jakýchkoli omezení, se odečítají od kmenového kapitálu tier 1;
b)
všechny nástroje, které se považují za kapitál podle práva obchodních společností použitelného na emitenta, a v případě, že se na finanční instituci nevztahují požadavky týkající se platební schopnosti, nástroje, které jsou věčné, absorbují první a proporcionálně největší podíl vzniklých ztrát, v případě platební neschopnosti nebo likvidace instituce se řadí za všechny ostatní pohledávky a nemají přednostní nebo předem stanovené rozdělování výnosů, se odečítají od položek kmenového kapitálu tier 1;
c)
veškeré podřízené nástroje absorbující ztráty v běžných situacích, včetně rozhodnutí o zrušení výplaty kuponů, se odečítají od vedlejšího kapitálu tier 1. Pokud objem těchto podřízených nástrojů překročí výši vedlejšího kapitálu tier 1, odečte se převyšující částka od kmenového kapitálu tier 1;
d)
jakékoli jiné podřízené nástroje se odečítají od kapitálu tier 2. Pokud objem těchto podřízených nástrojů překročí výši kapitálu tier 2, odečte se převyšující částka od vedlejšího kapitálu tier 1. Pokud výše vedlejšího kapitálu tier 1 nepostačuje, odečte se zbývající částka od kmenového kapitálu tier 1;
e)
jakékoli jiné nástroje zahrnované do kapitálu finanční instituce podle příslušného použitelného obezřetnostního rámce nebo jakékoli jiné nástroje, u nichž instituce nemůže prokázat, že platí podmínky uvedené v písmenech a), b), c) nebo d), se odečítají od kmenového kapitálu tier 1.
2. V případech uvedených v odstavci 3 použijí instituce odpočty stanovené v nařízení (EU) č. 575/2013 na investice do kapitálových nástrojů podle přístupu uplatnění odpovídajících odpočtů. Pro účely tohoto odstavce se přístupem uplatnění odpovídajících odpočtů rozumí přístup, který uplatňuje odpočet na stejnou složku kapitálu, za kterou by se kapitál považoval v případě, že by jej vydala samotná instituce.
3. Odpočty uvedené v odstavci 1 se nepoužijí v těchto případech:
a)
je-li finanční instituce povolena a kontrolována příslušným orgánem a podléhá-li obezřetnostním požadavkům, které jsou rovnocenné požadavkům uplatňovaným na instituce podle nařízení (EU) č. 575/2013. Tento přístup se použije na finanční instituce ze třetích zemí pouze v případě, bylo-li provedeno posouzení rovnocennosti obezřetnostního režimu dotyčné třetí země podle uvedeného nařízení a byl-li vyvozen závěr, že obezřetnostní režim dotyčné třetí země je přinejmenším rovnocenný režimu uplatňovanému v Unii;
b)
je-li finanční instituce institucí elektronických peněz ve smyslu článku 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/110/ES (10) a nevyužívá-li volitelných výjimek podle článku 9 uvedené směrnice;
c)
je-li finanční instituce platební institucí ve smyslu článku 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/64/ES (11) a nevyužívá-li výjimku podle článku 26 uvedené směrnice;
d)
je-li finanční instituce správcem alternativních investičních fondů ve smyslu článku 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU (12) nebo správcovskou společností ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES (13).
Článek 18
Kapitálové nástroje pojišťoven a zajišťoven ze třetích zemí pro účely čl. 36 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Investice do kapitálových nástrojů pojišťoven a zajišťoven ze třetích zemí, které podléhají režimu platební schopnosti, jenž byl ohodnocen jako režim, který není rovnocenný režimu stanovenému v hlavě I kapitole VI směrnice 2009/138/ES, podle postupu stanoveného v článku 227 uvedené směrnice, nebo režimu, který nebyl posouzen, se odečítají takto:
a)
všechny nástroje, které se považují za kapitál podle práva obchodních společností použitelného na pojišťovny a zajišťovny ze třetích zemí, které je vydaly, a které jsou zahrnuty do regulatorního kapitálu nejvyšší kvality bez jakýchkoli omezení podle režimu dotyčné třetí země, se odečítají od kmenového kapitálu tier 1;
b)
veškeré podřízené nástroje absorbující ztráty v běžných situacích, včetně rozhodnutí o zrušení výplaty kuponů, se odečítají od vedlejšího kapitálu tier 1. Pokud objem těchto podřízených nástrojů překročí výši vedlejšího kapitálu tier 1, odečte se převyšující částka od kmenového kapitálu tier 1;
c)
jakékoli jiné podřízené nástroje se odečítají od kapitálu tier 2. Pokud objem těchto podřízených nástrojů překročí výši kapitálu tier 2, odečte se převyšující částka od vedlejšího kapitálu tier 1. Překračuje-li tato převyšující částka výši vedlejšího kapitálu tier 1, odečte se zbývající částka od kmenového kapitálu tier 1;
d)
v případě pojišťoven a zajišťoven ze třetích zemí, které podléhají obezřetnostním požadavkům týkajícím se platební schopnosti, se jakékoli jiné nástroje zahrnované do kapitálu pojišťoven a zajišťoven ze třetích zemí podle příslušného použitelného režimu platební schopnosti nebo jakékoli jiné nástroje, u nichž instituce nemůže prokázat, že platí podmínky stanovené v písmenech a), b) nebo c), odečítají od kmenového kapitálu tier 1.
2. Pokud byl režim platební schopnosti dotyčné třetí země včetně pravidel týkajících se kapitálu ohodnocen jako režim, který je rovnocenný režimu stanovenému v hlavě I kapitole VI směrnice 2009/138/ES, podle postupu stanoveného v článku 227 uvedené směrnice, zachází se s investicemi do kapitálových nástrojů pojišťoven nebo zajišťoven ze třetích zemí jako s investicemi do kapitálových nástrojů pojišťoven nebo zajišťoven povolených podle článku 14 směrnice 2009/138/ES.
3. V případech stanovených v odstavci 2 tohoto článku použijí instituce odpočty podle čl. 44 písm. b), čl. 58 písm. b) případně čl. 68 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013 na kapitálové investice do položek kapitálu pojišťovny.
Článek 19
Kapitálové nástroje podniků vyňatých z působnosti směrnice 2009/138/ES pro účely čl. 36 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013
Investice do kapitálových nástrojů podniků vyňatých z působnosti směrnice 2009/138/ES v souladu s článkem 4 uvedené směrnice se odečítají takto:
a)
všechny nástroje, které se považují za kapitál podle práva obchodních společností použitelného na podnik, který je vydal, a které jsou zahrnuty do regulatorního kapitálu nejvyšší kvality bez jakýchkoli omezení, se odečítají od kmenového kapitálu tier 1;
b)
veškeré podřízené nástroje absorbující ztráty v běžných situacích, včetně rozhodnutí o zrušení výplaty kuponů se odečítají od vedlejšího kapitálu tier 1. Pokud objem těchto podřízených nástrojů překročí výši vedlejšího kapitálu tier 1, odečte se převyšující částka od kmenového kapitálu tier 1;
c)
jakékoli jiné podřízené nástroje se odečítají od kapitálu tier 2. Pokud objem těchto podřízených nástrojů překročí výši kapitálu tier 2, odečte se převyšující částka od vedlejšího kapitálu tier 1. Překračuje-li tato převyšující částka výši vedlejšího kapitálu tier 1, odečte se zbývající částka od kmenového kapitálu tier 1;
d)
jakékoli jiné nástroje zahrnované do kapitálu podniku podle příslušného použitelného režimu platební schopnosti nebo jakékoli jiné nástroje, u nichž nemůže instituce prokázat, že platí podmínky stanovené v písmenech a), b) nebo c), se odečítají od kmenového kapitálu tier 1.
KAPITOLA III
VEDLEJŠÍ KAPITÁL TIER 1
ODDÍL 1
Forma a povaha možných pobídek ke splacení nástrojů
Článek 20
Forma a povaha možných pobídek ke splacení nástrojů pro účely čl. 52 odst. 1 písm. g) a čl. 63 písm. h) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Pobídkami ke splacení nástrojů se rozumí veškeré vlastnosti, které ke dni vydání vedou k očekávání, že kapitálový nástroj bude pravděpodobně splacen.
2. Pobídky uvedené v odstavci 1 zahrnují tyto formy:
a)
kupní opce spojená se zvýšením úvěrového rozpětí nástroje, není-li opce uplatněna;
b)
kupní opce spojená s požadavkem na konverzi nástroje nebo možností investora konvertovat nástroj na nástroj zahrnovaný do kmenového kapitálu tier 1, není-li opce uplatněna;
c)
kupní opce spojená se změnou referenční sazby, pokud je úvěrové rozpětí oproti druhé referenční sazbě vyšší než první platba po odečtení swapové sazby;
d)
kupní opce spojená se zvýšením hodnoty při splacení v budoucnu;
e)
možnost opětovného uvedení na trh se zvýšením úvěrového rozpětí nástroje nebo změnou referenční sazby, je-li úvěrové rozpětí oproti druhé referenční sazbě vyšší než první platba po odečtení swapové sazby, pokud není nástroj opětovně uveden na trh;
f)
uvedení nástroje na trh způsobem, který investorům naznačuje, že nástroj bude vypovězen.
ODDÍL 2
Konverze nebo snížení účetní hodnoty jistiny
Článek 21
Povaha zvýšení účetní hodnoty jistiny po snížení účetní hodnoty pro účely čl. 52 odst. 1 písm. n) a odst. 2 písm. c) bodu ii) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Snížení účetní hodnoty jistiny se použije poměrně na všechny držitele nástrojů zahrnovaných do vedlejšího kapitálu tier 1, které zahrnují podobný mechanismus snížení účetní hodnoty a totožnou spouštěcí úroveň.
2. Aby se snížení účetní hodnoty pokládalo za dočasné, musí být splněny všechny tyto podmínky:
a)
případné rozdělení výnosů splatné po snížení účetní hodnoty vychází ze snížené hodnoty jistiny;
b)
zvýšení účetní hodnoty vychází ze zisku poté, co instituce přijala oficiální rozhodnutí potvrzující konečný zisk;
c)
případné zvýšení účetní hodnoty nástroje nebo výplata kuponů ze snížené hodnoty jistiny se provedou zcela dle vlastního uvážení instituce s výhradou omezení vyplývajících z písmen d) až f) a instituce nemá povinnost provést nebo urychlit účetní zvýšení hodnoty za určitých okolností;
d)
zvýšení účetní hodnoty se provádí poměrně u podobných nástrojů zahrnovaných do vedlejšího kapitálu tier 1, na něž se vztahovalo snížení účetní hodnoty;
e)
maximální hodnota, která bude přiřazena součtu zvýšené účetní hodnoty nástroje společně s výplatou kuponů ze snížené hodnoty jistiny, se rovná zisku instituce vynásobenému hodnotou získanou vydělením hodnoty stanovené v bodě 1 hodnotou určenou v bodě 2:
1)
celková nominální hodnota všech nástrojů zahrnovaných do vedlejšího kapitálu tier 1 instituce před snížením účetní hodnoty, na něž se vztahovalo snížení hodnoty;
2)
celkový kapitál tier 1 instituce;
f)
se součtem zvýšených účetních hodnot a výplat kuponů ze snížené hodnoty jistiny se zachází jako s platbou, která vede k snížení kmenového kapitálu tier 1, a tento součet podléhá společně s jiným rozdělením výnosů z nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1 omezením týkajícím se nejvyšší rozdělitelné částky podle čl. 141 odst. 2 směrnice 2013/36/EU provedené do vnitrostátního právního nebo správního předpisu.
3. Pro účely odst. 2 písm. e) se výpočet provádí k okamžiku zvýšení účetní hodnoty.
Článek 22
Postupy a načasování, pokud jde o určení, že došlo k rozhodné události, pro účely čl. 52 odst. 1 písm. n) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Pokud instituce zjistila, že poměr kmenového kapitálu tier 1 klesl pod úroveň, která vede ke konverzi nebo k snížení hodnoty nástroje na úrovni uplatňování požadavků stanovených v části první hlavě II nařízení (EU) č. 575/2013, vedoucí orgán nebo jiný příslušný subjekt instituce neprodleně rozhodne o tom, že došlo k rozhodné události, a existuje neodvolatelný závazek týkající se snížení hodnoty nástroje nebo jeho konverze.
2. Objem nástrojů, které mají být odepsány nebo konvertovány, se určí co nejdříve, nejdéle však do jednoho měsíce od okamžiku, kdy je rozhodnuto, že došlo k rozhodné události podle odstavce 1.
3. Příslušný orgán může požádat o zkrácení maximální lhůty v délce jednoho měsíce uvedené v odstavci 2 v případech, kdy usuzuje, že existuje dostatečná jistota, pokud jde o objem nástrojů, které mají být konvertovány nebo odepsány, nebo v případech, kdy má za to, že je nezbytná okamžitá konverze nebo snížení hodnoty.
4. Je-li podle ustanovení, jimiž se řídí nástroj zahrnovaný do vedlejšího kapitálu tier 1, zapotřebí nezávislý přezkum objemu nástrojů, které mají být odepsány nebo konvertovány, nebo pokud příslušný orgán požaduje nezávislý přezkum za účelem určení objemu nástrojů, které mají být odepsány nebo konvertovány, vedoucí orgán nebo jiný příslušný subjekt instituce zajistí, aby byl tento přezkum proveden neprodleně. Takový nezávislý přezkum je dokončen co nejdříve a nesmí instituci bránit v tom, aby provedla snížení hodnoty nebo konverzi nástroje zahrnovaného do vedlejšího kapitálu tier 1 a splnila požadavky uvedené v odstavcích 2 a 3.
ODDÍL 3
Vlastnosti nástrojů, které by mohly bránit rekapitalizaci
Článek 23
Vlastnosti nástrojů, které by mohly bránit rekapitalizaci, pro účely čl. 52 odst. 1 písm. o) nařízení (EU) č. 575/2013
K vlastnostem, které by mohly bránit rekapitalizaci instituce, patří ustanovení, která vyžadují, aby se instituce vyrovnala se stávajícími držiteli kapitálových nástrojů, je-li vydán nový kapitálový nástroj.
ODDÍL 4
Použití jednotek pro speciální účel k nepřímé emisi kapitálových nástrojů
Článek 24
Použití jednotek pro speciální účel k nepřímé emisi kapitálových nástrojů pro účely čl. 52 odst. 1 písm. p) a čl. 63 písm. n) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Pokud instituce nebo subjekt zahrnutý do konsolidace podle části první hlavy II kapitoly 2 nařízení (EU) č. 575/2013 vydává kapitálový nástroj, který je upsán jednotkou pro speciální účel, nesmí být tento kapitálový nástroj na úrovni instituce nebo výše zmíněného subjektu uznán jako kapitál vyšší kvality, než je nejnižší kvalita kapitálu vydaného jednotce pro speciální účel a kapitálu vydaného třetím stranám jednotkou pro speciální účel. Takový požadavek se vztahuje na konsolidovanou, subkonsolidovanou a individuální úroveň uplatňování obezřetnostních požadavků.
2. Práva držitelů nástrojů vydaných jednotkou pro speciální účel nejsou příznivější než v případě, že by nástroj vydala přímo instituce nebo subjekt zahrnutý do konsolidace podle části první hlavy II kapitoly 2 nařízení (EU) č. 575/2013.
KAPITOLA IV
OBECNÉ POŽADAVKY
ODDÍL 1
Nepřímé kapitálové investice do kapitálových nástrojů zahrnutých do indexů
Článek 25
Požadovaná míra konzervativnosti odhadů použitých jako alternativa při výpočtu podkladové expozice pro účely čl. 76 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Odhad je dostatečně konzervativní, je-li splněna některá z těchto podmínek:
a)
pokud investiční oprávnění indexu stanoví, že kapitálový nástroj subjektu finančního sektoru, který je součástí indexu, nemůže překročit maximální procentní podíl indexu, použije instituce tento procentní podíl jako odhad hodnoty kapitálových investic, které se odečítají od položek kmenového kapitálu tier 1, vedlejšího kapitálu tier 1 nebo případně kapitálu tier 2 v souladu s čl. 17 odst. 2 nebo od kmenového kapitálu tier 1 v případech, kdy instituce nemůže určit přesnou povahu kapitálové investice;
b)
pokud není instituce schopna stanovit maximální procentní podíl uvedený v písmenu a) a index zahrnuje kapitálové nástroje subjektů finančního sektoru (jak dokládá jeho investiční oprávnění nebo jiné příslušné informace), odečte instituce hodnotu investic do kapitálových nástrojů zahrnutých do indexů v plném rozsahu od položek kmenového kapitálu tier 1, vedlejšího kapitálu tier 1 nebo případně kapitálu tier 2 v souladu s čl. 17 odst. 2 nebo od kmenového kapitálu tier 1 v případech, kdy instituce nemůže určit přesnou povahu kapitálové investice.
2. Pro účely odstavce 1 platí toto:
a)
nepřímou kapitálovou investici do kapitálových nástrojů zahrnutých do indexů představuje část indexu investovaná do nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1, vedlejšího kapitálu tier 1 a kapitálu tier 2 subjektů finančního sektoru obsažených v indexu;
b)
index zahrnuje mimo jiné indexové fondy, akciové nebo dluhopisové indexy či jakýkoli jiný systém, v němž je podkladovým nástrojem kapitálový nástroj vydaný subjektem finančního sektoru.
Článek 26
Význam spojení „provozně nepřiměřeně náročné“ v čl. 76 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Pro účely čl. 76 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013 se spojením „provozně nepřiměřeně náročné“ rozumí situace, kdy příslušné orgány usoudí, že přístupy se zohledněním uplatňované průběžně na kapitálové investice do subjektů finančního sektoru nejsou opodstatněné. Při posuzování povahy provozně nepřiměřeně náročných situací vezmou příslušné orgány v úvahu nízkou míru významnosti a krátkou dobu držení těchto pozic. Krátká doba držení vyžaduje doložení silné likvidity indexu ze strany instituce.
2. Pro účely odstavce 1 se má za to, že pozice má nízkou míru významnosti, jsou-li splněny všechny tyto podmínky:
a)
individuální čistá expozice vznikající z investic do kapitálových nástrojů zahrnutých do indexů určená před případným uplatněním přístupu se zohledněním nepřesahuje 2 % položek kmenového kapitálu tier 1, jak je vypočteno v čl. 46 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013;
b)
celková čistá expozice vznikající z investic do kapitálových nástrojů zahrnutých do indexů určená před případným uplatněním přístupu se zohledněním nepřesahuje 5 % položek kmenového kapitálu tier 1, jak je vypočteno v čl. 46 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013;
c)
součet celkové čisté expozice vznikající z investic do kapitálových nástrojů zahrnutých do indexů určené před případným uplatněním přístupu se zohledněním a jakýchkoli jiných kapitálových investic, které mají být odečteny podle čl. 36 odst. 1 písm. h) nařízení (EU) č. 575/2013, nepřesahuje 10 % položek kmenového kapitálu tier 1, jak je vypočteno v čl. 46 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013.
ODDÍL 2
Svolení příslušných orgánů ke snížení kapitálu
Článek 27
Význam spojení „udržitelné z hlediska ekonomických možností instituce“ pro účely čl. 78 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013
Spojením „udržitelné z hlediska ekonomických možností instituce“ podle čl. 78 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013 se rozumí, že po nahrazení nástrojů kapitálovými nástroji stejné nebo vyšší kvality je ziskovost instituce podle hodnocení příslušného orgánu i nadále přiměřená nebo k tomuto datu ani v dohledné budoucnosti nedojde k žádným negativním změnám ziskovosti. Hodnocení příslušného orgánu přihlíží k ziskovosti instituce v krizových situacích.
Článek 28
Postup a požadavky na údaje v případě žádosti instituce o svolení k provedení splacení, snížení nebo zpětného odkoupení nástrojů pro účely článku 77 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Splacení, snížení nebo zpětné odkoupení kapitálových nástrojů nesmí být držitelům nástrojů oznámeno dříve, než instituce získala předchozí svolení příslušného orgánu.
2. Pokud se předpokládá, že ke splacení, snížení nebo zpětnému odkoupení nástrojů dojde s dostatečnou jistotou, a jakmile bylo získáno předchozí svolení příslušného orgánu, odečte instituce odpovídající hodnoty nástrojů, které mají být splaceny, sníženy nebo zpětně odkoupeny, od příslušných položek kapitálu před uskutečněním tohoto splacení, snížení nebo zpětného odkoupení. Má se za to, že dostatečná jistota existuje zejména tehdy, pokud instituce veřejně oznámila svůj záměr týkající se splacení, snížení nebo zpětného odkoupení kapitálového nástroje.
3. Odstavce 1 a 2 se použijí na konsolidované, subkonsolidované případně individuální úrovni uplatňování obezřetnostních požadavků.
Článek 29
Podání žádosti instituce o svolení k provedení splacení, snížení nebo zpětného odkoupení nástrojů pro účely článku 77 a článku 78 nařízení (EU) č. 575/2013 a přiměřenost omezení splacení pro účely čl. 78 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Instituce podá příslušnému orgánu žádost před snížením nebo zpětným odkoupením nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1 nebo před vypovězením, splacením nebo zpětným odkoupením nástrojů zahrnovaných do vedlejšího kapitálu tier 1 nebo kapitálu tier 2.
2. Žádost může zahrnovat plán na provedení kroků uvedených v článku 77 nařízení (EU) č. 575/2013 u několika kapitálových nástrojů během omezeného časového období.
3. V případě zpětného odkoupení nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1, nástrojů zahrnovaných do vedlejšího kapitálu tier 1 nebo nástrojů zahrnovaných do kapitálu tier 2 pro účely tvorby trhu mohou příslušné orgány předem udělit svolení v souladu s kritérii stanovenými v článku 78 nařízení (EU) č. 575/2013 k provedení kroků uvedených v článku 77 uvedeného nařízení s ohledem na určitý předem stanovený objem.
a)
V případě nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1 tento objem nepřesáhne nižší z těchto hodnot:
1)
3 % hodnoty příslušné emise;
2)
10 % hodnoty, o kterou kmenový kapitál tier 1 překračuje součet požadavků na kmenový kapitál tier 1 podle článku 92 nařízení (EU) č. 575/2013, zvláštních kapitálových požadavků uvedených v čl. 104 odst. 1 písm. a) směrnice 2013/36/EU a požadavku kombinovaných kapitálových rezerv vymezeného v čl. 128 bodě 6 uvedené směrnice.
b)
V případě nástroje zahrnovaného do vedlejšího kapitálu tier 1 nebo nástrojů zahrnovaných do kapitálu tier 2 tento předem stanovený objem nepřesáhne nižší z těchto hodnot:
1)
10 % hodnoty příslušné emise;
2)
nebo 3 % celkové hodnoty nesplacených nástrojů zahrnovaných do vedlejšího kapitálu tier 1 nebo případně nástrojů zahrnovaných do kapitálu tier 2.
4. Příslušné orgány mohou předem udělit svolení k provedení kroků uvedených v článku 77 nařízení (EU) č. 575/2013 rovněž v případě, jsou-li související kapitálové nástroje převedeny na zaměstnance instituce jako součást jejich odměny. Instituce informují příslušné orgány o pořízení kapitálových nástrojů za tímto účelem a odečtou tyto nástroje od kapitálu podle přístupu uplatnění odpovídajících odpočtů za období, kdy jsou v držení instituce. Odpočet na odpovídajícím základě se nevyžaduje, jsou-li výdaje související s jakýmkoli krokem podle tohoto odstavce zahrnuty do kapitálu v důsledku mezitímní účetní závěrky nebo účetní závěrky na konci roku.
5. Příslušný orgán může předem udělit svolení v souladu s kritérii stanovenými v článku 78 nařízení (EU) č. 575/2013 k provedení kroků uvedených v článku 77 uvedeného nařízení s ohledem na určitý předem stanovený objem, je-li hodnota kapitálových nástrojů, které mají být vypovězeny, splaceny nebo zpětně odkoupeny, nepodstatná ve vztahu k nesplacenému objemu odpovídající emise po provedení vypovězení, splacení nebo zpětného odkoupení.
6. Odstavce 1 až 5 se použijí na konsolidované, subkonsolidované případně individuální úrovni uplatňování obezřetnostních požadavků.
Článek 30
Obsah žádosti, kterou má instituce podat pro účely článku 77 nařízení (EU) č. 575/2013
1. K žádosti uvedené v článku 29 jsou připojeny tyto informace:
a)
náležité vysvětlení důvodu pro provedení jednoho z kroků uvedených v čl. 29 odst. 1;
b)
informace o kapitálových požadavcích a kapitálových rezervách pro nejméně tříleté období, včetně výše a složení kapitálu před provedením daného kroku a posléze a dopadu daného kroku na regulační požadavky;
c)
dopad nahrazení kapitálového nástroje podle čl. 78 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013 na ziskovost instituce;
d)
hodnocení rizik, kterým instituce je nebo může být vystavena, a toho, zda výše kapitálu zajišťuje náležité pokrytí těchto rizik, včetně zátěžových testů týkajících se hlavních rizik, které dokládají potenciální ztráty v rámci různých scénářů;
e)
jakékoli jiné informace, které příslušný orgán považuje za nezbytné pro posouzení toho, zda je vhodné udělit svolení podle článku 78 nařízení (EU) č. 575/2013.
2. Příslušný orgán upustí od poskytnutí některých informací uvedených v odstavci 2, pokud se přesvědčí o tom, že tyto informace již má k dispozici.
3. Odstavce 1 a 2 se použijí na konsolidované, subkonsolidované případně individuální úrovni uplatňování obezřetnostních požadavků.
Článek 31
Lhůty pro podání žádosti institucí a vyřízení žádosti příslušným orgánem pro účely článku 77 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Instituce předá úplnou žádost a informace uvedené v článcích 29 a 30 příslušnému orgánu nejméně tři měsíce přede dnem, k němuž bude držitelům nástrojů oznámen jeden z kroků uvedených v článku 77 nařízení (EU) č. 575/2013.
2. Příslušné orgány mohou institucím po posouzení v každém jednotlivém případě a ve výjimečných případech povolit, aby žádost uvedenou v odstavci 1 předložily v kratší než tříměsíční lhůtě.
3. Příslušný orgán vyřídí žádost ve lhůtě uvedené v odstavci 1, nebo ve lhůtě uvedené v odstavci 2. Příslušné orgány vezmou v úvahu nové informace, které obdrží během tohoto období, pokud jsou tyto informace k dispozici a pokud je pokládají za podstatné. Příslušné orgány přikročí k vyřizování žádosti až poté, co se přesvědčily, že od instituce obdržely informace požadované v článku 28.
Článek 32
Žádosti o svolení k provedení splacení, snížení nebo zpětného odkoupení podané vzájemnými institucemi, družstvy, spořitelnami nebo podobnými institucemi pro účely článku 77 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Co se týká splacení nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1 vzájemných institucí, družstev, spořitelen nebo podobných institucí, žádost uvedená v čl. 29 odst. 1, 2 a 6 a informace uvedené v čl. 30 odst. 1 musí být příslušnému orgánu předloženy ve stejné lhůtě, jako je lhůta, kterou příslušný orgán instituce používá při přezkumu splacení nástrojů.
2. Příslušné orgány mohou předem udělit svolení k provedení kroku uvedeného v článku 77 nařízení (EU) č. 575/2013 s ohledem na určitý předem stanovený objem nástrojů, které mají být splaceny, snížený o hodnotu úpisu nových nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1 v období jednoho roku. Takový předem stanovený objem může činit až 2 % kmenového kapitálu tier 1, pokud se příslušné orgány přesvědčí o tom, že tento krok neohrozí stávající ani budoucí platební schopnost instituce.
ODDÍL 3
Dočasná výjimka z odpočtů od kapitálu
Článek 33
Dočasná výjimka z odpočtů od kapitálu pro účely čl. 79 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Doba trvání dočasné výjimky nesmí překročit časový rámec stanovený v plánu finanční pomoci. Taková výjimka nesmí být udělena na dobu delší než pět let.
2. Výjimka se použije pouze ve vztahu k novým kapitálovým investicím do nástrojů subjektu finančního sektoru, kterého se finanční pomoc týká.
3. Pro účely udělení dočasné výjimky z odpočtů od kapitálu může příslušný orgán pokládat dočasné kapitálové investice podle čl. 79 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013 za finanční pomoc určenou k reorganizaci a záchraně daného subjektu finančního sektoru, je-li pomoc poskytnuta podle plánu a schválena příslušným orgánem a pokud jsou v plánu jednoznačně uvedeny jednotlivé fáze, časový harmonogram a cíle a je v něm upřesněn vzájemný vztah mezi dočasnými kapitálovými investicemi a finanční pomocí.
KAPITOLA V
MENŠINOVÉ PODÍLY A NÁSTROJE ZAHRNOVANÉ DO VEDLEJŠÍHO KAPITÁLU TIER 1 A KAPITÁLU TIER 2 VYDANÉ DCEŘINÝMI PODNIKY
Článek 34
Typ aktiv, která mohou souviset s provozem jednotek pro speciální účel, a význam pojmů „zanedbatelný“ a „nevýznamný“ s ohledem na kvalifikovaný vedlejší kapitál tier 1 a kapitál tier 2 vydaný jednotkami pro speciální účel pro účely čl. 83 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Aktiva jednotky pro speciální účel se považují za zanedbatelná a nevýznamná, jsou-li splněny obě tyto podmínky:
a)
aktiva jednotky pro speciální účel, která netvoří investice do kapitálu dceřiného podniku, jsou omezena na peněžní aktiva určená na výplatu kuponů a splacení kapitálových nástrojů, které nabyly splatnosti;
b)
objem jiných aktiv jednotky pro speciální účel, než jsou aktiva uvedená v písmenu a), není vyšší než 0,5 % průměrných celkových aktiv jednotky pro speciální účel v posledních třech letech.
2. Pro účely odst. 1 písm. b) může příslušný orgán instituci povolit používání vyššího procentního podílu, jsou-li splněny obě tyto podmínky:
a)
vyšší procentní podíl je nezbytný k pokrytí výhradně provozních nákladů jednotky pro speciální účel;
b)
odpovídající nominální hodnota nepřekročí 500 000 EUR.
KAPITOLA VI
UPŘESNĚNÍ PŘECHODNÝCH USTANOVENÍ NAŘÍZENÍ (EU) Č. 575/2013 VE VZTAHU KE KAPITÁLU
Článek 35
Dodatečné filtry a odpočty pro účely čl. 481 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Úpravy položek kmenového kapitálu tier 1, položek vedlejšího kapitálu tier 1 a položek kapitálu tier 2 podle článku 481 nařízení (EU) č. 575/2013 se použijí v souladu s odstavci 2 až 7.
2. Pokud podle opatření k provedení směrnice 2006/48/ES a směrnice 2006/49/ES tyto odpočty a filtry vyplývají z položek kapitálu podle čl. 57 písm. a), b) a c) směrnice 2006/48/ES, provede se úprava položek kmenového kapitálu tier 1.
3. V ostatních případech, na něž se nevztahuje odstavec 1 a kdy byly podle opatření k provedení směrnice 2006/48/ES a směrnice 2006/49/ES tyto odpočty a filtry použity na celkový objem položek uvedených v čl. 57 písm. a) až ca) směrnice 2006/48/ES s přihlédnutím k článku 154 uvedené směrnice, se provede úprava položek vedlejšího kapitálu tier 1.
4. Je-li hodnota položek vedlejšího kapitálu tier 1 nižší než související úprava, provede se zbytková úprava u položek kmenového kapitálu tier 1.
5. V případech, na něž se nevztahuje odstavec 1 a 2 a kdy byly podle opatření k provedení směrnice 2006/48/ES a směrnice 2006/49/ES tyto odpočty a filtry použity na položky kapitálu uvedené v čl. 57 písm. d) až h) nebo celkový kapitál podle směrnice 2006/48/ES a směrnice 2006/49/ES, se provede úprava položek kapitálu tier 2.
6. Je-li hodnota položek kapitálu tier 2 nižší než související úprava, provede se zbytková úprava u položek vedlejšího kapitálu tier 1.
7. Je-li hodnota položek kapitálu tier 2 a vedlejšího kapitálu tier 1 nižší než související úprava, provede se zbytková úprava u položek kmenového kapitálu tier 1.
Článek 36
Položky vyloučené ze zachování právních účinků kapitálových nástrojů, které nepředstavují státní podporu, v rámci položek kmenového kapitálu tier 1 nebo vedlejšího kapitálu tier 1 v ostatních složkách kapitálu pro účely čl. 487 odst. 1a 2 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Je-li v období od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2021 kapitálovým nástrojům přiznáno zacházení uvedené v čl. 487 odst. 1 a 2 nařízení (EU) č. 575/2013, lze s dotyčnými nástroji zacházet tímto způsobem zcela, nebo částečně. Toto zacházení nemá žádný účinek na výpočet limitu podle čl. 486 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013.
2. S kapitálovými nástroji uvedenými v odstavci 1 lze opět zacházet jako s položkami uvedenými v čl. 484 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013, pokud představují položky uvedené v čl. 484 odst. 3 zmíněného nařízení a pokud jejich hodnota již nepřekračuje použitelné procentní podíly stanovené v čl. 486 odst. 2 uvedeného nařízení.
3. S kapitálovými nástroji uvedenými v odstavci 1 lze opět zacházet jako s položkami uvedenými v čl. 484 odst. 4, pokud představují položky uvedené v čl. 484 odst. 3 nebo odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013 a pokud jejich hodnota již nepřekračuje použitelné procentní podíly stanovené v čl. 486 odst. 3 zmíněného nařízení.
Článek 37
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 7. ledna 2014.
A BIZOTTSÁG 241/2014/EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2014. január 7.)
az 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek az intézményekre vonatkozó tőkekövetelményekre alkalmazandó szabályozási technikai standardok tekintetében való kiegészítéséről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a hitelintézetekre és befektetési vállalkozásokra vonatkozó prudenciális követelményekről és a 648/2012/EU rendelet módosításáról szóló, 2013. június 26-i 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 26. cikke (4) bekezdésének harmadik albekezdésére; 27. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdésére; 28. cikke (5) bekezdésének harmadik albekezdésére; 29. cikke (6) bekezdésének harmadik albekezdésére; 32. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdésére; 36. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdésére; 41. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdésére; 52. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdésére; 76. cikke (4) bekezdésének harmadik albekezdésére; 78. cikke (5) bekezdésének harmadik albekezdésére; 79. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdésére; 83. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdésére; 481. cikke (6) bekezdésének harmadik albekezdésére; 487. cikke (3) bekezdésének harmadik albekezdésére,
mivel:
(1)
E rendelet rendelkezései szorosan összefüggnek, mivel az intézmények tőkekövetelményeinek elemeire, valamint az ugyanazon szavatolótőke-elemekből történő levonásokra vonatkoznak az 575/2013/EU rendelet alkalmazásában. Az egyszerre hatályba léptetendő rendelkezések koherenciája, valamint annak elősegítése érdekében, hogy az említett kötelezettségek hatálya alá tartozó személyek átfogó rálátással rendelkezzenek a szóban forgó rendelkezésekre és könnyen hozzáférhessenek azokhoz, az 575/2013/EU rendelet által a szavatolótőke vonatkozásában előírt szabályozási technikai standardokat célszerű egyetlen rendeletbe foglalni.
(2)
Annak érdekében, hogy erősödjön az Európai Unióban az előrelátható osztalékok évközi vagy év végi nyereségekből történő levonásának módjára vonatkozó konvergencia, be kell vezetni a levonás értékelési módjainak hierarchiáját, elsőként az illetékes testület által a kifizetésekről hozott döntés által, majd az osztalékpolitika, harmadsorban pedig a múltbeli kifizetési arányszám által.
(3)
Ez a szavatolótőkére vonatkozó általános követelményeken túl - az ilyen típusú intézmények szavatolótőkéje tekintetében lefektetett egyedi követelmények általi kiegészítés vagy módosítás formájában - szükségessé teszi azon feltételek meghatározását, amelyek alapján az illetékes hatóságok meghatározhatják, hogy egy, az alkalmazandó nemzeti jog alapján elismert vállalkozás a szavatolótőke vonatkozásában kölcsönös biztosítónak, szövetkezeti társaságnak, takarékpénztárnak vagy hasonló intézménynek minősül-e. Ennek célja, hogy csökkenjen annak kockázata, hogy egy intézmény a kölcsönös biztosítókra, szövetkezeti társaságokra, takarékpénztárakra vagy hasonló intézményekre vonatkozó egyedi jogállás alapján működjön, amelyekre egyedi tőkekövetelmények lehetnek érvényesek, amennyiben az intézmény nem rendelkezik az uniós szövetkezei banki ágazat közös jellemzőivel.
(4)
Az alkalmazandó nemzeti jog alapján kölcsönös biztosítóként, szövetkezeti társaságként, takarékpénztárként vagy hasonló intézményként elismert intézmény tekintetében egyes esetekben indokolt megkülönböztetni az intézmény elsődleges alapvető tőkeinstrumentumainak birtokosait az intézmény tagjaitól, mivel a tagoknak általában tőkeinstrumentumokkal kell rendelkezniük ahhoz, hogy osztalékra, illetve a nyereség és a tartalékok egy részére jogosultak legyenek.
(5)
Általánosságban a szövetkezeti társaságok, takarékpénztárak, kölcsönös biztosítók vagy hasonló intézmények közös jellemzője az, hogy az intézmény ügyfeleinek és tagjainak javára, illetve a köz számára nyújtott szolgáltatásként folytatnak üzleti tevékenységet. Elsődleges céljuk nem az, hogy pénzügyi megtérülést termeljenek és fizessenek a tőkét biztosító külső felek, mint például részvénytársaságok részvényesei számára. Éppen ezért az ilyen intézmények által használt tőkeinstrumentumok eltérnek a részvénytársaságok által kibocsátott tőkeinstrumentumoktól, amelyek általában a birtokosaik számára a folyamatos működés mellett és felszámolás esetén teljes körű hozzáférést biztosítanak a tartalékokhoz és a nyereséghez, és amelyek harmadik félre átruházhatók.
(6)
A szövetkezeti intézményeknek általában közös jellemzője, hogy a tagjaik lemondhatnak és ekkor kérhetik az általuk birtokolt elsődleges alapvető tőkeinstrumentumok visszaváltását. Ez nem akadálya annak, hogy a szövetkezeti társaság befolyásoló elsődleges alapvető tőkeinstrumentumokat bocsásson ki, amelyek birtokosai nem rendelkeznek azzal a lehetőséggel, hogy az instrumentumokat visszaadják az intézménynek, amennyiben ezek az instrumentumok megfelelnek az 575/2013/EU rendelet 29. cikke rendelkezéseinek. Amennyiben egy intézmény az említett rendelet 29. cikke szerint különféle típusú instrumentumokat bocsát ki, akkor elsőbbségi jogok nem rendelhetők hozzá az instrumentumoknak csak bizonyos típusaihoz, kivéve azokat, amelyeket az említett rendelet 29. cikkének (4) bekezdése előirányoz.
(7)
A takarékpénztárak általában az alapítványokhoz hasonlóan épülnek fel, ahol a tőkének nincs tulajdonosa abban az értelemben, hogy nincs olyan személy, aki részesedéssel rendelkezik a tőkében és juttatást kap az intézmény nyereségéből. A kölcsönös biztosítók egyik fő jellemzője az, hogy a tagok általában nem járulnak hozzá az intézmény tőkéjéhez és a szokásos üzletmenetben nem részesülnek a tartalékok közvetlen kifizetéséből. Ez azonban nem akadályozhatja meg az intézményeket abban, hogy az üzleti tevékenységük fejlesztése érdekében elsődleges alapvető tőkeinstrumentumokat bocsássanak ki befektetők vagy tagok számára, akik részesedhetnek a tőkéből és bizonyos mértékig a tartalékokból, folyamatos működés mellett és felszámolás esetén is.
(8)
Valamennyi már létrehozott és fennálló intézmény, amelyet az alkalmazandó nemzeti jog szerint 2012. december 31. előtt kölcsönös biztosítóként, szövetkezeti társaságként, takarékpénztárként vagy hasonló intézményként ismertek el az 575/2013/EU rendelet második részének alkalmazásában, a jogi formájára való tekintet nélkül továbbra is ilyennek minősül, amennyiben ezek továbbra is ugyanúgy megfelelnek az elismerési feltételeknek, mint az alkalmazandó nemzeti jog hatálya alá eső bármely ilyen szervezet.
(9)
A közvetett finanszírozásnak minősülő helyzetek meghatározása során valamennyi típusú tőkeinstrumentum esetében célszerűbb és átfogóbb ezt az ellentétes fogalom, a közvetlen finanszírozás jellemzőinek meghatározásával megtenni.
(10)
A szavatolótőkére vonatkozó szabályoknak a kölcsönös biztosítókra, szövetkezeti társaságokra, takarékpénztárakra és a hasonló intézményekre történő alkalmazása érdekében megfelelő módon figyelembe kell venni az ilyen intézmények egyedi jellemzőit. Szabályokat kell hozni többek között annak biztosítására, hogy az ilyen intézmények képesek legyenek adott esetben korlátozni tőkeinstrumentumaik visszaváltását. Ennélfogva, ha az ilyen típusú intézmények számára az alkalmazandó nemzeti jog tiltja, hogy az intézmény elutasítsa az instrumentumok visszaváltását, elengedhetetlen, hogy az instrumentumokra irányadó rendelkezések lehetőséget biztosítsanak az intézmény számára a visszaváltásuk elhalasztására és a visszaváltási összeg korlátozására. Tekintettel a visszaváltás korlátozása vagy elhalasztása képességének fontosságára, az illetékes hatóságokat fel kell hatalmazni arra, hogy korlátozzák a szövetkezeti részjegyek visszaváltását, és az intézményeknek dokumentálniuk kell a visszaváltást korlátozó bármely döntést.
(11)
Szükség van arra, hogy az értékpapírosítás kontextusában meghatározzuk a jövőbeli kamatjövedelemhez kapcsolódó, értékesítésből származó nyereség koncepciójának kezelését, és azt összhangba hozzuk a nemzetközi, a Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság által meghatározott gyakorlatokkal, továbbá szükséges annak biztosítása, hogy egy intézmény szavatolótőkéjébe ne foglaljanak bele értékesítésből származó visszavonható nyereséget, tekintettel állandó jellegének hiányára.
(12)
A szabályozási arbitrázs elkerülése és a tőkekövetelményre vonatkozó szabályok az Unióban történő összehangolt alkalmazásának biztosítása érdekében fontos biztosítani azt, hogy egységes megközelítést alkalmazzanak egyes tételeknek, így a folyó üzleti év veszteségeinek, a jövőbeli nyereségtől függően érvényesíthető halasztott adóköveteléseknek és a meghatározott szolgáltatást nyújtó nyugdíjalapban lévő eszközöknek a szavatolótőkéből való levonására.
(13)
Annak biztosítása érdekében, hogy az Unióban összehangolt módon váltsák vissza és értékeljék az ösztönzőket, olyan esetek leírását kell biztosítani, amelyekben elvárás születik arra nézve, hogy az instrumentumot valószínűleg vissza fogják váltani. Szükség van továbbá a veszteségviselési mechanizmusok időben történő aktivizálásához vezető szabályok kialakítására a hibrid instrumentumok esetében, hogy ennek következtében növekedjen ezen instrumentumok jövőbeli veszteségviselése. Figyelemmel továbbá arra, hogy a különleges célú gazdasági egységek által kibocsátott instrumentumok prudenciális szempontból nagyobb bizonytalanságot hordoznak, mint a közvetlenül kibocsátott instrumentumok, korlátozni kell és szigorú keretek közé kell szorítani a különleges célú gazdasági egységek szavatolótőke-instrumentumok közvetett kibocsátására történő alkalmazását.
(14)
Egyensúlyt kell teremteni az indexhez kötött részesedésekből eredő közvetett részesedésekkel szembeni intézményi kitettségek prudenciális szempontból megfelelő kiszámítása biztosításának szükségessége és azon elvárás között, hogy mindez ne váljon túlzottan terhessé az intézmények számára.
(15)
Az illetékes hatóságok részéről egy részletes és átfogó eljárásra van szükség a szavatolótőke csökkentésének felügyeleti engedélyezése terén. A szavatolótőke-instrumentumok visszaváltását, csökkentését és visszavásárlását csak azt követően lehet bejelenteni a részesedéssel rendelkezők számára, hogy az intézmény beszerezte az illetékes hatóság előzetes engedélyét. Az intézmények kötelesek az illetékes hatóság részére átadni az ahhoz szükséges elemek részletes listáját, hogy a hatóság az összes vonatkozó információ birtokában hozza meg az engedély megadására vonatkozó döntését.
(16)
A szavatolótőke-elemekből történő levonásokra adott esetben átmeneti mentességeket lehet nyújtani pénzügyi támogatási műveletre vonatkozó programok alkalmazásának biztosítása érdekében. Emiatt az ilyen mentességek időtartama nem haladhatja meg a pénzügyi támogatási műveletre vonatkozó programok időtartamát.
(17)
Különleges célú gazdasági egységek akkor minősülhetnek a kiegészítő alapvető tőke és a járulékos tőke körébe tartozó szavatolótőke-elemeknek, ha a különleges célú gazdasági egységeknek az intézmények által kibocsátott szavatolótőke-instrumentumokba be nem fektetett eszközei minimális és jelentéktelen szinten maradnak. Ennek elérése érdekében az ilyen eszközérték felső határát a különleges célú gazdasági egység összes átlagos eszközeinek arányában kifejezett korláthoz kell kötni.
(18)
Az átmeneti rendelkezések az új szabályozási keretre való zökkenőmentes áttérést hivatottak biztosítani, ezért fontos, hogy a szűrőkre és levonásokra vonatkozó átmeneti rendelkezések alkalmazása során tanúsított, az 575/2013/EU rendeletben meghatározott átmeneti bánásmódot következetesen, ugyanakkor olyan módon alkalmazzák, amely figyelembe veszi a 2006/48/EK irányelvben (2) és a 2006/49/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (3) megjelenő korábbi uniós szabályozási rendszert átültető nemzeti szabályok által létrehozott, eredeti kiindulási pontot.
(19)
Az elsődleges alapvető tőkét meghaladó vagy a kiegészítő alapvető tőke körébe tartozó olyan instrumentumok, amelyek az 575/2013/EU rendelet átmeneti rendelkezései szerinti szerzett jogok tárgyát képezik, e rendelkezések alapján bevonhatók az alacsonyabb szintű tőke körébe tartozó és szerzett jogok tárgyát képező instrumentumok körébe. Ez azonban nem módosíthatja az alacsonyabb tőkeszinthez tartozó és szerzett jogok tárgyát képező instrumentumok korlátait, ezért az alacsonyabb tőkeszinthez tartozó szerzett jogok körébe való bevonás csak akkor lehetséges, ha erre az adott alacsonyabb tőkeszint megfelelő keretet biztosít. Végül pedig, mivel az említettek a magasabb tőkeszint többletinstrumentumai, lehetővé kell tenni ezen instrumentumok egy magasabb tőkeszintre való későbbi átsorolását.
(20)
Ez a rendelet az Európai Bankhatóság által a Bizottságnak benyújtott szabályozási technikai standardok tervezetein alapul.
(21)
Az Európai Bankhatóság nyilvános konzultációkat bonyolított le az e rendelet alapját képező szabáyozási technikaistandard-tervezetekről, elemezte az esetleges kapcsolódó költségeket és hasznot, továbbá kikérte az 1093/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) 37. cikkével összhangban létrehozott banki érdekképviseleti csoport véleményét,
(22)
Az Európai Bankfelügyeleti Hatóságnak felül kell vizsgálnia ennek a rendeletnek és különösen azoknak a szabályoknak az alkalmazását, amelyek megállapítják a kölcsönös biztosítók, szövetkezeti társaságok, takarékpénztárak vagy hasonló intézmények elsődleges alapvető tőkeinstrumentumai visszaváltásának engedélyezésére vonatkozó eljárást, és szükség esetén módosításokat kell javasolnia.
(23)
Az Európai Bankfelügyeleti Hatóság konzultációt folytatott az Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-felügyeleti Hatósággal a harmadik országok biztosítói és viszontbiztosítói tőkeinstrumentumainak kezeléséről és a 575/2013/EU rendelet 36. cikk (3) bekezdésének alkalmazásában a 2009/138/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (5) hatálya alól kizárt vállalkozások tőkeinstrumentumainak kezeléséről,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS MEGJEGYZÉSEK
1. cikk
Tárgy
E rendelet szabályokat állapít meg az alábbiak terén:
a)
az „előre látható” kifejezés jelentése annak meghatározása során, hogy előre látható terhek vagy osztalékok kerültek-e levonásra a szavatolótőkéből az 575/2013/EU rendelet 26. cikke (4) bekezdésének megfelelően;
b)
azon feltételek, amelyek alapján az illetékes hatóságok meghatározhatják, hogy az 575/2013/EU rendelet 27. cikkének (2) bekezdése szerint egy, az alkalmazandó nemzeti jog alapján elismert vállalkozástípus kölcsönös biztosítónak, szövetkezeti társaságnak, takarékpénztárnak vagy hasonló intézménynek minősül;
c)
a tőkeinstrumentumok közvetett finanszírozásának alkalmazandó formái és jellege az 575/2013/EU rendelet 28. cikke (5) bekezdésének megfelelően;
d)
a visszaváltásra vonatkozóan szükséges korlátozások jellege, amennyiben az alkalmazandó nemzeti jog tiltja, hogy az intézmény elutasítsa a szavatolótőke-instrumentumok visszaváltását az 575/2013/EU rendelet 29. cikke (6) bekezdésének megfelelően;
e)
az értékesítésből származó nyereség koncepciójának további meghatározása, az 575/2013/EU rendelet 32. cikke (2) bekezdésének megfelelően;
f)
az elsődleges alapvető tőkeelemekből való levonások, valamint az elsődleges alapvető tőkeelemekből, a kiegészítő alapvető tőkeelemekből és a járulékos tőkeelemekből való egyéb levonások alkalmazása az 575/2013/EU rendelet 36. cikke (2) bekezdésének megfelelően;
g)
azon kritériumok meghatározása, amelyek szerint az illetékes hatóságoknak engedélyezniük kell az intézményeknek a meghatározott szolgáltatást nyújtó nyugdíjalapban lévő eszközök összegének csökkentését az 575/2013/EU rendelet 41. cikke (2) bekezdésének megfelelően;
h)
a visszaváltás ösztönzőinek formája és jellege, kiegészítő alapvető tőkeinstrumentum felértékelésének természete a tőkeösszeg ideiglenes alapú leírását követően, valamint a kiváltó eseményekre vonatkozó eljárások és ütemezés, azon instrumentumok jellemzői, amelyek akadályozhatják a feltőkésítést és a különleges célú gazdasági egységek használatát az 575/2013/EU rendelet 52. cikke (2) bekezdésének megfelelően;
i)
az indexhez kötött részesedésekből eredő közvetett részesedésekkel szembeni kitettségek kiszámításának alternatívájaként alkalmazott becslések konzervatív jellegének mértéke az 575/2013/EU rendelet 76. cikke (4) bekezdésének megfelelően;
j)
a szavatolótőke csökkentésére vonatkozó felügyeleti engedély megadását megelőzően teljesítendő részletes feltételek és az erre vonatkozó eljárás az 575/2013/EU rendelet 78. cikke (5) bekezdésének megfelelően;
k)
a szavatolótőkéből történő levonásra vonatkozó ideiglenes mentesség nyújtásának feltételei az 575/2013/EU rendelet 79. cikke (2) bekezdésének megfelelően;
l)
egy különleges célú gazdasági egység működéséhez köthető eszközök típusai, valamint a minimális és jelentéktelen kifejezések fogalma egy különleges célú gazdasági egység által kibocsátott kiegészítő alapvető tőkébe és a járulékos tőkébe való beszámítás meghatározása céljából az 575/2013/EU rendelet 83. cikke (2) bekezdésének megfelelően;
m)
az átmeneti rendelkezések szerinti szavatolótőke-kiigazítások részletes feltételei az 575/2013/EU rendelet 481. cikke (6) bekezdésének megfelelően;
n)
szerzett jogok alapján az elsődleges alapvető tőkébe és a kiegészítő alapvető tőkébe való beszámításra nem jogosult, de egyéb szavatolótőke-elemekként figyelembe vehető tételek feltételei az 575/2013/EU rendelet 487. cikke (3) bekezdésének megfelelően.
II. FEJEZET
SZAVATOLÓTŐKE-ELEMEK
1. SZAKASZ
Elsődleges alapvető tőkeelemek és -instrumentumok
1. alszakasz
Várható osztalékok és díjak
2. cikk
Az „előre látható” kifejezés jelentése az előre látható osztalékok kifejezés vonatkozásában az 575/2013/EU rendelet 26. cikke (2) bekezdése b) pontjának alkalmazásában
(1) Az intézmények által az évközi vagy év végi nyereségből az 575/2013/EU rendelet 26. cikkének (2) bekezdése szerint levonandó előre látható terhek vagy osztalékok összegét a (2)-(4) bekezdésekkel összhangban kell meghatározni.
(2) Amennyiben egy intézmény vezetőtestülete formális döntést hozott vagy döntési javaslattal élt az intézmény illetékes testülete felé a kifizetendő osztalékok összegéről, akkor ezt az összeget le kell vonni a megfelelő évközi vagy év végi nyereségből.
(3) Ha évközi osztalék kifizetésére kerül sor, a (2) bekezdésben meghatározott számításból eredő évközi nyereség maradványösszegét, amelyet hozzá kell adni az elsődleges alapvető tőkeelemekhez, csökkenteni kell - figyelemmel a (2) és (4) bekezdésekben meghatározott szabályokra - az előre látható olyan osztalék összegével, amelyet várhatóan kifizetnek az adott évközi profitmaradványból az egész üzleti évre vonatkozó végleges osztalékokkal.
(4) Mielőtt a vezető testület formális döntést hoz vagy döntési javaslattal él az illetékes testület felé a kifizetendő osztalékok összegéről, az előre látható és az intézmény által az évközi vagy év végi nyereségből levonandó osztalékok összegének meg kell egyeznie az évközi vagy év végi nyereség összege és az osztalékfizetési arány szorzatával.
(5) Az osztalékfizetési arány meghatározása a vezető testület vagy más illetékes testület által a vonatkozó időszak tekintetében jóváhagyott osztalékpolitika alapján történik.
(6) Ha az osztalékpolitika fix érték helyett egy kifizetési tartományt tartalmaz, a tartomány felső határértékét kell használni a (2) bekezdés alkalmazásában.
(7) Jóváhagyott osztalékpolitika hiányában, illetve ha az illetékes hatóság úgy ítéli meg, hogy az intézmény valószínűleg nem alkalmazná az osztalékpolitikáját, valamint ha ez a politika nem olyan prudens bázis, amely alapján meghatározható lenne a levonás összege, az osztalékfizetési arány az alábbiak közül a legmagasabb szám:
a)
a vizsgált évet megelőző három éves időszak osztalékfizetési arányának átlaga;
b)
a vizsgált évet megelőző év osztalékfizetési aránya.
(8) Az illetékes hatóság engedélyezheti az intézmény számára a (7) bekezdés a) és b) pontjában meghatározott osztalékfizetési arány kiszámításának kiigazítását az időszak során kifizetett rendkívüli osztalékok kizárása érdekében.
(9) A levonandó előre látható osztalékok összegét a kifizetésekre vonatkozó esetleges szabályozói korlátozásokra figyelemmel kell meghatározni, különös tekintettel a 2013/36/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (6) 141. cikke szerint meghatározott korlátozásokra. Az előre látható terhek levonása utáni, ilyen korlátozások hatálya alatt álló nyereség összege teljes egészében bevonható az elsődleges alapvető tőkeelemekbe, ha teljesül az 575/2013/EU rendelet 26. cikke (2) bekezdésének a) pontjában foglalt feltétel. Ha ilyen korlátozásokat kell alkalmazni, a levonandó előre látható osztaléknak az illetékes hatósággal a 2013/36/EU irányelv 142. cikke szerint egyeztetett tőkefenntartási terven kell alapulnia.
(10) Az elsődleges alapvető tőkeelemek összegét nem csökkentő formában kifizetendő előre látható osztalék, így például a részvény formájú osztalék összegét nem kell levonni az elsődleges alapvető tőkeelemekbe bevonandó évközi vagy év végi nyereségből.
(11) Mielőtt engedélyezné, hogy az intézmény az évközi vagy az év végi nyereséget bevonja az elsődleges alapvető tőkeelemekbe, az illetékes hatóság köteles meggyőződni arról, hogy megtették az évközi és az év végi nyereségekre vonatkozó összes szükséges levonást, valamint az előre látható osztalékokkal kapcsolatos összes levonást az alkalmazandó számviteli szabályozás vagy bármely egyéb kiigazítás alapján.
3. cikk
Az „előre látható” kifejezés jelentése az előre látható terhek kifejezés vonatkozásában az 575/2013/EU rendelet 26. cikke (2) bekezdése b) pontjának alkalmazásában
(1) A figyelembe veendő előre látható teherösszegek a következő elemekből állnak:
a)
az adók összege;
b)
az adott adatszolgáltatási időszak során felmerülő olyan kötelezettségek vagy körülmények összege, amelyek feltehetően csökkentik az intézmény nyereségét, és amelyekkel kapcsolatban az illetékes hatóság nem bizonyosodott meg arról, hogy megtették az összes szükséges értékelési korrekciót, mint például az 575/2013/EU rendelet 34. cikke szerinti kiegészítő értékelési korrekciókat, vagy céltartalékképzést.
(2) Az eredménykimutatásban még figyelembe nem vett előre látható terheket ahhoz az évközi időszakhoz kell hozzárendelni, amelynek során felmerültek, úgy, hogy minden egyes évközi időszak ésszerű mértékű összeget viseljen e terhekből. A jelentős vagy nem ismétlődő eseményeket teljes egészében és haladéktalanul figyelembe kell venni abban az évközi időszakban, amelynek során felmerültek.
(3) Mielőtt engedélyezné, hogy az intézmény az évközi vagy az év végi nyereséget bevonja az elsődleges alapvető tőkeelemekbe, az illetékes hatóság köteles meggyőződni arról, hogy megtették az évközi és az év végi nyereségekre vonatkozó összes szükséges levonást, valamint az előre látható terhekkel kapcsolatos összes levonást az alkalmazandó számviteli szabályozás vagy bármely egyéb kiigazítás alapján.
2. alszakasz
Szövetkezeti társaságok, takarékpénztárak, kölcsönös biztosítók és hasonló intézmények
4. cikk
Az alkalmazandó nemzeti jog alapján szövetkezeti társaságként elismert vállalkozástípus az 575/2013/EU rendelet 27. cikke (1) bekezdése a) pontja ii. alpontjának alkalmazásában
(1) Az illetékes hatóságok meghatározhatják, hogy az 575/2013/EU rendelet második része alkalmazásában egy, az alkalmazandó nemzeti jog alapján elismert vállalkozástípus szövetkezeti társaságnak minősül, ha a (2), (3) és (4) bekezdésben meghatározott feltételek mindegyike teljesül:
(2) Valamely intézmény akkor minősül az (1) bekezdés alkalmazásában szövetkezeti társaságnak, ha jogi státusa a következő kategóriák valamelyikébe esik:
a)
Ausztriában: „eingetragene Genossenschaft (e.Gen.)”-ként vagy „registrierte Genossenschaft”-ként bejegyzett intézmények a „Gesetz über Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaften (GenG)” alapján;
b)
Belgiumban: „société coopérative/coöperatieve vennoostchap”-ként bejegyzett és a szövetkezeti társaságok országos csoportjai, valamint a szövetkezeti társaságok jóváhagyásának feltételeit meghatározó 1962. január 8-i királyi rendelet alkalmazásával jóváhagyott intézmények;
c)
Cipruson: „Συνεργατικό Πιστωτικό Ίδρυμα ή ΣΠΙ”-ként a szövetkezeti társaságokról szóló 1985. évi törvény alapján bejegyzett intézmények;
d)
a Cseh Köztársaságban: „spořitelní a úvěrní družstvo”-ként a „zákon upravující činnost spořitelních a úvěrních družstev” alapján bejegyzett intézmények;
e)
Dániában: „andelskasser” vagy „sammenslutninger af andelskasser”-ként a dán pénzügyi üzleti törvény alapján bejegyzett intézmények;
f)
Finnországban: a következő intézménytípusok egyikeként bejegyzett intézmények:
1.
„Osuuspankki” vagy „andelsbank” a „laki osuuspankeista ja muista osuuskuntamuotoisista luottolaitoksista’” vagy a „lag om andelsbanker och andra kreditinstitut i andelslagsform” alapján;
2.
„Muu osuuskuntamuotoinen luottolaitos” vagy „annat kreditinstitut i andelslagsform” a „laki osuuspankeista ja muista osuuskuntamuotoisista luottolaitoksista” vagy a „lag om andelsbanker och andra kreditinstitut i andelslagsform” alapján;
3.
„Keskusyhteisö” vagy „centralinstitutet” a „laki talletuspankkien yhteenliittymästä” vagy a „lag om en sammanslutning av inlåningsbanker” alapján;
g)
Franciaországban: „sociétés coopératives”-ként a „Loi no47-1775 du 10 septembre 1947 portant statut de la coopération” és a „Code monétaire et financier, partie législative, Livre V, titre Ier, chapitre II” alapján „banques mutualistes ou coopératives”-ként engedélyezett intézmények;
h)
Németországban: „eingetragene Genossenschaft (eG)”-ként a „Gesetz betreffend die Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaften (Genossenschaftsgesetz -GenG)” alapján bejegyzett intézmények;
i)
Görögországban: „Πιστωτικοί Συνεταιρισμοί”-ként az 1667/1986. sz. szövetkezeti törvény alapján bejegyzett olyan intézmények, amelyek hitelintézetként működnek és megjelölésük „Συνεταιριστική Τράπεζα” lehet a 3601/2007. sz. banktörvény alapján;
j)
Magyarországon: „szövetkezeti hitelintézet”-ként a hitelintézetekről és pénzügyi vállalkozásokról szóló 1996. évi CXII. törvény alapján bejegyzett intézmények;
k)
Olaszországban: a következő intézménytípusok egyikeként bejegyzett intézmények:
1.
az 1993. szeptember 1-jei 385. sz. törvényerejű rendeletben említett „Banche popolari”;
2.
az 1993. szeptember 1-jei 385. sz. törvényerejű rendeletben említett „Banche di credito cooperativo”;
3.
a 2003. november 24-i 326. sz. törvénnyé átalakított 2003. szeptember 30-i 269. sz. törvényerejű rendelet 13. cikkében említett „Banche di garanzia collettiva dei fidi”;
l)
Luxemburgban: „Sociétés coopératives”-ként a kereskedelmi társaságokról szóló 1915. augusztus 10-i törvényben meghatározott intézmények;
m)
Hollandiában: „coöperaties”-ként vagy „onderlinge waarborgmaatschappijen”-ként a „Title 3 of Book 2 Rechtspersonen of the Burgerlijk wetboek” alapján bejegyzett intézmények;
n)
Lengyelországban: „bank spółdzielczy”-ként a „Prawo bankowe” rendelkezései alapján bejegyzett intézmények;
o)
Portugáliában: „Caixa de Crédito Agrícola Mútuo”-ként vagy „Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo”-ként a 24/91. sz. „Decreto-Lei de 11 de Janeiro”„Regime Jurídico do Crédito Agrícola Mútuo e das Cooperativas de Crédito Agrícola” alapján bejegyzett intézmények;
p)
Romániában: „Organizații cooperatiste de credit”-ként a 227/2007. sz. törvénnyel módosított és kiegészített, a hitelintézetekről és a tőkemegfelelőségről szóló 99/2006. sz. sürgősségi kormányrendelet rendelkezései alapján bejegyzett intézmények;
q)
Spanyolországban: „Cooperativas de Crédito”-ként a „Ley 13/1989, de 26 de mayo, de Cooperativas de Crédito” alapján bejegyzett intézmények;
r)
Svédországban: „Medlemsbank”-ként a „Lag (1995:1570) om medlemsbanker” alapján, vagy „Kreditmarknadsförening”-ként a „Lag (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse” alapján bejegyzett intézmények;
s)
az Egyesült Királyságban: „cooperative societies”-ként az ágazati és önsegélyező társaságokról szóló 1965. évi törvény és az ágazati és önsegélyező társaságokról szóló 1969. évi (Észak-Írország) törvény alapján bejegyzett intézmények.
(3) Az elsődleges alapvető tőke tekintetében akkor minősül valamely intézmény az (1) bekezdés alkalmazásában szövetkezeti társaságnak, ha az alkalmazandó nemzeti jognak vagy a társaság alapszabályának megfelelően a jogi személy szintjén csak az 575/2013/EU rendelet 29. cikkében említett tőkeinstrumentumok kibocsátására képes.
(4) Valamely intézmény akkor minősül az (1) bekezdés alkalmazásában szövetkezeti társaságnak, ha a (3) bekezdésben említett elsődleges alapvető tőkeinstrumentumok birtokosainak, akik lehetnek az intézmény tagjai vagy ettől eltérő felek, az alkalmazandó nemzeti jog alapján lehetőségük van lemondani, továbbá arra is joguk lehet, hogy a tőkeinstrumentumot visszaszolgáltassák az intézmény számára, figyelemmel az alkalmazandó nemzeti jogban, a társaság alapszabályában, az 575/2013/EU rendeletben és az e rendeletben foglalt korlátozásokra. Ez nem akadályozza meg azt, hogy az intézmény az alkalmazandó nemzeti jog alapján az 575/2013/EU rendelet 29. cikkének megfelelő, olyan elsődleges alapvető tőkeinstrumentumokat bocsásson ki tagjai és egyéb felek számára, amelyek nem biztosítanak jogot arra, hogy a tőkeinstrumentumot visszaszolgáltassák az intézmény számára.
5. cikk
Az alkalmazandó nemzeti jog alapján takarékpénztárként elismert vállalkozástípus az 575/2013/EU rendelet 27. cikke (1) bekezdése a) pontja iii. alpontjának alkalmazásában
(1) Az illetékes hatóságok meghatározhatják, hogy az 575/2013/EU rendelet második része alkalmazásában egy, az alkalmazandó nemzeti jog alapján elismert vállalkozástípus takarékpénztárnak minősül, ha a (2), (3) és (4) bekezdésben meghatározott valamennyi feltétel teljesül.
(2) Valamely intézmény akkor minősül az (1) bekezdés alkalmazásában takarékpénztárnak, ha jogi státusa a következő kategóriák valamelyikébe esik:
a)
Ausztriában: „Sparkasse”-ként a „Bundesgesetz über die Ordnung des Sparkassenwesens (Sparkassengesetz - SpG)” 1. cikkének (1) bekezdése alapján bejegyzett intézmények;
b)
Dániában: „Sparekasser”-ként a dán pénzügyi üzleti törvény alapján bejegyzett intézmények;
c)
Finnországban: „Säästöpankki”-ként vagy „Sparbank”-ként a „Säästöpankkilaki” vagy „Sparbankslag” alapján bejegyzett intézmények;
d)
Németországban: „Sparkasse”-ként a következők szerint bejegyzett intézmények:
1.
a „Sparkassengesetz für Baden-Württemberg (SpG)” alapján;
2.
a „Gesetz über die öffentlichen Sparkassen (Sparkassengesetz - SpkG) in Bayern” alapján;
3.
a „Gesetz über die Berliner Sparkasse und die Umwandlung der Landesbank Berlin - Girozentrale - in eine Aktiengesellschaft (Berliner Sparkassengesetz - SpkG)” alapján;
4.
a „Brandenburgisches Sparkassengesetz (BbgSpkG)” alapján;
5.
a „Sparkassengesetz für öffentlich-rechtliche Sparkassen im Lande Bremen (Bremisches Sparkassengesetz)” alapján;
6.
a „Hessisches Sparkassengesetz” alapján;
7.
a „Sparkassengesetz des Landes Mecklenburg-Vorpommern (SpkG)” alapján;
8.
a „Niedersächsisches Sparkassengesetz (NSpG)” alapján;
9.
a „Sparkassengesetz Nordrhein-Westfalen (Sparkassengesetz - SpkG)” alapján;
10.
a „Sparkassengesetz (SpkG) für Rheinland-Pfalz” alapján;
11.
a „Saarländisches Sparkassengesetz (SSpG)” alapján;
12.
a „Gesetz über die öffentlich-rechtlichen Kreditinstitute im Freistaat Sachsen und die Sachsen-Finanzgruppe” alapján;
13.
a „Sparkassengesetz des Landes Sachsen-Anhalt (SpkG-LSA)” alapján;
14.
a „Sparkassengesetz für das Land Schleswig-Holstein (Sparkassengesetz - SpkG)” alapján;
15.
a „Thüringer Sparkassengesetz (ThürSpkG)” alapján;
e)
Spanyolországban: „Cajas de Ahorros”-ként a „Real Decreto-Ley 2532/1929, de 21 de noviembre, sobre Régimen del Ahorro Popular” alapján bejegyzett intézmények;
f)
Svédországban: „Sparbank”-ként a „Sparbankslag (1987:619)” alapján bejegyzett intézmények;
(3) Az elsődleges alapvető tőke tekintetében akkor minősül valamely intézmény az (1) bekezdés alkalmazásában takarékpénztárnak, ha az alkalmazandó nemzeti jognak vagy a társaság alapszabályának megfelelően a jogi személy szintjén csak az 575/2013/EU rendelet 29. cikkében említett tőkeinstrumentumok kibocsátására képes.
(4) Valamely intézmény akkor minősül az (1) bekezdés alkalmazásában takarékpénztárnak, ha a tőke, a tartalékok és az évközi vagy év végi nyereség összege az alkalmazandó nemzeti jog szerint nem fizethető ki az elsődleges alapvető tőkeinstrumentumok birtokosainak. Ez a feltétel akkor is teljesítettnek minősül, ha az intézmény olyan elsődleges alapvető tőkeinstrumentumokat bocsát ki, amelyek folyamatos működés mellett a részesedéssel rendelkezők számára jogot biztosítanak a nyereség és a tartalékok egy részére, ha ezt az alkalmazandó nemzeti jog megengedi, feltéve, hogy ez a rész arányban áll a tőkéhez és a tartalékokhoz történő hozzájárulásukkal, vagy ha ezt az alkalmazandó nemzeti jog egy alternatív rendelkezéssel összhangban lehetővé teszi. Az intézmény kibocsáthat olyan elsődleges alapvető tőkeinstrumentumokat, amelyek a birtokosaik részére az intézmény fizetésképtelensége vagy felszámolása esetén a tartalékokhoz való olyan jogot biztosítanak, amelynek nem kell arányosnak lennie a tőkéhez vagy a tartalékokhoz való hozzájárulással, ha az 575/2013/EU rendelet 29. cikkének (4) és (5) bekezdésében foglalt feltételek teljesülnek.
6. cikk
Az alkalmazandó nemzeti jog alapján kölcsönös biztosítóként elismert vállalkozástípus az 575/2013/EU rendelet 27. cikke (1) bekezdése a) pontja i. alpontjának alkalmazásában
(1) Az illetékes hatóságok meghatározhatják, hogy az 575/2013/EU rendelet második része alkalmazásában egy, az alkalmazandó nemzeti jog alapján elismert vállalkozástípus szövetkezeti társaságnak minősül, ha a (2), (3) és (4) bekezdésben meghatározott feltételek mindegyike teljesül:
(2) Valamely intézmény akkor minősül az (1) bekezdés alkalmazásában kölcsönös biztosítónak, ha jogi státusa a következő kategóriák valamelyikébe esik:
a)
Dániában: olyan társaságok („Foreninger”) vagy alapok („Fonde”), amelyek biztosítótársaságoknak („Forsikringsselskaber”), jelzálog-hitelintézeteknek („Realkreditinstitutter”), takarékpénztáraknak („Sparekasser”), takarékszövetkezeteknek („Andelskasser”) és takarékszövetkezetek fiókintézményeinek („Sammenslutninger af andelskasser”) a dán pénzügyi üzleti törvényben meghatározott részvénytársasággá történő átalakulásával jöttek létre;
b)
Írországban: a lakás-takarékpénztárakról szóló 1989. évi törvény alapján „building societies”-ként bejegyzett intézmények;
c)
az Egyesült Királyságban: a lakás-takarékpénztárakról szóló 1986. évi törvény alapján „building societies”-ként bejegyzett intézmények; a takarékbankokról szóló 1819. évi törvény (Skócia) alapján „savings bank”-ként bejegyzett intézmények.
(3) Az elsődleges alapvető tőke tekintetében akkor minősül valamely intézmény az (1) bekezdés alkalmazásában kölcsönös biztosítónak, ha az alkalmazandó nemzeti jognak vagy a társaság alapszabályának megfelelően a jogi személy szintjén csak az 575/2013/EU rendelet 29. cikkében említett tőkeinstrumentumokat bocsáthat ki.
(4) Valamely intézmény akkor minősül az (1) bekezdés alkalmazásában kölcsönös biztosítónak, ha a tőke és a tartalékok teljes összegének vagy annak egy részének az intézmény olyan tagjainak a tulajdonában áll, akik a szokásos üzletmenet keretében nem részesülnek a tartalékok közvetlen kifizetéséből, különösen nem osztalékfizetés útján. Ezek a feltételek akkor is teljesítettnek minősülnek, ha az intézmény olyan elsődleges alapvető tőkeinstrumentumokat bocsát ki, amelyek jogot biztosítanak a nyereségre és a tartalékokra, ha ezt az alkalmazandó nemzeti jog megengedi.
7. cikk
Az alkalmazandó nemzeti jog alapján hasonló intézményként elismert vállalkozástípus az 575/2013/EU rendelet 27. cikke (1) bekezdése a) pontja iv. alpontjának alkalmazásában
(1) Az illetékes hatóságok meghatározhatják, hogy az 575/2013/EU rendelet második része alkalmazásában egy, az alkalmazandó nemzeti jog alapján elismert vállalkozástípus a szövetkezetekhez, kölcsönös biztosítókhoz és takarékpénztárakhoz hasonló intézménynek minősül, ha a (2), (3) és (4) bekezdésben meghatározott feltételek mindegyike teljesül:
(2) Valamely intézmény akkor minősül az (1) bekezdés alkalmazásában szövetkezetekhez, kölcsönös biztosítókhoz és takarékpénztárakhoz hasonló intézménynek, ha jogi státusa a következő kategóriák valamelyikébe esik:
a)
Ausztriában: „Pfandbriefstelle der österreichischen Landes-Hypothekenbanken”-ként a „Bundesgesetz über die Pfandbriefstelle der österreichischen Landes-Hypothekenbanken (Pfandbriefstelle-Gesetz - PfBrStG)” alapján bejegyzett intézmények;
b)
Finnországban: „Hypoteekkiyhdistys”-ként vagy „Hypoteksförening”-ként a „Laki hypoteekkiyhdistyksistä” vagy „Lag om hypoteksföreningar” alapján bejegyzett intézmények;
(3) Az elsődleges alapvető tőke tekintetében akkor minősül valamely intézmény az (1) bekezdés alkalmazásában szövetkezetekhez, kölcsönös biztosítókhoz és takarékpénztárakhoz hasonló intézménynek, ha az alkalmazandó nemzeti jognak vagy a társaság alapszabályának megfelelően a jogi személy szintjén csak az 575/2013/EU rendelet 29. cikkében említett tőkeinstrumentumok kibocsátására képes.
(4) Valamely intézmény akkor minősül az (1) bekezdés alkalmazásában szövetkezetekhez, kölcsönös biztosítókhoz és takarékpénztárakhoz hasonló intézménynek, ha az alábbi feltételek közül egy vagy több teljesül:
a)
amennyiben a (3) bekezdésben említett elsődleges alapvető tőkeinstrumentumok birtokosainak, akik lehetnek az intézmény tagjai vagy ettől eltérő felek, az alkalmazandó nemzeti jog alapján lehetőségük van lemondani, akkor arra is joguk lehet, hogy a tőkeinstrumentumot visszaszolgáltassák az intézmény számára, figyelemmel kizárólag az alkalmazandó nemzeti jogban, a társaság alapszabályában, az 575/2013/EU rendeletben és az e rendeletben foglalt korlátozásokra. Ez nem akadályozza meg azt, hogy az intézmény az alkalmazandó nemzeti jog alapján az 575/2013/EU rendelet 29. cikkének megfelelő, olyan elsődleges alapvető tőkeinstrumentumokat bocsásson ki tagjai és egyéb felek számára, amelyek nem biztosítanak jogot arra, hogy a tőkeinstrumentumot visszaszolgáltassák az intézmény számára;
b)
a tőke, a tartalékok és az évközi vagy év végi nyereség összege az alkalmazandó nemzeti jog szerint nem fizethető ki az elsődleges alapvető tőkeinstrumentumok birtokosainak. Ez a feltétel akkor is teljesítettnek minősül, ha az intézmény olyan elsődleges alapvető tőkeinstrumentumokat bocsát ki, amelyek folyamatos működés mellett a részesedéssel rendelkezők számára jogot biztosítanak a nyereség és a tartalékok egy részére, ha ezt az alkalmazandó nemzeti jog megengedi, feltéve, hogy az említett rész arányban áll a tőkéhez és a tartalékokhoz történő hozzájárulásukkal, vagy ha ezt az alkalmazandó nemzeti jog egy alternatív rendelkezéssel összhangban lehetővé teszi. Az intézmény kibocsáthat olyan elsődleges alapvető tőkeinstrumentumokat, amelyek a birtokosaik részére az intézmény fizetésképtelensége vagy felszámolása esetén a tartalékokhoz való olyan jogot biztosítanak, amelynek nem kell arányosnak lennie a tőkéhez vagy a tartalékokhoz való hozzájárulással, ha az 575/2013/EU rendelet 29. cikkének (4) és (5) bekezdésében foglalt feltételek teljesülnek;
c)
a tőke és a tartalékok teljes összege vagy annak egy része az intézmény tagjainak tulajdonában áll, akik a szokásos üzletmenet keretében nem részesülnek a tartalékok közvetlen kifizetéséből, különösen nem osztalékfizetés útján.
3. alszakasz
Közvetett finanszírozás
8. cikk
Tőkeinstrumentumok közvetett finanszírozása az 575/2013/EU rendelet 28. cikke (1) bekezdésének b) pontja, 52. cikke (1) bekezdésének c) pontja és 63. cikke c) pontjának alkalmazásában
(1) A tőkeinstrumentumok 575/2013/EU rendelet 28. cikke (1) bekezdésének b) pontja, 52. cikke (1) bekezdésének c) pontja és 63. cikkének c) pontja szerinti közvetett finanszírozása nem közvetlen finanszírozásnak minősül.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában a közvetlen finanszírozás olyan helyzetekre vonatkozik, amikor egy intézmény olyan kölcsönt vagy bármilyen formában más finanszírozást biztosított egy befektető számára, amelyet az a tőkeinstrumentumainak megvásárlására használt fel.
(3) Közvetlen finanszírozásnak minősül továbbá az olyan finanszírozás, amelyet egy intézmény tőkeinstrumentumainak megvásárlásától eltérő más célra biztosítanak bármely olyan természetes vagy jogi személy részére, aki a hitelintézetben az 575/2013/EU rendelet 4. cikkének (36) bekezdésében említett befolyásoló részesedéssel rendelkezik, vagy aki kapcsolt félnek minősül a kapcsolt felekre vonatkozó közzétételekről szóló IAS 24 nemzetközi számviteli standard (9) bekezdésében foglalt meghatározás értelmében, amelyet az Unióban az 1606/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (7) szerint kell alkalmazni, figyelemmel az illetékes hatóság által meghatározott bármely további iránymutatásra, ha az intézmény nem képes az alábbi összes feltételnek való megfelelés igazolására:
a)
az ügylet a harmadik felekkel folytatott egyéb ügyletekkel megegyező feltételekkel valósul meg;
b)
a természetes vagy jogi személynek vagy a kapcsolt félnek nem kell a tőkeinstrumentumok kifizetésére vagy eladására hagyatkoznia a kamatfizetés és a finanszírozás visszafizetése támogatásának érdekében.
9. cikk
A tőkeinstrumentumok közvetett finanszírozásának alkalmazandó formái és jellege az 575/2013/EU rendelet 28. cikke (1) bekezdése b) pontjának, 52. cikke (1) bekezdése c) pontjának és 63. cikke c) pontjának alkalmazásában
(1) Egy intézmény tőkeinstrumentumainak közvetett módon történő megvásárlása finanszírozásának alkalmazandó formái és jellege a következőket tartalmazza:
a)
egy intézmény tőkeinstrumentumainak egy befektető által történő - kibocsátáskori vagy ezt követő - megvásárlásának finanszírozása olyan szervezetek révén, amelyek felett az intézmény közvetlen vagy közvetett ellenőrzéssel rendelkezik, vagy amelyek az alábbiak bármelyikébe tartoznak:
1.
az intézmény számviteli vagy prudenciális konszolidációjának köre;
2.
a konszolidált mérleg vagy a konszolidált éves beszámolóval egyenértékű, kibővített összesített számítás köre az 575/2013/EU rendelet 49. cikke (3) bekezdése a) pontja iv. alpontjának megfelelően, amelyet az intézményvédelmi rendszer vagy egy olyan, valamely központi testülethez kapcsolódó intézmények alkotta hálózat állít össze, amely nem olyan csoportként szervezett, mint amilyenhez az intézmény tartozik;
3.
az intézmény kiegészítő felügyeletének köre a pénzügyi konglomerátumhoz tartozó hitelintézetek, biztosítóintézetek és befektetési vállalkozások kiegészítő felügyeletéről szóló 2002/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (8) szerint.
b)
egy intézmény tőkeinstrumentumainak egy befektető által történő - kibocsátáskori vagy ezt követő - megvásárlásának finanszírozása olyan külső szervezetek révén, amelyeket garancia vagy egy hitelderivatíva használata véd, illetve más módon biztosítottak oly módon, hogy a hitelkockázatot átruházzák az intézményre vagy bármely olyan szervezetre, amely felett az intézmény közvetlen vagy közvetett ellenőrzéssel rendelkezik, vagy amelyek az alábbiak bármelyikébe tartoznak:
1.
az intézmény számviteli vagy prudenciális konszolidációjának köre;
2.
a konszolidált mérleg vagy a konszolidált éves beszámolóval egyenértékű, kibővített összesített számítás köre az 575/2013/EU rendelet 49. cikke (3) bekezdése a) pontja iv. alpontjának megfelelően, amelyet az intézményvédelmi rendszer vagy egy olyan, valamely központi testülethez kapcsolódó intézmények alkotta hálózat állít össze, amely nem olyan csoportként szervezett, mint amilyenhez az intézmény tartozik;
3.
az intézmény kiegészítő felügyeletének köre a 2002/87/EK irányelv szerint;
c)
olyan kölcsönvevő finanszírozása, aki a finanszírozást továbbadja a végső befektetőnek egy intézmény tőkeinstrumentumainak megvásárlása céljából a kibocsátáskor vagy ezt követően.
(2) Ahhoz, hogy valamely finanszírozás az (1) bekezdés alkalmazásában közvetett finanszírozásnak minősüljön, adott esetben a következő feltételeknek is teljesülniük kell:
a)
a befektető nem tartozik a következők egyikébe sem:
1.
az intézmény számviteli vagy prudenciális konszolidációjának köre;
2.
a konszolidált mérleg vagy a konszolidált éves beszámolóval egyenértékű, kibővített összesített számítás köre az 575/2013/EU rendelet 49. cikke (3) bekezdése a) pontja iv. alpontjának megfelelően, amelyet az intézményvédelmi rendszer vagy egy olyan, valamely központi testülethez kapcsolódó intézmények alkotta hálózat állít össze, amely nem olyan csoportként szervezett, mint amilyenhez az intézmény tartozik. E célból úgy kell tekinteni, hogy a kibővített összesített számítás köre kiterjed a befektetőre, amennyiben a vonatkozó tőkeinstrumentum konszolidáció vagy kibővített összesített számítás tárgyát képezi az 575/2013/EU rendelet 49. cikke (3) bekezdése a) pontja iv. alpontjának megfelelően olyan módon, hogy nem kerül sor a szavatolótőke-elemek többszörös felhasználására vagy szavatolótőke képzésére az intézményvédelmi rendszer tagjai között. Amennyiben az illetékes hatóságok a 575/2013/EU rendelet 49. cikke (3) bekezdésének megfelelő engedélye nyújtására nem került sor, ezt a feltételt akkor kell teljesítettnek tekinteni, ha mind az (1) bekezdés a) pontjában említett szervezetek, mind pedig az intézmény ugyanazon intézményvédelmi rendszer tagjai, és a szervezetek a tőkeinstrumentumaik megvásárlásához nyújtott finanszírozást az esettől függően az 575/2013/EU rendelet 36. cikke (1) bekezdésének f)-i) pontjának, 56. cikke a)-d) pontjának és 66. cikk a)-d) pontjának megfelelően levonják;
3.
az intézmény kiegészítő felügyeletének köre a 2002/87/EK irányelv szerint;
b)
a külső szervezet nem tartozik a következők egyikébe sem:
1.
az intézmény számviteli vagy prudenciális konszolidációjának köre;
2.
a konszolidált mérleg vagy a konszolidált éves beszámolóval egyenértékű, kibővített összesített számítás köre az 575/2013/EU rendelet 49. cikke (3) bekezdése a) pontja iv. alpontjának megfelelően, amelyet az intézményvédelmi rendszer vagy egy olyan, valamely központi testülethez kapcsolódó intézmények alkotta hálózat állít össze, amely nem olyan csoportként szervezett, mint amilyenhez az intézmény tartozik;
3.
az intézmény kiegészítő felügyeletének köre a 2002/87/EK irányelv szerint.
(3) Annak megállapítására, hogy a tőkeinstrumentum megvásárlása során igénybe vettek-e közvetlen vagy közvetett finanszírozást a 8. cikknek megfelelően, a figyelembe veendő összegből le kell vonni az esetleges egyedileg értékelt, elszámolt értékvesztési veszteséget.
(4) A 8. cikk szerinti közvetett vagy közvetlen finanszírozásként való besorolás elkerülése érdekében - amennyiben a kölcsönt vagy az egyéb formában történő finanszírozást vagy garanciát olyan természetes vagy jogi személy számára nyújtják, aki/amely a hitelintézetben befolyásoló részesedéssel rendelkezik, vagy aki a (3) bekezdésben említett kapcsolt félnek minősül - az intézmény folyamatosan biztosítja, hogy a kölcsönt vagy az egyéb formában történő finanszírozást vagy garanciát nem az intézmény tőkeinstrumentumainak közvetlen vagy közvetett megszerzésének céljára nyújtja. Amennyiben a kölcsönt vagy az egyéb formában történő finanszírozást vagy garanciát más típusú felek részére nyújtják, az intézmény ezt az ellenőrzést a legnagyobb gondosság elve alapján végzi.
(5) Kölcsönös biztosítók, szövetkezeti társaságok és hasonló intézmények tekintetében, amennyiben a nemzeti jog vagy az intézmény alapszabálya előírja egy vevő számára, hogy részesedést kell szereznie a tőkeinstrumentumokban ahhoz, hogy kölcsönt kaphasson, az adott kölcsön nem minősül közvetlen vagy közvetett finanszírozásnak, ha az alábbi feltételek mindegyike teljesül:
a)
az illetékes hatóság a jegyzés összegét nem jelentősnek minősíti;
b)
a kölcsön célja nem a kölcsönt nyújtó intézmény tőkeinstrumentumainak megvásárlása;
c)
az intézmény egy vagy több tőkeinstrumentumának jegyzése ahhoz szükséges, hogy a kölcsön kedvezményezettje a szövetkezeti társaság, kölcsönös biztosító vagy hasonló intézmény tagjává válhasson.
4. alszakasz
A tőkeinstrumentumok visszaváltására vonatkozó korlátozások
10. cikk
A kölcsönös biztosítók, takarékpénztárak, szövetkezeti társaságok és hasonló intézmények által kibocsátott tőkeinstrumentumok visszaváltására vonatkozó korlátozások az 575/2013/EU rendelet 29. cikke (2) bekezdése b) pontjának és az 575/2013/EU rendelet 78. cikke (3) bekezdésének alkalmazásában
(1) Egy intézmény csak akkor bocsáthat ki visszaváltási lehetőséget tartalmazó elsődleges alapvető tőkeinstrumentumot, ha ezt a lehetőséget az alkalmazandó nemzeti jog megengedi.
(2) Az intézménynek az 575/2013/EU rendelet 29. cikke (2) bekezdésének b) pontjában és 78. cikkének (3) bekezdésében említett azon lehetősége, hogy a tőkeinstrumentumokra vonatkozó rendelkezések alapján korlátozza a visszaváltást, magában foglalja mind a visszaváltás elhalasztásának, mind pedig a visszaváltható összeg korlátozásának a jogát. Az intézmény a (3) bekezdésben foglaltak szerint korlátlan ideig elhalaszthatja a visszaváltást vagy korlátozhatja a visszaváltható összeget.
(3) Az instrumentumokra vonatkozó rendelkezésekben a visszaváltás korlátozásának mértékét az intézmény az intézmény mindenkori prudenciális helyzetének alapján határozza meg, figyelemmel többek között különösen az alábbiakra:
a)
az intézmény általános pénzügyi, likviditási és fizetőképességi helyzete;
b)
az elsődleges alapvető tőke, az alapvető tőke és az összes tőke összege, összehasonlítva a teljes kockázati kitettségértékkel, amelyet az 575/2013/EU rendelet 92. cikke (1) bekezdésének a) pontjában foglalt követelményekkel, a 2013/36/EU irányelv 104. cikkének (1) bekezdésében foglalt egyedi tőkekövetelményekkel, és az említett irányelv 128. cikke 6. pontjában meghatározott kombinált pufferkövetelménnyel összhangban kell kiszámítani.
11. cikk
A kölcsönös biztosítók, takarékpénztárak, szövetkezeti társaságok és hasonló intézmények által kibocsátott tőkeinstrumentumok visszaváltására vonatkozó korlátozások az 575/2013/EU rendelet 29. cikke (2) bekezdése b) pontjának és az 575/2013/EU rendelet 78. cikke (3) bekezdésének alkalmazásában
(1) Az instrumentumokat szabályozó szerződéses vagy jogszabályi rendelkezésekben található visszaváltási korlátozások nem akadályozzák meg azt, hogy az illetékes hatóság az 575/2013/EU rendelet 78. cikkében szabályozott megfelelő alapon további korlátozásokat rendeljen el az eszközök visszaváltása vonatkozásában.
(2) Az illetékes hatóságok értékelik az instrumentumot szabályozó szerződéses vagy jogszabályi rendelkezésekben található visszaváltási korlátozások alapját. Előírhatják az intézmények számára az adott szerződéses rendelkezések módosítását, ha nem elégedettek a korlátozások megalapozottságával. Amennyiben szerződéses rendelkezések hiányában a nemzeti jog szabályozza az instrumentumokat, a jogalkotásnak lehetővé kell tennie, hogy az intézmény a 10. cikk (1)-(3) bekezdésében említett módon korlátozza a visszaváltást annak érdekében, hogy az instrumentumok elsődleges alapvető tőkének minősüljenek.
(3) A visszaváltást korlátozó bármely döntést a szervezeten belül írásban dokumentálni kell, és az intézmény köteles azt bejelenteni az illetékes hatóságnak, beleértve annak indokolását is, hogy a (3) bekezdésben foglalt feltételekre figyelemmel miért utasították vagy halasztották el a visszaváltást részben vagy egészben.
(4) Ha ugyanazon időszakban a visszaváltást korlátozó több döntésre is sor kerül, akkor az intézmények e döntéseket egy dokumentumban is rögzíthetik.
2. SZAKASZ
Prudenciális szűrők
12. cikk
Az értékesítésből származó nyereség koncepciója az 575/2013/EU rendelet 32. cikke (1) bekezdése a) pontjának alkalmazásában
(1) Az 575/2013/EU rendelet 32. cikke (1) bekezdésének a) pontjában említett értékesítésből származó nyereség koncepciója magában foglalja az intézmény bármely olyan értékesítésből származó elismert nyereségét, amelyet a szavatolótőke bármely elemének növekedéseként könyvelnek le, és amely értékpapírosított eszközök értékesítéséből származó jövőbeli kamatjövedelemhez kapcsolódik, amikor ezeket egy értékpapírosítási ügylet keretében eltávolítják az intézmény mérlegéből.
(2) Az értékesítésből származó elismert nyereséget a vonatkozó számviteli rendszer alkalmazásával megállapított alábbi a) és b) pontok közötti különbözetként kell meghatározni:
a)
a kapott ellenérték (beleértve bármely kapott új eszközt, csökkentve bármely átvállalt kötelezettséggel) nettó értéke;
b)
az értékpapírosított eszköz vagy a kivezetett rész könyv szerinti értéke.
(3) A jövőbeli kamatjövedelemhez kapcsolódó értékesítésből származó elismert nyereség ebben az összefüggésben az 575/2013/EU rendelet 242. cikkében meghatározott várható jövőbeli „értékpapírosítási felárat” jelenti.
3. SZAKASZ
Levonások az elsődleges alapvető tőkeelemekből
13. cikk
A folyó üzleti év veszteségeinek levonása az 575/2013/EU rendelet 36. cikke (1) bekezdése a) pontjának alkalmazásában
(1) Az elsődleges alapvető tőkének az év során történő kiszámítása érdekében, függetlenül attól, hogy az intézmény az egyes évközi időszakok végén lezárja-e a pénzügyi nyilvántartását, az intézmény meghatározza az eredménykimutatását és a felmerülésükkel egy időben az esetlegesen keletkezett veszteségeket levonja az elsődleges alapvető tőkeelemekből.
(2) Az intézmény eredménykimutatásának az (1) bekezdéssel összhangban való meghatározása céljára a bevételek és a kiadások meghatározása ugyanazzal az eljárással és ugyanazon számviteli szabályozás alapján történik, mint amelyik az év végi pénzügyi beszámolót követi. A bevételek és kiadások becslése prudens módon történik és azokat ahhoz az évközi időszakhoz kell hozzárendelni, amelynek során felmerültek, úgy, hogy minden egyes évközi időszak ésszerű mértékű összeget viseljen a várható éves bevételekből és kiadásokból. A jelentős vagy nem ismétlődő eseményeket teljes egészében és haladéktalanul figyelembe kell venni abban az évközi időszakban, amelynek során felmerültek.
(3) Nincs szükség levonásra, ha az elsődleges alapvető tőkeelemeknél a folyó üzleti év veszteségeit az évközi vagy év végi pénzügyi beszámoló eredményeként már figyelembe vették. E cikk alkalmazásában a pénzügyi beszámoló azt jelenti, hogy az évközi vagy az év végi zárást követően a nyereséget és a veszteséget a nemzetközi számviteli standardok alkalmazásáról szóló 1606/2002/EK rendelet szerint az intézményre irányadó számviteli szabályozásnak és a bankok és más pénzügyi intézmények éves beszámolójáról és konszolidált éves beszámolójáról szóló 86/635/EGK tanácsi irányelvnek (9) megfelelően határozzák meg.
(4) Az (1)-(3) bekezdéseket ugyanilyen módon kell alkalmazni a halmozott egyéb átfogó jövedelem körébe sorolt nyereségekre és veszteségekre.
14. cikk
Jövőbeli nyereségtől függően érvényesíthető halasztott adókövetelések levonása az 575/2013/EU rendelet 36. cikke (1) bekezdése c) pontjának alkalmazásában
(1) A jövőbeli nyereségtől függően érvényesíthető halasztott adóköveteléseknek az 575/2013/EU rendelet 36. cikke (1) bekezdésének c) pontja szerinti levonását a (2) és (3) bekezdések szerint kell elvégezni.
(2) A halasztott adókövetelések és a kapcsolódó halasztott adókötelezettségek közötti kiegyenlítést minden egyes adóalany tekintetében külön kell elvégezni. A kapcsolódó halasztott adókötelezettségek azokra korlátozódnak, amelyek a halasztott adókövetelések joghatóságával megegyező joghatóság szerinti adójog alapján merülnek fel. A halasztott adókövetelések és kötelezettségek konszolidált szintű kiszámítása tekintetében az adóalany magában foglal tetszőleges számú olyan egységet, amely az alkalmazandó nemzeti jog szerinti ugyanazon adócsoport, költségvetési konszolidáció, költségvetési egység vagy konszolidált adóbevallás tagja.
(3) A jövőbeli nyereségtől függően érvényesíthető halasztott adókövetelések kiegyenlítésére felhasználható kapcsolódó halasztott adókötelezettségek összege egyenlő az alábbi a) és b) pont szerinti összegek különbségével:
a)
az alkalmazandó számviteli szabályozás szerinti halasztott adókötelezettségek összege;
b)
immateriális javakból és meghatározott szolgáltatást nyújtó nyugdíjalapban lévő eszközökből származó kapcsolódó halasztott adókötelezettségek összege.
15. cikk
Meghatározott szolgáltatást nyújtó nyugdíjalapban lévő eszközök levonása az 575/2013/EU rendelet 36. cikke (1) bekezdése e) pontjának és az 575/2013/EU rendelet 41. cikke (1) bekezdése b) pontjának alkalmazásában
(1) Az illetékes hatóság csak akkor biztosítja az 575/2013/EU rendelet 41. cikke (1) bekezdésének b) pontjában említett előzetes engedélyt, ha a meghatározott szolgáltatást nyújtó nyugdíjalapban lévő megfelelő eszközök korlátozás nélküli használatára vonatkozó képesség az eszközökhöz való haladéktalan és korlátlan hozzáférést foglal magában, így például, ha az eszközök használatát nem tiltja semmiféle korlátozás és harmadik feleknek semmiféle igénye nem áll fenn ezekre az eszközökre nézve.
(2) Az eszközökhöz való korlátlan hozzáférés fennállása feltételezhető abban az esetben, ha az intézménynek nem kell egyedi jóváhagyást kérnie és kapnia a nyugdíjalap vezetőjétől vagy a nyugdíj kedvezményezettjeitől minden esetben, amikor hozzá szeretne férni az alapban található többletforrásokhoz.
16. cikk
Az előre látható adóterhek levonása az 575/2013/EU rendelet 36. cikke (1) bekezdése l) pontjának és 56. cikke f) pontjának alkalmazásában
(1) Feltéve, hogy az intézmény olyan számviteli szabályozást és számviteli politikát alkalmaz, amelyek a mérlegben vagy az eredménykimutatásban elismert ügyletekre és más eseményekre vonatkozó folyó és halasztott adókötelezettségek teljes körű elismeréséről rendelkeznek, az intézmény úgy tekintheti, hogy az előre látható adóterheket már figyelembe vették. Az illetékes hatóság köteles meggyőződni arról, hogy megtették az összes szükséges levonást az alkalmazandó számviteli szabályozás vagy bármely egyéb kiigazítás alapján.
(2) Ha az intézmény az elsődleges alapvető tőkét az 1606/2002/EK rendelet szerint elkészített pénzügyi kimutatás alapján számítja ki, akkor az (1) bekezdésben foglalt feltétel teljesítettnek minősül.
(3) Ha az (1) bekezdésben foglalt feltétel nem teljesül, az intézmény köteles csökkenteni az elsődleges alapvető tőkét a mérlegben vagy az eredménykimutatásban elismert ügyletekre és más eseményekre vonatkozó, a mérlegben vagy az eredménykimutatásban még el nem ismert folyó és halasztott adókötelezettségek becsült összegével. A folyó és halasztott adókötelezettségek becsült összegét az 1606/2002/EK rendeletben meghatározott módszerrel egyenértékű módszer használatával kell meghatározni. A halasztott adókötelezettségek becsült összegét nem lehet beszámítani olyan halasztott adókövetelésekkel szemben, amelyeket nem ismertek el a pénzügyi kimutatásokban.
4. SZAKASZ
Az elsődleges alapvető tőkeelemekből, a kiegészítő alapvető tőkeelemekből, valamint a járulékos tőkeelemekből történő egyéb levonások
17. cikk
Pénzügyi vállalkozások tőkeinstrumentumainak egyéb levonásai az 575/2013/EU rendelet 36. cikke (3) bekezdésének alkalmazásában
(1) Az 575/2013/EU rendelet 4. cikke (26) bekezdésében meghatározott pénzügyi vállalkozások tőkeinstrumentumainak állományát az alábbi számításoknak megfelelően kell levonni:
a)
az elsődleges alapvető tőkeelemekből minden korlátozás nélkül le kell vonni minden olyan instrumentumot, amely a kibocsátó pénzügyi vállalkozásra irányadó társasági jog szerint tőkének minősül, és abban az esetben, ha a pénzügyi vállalkozásra fizetőképességi követelmények is vonatkoznak, azokat, amelyek a szabályozói tőkekövetelmények legmagasabb tőkeszintjén találhatók;
b)
az elsődleges alapvető tőkeelemekből le kell vonni minden olyan instrumentumot, amely a kibocsátóra irányadó társasági jog szerint tőkének minősül és abban az esetben, ha a pénzügyi vállalkozásra fizetőképességi követelmények nem vonatkoznak, amelyek lejárat nélküliek, a felmerülő veszteségek első és arányosan legnagyobb részét viselik, fizetésképtelenség és felszámolás esetén az összes többi követelés alá sorolódnak és nem rendelkeznek sem preferenciális sem előre rögzített kifizetési joggal;
c)
a kiegészítő alapvető tőkeelemekből le kell vonni bármely olyan alárendelt instrumentumot, amely folyamatosan veszteségeket visel, beleértve a kamatszelvény kifizetések felfüggesztésére vonatkozó hatáskört is. Ha ezen alárendelt instrumentumok összege meghaladja a kiegészítő alapvető tőkét, a többletösszeget az elsődleges alapvető tőkéből kell levonni;
d)
bármely egyéb alárendelt instrumentumot a járulékos tőkeelemekből kell levonni. Ha ezen alárendelt instrumentumok összege meghaladja a járulékos tőkét, a többletösszeget a kiegészítő alapvető tőkeelemekből kell levonni. Ha a kiegészítő alapvető tőke összege nem elegendő, a fennmaradó többletösszeget az elsődleges alapvető tőkeelemekből kell levonni;
e)
az elsődleges alapvető tőkeelemekből le kell vonni bármely egyéb, a pénzügyi vállalkozás szavatolótőkéjében a vonatkozó és alkalmazandó prudenciális keretszabályozás alapján szereplő instrumentumot vagy bármely egyéb olyan instrumentumot, amelyről az intézmény nem képes igazolni, hogy arra az a), b), c) vagy d) pontokban szereplő feltételek vonatkoznak.
(2) A (3) bekezdésben említett esetekben az intézményeknek a tőkeinstrumentum-állományokra a megfelelő levonási módszer alapján kell alkalmazniuk az 575/2013/EU rendeletben szabályozott levonásokat. E bekezdés alkalmazásában megfelelő levonási módszernek kell tekinteni azt a módszert, amely ugyanannak a tőkeelemnek a levonására vonatkozik, mint ahová a tőke besorolható lenne akkor, ha azt maga az intézmény bocsátotta volna ki.
(3) Az (1) bekezdésben említett levonások nem alkalmazhatók a következő esetekben:
a)
ha a pénzügyi vállalkozást egy illetékes hatóság engedélyezte és felügyeli, és az 575/2013/EU rendelet szerinti intézményekre alkalmazandókkal egyenértékű prudenciális követelmények hatálya alá tartozik. Ezt a módszert harmadik országok pénzügyi vállalkozásaira csak akkor lehet alkalmazni, ha az említett rendeletnek megfelelően elvégezték az érintett harmadik ország prudenciális rendszerének egyenértékűségi értékelését és megállapították, hogy az érintett harmadik ország prudenciális rendszere legalább az Unióban alkalmazottal egyenértékű.
b)
ha a pénzügyi vállalkozás a 2009/110/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (10) 2. cikke szerinti elektronikuspénz-kibocsátó intézmény és nem részesül az említett irányelv 9. cikkében biztosított választható mentességekből;
c)
ha a pénzügyi vállalkozás a 2007/64/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (11) 4. cikke szerinti elektronikuspénz-kibocsátó intézmény és nem részesül az említett irányelv 26. cikkében biztosított mentességből;
d)
ha a pénzügyi vállalkozás a 2011/61/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (12) 4. cikke szerinti alternatívbefektetésialap-kezelő vagy a 2009/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (13) 2. cikkének (1) bekezdése szerinti alapkezelő társaság.
18. cikk
Harmadik országok biztosítóinak és viszontbiztosítóinak tőkeinstrumentumai az 575/2013/EU rendelet 36. cikke (3) bekezdésének alkalmazásában
(1) Az alábbiak szerint kell levonni harmadik országok biztosítóinak és viszontbiztosítóinak azon tőkeinstrumentum-állományait, amelyekre olyan szolvenciarendszer vonatkozik, amelyet vagy a 2009/138/EK irányelv 227. cikkében meghatározott eljárás keretében, az irányelv I. címének VI. fejezetében meghatározottal nem egyenértékűként értékeltek, vagy amelynek az értékelését nem végezték el:
a)
az elsődleges alapvető tőkeelemekből le kell vonni minden olyan instrumentumot, amely a kibocsátó harmadik országbeli biztosítóra és viszontbiztosítóra irányadó társasági jog szerint tőkének minősül, és amelyek a harmadik országbeli rendszer szerint minden korlátozás nélkül a szabályozói tőkekövetelmények legmagasabb tőkeszintjén találhatók;
b)
a kiegészítő alapvető tőkeelemekből le kell vonni bármely olyan alárendelt instrumentumot, amely folyamatosan veszteségeket visel, beleértve a kamatszelvény kifizetések felfüggesztésére vonatkozó hatáskört is. Ha ezen alárendelt instrumentumok összege meghaladja a kiegészítő alapvető tőkét, a többletösszeget az elsődleges alapvető tőkeelemekből kell levonni;
c)
bármely egyéb alárendelt instrumentumot a járulékos tőkeelemekből kell levonni. Ha ezen alárendelt instrumentumok összege meghaladja a járulékos tőkét, a többletösszeget a kiegészítő alapvető tőkeelemekből kell levonni. Ha ez a többletösszeg meghaladja a kiegészítő alapvető tőkét, a fennmaradó többletösszeget le kell vonni az elsődleges alapvető tőkeelemekből;
d)
prudenciális fizetőképességi követelmények hatálya alatt álló harmadik országbeli biztosítók és viszontbiztosítók esetén az elsődleges alapvető tőkeelemekből le kell vonni bármely egyéb, a harmadik országbeli biztosító és viszontbiztosító szavatolótőkéjében a vonatkozó és alkalmazandó szolvenciarendszer alapján szereplő instrumentumot vagy bármely egyéb olyan instrumentumot, amelyről az intézmény nem képes igazolni, hogy arra az a), b) vagy c) pontokban szereplő feltételek vonatkoznak.
(2) Amennyiben a harmadik ország szolvenciarendszerét, beleértve a saját forrásokra vonatkozó szabályokat, a 2009/138/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 227. cikkében meghatározott eljárás keretében, az irányelv I. címének VI. fejezetében meghatározottal egyenértékűként értékeltek, a harmadik országok biztosítói és viszontbiztosítói tőkeinstrumentum-állományait a 2009/138/EK irányelv 14. cikkével összhangban engedélyezett biztosítók vagy viszontbiztosítók tőkeinstrumentum-állományaiként kell kezelni.
(3) Az e cikk (2) bekezdésében említett esetekben az intézményeknek az esettől függően az 575/2013/EU rendelet 44. cikkének b) pontjában, 58. cikkének b) pontjában és 68. cikkének b) pontjában szabályozott levonásokat kell alkalmazniuk a szavatolótőke-biztosítási állományokra.
19. cikk
A 2009/138/EK irányelv hatálya alól kizárt vállalkozások tőkeinstrumentumai az 575/2013/EU rendelet 36. cikke (3) bekezdésének alkalmazásában
A 2009/138/EK irányelv hatálya alól kizárt vállalkozások tőkeinstrumentum-állományait az említett irányelv 4. cikkével összhangban az alábbiak szerint kell levonni:
a)
az elsődleges alapvető tőkéből minden korlátozás nélkül minden olyan instrumentumot le kell vonni, amely a kibocsátó vállalkozásra irányadó társasági jog szerint tőkének minősül, és amelyek a szabályozói tőkekövetelmények legmagasabb tőkeszintjén találhatók;
b)
a kiegészítő alapvető tőkeelemekből le kell vonni bármely olyan alárendelt instrumentumot, amely folyamatosan veszteségeket visel, beleértve a kamatszelvény kifizetések felfüggesztésére vonatkozó hatáskört is. Ha ezen alárendelt instrumentumok összege meghaladja a kiegészítő alapvető tőkét, a többletösszeget az elsődleges alapvető tőkeelemekből kell levonni;
c)
bármely egyéb alárendelt instrumentumot a járulékos tőkeelemekből kell levonni. Ha ezen alárendelt instrumentumok összege meghaladja a járulékos tőkét, a többletösszeget a kiegészítő alapvető tőkeelemekből kell levonni. Ha ez az összeg meghaladja a kiegészítő alapvető tőkét, a fennmaradó többletösszeget le kell vonni az elsődleges alapvető tőkeelemekből;
d)
az elsődleges alapvető tőkéből le kell vonni bármely egyéb, a vállalkozás szavatolótőkéjében a vonatkozó és alkalmazandó szolvenciarendszer alapján szereplő instrumentumot vagy bármely egyéb olyan instrumentumot, amelyről az intézmény nem képes igazolni, hogy arra az a), b) vagy c) pontokban szereplő feltételek vonatkoznak.
III. FEJEZET
KIEGÉSZÍTŐ ALAPVETŐ TŐKE
1. SZAKASZ
A visszaváltás ösztönzőinek formája és jellege
20. cikk
A visszaváltás ösztönzőinek formája és jellege az 575/2013/EU rendelet 52. cikke (1) bekezdése g) pontjának és 63. cikke h) pontjának alkalmazásában
(1) A visszaváltás ösztönzőjének minősül minden olyan jellemző, amely a kibocsátás időpontjában a tőkeinstrumentum valószínűsíthető visszaváltására vonatkozó várakozást biztosít.
(2) Az (1) bekezdésben említett ösztönzők a következő formákat foglalják magukban:
a)
az instrumentum hitelkockázati felár emelkedésével összekapcsolt vételi opció, ha a vételi opciót nem gyakorolják;
b)
az instrumentum elsődleges alapvető tőkeinstrumentummá történő átalakítására vonatkozó előírással vagy befektetői opcióval összekapcsolt vételi opció, ha a vételi opciót nem gyakorolják;
c)
a referencia-kamatláb változtatásával összekapcsolt vételi opció, ha a második referencia-kamatlábra vonatkozó hitelkockázati felár magasabb, mint a csereügyletek kamatával csökkentett eredeti kifizetési ráta;
d)
a visszaváltási összeg jövőbeli emelkedésével összekapcsolt vételi opció;
e)
az instrumentum hitelkockázati felárának emelkedésével vagy a referencia-kamatláb változtatásával összekapcsolt újraforgalmazási opció, ha a második referencia-kamatlábra vonatkozó hitelkockázati felár magasabb, mint a csereügyletek kamatával csökkentett eredeti kifizetési ráta, ha az instrumentum nem kerül újra forgalomba;
f)
az instrumentum olyan módon történő forgalmazása, amely a befektetők számára arra utal, hogy az instrumentumra vonatkozó vételi jogot gyakorolni fogják.
2. SZAKASZ
A tőkeösszeg átváltása vagy leírása
21. cikk
A tőkeösszeg felértékelésének természete a leírást követően az 575/2013/EU rendelet 52. cikke (1) bekezdése n) pontjának és 52. cikke (2) bekezdése c) pontja ii. alpontjának alkalmazásában
(1) A tőkeösszeg leírását arányosan kell alkalmazni az olyan kiegészítő alapvető tőkeinstrumentumok összes birtokosára, amelyek hasonló leírási mechanizmust és azonos küszöbszintet tartalmaznak.
(2) A leírás az összes következő feltétel teljesülése esetén tekinthető átmenetinek:
a)
a leírást követően fizetendő bármely kifizetésnek a csökkentett tőkeösszeg lesz az alapja;
b)
a felértékelések alapja a nyereség lesz, azt követően, hogy az intézmény a végleges nyereséget megerősítő formális döntést hozott;
c)
az instrumentum bármely felértékelése vagy kamatszelvények csökkentett tőkeösszegen való kifizetése az intézmény kizárólagos hatáskörébe tartozik, figyelemmel a d)-f) pontokból eredő megkötésekre, és az intézmény nem köteles arra, hogy egyedi körülmények fennállása esetén a felértékelést alkalmazza vagy felgyorsítsa;
d)
a felértékelést arányos alapon kell elvégezni azon hasonló kiegészítő alapvető tőkeinstrumentumok tekintetében, amelyeket leértékeltek;
e)
az instrumentum felértékelésére és a kamatszelvények csökkentett tőkeösszegen való kifizetésére fordítható maximális összeg megegyezik az intézmény nyereségének és az 1. pontban meghatározott összeg, valamint a 2. pontban meghatározott összeg hányadosának szorzatával:
1.
az intézmény összes leírt kiegészítő alapvető tőkeinstrumentumai névleges értékének összege a leírás előtt;
2.
az intézmény összes alapvető tőkéje;
f)
bármely felértékelési összeg és a kamatszelvények csökkentett tőkeösszegen való kifizetésének együttes összegét az elsődleges alapvető tőke csökkenésével járó kifizetésként kell kezelni és - az elsődleges alapvető tőkeinstrumentumok egyéb csökkentéseivel együtt - vonatkoznak rá a maximálisan kifizethető összeggel kapcsolatos, a 2013/36/EU irányelv 141. cikkének (2) bekezdésében említett és a nemzeti jogszabályokban vagy rendelkezésekben átültetett korlátozások.
(3) A (2) bekezdés e) pontja alkalmazásában a számítást a felértékelés végrehajtásának időpontjában kell elvégezni.
22. cikk
A kiváltó esemény bekövetkezésének megállapítására vonatkozó eljárások és ütemezés az 575/2013/EU rendelet 52. cikke (1) bekezdése n) pontjának alkalmazásában
(1) Ha az intézmény megállapította, hogy elsődleges alapvetőtőke-megfelelési mutatója az instrumentum átváltását vagy leírását aktiváló szint alá esett az 575/2013/EU rendelet első részének II. címében meghatározott követelmények alkalmazásának szintjén, az intézmény vezetőtestülete vagy bármely más illetékes testülete haladéktalanul megállapítja, hogy a szükséges intézkedést kiváltó esemény következett be, ami az instrumentum leírásának vagy átváltásának kötelezettségét vonja maga után.
(2) A leírandó vagy átváltandó összeget a lehető leghamarabb, de legfeljebb a kiváltó esemény bekövetkezésének az (1) bekezdés szerinti megállapítását követő egy hónapon belül meg kell határozni.
(3) Az illetékes hatóság előírhatja, hogy a (2) bekezdésben említett egy hónapos maximális időtartamot csökkentsék azokban az esetekben, amikor úgy ítéli meg, hogy az átváltandó vagy leírandó összeget már kellő bizonyossággal megállapították, illetve amikor megítélése szerint azonnali átváltásra vagy leírásra van szükség.
(4) Amennyiben a kiegészítő alapvető tőkeinstrumentumot szabályozó rendelkezések szerint a leírandó vagy átváltandó összeg független felülvizsgálatára van szükség, vagy ha az illetékes hatóság írja elő a leírandó vagy átváltandó összeg meghatározásának független felülvizsgálatát, az intézmény vezetőtestülete vagy bármely más illetékes testülete köteles gondoskodni ennek haladéktalan teljesítéséről. Az említett független felülvizsgálatot a lehető leghamarabb el kell végezni, és az nem akadályozhatja az intézményt a kiegészítő alapvető tőkeinstrumentum leírásában vagy átváltásában, valamint a (2) és (3) bekezdésben meghatározott követelmények teljesítésében.
3. SZAKASZ
Az instrumentum olyan jellemzői, amelyek akadályozhatják a feltőkésítést
23. cikk
Az instrumentum olyan jellemzői, amelyek akadályozhatják a feltőkésítést az 575/2013/EU rendelet 52. cikke (1) bekezdése o) pontjának alkalmazásában
Az intézmény feltőkésítését akadályozható jellemzők közé azok a rendelkezések tartoznak, amelyek új tőkeinstrumentum kibocsátásának esetére előírják az intézmény számára a tőkeinstrumentumok fennálló birtokosainak kompenzálását.
4. SZAKASZ
Különleges célú gazdasági egységek alkalmazása a szavatolótőke-instrumentumok közvetett kibocsátására
24. cikk
Különleges célú gazdasági egységek alkalmazása a szavatolótőke-instrumentumok közvetett kibocsátására az 575/2013/EU rendelet 52. cikke (1) bekezdése p) pontjának és 63. cikke n) pontjának alkalmazásában
(1) Amennyiben egy intézmény vagy az 575/2013/EU rendelet első része II. címének 2. fejezete szerinti összevont alapú felügyelet alá tartozó szervezet olyan tőkeinstrumentumot bocsát ki, amelyet különleges célú gazdasági egység jegyez, akkor ezt a tőkeinstrumentumot nem lehet - az intézmény vagy a fent említett szervezet szintjén - a különleges célú gazdasági egység számára kibocsátott legalacsonyabb minőségű tőkénél és a különleges célú gazdasági egység által harmadik felek részére kibocsátott tőkénél magasabb minőségű tőkeként elismerni. Az említett követelményt a prudenciális követelmények alkalmazásának konszolidált, szubkonszolidált és egyéni szintjein kell alkalmazni.
(2) Valamely különleges célú gazdasági egység által kibocsátott eszközök birtokosainak jogai nem lehetnek kedvezőbbek annál, mintha az instrumentumot közvetlenül az intézmény vagy az 575/2013/EU rendelet első része II. címének 2. fejezete szerinti összevont alapú felügyelet alá tartozó szervezet bocsátotta volna ki.
IV. FEJEZET
ÁLTALÁNOS KÖVETELMÉNYEK
1. SZAKASZ
Indexhez kötött részesedésekből származó közvetett részesedés
25. cikk
A kitettségek kiszámításának alternatívájaként alkalmazott becslések konzervatív jellegének mértéke az 575/2013/EU rendelet 76. cikke (2) bekezdésének alkalmazásában
(1) Valamely becslés akkor megfelelően konzervatív, ha az alábbi feltételek valamelyike teljesül:
a)
amennyiben az index befektetési megbízása meghatározza, hogy egy az index részét képező pénzügyi ágazatbeli szervezet tőkeinstrumentuma nem haladhatja meg az index valamely legmagasabb százalékos értékét, az intézmény az említett százalékot azon részesedések értékének kiszámítására használja, amelyek a 17. cikk (2) bekezdésével összhangban levonásra kerülnek az elsődleges alapvető tőkeelemekből, a kiegészítő alapvető tőkeelemekből vagy a járulékos tőkeelemekből, illetve azokban az esetekben, amikor az intézmény nem tudja megállapítani a részesedések pontos jellegét, az elsődleges alapvető tőkeelemekből.
b)
amennyiben az intézmény nem képes meghatározni az a) pontban említett legmagasabb százalékos értéket, és amennyiben az index befektetési megbízása vagy egyéb vonatkozó információk alapján pénzügyi ágazatbeli szervezetek tőkeinstrumentumait foglalja magában, az intézmény az indexhez kötött részesedések teljes összegét levonja a 17. cikk (2) bekezdésével összhangban az elsődleges alapvető tőkeelemekből, a kiegészítő alapvető tőkeelemekből vagy a járulékos tőkeelemekből, illetve azokban az esetekben, amikor az intézmény nem tudja megállapítani a részesedések pontos jellegét, az elsődleges alapvető tőkeelemekből.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában a következők alkalmazandók:
a)
egy indexhez kötött részesedésből eredő közvetett részesedés az index arányában tartalmazza az indexbe foglalt pénzügyi ágazatbeli szervezetek elsődleges alapvető, kiegészítő alapvető és járulékos tőkeinstrumentumaiba történt befektetéseket;
b)
egy index többek között az alábbiakat tartalmazza: index alapok, részvény- vagy kötvényindexek vagy bármely egyéb olyan konstrukció, amelyben az alaptermék egy pénzügyi ágazatbeli szervezet által kibocsátott tőkeinstrumentum.
26. cikk
A „műveletműködési szempontból megterhelő” kifejezés jelentése az 575/2013/EU rendelet 76. cikke (3) bekezdésében
(1) Az 575/2013/EU rendelet 76. cikke (3) bekezdésének alkalmazásában a „műveletműködési szempontból megterhelő” kifejezés olyan helyzeteket jelent, amelyekben az illetékes hatóságok értékelése szerint folyamatosan nem indokolt a pénzügyi ágazatbeli szervezetek tőkerészesedéseire vonatkozó vizsgálati módszer alkalmazása. A műveletműködési szempontból megterhelő jelleg értékelése során az illetékes hatóságok kötelesek figyelembe venni az ilyen pozíciók alacsony lényegességét és rövid tartási időszakát. A rövid időtartamú tartási időszak szükségessé teszi az index erős likviditásának az intézmény általi bizonyítását.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában egy pozíció akkor minősül alacsony lényegességűnek, ha az alábbi feltételek mindegyike teljesül:
a)
az indexhez között részesedésekből származó, bármely vizsgálat elvégzése előtt mért egyéni nettó kitettség nem haladja meg az 575/2013/EU rendelet 46. cikke (1) bekezdésének a) pontjában kiszámított elsődleges alapvető tőketételek 2 %-át;
b)
az indexhez között részesedésekből származó, bármely vizsgálat elvégzése előtt mért összesített nettó kitettség nem haladja meg az 575/2013/EU rendelet 46. cikke (1) bekezdésének a) pontjában kiszámított elsődleges alapvető tőketételek 5 %-át;
c)
az indexhez kötött részesedésekből származó, bármely vizsgálat elvégzése előtt mért összesített nettó kitettség összege és az 575/2013/EU rendelet 36. cikke (1) bekezdésének h) pontja alapján levonásra kerülő bármely egyéb részesedés nem haladja meg az 575/20136/EU rendelet 46. cikke (1) bekezdésének a) pontjában kiszámított elsődleges alapvető tőketételek 10 %-át;
2. SZAKASZ
A szavatolótőke csökkentésének felügyeleti engedélyezése
27. cikk
Az „intézmény jövedelemtermelő képessége szempontjából fenntartható” kifejezés jelentése az 575/2013/EU rendelet 78. cikke (1) bekezdése a) pontjának alkalmazásában
Az „intézmény jövedelemtermelő képessége szempontjából fenntartható” kifejezés az 575/2013/EU rendelet 78. cikke (1) bekezdésének a) pontja alapján azt jelenti, hogy az intézménynek az illetékes hatóság által értékelt nyereségessége továbbra is megbízható marad és sem az adott időpontban, sem a belátható jövőben nem látható semmiféle negatív változás azt követően, hogy az instrumentumokat egyenértékű vagy magasabb minőségű szavatolótőke-instrumentumokkal váltották fel. Az illetékes hatóság értékelése figyelembe veszi az intézmény stresszhelyzetek esetén várható nyereségességét.
28. cikk
Az intézmény által benyújtott, visszaváltásra, csökkentésre vagy visszavásárlásra vonatkozó kérelemmel kapcsolatos eljárásra és adatokra vonatkozó követelmények az 575/2013/EU rendelet 77. cikkének alkalmazásában
(1) A szavatolótőke-instrumentumok visszaváltását, csökkentését és visszavásárlását csak azt követően lehet bejelenteni az instrumentumokban részesedéssel rendelkezők számára, hogy az intézmény beszerezte az illetékes hatóság előzetes engedélyét.
(2) Amennyiben a visszaváltás, csökkentés és visszavásárlás várhatóan kellő bizonyossággal bekövetkezik, és miután beszerezték az illetékes hatóság előzetes engedélyét, az intézmény levonja a visszaváltás, csökkentés vagy visszavásárlás megfelelő összegét a szavatolótőkéje megfelelő elemeiből, még mielőtt a tényleges visszaváltásra, csökkentésre vagy visszavásárlásra sor kerülne. A kellő bizonyosság fennállása különösen akkor vélelmezhető, ha az intézmény nyilvánosan bejelentette egy szavatolótőke-instrumentumra vonatkozó visszaváltási, csökkentési vagy visszavásárlási szándékát.
(3) Az (1) és (2) bekezdést adott esetben a prudenciális követelmények alkalmazásának konszolidált, szubkonszolidált és egyéni szintjein kell alkalmazni.
29. cikk
Visszaváltásra, csökkentésre vagy visszavásárlásra vonatkozó intézményi kérelem benyújtása az 575/2013/EU rendelet 77. és 78. cikkének alkalmazásában, valamint a visszaváltás korlátozásának megfelelő alapja az 575/2013/EU rendelet 78. cikke (3) bekezdésének alkalmazásában
(1) Egy intézménynek kérelmet kell benyújtania az illetékes hatósághoz mielőtt visszaváltaná, csökkentené vagy visszavásárolná elsődleges alapvető tőkeinstrumentumait, illetve megvenné, visszaváltaná vagy visszavásárolná kiegészítő alapvető vagy járulékos tőkeinstrumentumait.
(2) A kérelem tartalmazhatja számos tőkeinstrumentum tekintetében az 575/2013/EU rendelet 77. cikkében felsorolt lépéseknek egy korlátozott időszakon belül való elvégzésére vonatkozó tervet.
(3) Abban az esetben, ha az elsődleges alapvető tőkeinstrumentumok, kiegészítő alapvető tőkeinstrumentumok vagy járulékos tőkeinstrumentumok visszavásárlására árjegyzési célból kerül sor, az illetékes hatóságok összhangban az 575/2013/EU rendelet 78. cikkében meghatározott feltételekkel, előzetesen engedélyezhetik a rendelet 77. cikkében felsorolt lépéseket egy bizonyos előre meghatározott összeg tekintetében.
a)
Az elsődleges alapvető tőkeinstrumentumok tekintetében az említett összeg nem haladhatja meg a következő összegek közül az alacsonyabb összeget:
1.
a vonatkozó kibocsátás összegének 3 %-a;
2.
azon összeg 10 %-a, amellyel az elsődleges alapvető tőke meghaladja az elsődleges alapvető tőkekövetelményeknek az 575/2013/EU rendelet 92. cikke szerint meghatározott összegét, a 2013/36/EU irányelv 104. cikkének (1) bekezdésének a) pontjában foglalt egyedi tőkekövetelményeket és az említett irányelv 128. cikkének 6. pontjában meghatározott kombinált pufferkövetelményt.
b)
A kiegészítő alapvető és járulékos tőkeinstrumentumok tekintetében az említett előre meghatározott összeg nem haladhatja meg a következő összegek közül az alacsonyabb összeget:
1.
a vonatkozó kibocsátás összegének 10 %-a;
2.
a fennálló kiegészítő alapvető tőkeinstrumentumok vagy adott esetben járulékos tőkeinstrumentumok teljes összegének 3 %-a.
(4) Az illetékes hatóságok akkor is adhatnak előzetes engedélyt az 575/2013/EU rendelet 77. cikkében felsorolt lépésekhez, ha a kapcsolódó szavatolótőke-instrumentumokat az intézmény alkalmazottai részére javadalmazásuk részeként adják át. Az intézmények kötelesek tájékoztatni az illetékes hatóságokat arról, ha a fenti célra szavatolótőke-instrumentumokat vásárolnak, és ezeket az instrumentumokat a megfelelő levonási módszerrel levonhatják a szavatolótőkéből arra az időre, amíg azokat az intézmény birtokolja. Nincs szükség a megfelelő alapon történő levonásra, ha az e bekezdés szerinti bármely lépéshez kapcsolódó költséget évközi vagy év végi pénzügyi beszámoló eredményeként már szerepeltették a szavatolótőkében.
(5) Egy illetékes hatóság az 575/2013/EU rendelet 78. cikkében felsorolt feltételeknek megfelelően előzetesen engedélyezhet valamely, az említett rendelet 77. cikkében felsorolt lépést egy bizonyos előre meghatározott összeg tekintetében, ha a vételi opció alapján megszerzendő, visszaváltandó vagy visszavásárolandó szavatolótőke-instrumentumok nem jelentősek a megfelelő kibocsátás állományához viszonyítva, a vételi opció gyakorlását, a visszaváltást vagy a visszavásárlást követően.
(6) Az (1)-(5) bekezdést adott esetben a prudenciális követelmények alkalmazásának konszolidált, szubkonszolidált és egyéni szintjein kell alkalmazni.
30. cikk
Az intézmény által benyújtandó kérelem tartalma az 575/2013/EU rendelet 77. cikkének alkalmazásában
(1) A 29. cikkben említett kérelemhez a következő információkat kell csatolni:
a)
a 29. cikk (1) bekezdésében említett lépések egyike gyakorlásának indokoltságára vonatkozó megalapozott magyarázat;
b)
a tőkekövetelményekre és tőkepufferekre vonatkozó, legalább három éves időszakot átfogó információ, beleértve a szavatolótőke szintjét és összetételét a lépés megtételét megelőzően és azt követően, és a lépésnek a szabályozói követelményekre gyakorolt hatása;
c)
az 575/2013/EU rendelet 78. cikke (1) bekezdésének a) pontjában meghatározott tőkeinstrumentum kicserélésének az intézmény nyereségességére gyakorolt hatása;
d)
azon veszélyek elemzése, amelyeknek az intézmény kitett vagy kitett lehet, és az arra vonatkozó tájékoztatás, hogy a szavatolótőke szintje megfelelő fedezetet biztosít-e az ilyen kockázatokra, beleértve a különböző forgatókönyvek melletti lehetséges veszteségeket igazoló, a főbb kockázatokra vonatkozó stresszteszteket;
e)
minden olyan egyéb információ, amelyet az illetékes hatóság szükségesnek tart annak értékeléséhez, hogy az 575/2013/EU rendelet 78. cikkének megfelelő engedélyezés mennyiben indokolt.
(2) Az illetékes hatóság eltekint a (2) bekezdésben felsorolt egyes információk benyújtásától, ha meggyőződött arról, hogy az információ már a rendelkezésére áll.
(3) Az (1) és (2) bekezdést adott esetben a prudenciális követelmények alkalmazásának egyéni, konszolidált és szubkonszolidált szintjein kell alkalmazni.
31. cikk
Az intézmény által benyújtandó kérelem ütemezése és a kérelem illetékes hatóság általi feldolgozása az 575/2013/EU rendelet 77. cikkének alkalmazásában
(1) Az intézmény köteles a teljes kérelmet, valamint a 29. és 30. cikkekben említett információkat az illetékes hatóság részére legalább azon időpont előtt 3 hónappal továbbítani, amikor az 575/2013/EU rendelet 77. cikkében felsorolt lépések egyikét bejelentik az instrumentum birtokosai számára.
(2) Az illetékes hatóságok eseti alapon és kivételes körülmények között megengedhetik az intézmények számára az (1) bekezdésben említett kérelemnek 3 hónapnál rövidebb határidőn belül történő továbbítását.
(3) Az illetékes hatóság köteles a kérelmet vagy az (1) bekezdésben vagy a (2) bekezdésben említett határidőn belül feldolgozni. Az illetékes hatóságok figyelembe veszik az esetlegesen rendelkezésre álló és az említett határidőn belül kapott új információkat, amennyiben úgy ítélik meg, hogy az lényeges. Az illetékes hatóságok csak akkor kezdhetik meg a kérelem feldolgozását, ha meggyőződtek arról, hogy a 28. cikk alapján szükséges információkat megkapták az intézménytől.
32. cikk
Kölcsönös biztosítók, szövetkezeti társaságok, takarékpénztárak vagy hasonló intézmények által benyújtott, visszaváltásra, csökkentésre vagy visszavásárlásra vonatkozó kérelmek az 575/2013/EU rendelet 77. cikkének alkalmazásában
(1) Kölcsönös biztosítók, szövetkezeti társaságok, takarékpénztárak vagy hasonló intézmények elsődleges alapvető tőkeinstrumentumainak visszaváltása tekintetében a 29. cikk (1), (2) és (6) bekezdésében említett kérelmet és a 30. cikk (1) bekezdésében említett információkat ugyanolyan gyakorisággal kell az illetékes hatósághoz benyújtani, mint ahogyan az intézmény illetékes testülete a visszaváltásokat vizsgálja.
(2) Az illetékes hatóságok előzetesen engedélyezhetnek egy, az 575/2013/EU rendelet 77. cikkében felsorolt lépést egy bizonyos előre meghatározott visszaváltandó összeg tekintetében, levonva abból a legfeljebb egyéves időszak alatt jegyzett új és kifizetett elsődleges alapvető tőkeinstrumentumok összegét. Előre meghatározott összeg akár az elsődleges alapvető tőke 2 %-át is elérheti, ha meggyőződtek arról, hogy a szóban forgó intézkedés nem veszélyezteti az intézmény jelenlegi vagy jövőbeli pénzügyi helyzetét.
3. SZAKASZ
A szavatolótőke levonása alóli átmeneti felmentés
33. cikk
A szavatolótőke levonása alóli átmeneti felmentés az 575/2013/EU rendelet 79. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában
(1) Az átmeneti felmentés olyan időtartamra vonatkozik, amely nem haladja meg a pénzügyi támogatási műveletre vonatkozó tervek időtartamát. Az említett mentesség nem nyújtható 5 évnél hosszabb időtartamra.
(2) A mentesség csak a pénzügyi ágazatbeli szervezetekben található és pénzügyi támogatási művelet hatálya alatt álló új instrumentum-állományokra vonatkozik.
(3) A szavatolótőkéből történő levonásra vonatkozó átmeneti mentesség nyújtásának céljából egy illetékes hatóság az 575/2013/EU rendelet 79. cikke (1) bekezdésében említett átmeneti részesedéseket úgy tekintheti, hogy azok egy pénzügyi ágazatbeli szervezet átszervezését és megmentését szolgáló pénzügyi támogatási művelet célját szolgálják, amennyiben a műveletre egy terv alapján kerül sor és azt az illetékes hatóság jóváhagyta, továbbá, ha a terv egyértelmű szakaszokat, ütemezést és célokat tartalmaz, valamint meghatározza az átmeneti részesedések és a pénzügyi támogatási művelet közötti kölcsönös kapcsolatot.
V. FEJEZET
KISEBBSÉGI RÉSZESEDÉS ÉS A LEÁNYVÁLLALATOK ÁLTAL KIBOCSÁTOTT KIEGÉSZÍTŐ ALAPVETŐ ÉS JÁRULÉKOS TŐKEINSTRUMENTUMOK
34. cikk
A különleges célú gazdasági egységek működéséhez köthető eszközök típusa, valamint a minimális és jelentéktelen kifejezések fogalma egy különleges célú gazdasági egység által kibocsátott kiegészítő alapvető tőkébe és a járulékos tőkébe való beszámítás meghatározása céljából az 575/2013/EU rendelet 83. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában
(1) Egy különleges célú gazdasági egység eszközei akkor tekinthetők minimálisnak és jelentéktelennek, ha mindkét alábbi feltétel teljesül:
a)
a különleges célú gazdasági egység azon eszközei, amelyek nem a kapcsolt leányvállalat szavatolótőkéjében található beruházásokból állnak, kamatszelvények kifizetésére szolgáló készpénzeszközökre és az esedékes szavatolótőke-instrumentumok visszaváltására korlátozódnak;
b)
a különleges célú gazdasági egység a) pontban említettektől eltérő eszközeinek összege nem magasabb, mint a különleges célú gazdasági egység összes átlagos eszközének 0,5 %-a az elmúlt három évben.
(2) Az (1) bekezdés b) pontjának alkalmazásában az illetékes hatóság engedélyezheti egy intézmény számára, hogy magasabb százalékos arányt alkalmazzon, amennyiben mindkét alábbi feltétel teljesül:
a)
a magasabb százalékarány kizárólagosan a különleges célú gazdasági egység működési költségeinek fedezetét szolgálhatja;
b)
a szóban forgó nominális érték nem haladja meg az 500 000 EUR-t.
VI. FEJEZET
AZ 575/2013/EU RENDELET SZAVATOLÓTŐKÉVEL KAPCSOLATOS ÁTMENETI RENDELKEZÉSEINEK MEGHATÁROZÁSA
35. cikk
További szűrők és levonások az 575/2013/EU rendelet 481. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában
(1) Az elsődleges alapvető tőkeelemek, kiegészítő alapvető tőkeelemek és járulékos tőkeelemek az 575/2013/EU rendelet 481. cikkének megfelelő kiigazításait a (2)-(7) bekezdés szerint kell alkalmazni.
(2) Amennyiben a 2006/48/EK irányelv és a 2006/49/EK irányelv átültető intézkedései értelmében ezek a levonások és szűrők a 2006/48/EK irányelv 57. cikkének a), b) és c) pontjaiban említett szavatolótőke-elemekből erednek, akkor a kiigazítást az elsődleges alapvető tőkeelemekre kell megtenni.
(3) Az (1) bekezdés hatálya alá tartozóktól eltérő esetekben és amennyiben - a 2006/48/EK irányelv és a 2006/49/EK irányelv átültető intézkedései szerint - ezeket a levonásokat és szűrőket a 2006/48/EK irányelv 57. cikkének a)-ca) pontjaiban említett elemek egészére alkalmazták figyelemmel az adott irányelv 154. cikkére, akkor a kiigazítást a kiegészítő alapvető tőkeelemekre kell megtenni.
(4) Ha a kiegészítő alapvető tőkeelemek összege a kapcsolódó kiigazításnál alacsonyabb, a fennmaradó kiigazítást az elsődleges alapvető tőkeelemekre kell elvégezni.
(5) Az (1) és (2) bekezdések hatálya alá tartozóktól eltérő esetekben és amennyiben - a 2006/48/EK irányelv és a 2006/49/EK irányelv átültető intézkedései szerint - ezeket a levonásokat és szűrőket az 57. cikk d)-h) pontjaiban említett szavatolótőke-elemekre vagy a 2006/48/EK irányelv és a 2006/49/EK irányelv szerinti szavatolótőke egészére alkalmazták, akkor a kiigazítást a járulékos tőkeelemekre kell megtenni.
(6) Ha a járulékos tőkeelemek összege a kapcsolódó kiigazításnál alacsonyabb, a fennmaradó kiigazítást a kiegészítő alapvető tőkeelemekre kell elvégezni.
(7) Ha a járulékos és a kiegészítő alapvető tőkeelemek összege a kapcsolódó kiigazításnál alacsonyabb, a fennmaradó kiigazítást az elsődleges alapvető tőkeelemekre kell elvégezni.
36. cikk
A tőkeinstrumentumokhoz kapcsolódó szerzett jogok alapján az elsődleges alapvető tőkébe és a kiegészítő alapvető tőkébe való beszámításra nem jogosult, de egyéb szavatolótőke-elemekként figyelembe vehető, állami támogatásnak nem minősülő tételek az 575/2013/EU rendelet 487. cikke (1) és (2) bekezdésének alkalmazásában
(1) A szavatolótőke-instrumentumoknak a 2014. január 1. és 2021. december 31. közötti időszakban történő, az 575/2013/EU rendelet 487. cikke (1) és (2) bekezdésében meghatározott kezelése esetén az instrumentumokat részben vagy egészben lehet ilyen módon kezelni. Az említett kezelési mód nem jár következményekkel az 575/2013/EU rendelet 486. cikkének (4) bekezdésében meghatározott korlátozás kiszámítására nézve.
(2) Az (1) bekezdésben említett szavatolótőke-instrumentumok ismét az 575/2013/EU rendelet 484. cikkének (3) bekezdésében említett tételekként kezelhetők, amennyiben esetükben az említett rendelet 484. cikkének (3) bekezdésében említett tételekről van szó, és az összegük már nem haladja meg a szóban forgó rendelet 486. cikkének (2) bekezdésében említett, alkalmazandó százalékos arányt.
(3) Az (1) bekezdésben említett szavatolótőke-instrumentumok ismét a 484. cikk (4) bekezdésében említett tételekként kezelhetők, amennyiben esetükben az 575/2013/EU rendelet 484. cikkének (3) és (4) bekezdésében említett tételekről van szó, és az összegük már nem haladja meg a szóban forgó rendelet 486. cikkének (3) bekezdésében említett, alkalmazandó százalékértékeket.
37. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. január 7-én.