NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 231/2013
ze dne 19. prosince 2012,
kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU, pokud jde o výjimky, obecné podmínky provozování činnosti, depozitáře, pákový efekt, transparentnost a dohled
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU ze dne 8. června 2011 o správcích alternativních investičních fondů a o změně směrnic 2003/41/ES a 2009/65/ES a nařízení (ES) č. 1060/2009 a (EU) č. 1095/2010 (1), a zejména na čl. 3 odst. 6, čl. 4 odst. 3, čl. 9 odst. 9, čl. 12 odst. 3, čl. 14 odst. 4, čl. 15 odst. 5, čl. 16 odst. 3, článek 17, čl. 18 odst. 2, čl. 19 odst. 11, čl. 20 odst. 7, čl. 21 odst. 17, čl. 22 odst. 4, čl. 23 odst. 6, čl. 24 odst. 6, čl. 25 odst. 9, čl. 34 odst. 2, čl. 35 odst. 11, čl. 36 odst. 3, čl. 37 odst. 15, čl. 40 odst. 11, čl. 42 odst. 3 a čl. 53 odst. 3 uvedené směrnice,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 2011/61/EU zmocňuje Komisi k přijetí aktů v přenesené pravomoci specifikujících zejména pravidla týkající se výpočtu prahové hodnoty, pákového efektu, podmínek provozování činnosti správců alternativních investičních fondů (dále jen „správci“), včetně řízení rizika a likvidity, oceňování a pověření jiné osoby úkoly správce, požadavků na úkoly a povinnosti depozitářů alternativních investičních fondů, pravidel ohledně transparentnosti a specifických požadavků týkajících se třetích zemí. Je důležité, aby se veškerá tato doplňující pravidla začala uplatňovat současně se směrnicí 2011/61/EU, aby bylo možné nové požadavky na správce účinně provádět. Ustanovení tohoto nařízení spolu úzce vzájemně souvisí, jelikož se zabývají povolováním, provozem a transparentností správců, kteří spravují, případně nabízejí alternativní investiční fondy v Unii, přičemž se jedná o pevně propojené aspekty související se zahájením činnosti správy aktiv a pokračování v ní. Za účelem zajištění souladu mezi uvedenými ustanoveními, která by měla vstoupit v platnost současně, a usnadnění komplexního pohledu a jednoduchého přístupu k nim osobám, na něž se tyto povinnosti vztahují, včetně investorů, kteří nejsou rezidenty Unie, je žádoucí zařadit všechny akty v přenesené pravomoci požadované směrnicí 2011/61/EU do jediného nařízení.
(2)
Je důležité zajistit, aby bylo cílů směrnice 2011/61/EU v členských státech dosaženo jednotně v zájmu posílení integrity vnitřního trhu a právní jistoty pro jeho účastníky, včetně institucionálních investorů, příslušných orgánů a ostatních zúčastněných stran, přijetím nařízení. Forma nařízení zajišťuje soudržný rámec pro všechny tržní subjekty a je nejlepší možnou zárukou rovných podmínek, jednotných podmínek hospodářské soutěže a společného přiměřeného standardu ochrany investorů. Kromě toho zajišťuje přímou použitelnost podrobných jednotných pravidel týkajících se provozu správců AIF, která jsou ze své povahy přímo použitelná, a nevyžadují proto další transpozici na vnitrostátní úrovni. Použitím nařízení se dále zamezí zpoždění při uplatňování směrnice 2011/61/EU v členských státech.
(3)
Vzhledem k tomu, že nařízení v přenesené pravomoci specifikuje úkoly a povinnosti „řídícího orgánu“ a „vrcholného vedení“, je důležité vyjasnit význam těchto pojmů, zejména skutečnost, že řídící orgán může být složen z členů vrcholného vedení. Jelikož toto nařízení rovněž zavádí pojem „funkce dohledu“, měla by definice řídícího orgánu také jednoznačně stanovit, že se jedná o orgán zahrnující řídící funkci - pro případ, že je funkce dohledu v souladu s vnitrostátním právem obchodních společností oddělena od řídící funkce. Směrnice 2011/61/EU požaduje, aby správci poskytovali příslušným orgánům určité informace včetně procentního podílu aktiv alternativních investičních fondů, která podléhají zvláštním opatřením v důsledku jejich nelikvidnosti. Toto nařízení vyjasňuje význam zvláštních opatření, aby správci věděli přesně, jaké informace mají poskytovat příslušným orgánům.
(4)
Směrnice 2011/61/EU stanoví mírnější režim pro správce, kteří spravují portfolia alternativních investičních fondů, jejichž celková spravovaná aktiva nepřesahují příslušné prahové hodnoty. Je nezbytné jasně specifikovat, jak by se měla celková hodnota spravovaných aktiv vypočítat. V této souvislosti má zásadní význam definovat kroky nezbytné pro výpočet celkové hodnoty aktiv, jasně určit, která aktiva nejsou do výpočtu zahrnuta, vyjasnit, jak by se měla oceňovat aktiva nabytá za využití pákového efektu, a stanovit pravidla pro zacházení s případy vzájemného držení aktiv mezi alternativními investičními fondy spravovanými správcem.
(5)
Výpočet celkové hodnoty spravovaných aktiv musí být prováděn alespoň jednou ročně za použití aktuálních informací. Hodnota aktiv by proto měla být určena během dvanácti měsíců předcházejících datu výpočtu celkové hodnoty spravovaných aktiv a co možná nejblíže tomuto datu.
(6)
Aby se zajistilo, že si správce zachová způsobilost využívat mírnějšího režimu stanoveného směrnicí 2011/61/EU, měl by zavést postup umožňující průběžné sledování celkové hodnoty spravovaných aktiv. Správce může brát v úvahu typy spravovaných alternativních investičních fondů a různé třídy aktiv, do nichž investuje, aby posoudil pravděpodobnost překročení prahové hodnoty nebo potřeby dalšího výpočtu.
(7)
Pokud správce již nesplňuje podmínky související s prahovými hodnotami, měl by to oznámit svému příslušnému orgánu a do 30 kalendářních dnů požádat o povolení. Pokud však k pohybu nad nebo pod prahové hodnoty dochází během daného kalendářního roku pouze příležitostně a takové situace se považují za dočasné, neměli by mít správci povinnost žádat o povolení. V takových případech by správce měl příslušný orgán informovat o porušení prahové hodnoty a vysvětlit, proč je považuje za dočasné. Situaci trvající déle než tři měsíce nelze považovat za dočasnou. Při posuzování pravděpodobnosti toho, že je situace dočasná, by správce měl brát v úvahu očekávané upisování a zpětné odkupy, nebo případně čerpání a rozdělení kapitálu. Správce by do tohoto posouzení neměl zahrnovat předpokládané pohyby trhu.
(8)
Údaje použité správci k výpočtu celkové hodnoty spravovaných aktiv nemusí být zpřístupněny veřejnosti ani investorům. Příslušné orgány však musí být schopny ověřit, že správce správně provádí výpočet a sledování celkové hodnoty spravovaných aktiv, včetně posouzení případů, kdy celková hodnota spravovaných aktiv dočasně překročí příslušnou prahovou hodnotu, a měly by proto mít k těmto údajům na vyžádání přístup.
(9)
Je důležité, aby správci využívající mírnějšího režimu směrnice 2011/61/EU poskytli příslušným orgánům v době registrace aktuální informace. Ne všechny typy správců musí mít aktualizované nabídkové dokumenty odrážející nejnovější vývoj související s jimi spravovanými alternativními investičními fondy a pro takové správce může být praktičtější specifikovat požadované informace ve zvláštním dokumentu popisujícím investiční strategii uvedených fondů. Může to být případ fondů soukromého nebo rizikového kapitálu, které často získávají finanční prostředky vyjednáváním s potenciálními investory.
(10)
Alternativní investiční fond, který drží pouze akcie v kotovaných společnostech, by neměl být považován za fond využívající pákového efektu, pokud k nabytí těchto akcií nedochází z půjčky. Pokud tento stejný alternativní investiční fond zakoupí opce z akciového indexu, měl by být považován za fond využívající pákového efektu, protože zvýšil svou expozici vůči riziku z dané investice.
(11)
Pro zajištění jednotného uplatňování povinnosti správce zajistit objektivní přehled použitého pákového efektu je nezbytné stanovit dvě metody výpočtu pákového efektu. Z výsledků tržních studií vyplývá, že nejlepších výsledků lze dosáhnout kombinací tzv. „metody hrubé hodnoty aktiv“ a „závazkové metody“.
(12)
K získání vhodných informací pro sledování systémových rizik a úplného obrazu o používání pákového efektu správci by měly být příslušným orgánům a investorům poskytovány informace o expozici alternativního investičního fondu vůči riziku na základě metody hrubé hodnoty aktiv i závazkové metody, a všichni správci by proto měli provádět výpočet expozice vůči riziku za použití metody hrubé hodnoty aktiv i závazkové metody. Metoda hrubé hodnoty aktiv zachycuje celkovou expozici alternativního investičního fondu vůči riziku, zatímco závazková metoda nabízí náhled do zajišťovacích a nettingových technik používaných správcem; obě metody proto musí být kombinovány. Konkrétně míra, v níž se liší celková expozice vůči riziku mezi metodou hrubé hodnoty aktiv a závazkovou metodou, může poskytnout užitečné informace. Pokud to bude nezbytné k zajištění toho, aby jakékoli zvýšení expozice alternativního investičního fondu vůči riziku bylo řádně zachyceno, může Komise přijmout další akty v přenesené pravomoci týkající se dodatečné a nepovinné metody pro výpočet pákového efektu.
(13)
Při výpočtu expozice vůči riziku by na počátku měly být zahrnuty veškeré pozice alternativních investičních fondů, včetně krátkých a dlouhých aktiv a závazků, půjček, derivátových nástrojů a jakékoli jiné metody zvyšující expozici vůči riziku, kdy jsou v alternativním investičním fondu přítomna rizika a odměny aktiv nebo závazků, a veškeré ostatní pozice, které tvoří čistou hodnotu aktiv.
(14)
Dohody o půjčkách uzavřené alternativním investičním fondem by měly být vyloučeny, pokud jsou dočasné, týkají se kapitálových závazků od investorů a jsou jimi plně pokryty. Revolvingové úvěrové nástroje by neměly být považovány za dočasné.
(15)
Kromě výpočtu expozice vůči riziku za použití metody hrubé hodnoty aktiv by všichni správci měli provádět výpočet expozice vůči riziku za použití závazkové metody. Podle závazkové metody by se měly derivátové finanční nástroje převést na rovnocenné pozice plynoucí z podkladového aktiva. Pokud však alternativní investiční fond investuje do určitých derivátů, aby kompenzoval tržní riziko jiných aktiv, do nichž investoval, uvedené deriváty by za určitých podmínek neměly být převáděny na rovnocennou pozici v podkladových aktivech, jelikož expozice vůči riziku těchto dvou investic se vzájemně vyrovnávají. Mělo by tomu tak být například, pokud portfolio alternativního investičního fondu investuje do určitého indexu a drží derivátový nástroj, který výsledky uvedeného indexu swapuje s výsledky jiného indexu - to by mělo odpovídat držbě expozice vůči riziku druhého indexu v portfoliu, a čistá hodnota alternativního investičního fondu by proto nezávisela na výsledcích prvního indexu.
(16)
Při výpočtu expozice vůči riziku podle závazkové metody deriváty, které splňují kritéria stanovená tímto nařízením, nevytvářejí dodatečnou expozici vůči riziku. Proto pokud alternativní investiční fond investuje do indexových futures a drží hotovostní pozici rovnající se celkové podkladové tržní hodnotě futures, odpovídalo by to přímé investici do akciových indexů, a indexová futures by se proto nebrala v úvahu pro účely výpočtu expozice alternativního investičního fondu vůči riziku.
(17)
Při výpočtu expozice vůči riziku podle závazkové metody by správci měli mít možnost vzít v úvahu mechanismy zajištění a mechanismy výpočtu čistých pozic, pokud splňují kritéria týkající se závazkové metody.
(18)
Požadavek, aby mechanismy výpočtu čistých pozic odkazovaly na stejné podkladové aktivum, by měl být vykládán striktně, takže aktiva, která správce považuje za rovnocenná nebo úzce související, jako jsou různé třídy akcií nebo dluhopisů vydané stejným emitentem, by neměla být pro účely mechanismů výpočtu čistých pozic považována za identická. Cílem definice mechanismů výpočtu čistých pozic je zajistit, aby se braly v úvahu pouze obchody, které kompenzují rizika spojená s jinými obchody, přičemž nezůstává žádné podstatné zbytkové riziko. Kombinace obchodů, jejichž cílem je generovat výnos, jakkoliv nízký, zmenšením některých rizik a ponecháním jiných, by se neměly považovat za mechanismy výpočtu čistých pozic, stejně jako investiční strategie založené na cenové arbitráži, jejichž cílem je generovat výnos využitím cenových rozdílů mezi derivátovými nástroji se stejným podkladovým nástrojem, ale různou splatností.
(19)
Praxe při správě portfolia, jejímž cílem je snížit riziko durace kombinací investice do dluhopisu s dlouhou splatností s úrokovým swapem nebo snížit duraci dluhopisového portfolia alternativního investičního fondu uzavřením krátké pozice na dluhopisových futures představujících úrokové riziko portfolia (zajištění durace) by měla být považována za mechanismus zajištění, pokud splňuje kritéria pro zajištění.
(20)
Praxe při správě portfolia, jejímž cílem je kompenzovat významná rizika spojená s investicí do řádně diverzifikovaného portfolia akcií zaujetím krátké pozice na future na indexu akciového trhu, kde je složení akciového portfolia velmi blízké složení indexu akciového trhu a jeho výnos úzce souvisí s výnosem indexu akciového trhu a kde krátká pozice na future na indexu akciového trhu umožňuje nezpochybnitelné snížení obecného tržního rizika spojeného s akciovým portfoliem a specifické riziko je nevýznamné, jako například beta-zajištění (beta-hedging) řádně diverzifikovaného akciového portfolia, kde se specifické riziko považuje za nevýznamné, by měla být považována za splňující kritéria pro zajištění.
(21)
Praxe při správě portfolia, jejímž cílem je kompenzovat rizika spojená s investicí do dluhopisu s pevnou úrokovou sazbou kombinací dlouhé pozice na swapu úvěrového selhání a na úrokovém swapu, který uvedenou pevnou úrokovou sazbu swapuje úrokovou sazbou rovnající se příslušné referenční sazbě peněžního trhu plus rozpětí, by měla být považována za mechanismus zajištění, pokud jsou v zásadě splněna veškerá zajišťovací kritéria závazkové metody.
(22)
Praxe při správě portfolia, jejímž cílem je kompenzovat riziko dané akcie zaujetím krátké pozice prostřednictvím derivátové smlouvy na akcii, která se od první akcie liší, avšak silně s ní souvisí, by neměla být považována za splňující kritéria pro zajištění. Přestože je taková strategie založena na zaujetí opačných pozic na stejné třídě aktiv, nezajišťuje specifické riziko spojené s investicí do určité akcie. Neměla by proto být považována za mechanismus zajištění, jak je uveden v kritériích pro závazkovou metodu.
(23)
Praxe při správě portfolia, jejímž cílem je udržet hodnotu alfa koše akcií (zahrnujícího omezený počet akcií) kombinací investice do uvedeného koše akcií s beta-přizpůsobenou (beta-adjusted) krátkou pozicí na future na indexu akciového trhu, by neměla být považována za splňující kritéria pro zajištění. Cílem takové strategie není kompenzovat významná rizika spojená s investicí do koše akcií, ale kompenzovat hodnotu beta (tržní riziko) uvedené investice a udržet hodnotu alfa. Složka alfa koše akcií může dominovat nad složkou beta, a vést tak ke ztrátám na úrovni alternativního investičního fondu. Z tohoto důvodu by neměla být považována za mechanismus zajištění.
(24)
Strategie fúzové arbitráže je strategie kombinující krátkou pozici na akciích s dlouhou pozicí na jiných akciích. Cílem takové strategie je zajistit hodnotu beta (tržní riziko) pozic a generovat výnos spojený s relativními výsledky obou skupin akcií. Podobně složka alfa koše akcií může dominovat nad složkou beta, a vést tak ke ztrátám na úrovni alternativního investičního fondu. Neměla by být považována za mechanismus zajištění, jak je uveden v kritériích pro závazkovou metodu.
(25)
Strategie, jejímž cílem je zajistit dlouhou pozici na akciích nebo dluhopisech se zakoupeným zajištěním úvěrového rizika vůči stejnému emitentovi, se týká dvou různých tříd aktiv, a proto by neměla být považována za mechanismus zajištění.
(26)
Správce by při využívání metod, které zvyšují expozici alternativního investičního fondu vůči riziku, měl dodržovat obecné zásady, jako je zohlednění podstaty transakce vedle její právní formy. Konkrétně pokud jde o repo obchody, měl by správce zvážit, zda alternativní investiční fond rizika a odměny příslušných aktiv posílá dál nebo si je ponechává. Správce by rovněž měl v případě derivátových nástrojů nebo jiných smluvních ujednání analyzovat příslušná podkladová aktiva a stanovit možné budoucí závazky alternativního investičního fondu vyplývající z těchto transakcí.
(27)
Jelikož podle závazkové metody se úrokové sazby s různou splatností považují za různá podkladová aktiva, správci, kteří v souladu se svou hlavní investiční politikou převážně investují do úrokových derivátů, mohou použít specifická pravidla pro netting různých durací, aby vzali v úvahu souvislost mezi rozsahy splatnosti úrokové křivky. Při stanovení své investiční politiky a rizikového profilu by správce měl být schopen definovat míru úrokového rizika a následně určit jeho cílovou dobu trvání. Správce by měl při výběru svých investic zohlednit předem definovanou cílovou dobu trvání. Pokud se doba trvání portfolia odchýlí od cílové doby trvání, neměla by se strategie považovat za mechanismus výpočtu čistých pozic na dobu trvání, jak je uvedena v kritériích pro závazkovou metodu.
(28)
Pravidla pro netting různých durací umožňují netting dlouhých pozic s krátkými pozicemi, jejichž podkladovými aktivy jsou různé úrokové sazby. Lhůty splatnosti sloužící jako prahové hodnoty pro rozsahy splatnosti jsou dva roky, sedm let a 15 let. V rámci každého rozsahu splatnosti by měly být umožněny nettingové pozice.
(29)
Nettingové pozice mezi dvěma různými rozsahy splatnosti by měly být umožněny částečně. Na pozice, jež jsou předmětem nettingu, musí být uplatněny sankce umožňující pouze částečný netting. Měly by být vyjádřeny prostřednictvím procentních podílů vycházejících z průměrných korelací mezi rozsahy splatnosti pro dva roky, pět let, deset let a 30 let úrokové křivky. Čím větší je rozdíl mezi splatností pozic, tím větší sankci musí podléhat jejich netting, a procentní podíl se proto musí zvýšit.
(30)
Pozice, jejichž modifikovaná doba trvání je podstatně delší než modifikovaná doba trvání celého portfolia, nejsou v souladu s investiční strategií alternativního investičního fondu a plné spárování by nemělo být umožněno. Nemělo by tedy být přijatelné spárovat krátkou pozici s 18měsíční splatností (nacházející se v rozsahu splatnosti 1) s dlouhou pozicí s 10letou splatností (v rozsahu splatnosti 3), pokud je cílová doba trvání alternativního investičního fondu okolo dvou let.
(31)
Při výpočtu expozice vůči riziku mohou alternativní investiční fondy nejprve identifikovat mechanismy zajištění. Deriváty zahrnuté v těchto mechanismech jsou poté vyloučeny z výpočtu celkové expozice vůči riziku. Alternativní investiční fondy by měly v mechanismech zajištění používat přesný výpočet. Neměly by pro výpočet zajištění využívat pravidla pro netting různých durací. Tato pravidla lze použít pro převod zbývajících úrokových derivátů na jejich rovnocenné pozice v podkladových aktivech.
(32)
Podle směrnice 2011/61/EU musí správce zajistit, aby rizika spojená s profesní odpovědností plynoucí z jeho činnosti byla přiměřeně kryta buď dodatečným kapitálem nebo pojištěním odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání. Pro jednotné uplatňování tohoto ustanovení je nezbytné společné chápání rizik spojených s profesní odpovědností, jež mají být kryta. Obecná specifikace rizik plynoucích ze škody způsobené při výkonu povolání správce by měla určit vlastnosti příslušných rizikových událostí a identifikovat rozsah možné profesní odpovědnosti, včetně škody nebo ztrát způsobených osobami, které přímo vykonávají činnosti, za něž správce nese právní odpovědnost, mezi něž patří ředitelé, úředníci nebo zaměstnanci správce a osoby vykonávající činnosti v rámci pověření ze strany správce. V souladu s ustanoveními směrnice 2011/61/EU by odpovědnost správce neměla být dotčena pověřením nebo dalším pověřením a správce by měl zajistit řádné krytí rizik spojených s profesní odpovědností týkajících se třetích osob, za něž nese právní odpovědnost.
(33)
Pro zajištění společného chápání obecné specifikace by měl jako reference pro identifikaci rizikových událostí spojených s profesní odpovědností sloužit seznam příkladů. Tento seznam by měl zahrnovat širokou škálu událostí vzniklých nedbalostí, chybou nebo opomenutím, jako je ztráta dokumentů dokládajících nárok na investice, vědomé poskytnutí nesprávných informací nebo porušení různých povinností správce. Rovněž by měl zahrnovat selhání prevence podvodného jednání v rámci organizace správce prostřednictvím řádných systémů vnitřní kontroly. Škoda vzniklá nedodržením patřičné opatrnosti vůči investici, u níž vyšlo najevo, že šlo o podvod, by zavdala vznik profesní odpovědnosti správce a měla by být přiměřeně kryta. Neměly by však být kryty ztráty vzniklé proto, že investice ztratila hodnotu v důsledku nepříznivých podmínek na trhu. Seznam by měl rovněž zahrnovat nesprávně provedená ocenění, jež je třeba chápat jako nesplnění povinnosti oceňování porušující článek 19 směrnice 2011/61/EU a odpovídající akty v přenesené pravomoci.
(34)
V souladu se svými povinnostmi ohledně řízení rizika by správci měli mít řádné kvalitativní mechanismy vnitřní kontroly pro prevenci nebo zmírnění provozních selhání včetně rizik spojených s profesní odpovědností. Správci by proto v rámci své politiky řízení rizik měli mít řádné postupy a procedury pro provozní řízení rizika, odpovídající povaze, rozsahu a složitosti jejich podnikatelské činnosti. Tyto postupy a procedury by měly v každém případě umožnit vytvoření interní databáze ztrát sloužící účelům posuzování rizikového profilu v oblasti operačního rizika.
(35)
Pro zajištění toho, aby dodatečný kapitál a pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání řádně kryly rizika spojená s profesní odpovědností, měly by být stanoveny minimální kvantitativní referenční hodnoty k určení vhodné úrovně krytí. Tyto kvantitativní referenční hodnoty by měl správce určit jako specifický procentní podíl hodnoty portfolií spravovaných alternativních investičních fondů, vypočítané jako součet absolutní hodnoty veškerých aktiv všech spravovaných alternativních investičních fondů, bez ohledu na to, zda byla nabyta využitím pákového efektu nebo finančních prostředků investorů. V této souvislosti by měly být derivátové nástroje oceněny za jejich tržní cenu, jelikož mohou být za uvedenou cenu nahrazeny. Jelikož je krytí prostřednictvím pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání z podstaty méně jisté, než krytí zajištěné dodatečným kapitálem, měly by se na tyto dva různé nástroje používané ke krytí rizika spojeného s profesní odpovědností vztahovat různé procentní podíly.
(36)
Aby pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání účinně krylo ztráty vzniklé z pojistných událostí, mělo by být sjednáno u pojišťovny oprávněné k poskytování pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání. To zahrnuje pojišťovny z EU a mimounijní pojišťovny, pokud jsou oprávněny poskytovat takové pojistné služby na základě práva Unie nebo vnitrostátního práva.
(37)
V zájmu umožnění určité flexibility při koncipování vhodného pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání by mělo být možné, aby se správce a pojišťovna dohodly na ustanovení, že správce jako první část jakékoli ztráty uhradí předem definovanou částku (definovaná spoluúčast). Pokud je taková definovaná spoluúčast dohodnuta, měl by správce zajistit kapitál odpovídající definované výši ztráty, kterou má správce nést. Takový kapitál by měl existovat navíc k počátečnímu kapitálu správce a ke kapitálu, jejž má správce zajistit podle čl. 9 odst. 3 směrnice 2011/61/EU.
(38)
Přiměřenost krytí prostřednictvím dodatečného kapitálu nebo pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání by měla být v zásadě revidována nejméně jednou ročně. Správci by však měli mít zavedené postupy zajišťující průběžné sledování celkové hodnoty spravovaných portfolií alternativních investičních fondů a průběžnou úpravu výše krytí rizika spojeného s profesní odpovědností, pokud bude identifikován významný nesoulad. Příslušný orgán domovského členského státu správce navíc může snížit nebo zvýšit minimální požadavek na dodatečný kapitál po zohlednění rizikového profilu správce, jeho historie ztrát a přiměřenosti jeho dodatečného kapitálu nebo pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání.
(39)
Směrnice 2011/61/EU požaduje, aby správci jednali v nejlepším zájmu alternativních investičních fondů, jejich investorů a integrity trhu. Správci by proto měli uplatňovat vhodné postupy a procedury, které jim umožní předcházet nekalým praktikám, jako je „market timing“ nebo „late trading“. Market timing spočívá ve využití zastaralých cen cenných papírů v portfoliu, které mají vliv na výpočet čisté hodnoty aktiv alternativního investičního fondu, nebo v koupi a zpětném odkupu podílových jednotek fondu během několika dnů, čímž se využívá způsobu, jakým fond provádí výpočet čisté hodnoty aktiv. Late trading je založen na umisťování pokynů ke koupi nebo zpětnému odkupu podílových jednotek alternativních investičních fondů po určené lhůtě pro rozhodnutí, kdy obdržená cena je však cenou z momentu pro rozhodnutí. Obě tyto nekalé praktiky poškozují zájmy dlouhodobých investorů, protože rozřeďují jejich výnos, a poškozují výnosy alternativních investičních fondů, protože zvyšují transakční náklady a narušují správu portfolia. Správci by měli rovněž zavést vhodné procedury pro zajištění efektivního řízení alternativního investičního fondu a měli by jednat způsobem, který předchází tomu, aby alternativní investiční fond a jeho investoři nesli nepřiměřené náklady.
(40)
V souladu s přístupem uplatňovaným na správce SKIPCP by měli správci zajistit vysoký standard péče při výběru a sledování investic. Měli by mít řádné odborné znalosti aktiv, do nichž alternativní investiční fondy investují. Aby bylo zajištěno, že budou investiční rozhodnutí prováděna v souladu s investiční strategií a popřípadě s omezeními rizik spravovaných alternativních investičních fondů, by správci měli zavést a provádět písemné postupy a procedury týkající se patřičné opatrnosti. Tyto postupy a procedury by měly být pravidelně přezkoumávány a aktualizovány. Pokud správci investují do specifických druhů aktiv s dlouhou dobou trvání a nižší likviditou, jako jsou nemovitosti nebo partnerské podíly, měly by se požadavky patřičné opatrnosti uplatnit i na fázi vyjednávání. Činnosti, které správce provádí před uzavřením smlouvy, by měly být řádně zdokumentovány s cílem prokázat, že jsou v souladu s hospodářským a finančním plánem, a tím i s dobou trvání alternativního investičního fondu. Správci by měli vést zápisy ze všech příslušných jednání, přípravnou dokumentaci a hospodářské a finanční analýzy provedené pro posouzení proveditelnosti projektu a smluvního závazku.
(41)
Požadavek, aby správci jednali s patřičnou dovedností, péčí a opatrností, by se měl uplatnit, i pokud správce jmenuje hlavního makléře nebo protistranu. Správce by měl vybrat a jmenovat pouze ty hlavní makléře a protistrany, kteří podléhají průběžnému dohledu, jsou finančně zdraví a mají nezbytnou a vhodnou organizační strukturu pro služby, které mají správci a alternativnímu investičnímu fondu poskytovat. V zájmu zajištění řádné ochrany zájmů investorů je důležité objasnit, že jedním z kritérií pro posouzení finančního zdraví je to, zda hlavní makléři nebo protistrany podléhají příslušným obezřetnostním právním předpisům, včetně požadavků na kapitálovou přiměřenost, a účinnému dohledu.
(42)
V souladu se směrnicí 2011/61/EU, která vyžaduje, aby správci jednali čestně, spravedlivě a s patřičnou dovedností, by osoby, které fakticky řídí podnikatelskou činnost správce, které jsou členy řídícího orgánu nebo vrcholného vedení v případě subjektů, které řídící orgán nemají, měly disponovat patřičnými znalostmi, dovednostmi a zkušenostmi pro výkon svých úkolů, a zejména by měly chápat rizika spojená s činností správce. V souladu se zelenou knihou Komise o správě a řízení podniku ve finančních institucích (2) by osoby, které fakticky řídí podnikatelskou činnost správce, měly výkonu svých funkcí ve správci rovněž věnovat dostatečný čas a jednat čestně, bezúhonně a nezávisle, aby byly schopny mimo jiné účinně posoudit rozhodnutí vrcholného vedení a případně je podrobit kritice.
(43)
S cílem zajistit řádný výkon příslušných činností by správci měli zaměstnávat pracovníky s nezbytnými dovednostmi, znalostmi a zkušenostmi pro provádění úkolů, jež jsou jim přidělovány.
(44)
Správci, kteří poskytují služby individuální správy portfolia, musí dodržovat pravidla pro materiální stimuly stanovená směrnicí Komise 2006/73/ES ze dne 10. srpna 2006, kterou se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES, pokud jde o organizační požadavky a provozní podmínky investičních podniků a o vymezení pojmů pro účely zmíněné směrnice (3). Z důvodů jednotného uplatňování by tyto zásady měly platit i pro správce, kteří poskytují služby kolektivní správy portfolia a marketingu. Existence, povaha a výše odměny, provize nebo výhody (nebo pokud tuto výši nelze určit, metoda jejího výpočtu), by měla být uvedena ve výroční zprávě správce.
(45)
Investoři do alternativních investičních fondů by měli požívat ochrany podobné ochraně klientů správců, jimž správci poskytují služby individuální správy portfolia, jelikož v takovém případě musí dodržovat pravidla nejlepšího způsobu provedení stanovená směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů, o změně směrnice Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení směrnice Rady 93/22/EHS (4) a směrnicí 2006/73/ES. Měly by však být zohledněny rozdíly mezi různými druhy aktiv, do nichž alternativní investiční fondy investují, protože nejlepší způsob provedení není relevantní, pokud například správce investuje do nemovitostí nebo partnerských podílů a k investici dochází po rozsáhlém vyjednávání o podmínkách smlouvy. Pokud neexistuje volba různých převodních míst, správce by měl být schopen prokázat příslušným orgánům a auditorům, že taková volba neexistuje.
(46)
Z důvodu souladu s požadavky platnými pro správce SKIPCP by se na správce při zajišťování kolektivní správy portfolia měla uplatnit pravidla pro zpracování pokynů a pro slučování a přidělování pokynů k obchodování. Tato pravidla by se však neměla uplatnit, pokud k investici do aktiv dochází po rozsáhlém vyjednávání o podmínkách smlouvy - jedná se například o investice do nemovitostí, partnerských podílů nebo do nekotovaných společností -, jelikož v takových případech se neprovádí žádný pokyn.
(47)
Je důležité specifikovat situace, v nichž je pravděpodobný vznik střetu zájmů, zejména v nichž existuje vyhlídka na finanční zisk nebo zamezení finanční ztrátě nebo kde jsou poskytnuty finanční nebo jiné materiální stimuly s cílem vést jednání správce způsobem, který upřednostňuje konkrétní zájmy na úkor zájmů jiných osob, například jiného alternativního investičního fondu, jeho klientů, subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) nebo jiných klientů správce.
(48)
Postup k omezení možnosti střetu zájmů zavedený správcem by měl identifikovat situace, v nichž by činnosti prováděné správcem mohly představovat střet zájmů, ať už vede k možnému riziku poškození zájmů alternativního investičního fondu nebo zájmů jeho investorů, nebo nikoli. Správce by za účelem jejich identifikace měl vzít v úvahu nejen činnost kolektivní správy portfolia, ale také jiné činnosti, jež je oprávněn provádět, včetně činností jím pověřených nebo dále pověřených osob, externího znalce nebo protistrany.
(49)
V souladu s přístupem obsaženým ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/65/EC ze dne 13. července 2009 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) (5) pro správcovské společnosti SKIPCP a ve směrnici 2004/39/ES pro investiční podniky by měli správci přijmout procedury a opatření zajišťující, aby příslušné osoby zapojené do různých obchodních činností, při nichž by mohl vzniknout střet zájmů, tyto činnosti prováděly na nezávislé úrovni přiměřené velikosti a činnostem správce.
(50)
Je nezbytné stanovit obecný rámec, podle něhož by byly střety zájmů, pokud k nim dojde, řízeny a oznamovány. Podrobné kroky a procedury, jež je třeba v takových situacích dodržovat, by měly být uvedeny v postupu k omezení možnosti střetu zájmů, který správce zavede.
(51)
Jednou z klíčových složek systému řízení rizik je stálá funkce řízení rizik. V zájmu jednotného uplatňování by její úkoly a odpovědnost měly být podobné, jako ty, jež stanoví směrnice Komise 2010/43/EU ze dne 1. července 2010, kterou se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES, pokud jde o organizační požadavky, střety zájmů, pravidla jednání, řízení rizik a obsah smlouvy mezi depozitářem a správcovskou společností (6) pro stálou funkci řízení rizik správcovských společností SKIPCP. Tato funkce by měla mít hlavní roli při formování politiky řízení rizik alternativního investičního fondu a při sledování a měření rizik, aby se zajistilo, že úroveň rizika stále odpovídá rizikovému profilu fondu. Stálá funkce řízení rizik by měla mít nezbytné pravomoci, přístup ke všem relevantním informacím a pravidelný kontakt s vrcholným vedením a řídícím orgánem správce, aby jim podávala informace, na jejichž základě mohou v případě potřeby podniknout okamžitá nápravná opatření.
(52)
Politika řízení rizik tvoří další pilíř systému řízení rizik. Měla by být řádně zdokumentovaná a měla by zejména vysvětlit opatření a procedury použité k měření a řízení rizik, záruky pro nezávislý výkon funkce řízení rizik, metody použité k řízení rizik a podrobnosti rozdělení odpovědnosti za řízení rizik a provozní procedury v rámci správce. Za účelem zajištění efektivity politiky řízení rizik by ji mělo vrcholné vedení nejméně jednou ročně přezkoumat.
(53)
Podle požadavku směrnice 2011/61/EU by funkce řízení rizik měla být funkčně a hierarchicky oddělena od provozních jednotek. Mělo by se proto objasnit, že toto oddělení by mělo být zajištěno až do úrovně řídícího orgánu správce a že osoby plnící funkci řízení rizik by neměly vykonávat žádné činnosti, u nichž by mohlo dojít ke střetu zájmů, a neměl by na ně dohlížet nikdo, kdo odpovídá za funkce, u nichž by mohlo dojít ke střetu zájmů.
(54)
Je nezbytné specifikovat záruky, které má správce využívat přinejmenším v zájmu zajištění nezávislého výkonu funkce řízení rizik a zejména to, že osoby plnící funkci řízení rizik by neměly vykonávat žádné činnosti, u nichž by mohlo dojít ke střetu zájmů, že by měly rozhodovat na základě údajů, které mohou řádně posoudit, a že by mělo být možné podrobit rozhodovací proces přezkumu.
(55)
Přestože směrnice 2011/61/EU alternativním investičním fondům neukládá žádná investiční omezení, rizika, která každému fondu vznikají, není možné efektivně řídit, pokud správce předem nestanovil omezení rizik. Omezení rizik by měla být v souladu s rizikovým profilem alternativního investičního fondu a měla by být sdělena investorům v souladu se směrnicí 2011/61/EU.
(56)
Z důvodu jednotného uplatňování vycházejí požadavky na identifikaci, měření a sledování rizik z podobných ustanovení směrnice 2010/43/EU. Správci by měli řádně řešit možnou zranitelnost svých metod a modelů měření rizik prováděním zátěžových testů, záložních testů a analýz scénářů. Pokud zátěžové testy a analýza scénářů odhalí obzvláštní zranitelnost za určitých okolností, měli by správci podniknout okamžité kroky a nápravná opatření.
(57)
Směrnice 2011/61/EU požaduje, aby Komise specifikovala systémy a postupy řízení likvidity, které správci umožní sledovat rizika likvidity alternativního investičního fondu, s výjimkou případů, kdy se jedná o uzavřený alternativní investiční fond nevyužívající pákového efektu, a zajistit, aby povaha investic fondu z hlediska likvidity odpovídala jeho souvisejícím závazkům. Je proto důležité stanovit základní obecné požadavky pro všechny správce, jejichž uplatňování by se mělo přizpůsobit velikosti, struktuře a povaze alternativních investičních fondů spravovaných dotčeným správcem.
(58)
Správci by měli být schopni prokázat svým příslušným orgánům, že mají zavedeny přiměřené a účinné postupy a procedury řízení likvidity. To vyžaduje, aby byla náležitě zohledněna povaha alternativního investičního fondu, včetně druhu podkladových aktiv a výše rizik likvidity, jimž je fond vystaven, rozsah a složitost fondu nebo složitost procesu likvidace či prodeje aktiv.
(59)
Systémy a postupy řízení likvidity mohou správcům umožnit používat nástroje a opatření nezbytné k tomu, aby se vyrovnali s nelikvidními aktivy a se souvisejícími problémy s oceňováním, a mohli tak reagovat na žádosti o odkup. Mezi tyto nástroje a opatření mohou patřit, jsou-li povoleny podle vnitrostátního práva, omezení odkupovat (gates), částečný odkup, dočasné půjčky, výpovědní lhůty a zásoby likvidních aktiv. Vyčleněná aktiva (side pockets) a další mechanismy, kde některá aktiva alternativního investičního fondu podléhají podobným mechanismům mezi fondem a jeho investory, by se měla považovat za „zvláštní opatření“, jelikož mají vliv na specifická práva na odkup investorů do fondu. Pozastavení alternativního investičního fondu by nemělo být považováno za zvláštní opatření, protože se vztahuje na veškerá aktiva fondu a všechny jeho investory. Použití nástrojů a zvláštních opatření pro řízení likvidity by mělo záviset na konkrétních okolnostech a mělo by se lišit podle povahy, rozsahu a investiční strategie alternativního investičního fondu.
(60)
Požadavek na sledování řízení likvidity podkladových subjektů kolektivního investování, do nichž alternativní investiční fond investuje, spolu s požadavkem zavést nástroje a mechanismy pro řízení rizika likvidity a identifikovat, řídit a sledovat střety zájmů mezi investory, by se neměl uplatnit na správce spravující uzavřené fondy, bez ohledu na to, zda jsou považovány za fondy využívající pákový efekt, či nikoli. Výjimka z požadavků na řízení likvidity, které se týkají zpětného odkupu, by měla odrážet rozdíly v obecných podmínkách zpětného odkupu investorů do uzavřeného alternativního investičního fondu ve srovnání s investory do otevřeného fondu.
(61)
Použití minimálních limitů ohledně likvidity nebo nelikvidity alternativního investičního fondu by mohlo některým typům správců zajistit účinný nástroj sledování. Překročení limitu nemusí samo o sobě vyžadovat opatření ze strany správce, jelikož ta závisejí na příslušných skutečnostech a okolnostech a na tolerancích stanovených správcem. Limity by tak bylo možné v praxi použít v souvislosti se sledováním průměrného denního zpětného odkupu vůči denní likviditě fondu za stejné období. To by bylo možné rovněž využít pro sledování koncentrace investorů na podporu scénářů zátěžových testů. Uvedené limity by podle okolností mohly fungovat jako spouštěcí mechanismy trvalého sledování nebo nápravných opatření.
(62)
Zátěžové testy by tam, kde je to na místě, měly simulovat nedostatek likvidity aktiv, stejně jako typické žádosti o zpětný odkup. Nedávné a očekávané úpisy a zpětné odkupy by se měly vzít v úvahu spolu s dopadem předpokládaných výsledků alternativního investičního fondu na podobné fondy provádějící stejnou činnost. Správci by měli v simulovaných zátěžových scénářích analyzovat časové období nutné k uspokojení žádostí o zpětný odkup. Správci by měli rovněž provádět zátěžové testy vycházející z tržních faktorů, například pohyby na devizovém trhu, které by mohly podstatně ovlivnit úvěrový profil správce nebo alternativního investičního fondu a následně i požadavky na zajištění. Správci by měli ve svém přístupu k zátěžovým testům nebo analýzám scénářů zohlednit citlivosti ocenění za podmínek finančního tlaku.
(63)
Četnost provádění zátěžových testů by měla záviset na povaze alternativního investičního fondu, investiční strategii, povaze investic z hlediska likvidity, typu investora a pravidlech fondu pro zpětný odkup. Očekává se však, že se uvedené testy budou provádět alespoň jednou ročně. Pokud zátěžové testy naznačí výrazně vyšší než očekávané riziko likvidity, měl by správce jednat v nejlepším zájmu všech investorů do alternativního investičního fondu se zohledněním povahy investic fondu z hlediska likvidity, objemu žádostí o zpětný odkup a popřípadě přiměřenosti postupů a procedur řízení likvidity.
(64)
Směrnice 2011/61/EU požaduje, aby Komise vymezila vzájemný soulad investiční strategie, povahy investic z hlediska likvidity a pravidel pro zpětný odkup. Konzistence mezi těmito třemi prvky je zajištěna, pokud mohou investoři odkoupit své investice v souladu s pravidly alternativního investičního fondu pro zpětný odkup, která by měla zahrnovat podmínky pro zpětný odkup za běžných i výjimečných okolností v souladu se spravedlivým zacházením s investory.
(65)
Směrnice 2011/61/EU požaduje zajištění souladu v celém odvětví a odstranění nesouladu mezi zájmy původců, kteří transformují úvěry na obchodovatelné cenné papíry, a správců, kteří do těchto cenných papírů nebo jiných finančních nástrojů investují jménem alternativních investičních fondů. K dosažení uvedeného cíle byla zohledněna příslušná ustanovení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu (7), která stanoví kvantitativní a kvalitativní požadavky, jež mají splnit investoři vystavení úvěrovému riziku ze sekuritizace provedené původci a sponzory. Jelikož toto nařízení sleduje stejný cíl jako příslušná ustanovení směrnice 2006/48/ES - sladění zájmů původce nebo sponzora a zájmů investorů -, je nezbytné používat v obou právních aktech jednotnou terminologii, a proto jsou formou odkazu převzaty definice stanovené směrnicí 2006/48/ES. Vzhledem k tomu, že Evropský výbor orgánů bankovního dohledu, předchůdce Evropského orgánu pro bankovnictví, vydal podrobné pokyny pro výklad příslušných ustanovení směrnice 2006/48/ES (8), vyžaduje zajištění souladu v celém odvětví, aby byla aktuální ustanovení, jejichž cílem je sladit zájmy původců, sponzorů a správců, vykládána s ohledem na uvedené pokyny.
(66)
Je důležité, aby transakce, které transformují úvěry na obchodovatelné cenné papíry, nebyly strukturovány tak, aby znemožnily uplatnění požadavků na investování do sekuritizačních pozic. Odkazy na investování do obchodovatelných cenných papírů nebo jiných finančních nástrojů založených na transformovaných úvěrech by proto neměly být vykládány striktně jako právně platný a závazný převod vlastnického práva ve vztahu k takovým nástrojům, ale jako investice provedená v materiálně ekonomickém smyslu, takže by se specifické požadavky měly vztahovat i na jakékoli jiné formy syntetických investic. V zájmu vyhnutí se nedorozuměním a sladění terminologie s terminologií používanou v právních předpisech v oblasti bankovnictví by se namísto pojmu „investování do obchodovatelných cenných papírů nebo jiných finančních nástrojů založených na transformovaných úvěrech“ měl používat pojem „vstup do expozice vůči úvěrovému riziku ze sekuritizace“.
(67)
Požadavky, které mají splnit instituce jednající jako původci, sponzoři nebo původní věřitelé sekuritizace, jim přímo ukládá směrnice 2006/48/ES. Je proto důležité stanovit odpovídající povinnosti správce, který se vystavuje expozici vůči riziku ze sekuritizace. Správce by tak měl vstoupit do expozice vůči riziku ze sekuritizace, pouze pokud původce, sponzor nebo původní věřitel správci výslovně sdělil, že si v podkladovém aktivu ponechal významný ekonomický podíl, což se označuje jako požadavek na ponechání expozice. Správce by měl dále zajistit splnění různých kvalitativních požadavků, které sponzorovi a původci ukládá směrnice 2006/48/ES. Kromě toho by sám správce měl splňovat kvalitativní požadavky, aby komplexně a důkladně porozuměl sekuritizační investici a její podkladové expozici. Za tímto účelem by správci měli přijímat své investiční rozhodnutí až poté, kdy provedli důkladnou hloubkovou analýzu, z níž by měli získat řádné informace a znalosti o dotyčných sekuritizacích.
(68)
Existují okolnosti, kdy subjekty splňují definici původce nebo sponzora, nebo vykonávají úlohu původního věřitele; nicméně jiný subjekt, který ani nesplňuje definici sponzora nebo původce, ani nevykonává úlohu původního věřitele, ale jehož zájmy jsou neoptimálněji sladěny se zájmy investorů, může usilovat o splnění požadavku na ponechání expozice. Z důvodů právní jistoty by se od takového jiného subjektu nemělo požadovat, aby splnil požadavek na ponechání expozice, pokud jej splňuje původce, sponzor nebo původní věřitel.
(69)
V případě porušení požadavku na ponechání expozice nebo kvalitativních požadavků by správce měl zvážit přijetí určitých nápravných opatření, jako je zajištění, prodej nebo snížení expozice vůči riziku nebo kontaktování osoby, která požadavek na ponechání expozice porušuje, s cílem obnovit jeho dodržování. Taková nápravná opatření by měla být vždy v zájmu investorů a neměla by zahrnovat žádnou přímou povinnost prodat aktiva ihned potom, co vyšlo porušení najevo, aby nedošlo k rozprodávání pod cenou. Správce by měl vzít porušení v úvahu při zvažování jiných investic v další transakci, do níž je zapojena osoba, která uvedený požadavek porušuje.
(70)
Aby splnili požadavky směrnice 2011/61/EU na specifikování vnitřních postupů a organizačních opatření, které má každý správce uplatňovat, měla by být správcům uložena povinnost zavést řádně zdokumentovanou organizační strukturu, která jasně přiděluje odpovědnost, definuje kontrolní mechanismy a zajišťuje kvalitní tok informací mezi všemi zúčastněnými stranami. Správci by měli rovněž zavést systémy pro ochranu informací a zajištění kontinuity činnosti. Při zavádění uvedených postupů a struktur by měli správci brát v úvahu zásadu přiměřenosti, která umožňuje, aby byly postupy, mechanismy a organizační struktura přizpůsobeny povaze, rozsahu a složitosti podnikatelské činnosti správce a povaze a rozsahu činností prováděných v jejím rámci.
(71)
Informování investorů má zásadní důležitost pro jejich ochranu, takže by správci měli zavést vhodné postupy a procedury zajišťující, aby podmínky zpětného odkupu týkající se konkrétního alternativního investičního fondu byly investorům sděleny dostatečně podrobně a výrazně předtím, než investici provedou, jakož i v případě podstatných změn. Mohou sem patřit informace o výpovědních lhůtách v souvislosti se zpětným odkupem, podrobnosti o obdobích bez možnosti odkoupení (lock-up periods) a uvedení okolností, za nichž se běžné mechanismy zpětného odkupu nemusí uplatnit nebo mohou být pozastaveny, a podrobnosti o jakýchkoli opatřeních, která může řídící orgán zvážit, jako jsou omezení odkupovat (gates), vyčleněná aktiva (side pockets), jelikož mají vliv na specifická práva na odkup investorů do konkrétního alternativního investičního fondu.
(72)
Pro zajištění řádného výkonu příslušných činností by správci měli zejména využívat vhodné elektronické systémy s cílem splnit požadavky na evidenci ve vztahu k transakcím portfolia nebo pokynům k upisování nebo k vyplacení a měli by zavést, provádět a udržovat účetní zásady a postupy, aby bylo zajištěno, že výpočet čisté hodnoty aktiv je prováděn v souladu s požadavky směrnice 2011/61/EU a tohoto nařízení.
(73)
Pro zajištění souladu s požadavky, které směrnice 2009/65/ES ukládá správcům SKIPCP, by měly být řídícímu orgánu, vrcholnému vedení nebo případně funkci dohledu správce svěřeny podobné druhy úkolů, jimž by měla být přidělena odpovídající odpovědnost. Takové přidělení odpovědnosti by nicméně mělo odpovídat úloze a odpovědnostem řídícího orgánu, vrcholného vedení a funkce dohledu podle použitelného vnitrostátního práva. Členy vrcholného vedení mohou být někteří nebo všichni členové řídícího orgánu.
(74)
Požadavek na zavedení stálé a účinné funkce zajišťování souladu s předpisy by měl vždy plnit správce, bez ohledu na rozsah a složitost své podnikatelské činnosti. Podrobnosti technické a personální organizace funkce zajišťování souladu s předpisy by však měly být přizpůsobeny povaze, rozsahu a složitosti podnikatelské činnosti správce a povaze a rozsahu činností prováděných v jejím rámci. Správci by neměli mít povinnost zřizovat nezávislý útvar zajišťování souladu s předpisy, pokud by takový požadavek byl nepřiměřený s ohledem na velikost správce nebo na povahu, rozsah a složitost jeho podnikatelské činnosti.
(75)
Standardy oceňování se liší napříč jurisdikcemi a třídami aktiv. Toto nařízení by mělo doplnit společná obecná pravidla a stanovit pro správce referenční hodnoty pro vypracování a provedení jejich vhodných a soudržných postupů a procedur pro řádné a nezávislé ocenění aktiv alternativních investičních fondů. Tyto postupy a procedury by měly popisovat povinnosti, úlohy a odpovědnost všech osob zapojených do oceňování, včetně externích znalců.
(76)
Hodnotu aktiv lze určit různými způsoby, například odkazem na pozorovatelné ceny na aktivním trhu nebo odhadem za použití jiných technik oceňování podle vnitrostátního práva, statutu alternativního investičního fondu nebo jeho zakládacích dokumentů. Jelikož lze hodnotu jednotlivých aktiv a závazků určit různými metodikami a lze ji získat z různých zdrojů, měl by správce určit a popsat metodiky oceňování, které používá.
(77)
Pokud se k ocenění aktiv používá model, měly by postupy a procedury oceňování uvádět hlavní vlastnosti tohoto modelu. Než bude použit, měl by model projít validačním procesem, který provede interní nebo externí fyzická osoba, která se nepodílela na koncipování modelu. Osoba se považuje za kvalifikovanou k provedení validačního procesu pro model použitý k oceňování aktiv, pokud disponuje řádnými schopnostmi a zkušenostmi při oceňování aktiv za použití takových modelů; takovou osobou může být auditor.
(78)
Jelikož alternativní investiční fondy provozují činnost v dynamickém prostředí, v němž se mohou investiční strategie postupem času změnit, měly by se postupy a procedury oceňování přezkoumávat alespoň jednou ročně a v každém případě předtím, než fond přijme závazek s novou investiční strategií nebo novým druhem aktiv. Jakákoli změna postupů a procedur oceňování, včetně metodik oceňování, by měla dodržovat předem určený proces.
(79)
Správce musí zajistit řádné ocenění jednotlivých aktiv alternativního investičního fondu v souladu s postupy a procedurami oceňování. U některých aktiv, zejména u složitých a nelikvidních finančních nástrojů, existuje vyšší riziko nesprávného ocenění. Správce by měl takovou situaci řešit zavedením dostatečných kontrol zajišťujících, že lze hodnotu aktiv alternativního investičního fondu stanovit s přiměřenou mírou objektivity.
(80)
Výpočet čisté hodnoty aktiv na podílovou jednotku nebo akcii se řídí vnitrostátním právem a případně statutem nebo zakládacími dokumenty alternativního investičního fondu. Toto nařízení se vztahuje pouze na proceduru pro výpočet a nikoli na metodiku výpočtu. Správce může provést výpočet čisté hodnoty aktiv na podílovou jednotku nebo akcii sám v rámci administrativních funkcí, které pro alternativní investiční fond vykonává. Alternativně může být pro výkon administrativních funkcí, včetně výpočtu čisté hodnoty aktiv, jmenována třetí osoba. Třetí osoba, která pro správce provádí výpočet čisté hodnoty aktiv, by neměla být pro účely směrnice 2011/61/EU považována za externího znalce, pokud neprovádí oceňování jednotlivých aktiv, včetně aktiv vyžadujících subjektivní úsudek, nýbrž zadává do procesu výpočtu hodnoty získané od správce, zdrojů ocenění nebo externího znalce.
(81)
Existují procedury oceňování, které lze provádět denně, například oceňování finančních nástrojů, avšak existují také procedury oceňování, které nelze provádět se stejnou četností, s jakou probíhají emise, úpisy, zpětné odkupy a zrušení, například oceňování nemovitostí. Četnost oceňování aktiv v držení otevřeného fondu by měla zohledňovat rozdíly v procedurách oceňování ve vztahu k druhům aktiv v držení alternativního investičního fondu.
(82)
Striktní požadavky a omezení, jimž je nutné vyhovět, když má správce v úmyslu pověřit úkoly správce jinou osobu, jsou stanoveny ve směrnici 2011/61/EU. Správce zůstává vždy plně odpovědný za řádný výkon delegovaných úkolů a za to, že budou splňovat požadavky směrnice 2011/61/EU a jejích prováděcích opatření. Správce by proto měl zajistit, že pověřená osoba vykonává a uplatňuje standardy kvality, které by uplatňoval sám správce. Je-li to nutné k zajištění toho, aby byly delegované úkoly soustavně vykonávány ve vysokém standardu, musí být správce rovněž schopen pověření ukončit, a pověření by proto správci mělo udělovat flexibilní právo na ukončení. Omezení a požadavky pověření by se měly vztahovat na činnosti spojené se správou uvedené v příloze I směrnice 2011/61/EU, zatímco podpůrné úkoly typu administrativních nebo technických funkcí napomáhajících výkonu činností spojených se správou, jako je logistická podpora v podobě úklidu, stravování a zajišťování základních služeb nebo produktů, by neměly být považovány za pověření jiné osoby úkoly správce. Dalšími příklady technických nebo administrativních funkcí jsou nákup standardního běžně komerčně dostupného softwaru a využívání příležitostné provozní podpory poskytovatelů softwaru v souvislosti s běžně komerčně dostupnými systémy nebo podpora v oblasti lidských zdrojů, jako je výběr dočasných zaměstnanců nebo zpracování výplatních pásek.
(83)
Aby byla kromě zvýšené efektivity provozování činnosti správce zajištěna i vysoká úroveň ochrany investorů, mělo by být celé pověření založeno na objektivních důvodech. Při posuzování těchto důvodů by příslušné orgány měly zvážit strukturu pověření a její dopad na strukturu správce a vzájemné působení delegovaných činností a činností ponechaných u správce.
(84)
Za účelem posouzení, zda osoba, která fakticky vykonává činnost pověřené osoby, má dostatečně dobrou pověst, by měl být ověřen výkon její činnosti a to, zda se nedopustila trestné činnosti v oblasti financí. Při posuzování požadavku dostatečně dobré pověsti by měly být zváženy veškeré další relevantní informace o osobních kvalitách, které by mohly nepříznivě ovlivnit výkon činnosti dané osoby, například pochybnosti o její čestnosti a integritě.
(85)
Investiční společnosti povolené podle směrnice 2009/65/ES se nepovažují za podniky povolené nebo registrované pro účely správy aktiv podléhající dohledu, protože na základě uvedené směrnice nesmějí provozovat jinou činnost než kolektivní správu portfolia. Podobně samosprávný alternativní investiční fond by neměl být považován za takový podnik, protože by neměl provozovat jinou činnost než vnitřní správu fondu.
(86)
Pokud se pověření týká správy portfolia nebo řízení rizik, jež představují hlavní podnikatelskou činnost správce a mají proto velký význam pro ochranu investorů a systémová rizika, měly by mít příslušný orgán domovského členského státu správce a orgán dohledu podniku třetí země uzavřenou písemnou dohodu o spolupráci, a to navíc k požadavkům čl. 20 odst. 1 písm. c) směrnice 2011/61/EU. Tato dohoda by měla existovat před pověřením jiné osoby. Její ustanovení by měla zohledňovat mezinárodní standardy.
(87)
Písemné dohody by měly příslušným orgánům udělovat právo provádět kontroly na místě, včetně případů, kdy požádají orgán dohledu podniku třetí země, jenž byl pověřen příslušnými úkoly, aby provedl kontroly na místě, i případů, kdy orgán dohledu třetí země požádají o povolení, aby mohly kontrolu provést samy nebo doprovodit pracovníky orgánu dohledu třetí země, aby jim pomohly při provedení kontrol na místě.
(88)
Na základě povinností stanovených směrnicí 2011/61/EU by správci měli vždy jednat v nejlepším zájmu alternativních investičních fondů nebo investorů do fondů, které spravují. Pověření jiné osoby by proto mělo být přípustné, pouze pokud správcům nebrání v jednání nebo ve správě alternativních investičních fondů v nejlepším zájmu investorů.
(89)
Pro zachování vysokého standardu ochrany investorů musí být u každého pověření jiné osoby zohledněny možné střety zájmů. Několik kritérií by mělo stanovit referenční hodnoty pro identifikaci situací, které by vyústily v podstatný střet zájmů. Uvedená kritéria je třeba chápat jako nevyčerpávající a znamenají, že střety zájmů, jež nejsou podstatné, jsou pro účely směrnice 2011/61/EU rovněž relevantní. Provádění funkcí zajišťování souladu s předpisy nebo auditu by tak mělo být považováno za činnost ve střetu zájmů s úkoly správy portfolia, zatímco tvorba trhu nebo upisování by měly být chápány jako činnosti ve střetu zájmů se správou portfolia nebo řízením rizik. Uvedenou povinností není dotčena povinnost pověřené osoby funkčně a hierarchicky vzájemně oddělit úkoly správy portfolia a řízení rizik v souladu s ustanoveními článku 15 směrnice 2011/61/EU.
(90)
Požadavky na pověření jiné osoby úkoly správce by se měly uplatnit obdobně, pokud pověřená osoba jakýmikoli úkoly, jimiž byla pověřena, dále pověří jinou osobu, a rovněž v případě jakéhokoli dalšího pověření.
(91)
Aby bylo zajištěno, že správce v každém případě vykonává činnosti spojené se správou investic, neměl by delegovat své úkoly v takovém rozsahu, že ho nelze nadále považovat za správce, ale za subjekt typu „poštovní schránka“. Správce by si měl vždy zachovávat dostatečné zdroje, aby mohl účinně dohlížet nad delegovanými úkoly. Správce musí sám vykonávat činnosti spojené se správou investic, mít nezbytné odborné znalosti a zdroje, zachovat si pravomoc k přijímání rozhodnutí spadajících do odpovědnosti vrcholného vedení a vykonávat úkoly vrcholného vedení, mezi něž může patřit provádění obecné investiční politiky a investičních strategií.
(92)
Posouzení struktury pověření je složitý úkol, jenž musí být založen na souboru kritérií, aby si mohly příslušné orgány vytvořit úsudek. Kombinace je nezbytná, aby se zohlednily rozličné struktury fondů a rozličné investiční strategie v Unii. Evropský orgán pro cenné papíry může vypracovat pokyny k zajištění konzistentního posouzení struktur pověření po celé Unii.
(93)
Komise sleduje, jak jsou kritéria uplatňována a jaký mají dopad na trhy. Komise přezkoumá situaci po dvou letech a bude-li to nezbytné, přijme vhodná opatření, kterými podrobněji specifikuje podmínky, za nichž se má za to, že správce delegoval své činnosti v takovém rozsahu, že se stal subjektem typu „poštovní schránka“ a nelze jej dále považovat za správce alternativního investičního fondu.
(94)
Směrnice 2011/61/EU za účelem zajištění vysokého standardu ochrany investorů stanoví rozsáhlý soubor požadavků na depozitáře alternativního investičního fondu. Příslušné konkrétní práva a povinnosti depozitáře, správce, a případně alternativního investičního fondu a třetích osob by proto měly být jasně uvedeny. Písemná smlouva by měla obsahovat veškeré podrobnosti nezbytné pro řádnou úschovu veškerých aktiv alternativního investičního fondu depozitářem nebo třetí osobou, kteří byli pověřeni úkoly úschovy v souladu se směrnicí 2011/61/EU, a pro to, aby depozitář řádně plnil své úkoly v oblasti dohledu a kontroly. S cílem umožnit depozitáři posouzení a kontrolu rizik vyplývajících z opatrování by smlouva měla stanovit dostatečné podrobnosti o kategoriích aktiv, do nichž může alternativní investiční fond investovat, a o zeměpisných regionech, v nichž má fond v úmyslu investovat. Smlouva by rovněž měla obsahovat podrobnosti o postupu eskalace. Depozitář by tak měl správce upozornit na jakákoli podstatná rizika zjištěná v systému vypořádání obchodů s cennými papíry konkrétního trhu. Pokud jde o ukončení smlouvy, mělo by odrážet skutečnost, že ukončení smlouvy je poslední možností depozitáře, pokud není přesvědčen o tom, že jsou aktiva dostatečně chráněna. Mělo by rovněž zamezit morálnímu hazardu, kdy by správce přijímal investiční rozhodnutí bez ohledu na rizika opatrování, protože ve většině případů by nesl odpovědnost depozitář. Za účelem zachování vysokého standardu ochrany investorů by se měl požadavek na sledování třetích osob uplatnit na celý řetězec opatrování.
(95)
Depozitář usazený ve třetí zemi by měl podléhat veřejné obezřetnostní regulaci a obezřetnostnímu dohledu prováděnému orgánem dohledu příslušným pro průběžný dohled, vyšetřování a ukládání sankcí. Pokud uvedený dohled nad depozitářem zahrnuje několik orgánů dohledu, měl by jeden orgán dohledu působit jako kontaktní místo pro účely směrnice 2011/61/EU a veškerá opatření v přenesené pravomoci a prováděcí opatření přijatá na jejím základě.
(96)
Evropská komise by měla provést posouzení právních předpisů třetí země podle čl. 21 odst. 6 posledního pododstavce směrnice 2011/61/EU porovnáním kritérií pro povolení a průběžných podmínek provozování činnosti platných pro depozitáře ve třetí zemi s odpovídajícími požadavky platnými podle práva Unie pro úvěrové instituce, případně investiční podniky pro přístup k činnosti depozitáře a výkon úkolů depozitáře, aby zjistila, zda mají místní kritéria stejný účinek jako kritéria stanovená podle práva Unie. Evropská komise může depozitáře podléhajícího obezřetnostnímu dohledu a licencovanému ve třetí zemi v rámci místní kategorie jiné, než je úvěrová instituce nebo investiční podnik, posoudit, aby zjistila, zda mají příslušná ustanovení práva třetí země stejný účinek jako ustanovení práva Unie pro úvěrové instituce, případně investiční podniky.
(97)
Aby měl depozitář vždy jasný přehled o všech peněžních tocích vstupujících do alternativního investičního fondu i fond opouštějících, měl by správce zajistit, aby depozitář neprodleně obdržel přesné informace o všech peněžních tocích, včetně toků od jakékoli třetí osoby, u níž má fond otevřený hotovostní účet.
(98)
V zájmu řádného sledování peněžních toků alternativního investičního fondu spočívá povinnost depozitáře v zajištění toho, že budou zavedeny a účinně prováděny postupy pro řádné sledování peněžních toků fondu, a že tyto postupy budou pravidelně revidovány. Depozitář by měl konkrétně prozkoumat postup odsouhlasení, aby se přesvědčil, že je postup pro alternativní investiční fond vhodný a že je prováděn ve vhodných intervalech s ohledem na povahu, rozsah a složitost fondu. V rámci takového postupu by se například měl každý jednotlivý peněžní tok vykázaný v bankovních výpisech porovnat s bankovním tokem vykázaným na účtech alternativního investičního fondu. Pokud se odsouhlasení provádí denně, jako je tomu u většiny otevřených alternativních investičních fondů, měl by depozitář své odsouhlasení provádět rovněž denně. Depozitář by měl zejména sledovat případy nesouladu zjištěné v postupech odsouhlasení a nápravná opatření přijatá s cílem neprodleně správce informovat o jakékoli anomálii, která nebyla odstraněna, a provést úplný přezkum postupů odsouhlasení. Tento přezkum by měl být proveden alespoň jednou ročně. Depozitář by měl rovněž včas identifikovat významné peněžní toky, zejména takové, jež by nemusely být v souladu s operacemi alternativního investičního fondu, například změny pozic v aktivech fondu nebo v úpisech a zpětném odkupu, a měl by pravidelně dostávat výkazy hotovostních účtů a kontrolovat soulad svých vlastních záznamů hotovostních pozic se záznamy správce. Depozitář svou evidenci průběžně aktualizuje v souladu s čl. 21 odst. 8 písm. b) směrnice 2011/61/EU.
(99)
Depozitář musí zajistit, aby veškeré platby provedené investory nebo jménem investorů při úpisu akcií nebo podílových jednotek alternativního investičního fondu byly obdrženy a zaevidovány na jednom nebo několika hotovostních účtech v souladu se směrnicí 2011/61/EU. Správce by proto měl zajistit, že budou depozitáři poskytnuty relevantní informace, které potřebuje k řádnému sledování příjmu plateb od investorů. Správce musí zajistit, že depozitář tyto informace obdrží neprodleně, když třetí osoba dostane pokyn odkoupit nebo emitovat akcie nebo podílové jednotky alternativního investičního fondu. Aby se zamezilo jakémukoli zneužití plateb od investorů, subjekt odpovědný za úpis a zpětný odkup akcií nebo podílových jednotek alternativního investičního fondu by proto měl tyto informace na konci pracovního dne předat depozitáři.
(100)
V závislosti na druhu aktiv, které mají být uschovány, jsou aktiva buď držena v opatrování, například finanční nástroje, které lze zaregistrovat na účtu finančních nástrojů, nebo které lze fyzicky doručit depozitáři v souladu se směrnicí 2011/61/EU, nebo které mohou podléhat ověření vlastnictví a vedení záznamů. Depozitář by měl držet v opatrování veškeré finanční nástroje alternativního investičního fondu nebo správce jednajícího jménem fondu, které lze zaregistrovat nebo držet na účtu přímo nebo nepřímo jménem depozitáře nebo třetí osoby, která je pověřena úkoly opatrování, zejména na úrovni centrálního depozitáře cenných papírů. Kromě uvedených situací je třeba držet v opatrování finanční nástroje, které jsou přímo zaregistrovány pouze u samotného emitenta nebo jeho zástupce jménem depozitáře nebo třetí osoby, která je pověřena úkoly opatrování. Finanční nástroje, které jsou v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy zaregistrovány u emitenta nebo jeho zástupce pouze jménem alternativního investičního fondu, jako jsou investice fondů soukromého a rizikového kapitálu do nekotovaných společností, by neměly být drženy v opatrování. Všechny finanční nástroje, které lze fyzicky doručit depozitáři, by měly být drženy v opatrování. Pokud jsou splněny podmínky ohledně toho, které finanční nástroje mají být drženy v opatrování, finanční nástroje, které se poskytují jako zajištění třetí osobě nebo je třetí osoba poskytuje ve prospěch alternativního investičního fondu, musí být rovněž drženy v opatrování, a to samotným depozitářem nebo třetí osobou, která je pověřena úkoly opatrování, pokud je vlastní alternativní investiční fond nebo správce jednající jménem fondu. Rovněž finanční nástroje ve vlastnictví alternativního investičního fondu nebo správce jménem fondu, u nichž fond nebo správce jménem fondu udělil souhlas s opětovným použitím ze strany depozitáře, zůstávají v opatrování, dokud není vykonáno právo na opětovné použití.
(101)
Finanční nástroje držené v opatrování by měly být vždy předmětem patřičné péče a ochrany. Aby bylo zajištěno řádné posouzení rizik opatrování, měl by depozitář v rámci výkonu patřičné péče zejména vědět, které třetí osoby představují řetězec opatrování, zajistit, aby byla v celém řetězci opatrování splněna povinnost patřičné opatrnosti a oddělení aktiv, zajistit, aby měl příslušná práva na přístup ke knihám a záznamům třetích osob, které jsou pověřeny úkoly opatrování, zajistit dodržení těchto požadavků, zdokumentovat veškeré tyto povinnosti a zpřístupnit tyto dokumenty správci a podávat mu zprávy.
(102)
Aby se zamezilo obcházení požadavků směrnice 2011/61/EU, měl by depozitář uplatnit povinnosti úschovy na podkladová aktiva finančních struktur, případně právních struktur kontrolovaných přímo nebo nepřímo alternativním investičním fondem nebo správcem jednajícím jménem fondu. Uvedený přístup se zohledněním by se neměl uplatnit na fondy fondů ani na řídící a podřízené fondy, pokud mají depozitáře, který provádí řádnou úschovu aktiv fondu.
(103)
Depozitář by měl mít vždy komplexní přehled o všech aktivech, která nejsou finančními nástroji, které mají být drženy v opatrování. Uvedená aktiva by měla podléhat povinnosti ověřování vlastnictví a vedení záznamů podle směrnice 2011/61/EU. Příklady takových aktiv jsou fyzická aktiva, která se nekvalifikují jako finanční nástroje podle směrnice 2011/61/EU nebo je nelze fyzicky doručit depozitáři, finanční smlouvy jako jsou deriváty, peněžní vklady nebo investice do soukromě vlastněných společností a partnerských podílů.
(104)
Aby bylo dosaženo dostatečné jistoty o tom, že alternativní investiční fond nebo správce jednající jménem fondu je skutečným vlastníkem aktiv, měl by depozitář zajistit, aby získal veškeré informace, jež považuje za nezbytné k tomu, aby se ujistil, že alternativní investiční fond nebo správce jednající jménem fondu je držitelem vlastnického práva k danému aktivu. Takové informace může představovat kopie úředního dokumentu dokládajícího, že alternativní investiční fond nebo správce jednající jménem fondu je vlastníkem aktiva, nebo jakékoli oficiální a spolehlivé důkazy, které depozitář považuje za vhodné. Pokud je to nezbytné, měl by si depozitář od alternativního investičního fondu nebo správce, případně od třetí osoby, vyžádat další důkazy.
(105)
Depozitář by si měl vést záznamy o všech aktivech, u nichž je přesvědčen, že je alternativní investiční fond jejich vlastníkem. Může zavést postup pro získávání informací od třetích osob, v jehož rámci mohou být realizovatelné postupy zajišťující, že aktiva nelze převést, aniž by o takové transakci byl informován depozitář nebo třetí osoba pověřená úkoly úschovy, a to v případě alternativních investičních fondů s málo častými transakcemi, případně transakcemi, u nichž před vypořádáním dochází k vyjednávání. U alternativních investičních fondů s častějšími obchody v rámci portfolia, jako jsou investice do kotovaných derivátů, může být na místě požadavek mít pro každou transakci přístup k listinným důkazům od třetí osoby.
(106)
Aby bylo zajištěno, že je depozitář schopen vykonávat své povinnosti, je nezbytné vyjasnit úkoly stanovené v čl. 21 odst. 9 směrnice 2011/61/EU, a zejména kontroly druhé úrovně, které má depozitář provádět. Takové úkoly by depozitáři neměly bránit v provádění ověřování ex ante, pokud to považuje za vhodné a po dohodě se správcem. Aby bylo zajištěno, že je schopen vykonávat své povinnosti, měl by depozitář zavést svůj vlastní postup eskalace pro řešení situací, v nichž byly zjištěny nesrovnalosti. Tento postup byl měl zajistit, aby bylo příslušným orgánům oznámeno jakékoli podstatné porušení. Povinností dohledu depozitáře vůči třetím osobám specifikovanou v tomto nařízení nejsou dotčeny povinnosti správce podle směrnice 2011/61/EU.
(107)
Depozitář by měl kontrolovat soulad mezi počtem emitovaných podílových jednotek nebo akcií a výnosy získanými z upisování. Kromě toho aby se zajistilo, že byly při upsání přijaty platby od investorů, měl by depozitář dále zajistit, aby bylo provedeno další odsouhlasení mezi pokyny k upsání a výnosy z upsání. Stejné odsouhlasení by mělo být provedeno ve vztahu k pokynům k vyplacení. Depozitář by měl rovněž ověřit, zda počet podílových jednotek nebo akcií na účtech alternativního investičního fondu odpovídá počtu podílových jednotek nebo akcií v oběhu zapsaných v registru fondu. Depozitář by měl své postupy příslušně upravit s ohledem na četnost upisování a zpětného odkupu.
(108)
Depozitář by měl podniknout veškeré nezbytné kroky k zajištění účinného provedení vhodných postupů a procedur oceňování aktiv alternativního investičního fondu, a to kontrolou vzorků nebo porovnáním konzistentnosti změn při výpočtu čisté hodnoty aktiv v průběhu času s referenční hodnotou. Při zavádění svých postupů by měl depozitář jasně chápat metodiky oceňování, které správce nebo externí znalec používá k ocenění aktiv alternativního investičního fondu. Četnost takových kontrol by měla odpovídat četnosti oceňování aktiv alternativního investičního fondu.
(109)
Depozitář by měl na základě své povinnosti dohledu podle směrnice 2011/61/EU zavést postup pro ex post ověření toho, že alternativní investiční fond dodržuje příslušné právní a správní předpisy a svůj statut a zakládací dokumenty. Patří sem například kontrola toho, že investice alternativního investičního fondu jsou v souladu s jeho investičními strategiemi popsanými ve statutu a nabídkových dokumentech fondu, a zajištění toho, aby fond neporušil svá případná investiční omezení. Depozitář by měl sledovat transakce alternativního investičního fondu a jakékoli nezvyklé transakce vyšetřit. Pokud jsou limity nebo omezení stanovené v příslušných vnitrostátních právních a správních předpisech nebo ve statutu a zakládacích dokumentech alternativního investičního fondu porušeny, depozitář by měl například od správce získat pokyn zastavit transakci, která limity nebo omezení porušuje, na náklady správce. Toto nařízení depozitáři nebrání v tom, aby přijal přístup ex ante, pokud to považuje za vhodné a po dohodě se správcem.
(110)
Depozitář by měl zajistit, aby byly příjmy správně vypočítány v souladu se směrnicí 2011/61/EU. Za tímto účelem musí zajistit, aby byly příjmy řádně rozděleny, a pokud zjistí chybu, aby správce přijal vhodná nápravná opatření. Poté, co depozitář výše uvedené zajistí, měl by ověřit úplnost a správnost rozdělení příjmů a zejména plateb dividend.
(111)
Při delegování úkolů správy souvisejících s jinými aktivy podle směrnice 2011/61/EU se bude pověření ve většině případů pravděpodobně týkat administrativních úkolů. Pokud depozitář deleguje úkoly vedení evidence, bude tedy mít povinnost zavést a uplatňovat vhodný a zdokumentovaný postup zajišťující, že pověřená osoba bude vždy splňovat požadavky čl. 21 odst. 11 písm. d) směrnice 2011/61/EU. Pro zajištění dostatečné úrovně ochrany aktiv je nezbytné stanovit určité zásady, které by se měly uplatňovat na delegování úkolů správy. Pro delegování povinností opatrování je důležité stanovit několik klíčových zásad, které musí být v průběhu procesu pověření účinně uplatňovány. Tyto zásady by neměly být považovány za vyčerpávající, ať už jde o uvedení všech podrobností jednání s patřičnou dovedností, péčí a opatrností ze strany depozitáře, nebo o uvedení všech kroků, které by depozitář měl podniknout ve vztahu k samotným těmto zásadám. Povinnost průběžně sledovat třetí osobu pověřenou úkoly správy by měla spočívat v ověřování toho, že tato třetí osoba správně provádí veškeré delegované úkoly a dodržuje smlouvu o pověření. Třetí osoba by měla jednat čestně, v dobré víře s ohledem na nejlepší zájmy alternativního investičního fondu a jeho investorů, v souladu s regulačními požadavky a požadavky dohledu a měla by jednat s dovedností, péčí a opatrností, jež se za srovnatelných podmínek obvykle očekávají od velmi obezřetného subjektu uvedené finanční profese. Depozitář by měl přezkoumat mimo jiné prvky posouzené v průběhu procesu výběru a jmenování a postavit tyto prvky do perspektivy jejich porovnáním s vývojem na trhu. Forma pravidelného přezkumu by měla odrážet okolnosti, aby byl depozitář schopen řádně posoudit rizika spojená s rozhodnutím svěřit aktiva třetí osobě. Četnost přezkumu by měla být přizpůsobena, aby byla vždy v souladu s tržními podmínkami a souvisejícími riziky. Aby mohl depozitář účinně reagovat na možnou platební neschopnost třetí osoby, měl by provádět krizové plánování včetně případného koncipování alternativních strategií nebo možného výběru alternativních poskytovatelů. Taková opatření mohou sice snížit riziko opatrování pro depozitáře, nemění však povinnost vrátit finanční nástroje nebo uhradit odpovídající částku v případě jejich ztráty, což závisí na tom, zda jsou splněny požadavky čl. 21 odst. 12 směrnice 2011/61/EU či nikoli.
(112)
Při delegování úkolů úschovy by měl depozitář zajistit, aby byly splněny požadavky čl. 21 odst. 11 písm. d) bodu iii) směrnice 2011/61/EU a aby aktiva klientů alternativního investičního fondu depozitáře byla řádně oddělena. Tato povinnost by měla zejména zajistit, aby nedošlo ke ztrátě aktiv alternativního investičního fondu v důsledku platební neschopnosti třetí osoby, která je pověřena úkoly úschovy. Za účelem minimalizace tohoto rizika v zemích, kde insolvenční právo účinky oddělení neuznává, by měl depozitář podniknout další kroky. Depozitář by mohl informovat alternativní investiční fond a správce jednajícího jménem fondu, aby byly takovéto aspekty rizik opatrování řádně zohledněny v investičním rozhodnutí, nebo podniknout opatření, která jsou možná v místních jurisdikcích, aby byla aktiva maximálně chráněna proti platební neschopnosti podle místních právních předpisů. Depozitář by dále mohl zakázat dočasné schodky v aktivech klientů, využít rezervy nebo zavést mechanismy zakazující využití debetního zůstatku pro jednoho klienta na kompenzaci kreditního zůstatku jiného klienta. Taková opatření mohou sice snížit riziko opatrování pro depozitáře při delegování úkolů opatrování, nemění však povinnost vrátit finanční nástroje nebo uhradit odpovídající částku v případě jejich ztráty, což závisí na tom, zda jsou splněny požadavky směrnice 2011/61/EU či nikoli.
(113)
Odpovědnost depozitáře podle čl. 21 odst. 12 druhého pododstavce směrnice 2011/61/EU nastává v případě ztráty finančního nástroje, který drží v opatrování sám depozitář nebo třetí osoba pověřená úkoly opatrování, neprokáže-li depozitář, že ke ztrátě došlo vlivem vnějších okolností, jež nebylo možné ovlivnit a jejichž důsledky by i přes veškeré vynaložené úsilí, které lze spravedlivě požadovat, byly nevyhnutelné. Takováto ztráta by se měla rozlišovat od investiční ztráty pro investory, k níž dojde snížením hodnoty aktiv v důsledku investičního rozhodnutí.
(114)
Pro určení ztráty je důležité, aby byla uznána za definitivní, kdy neexistuje vyhlídka na opětovné získání finančního aktiva. Situace, kdy je finanční nástroj pouze dočasně nedostupný nebo zmrazený, by se proto neměly považovat za ztrátu ve smyslu čl. 21 odst. 12 směrnice 2011/61/EU. Naproti tomu lze stanovit tři situace, kdy by ztráta měla být považována za definitivní: pokud finanční nástroj již neexistuje nebo nikdy neexistoval; pokud finanční nástroj existuje, ale alternativní investiční fond k němu definitivně ztratil vlastnické právo; a pokud alternativní investiční fond má vlastnické právo, avšak již jej není schopen převádět nebo trvale vytvářet omezená vlastnická práva
(115)
Má se za to, že finanční nástroj již neexistuje, například pokud se ztratil v důsledku účetní chyby, kterou nelze opravit, nebo že nikdy neexistoval, pokud bylo vlastnictví alternativního investičního fondu zaregistrováno na základě zfalšovaných dokumentů. Situace, kdy je ztráta finančních nástrojů způsobena podvodným jednáním, by měla být považována za ztrátu.
(116)
Ztrátu nelze konstatovat, pokud byl finanční nástroj nahrazen jiným finančním nástrojem nebo na něj převeden, například v situacích, kdy jsou v rámci reorganizace společnosti zrušeny akcie a nahrazeny emisí nových akcií. Alternativní investiční fond by neměl být považován za trvale zbavený svého vlastnického práva na finanční nástroj, pokud fond nebo správce jednající jménem fondu legitimně převedl vlastnictví na třetí osobu. Pokud existuje rozdíl mezi právním vlastnictvím a skutečným vlastnictvím aktiv, měla by definice ztráty odkazovat na ztrátu skutečného vlastnictví.
(117)
Pouze v případě vnějších okolností, které nemohl depozitář ovlivnit, a jejichž důsledky i přes veškeré vynaložené úsilí, které lze spravedlivě požadovat, byly nevyhnutelné, se může depozitář vyhnout odpovědnosti podle čl. 21 odst. 12 směrnice 2011/61/EU. Aby byl depozitář zproštěn odpovědnosti, měl by prokázat kumulativní splnění uvedených podmínek.
(118)
Nejprve je třeba určit, zda okolnosti, které vedly ke ztrátě, byly vnější. Odpovědnost depozitáře by neměla být dotčena pověřením, a okolnost by proto měla být považována za vnější, pokud k ní nedojde v důsledku jednání nebo opomenutí depozitáře nebo třetí osoby, jež byla pověřena úkoly opatrování finančních nástrojů držených v opatrování. Poté by se mělo posuzovat, zda bylo nemožné okolnost ovlivnit, a to ověřením, že nebylo nic, co by obezřetný depozitář mohl přiměřeně učinit, aby zabránil vzniku dané okolnosti. V této fázi lze za vnější okolnosti, jež nebylo možné ovlivnit, považovat přírodní jevy a jednání veřejného orgánu. Proto jsou v situaci platební neschopnosti třetí osoby pověřené úkoly opatrování právní předpisy země, v níž jsou nástroje drženy v opatrování a která neuznává účinky řádně provedeného oddělení aktiv, považovány za vnější okolnost, již není možné ovlivnit. Naproti tomu ztrátu způsobenou neprovedením požadavků na oddělení aktiv stanovených v čl. 21 odst. 11 písm. d) bodu iii) směrnice 2011/61/EU nebo ztrátu aktiv v důsledku narušení činnosti třetí osoby v souvislosti s její platební neschopností nelze považovat za vnější okolnosti, jež není možné ovlivnit.
(119)
Depozitář by měl také prokázat, že ztráta byla i přes veškeré vynaložené úsilí, které lze spravedlivě požadovat, nevyhnutelná. Depozitář by měl v této souvislosti informovat správce a přijmout vhodná opatření v závislosti na okolnostech. Například v situaci, kdy se depozitář domnívá, že jediným vhodným opatřením je zcizení finančních nástrojů, měl by řádně informovat správce, jenž musí následně depozitáři dát písemný pokyn, zda má finanční nástroje nadále držet, nebo je zcizit. O jakémkoli pokynu, aby depozitář aktiva nadále držel, by měli být neprodleně informováni investoři alternativního investičního fondu. Správce nebo alternativní investiční fond by měli náležitě brát v úvahu doporučení depozitáře. V závislosti na okolnostech, pokud se depozitář nadále obává, že standard ochrany finančního nástroje není i přes opakovaná varování dostatečný, měl by zvážit další možná opatření, například ukončení smlouvy, pokud je alternativnímu investičnímu fondu poskytnuta určitá doba, aby si v souladu s vnitrostátním právem našel jiného depozitáře.
(120)
V zájmu zajištění stejného standardu ochrany investorů by se měla stejná kritéria uplatňovat na pověřenou osobu, na niž depozitář smluvně převedl svou odpovědnost. Proto aby byla pověřená osoba zproštěna odpovědnosti podle čl. 21 odst. 12 směrnice 2011/61/EU, měla by prokázat kumulativní splnění stejných podmínek.
(121)
Depozitář se za určitých okolností může zprostit odpovědnosti za ztrátu finančních nástrojů, které má v opatrování třetí osoba pověřená úkoly opatrování. Aby bylo takové zproštění odpovědnosti povoleno, musí existovat objektivní důvod pro uzavření smlouvy o takovém zproštění odpovědnosti, který přijme depozitář i alternativní investiční fond nebo správce jednající jménem fondu. Pro každé zproštění odpovědnosti by měl být stanoven objektivní důvod s ohledem na konkrétní okolnosti, za nichž bylo opatrování delegováno.
(122)
Při zvažování objektivního důvodu by mělo být dosaženo správné rovnováhy, aby bylo zajištěno, že se lze smluvního zproštění účinně dovolávat, je-li to třeba, a že existují dostatečné záruky k zamezení jakéhokoli zneužití smluvního zproštění odpovědnosti depozitářem. Smluvní zproštění odpovědnosti by za žádných okolností nemělo být použito k obcházení požadavků na odpovědnost depozitáře podle směrnice 2011/61/EU. Depozitář by měl prokázat, že jej specifické okolnosti donutily pověřit úkoly opatrování třetí osobu. Smluvní zproštění odpovědnosti by mělo vždy být v nejlepším zájmu alternativního investičního fondu nebo jeho investorů a fond nebo správce jednající jménem fondu by měli výslovně uvést, že jednají v takovém nejlepším zájmu. Příklady scénářů by měly uvádět situace, v nichž lze dospět k závěru, že depozitář nemá jinou možnost než pověřit úkoly opatrování třetí osoby.
(123)
Je důležité, aby příslušné orgány pravidelně dostávaly řádné a dostatečné informace pro účely dohledu nad činností správců a s ní souvisejících rizik. Navíc protože může mít činnost správců důsledky napříč hranicemi a na finančních trzích, měly by příslušné orgány správce a alternativní investiční fondy pečlivě sledovat, aby mohly přijmout vhodná opatření s cílem zamezit vzniku systémových rizik. Díky zvýšené transparentnosti a soudržnosti dosažených prostřednictvím ustanovení o podávání zpráv a příslušných informací v souladu s prováděcími opatřeními by příslušné orgány měly být schopny odhalit rizika na finančních trzích a reagovat na ně.
(124)
Je nezbytné, aby investoři získali o konkrétních správcích a alternativních investičních fondech a o jejich struktuře minimální nezbytné informace, aby mohli přijímat správná investiční rozhodnutí uzpůsobená jejich potřebám a ochotě podstupovat riziko. Tyto informace by měly být jasné, spolehlivé, snadno pochopitelné a jasně prezentované, přičemž užitečnost informací se zvyšuje, pokud jsou porovnatelné mezi jednotlivými správci a alternativními investičními fondy a mezi po sobě následujícími obdobími. Správce by neměl provozovat činnosti, jež jsou na úkor cíle porozumění a užitečnosti informací pro investory před jejich poskytnutím, například maskování skutečného stavu věcí.
(125)
Je nezbytné stanovit rámec určující minimální standardy ohledně podávání výročních zpráv včetně klíčových prvků a nevyčerpávajícího seznamu položek. Podstatné změny údajů podle čl. 22 odst. 2 písm. d) směrnice 2011/61/EU by se měly poskytnout ve výroční zprávě v rámci finančních výkazů. Kromě nevyčerpávajícího seznamu podkladových řádkových položek mohou být uvedeny další řádkové položky, nadpisy a mezisoučty, pokud je uvedení těchto položek relevantní pro porozumění celkové finanční situaci nebo výsledkům alternativního investičního fondu. Položky s rozdílnou povahou nebo funkcí lze seskupit, pokud jednotlivě nemají podstatný význam. Mohou být seskupeny jako „jiné“, například „jiná aktiva“ nebo „jiná pasiva“. Pokud se určité řádkové položky konkrétního alternativního investičního fondu vůbec netýkají, nemusí být uvedeny. Bez ohledu na účetní standardy používané v souladu se směrnicí 2011/61/EU by měla být všechna aktiva oceněna alespoň jednou ročně. Rozvaha nebo výkaz aktiv a pasiv podle směrnice 2011/61/EU by měly zahrnovat mimo jiné hotovost a peněžní ekvivalenty. Peněžní ekvivalenty by se tak pro účely výpočtu expozice alternativního investičního fondu vůči riziku měly považovat za vysoce likvidní investice.
(126)
Pokud jde o obsah a formát zprávy o činnosti v účetním období, jež musí být podle směrnice 2011/61/EU součástí výroční zprávy, měla by obsahovat poctivý a vyvážený přehled činností alternativního investičního fondu s popisem hlavních rizik a investic nebo ekonomických nejistot, kterým čelí. Poskytnutí uvedených informací by nemělo mít za následek zveřejnění vlastnických informací alternativního investičního fondu, jež by poškozovalo jeho zájmy a zájmy jeho investorů. Proto pokud by zveřejnění konkrétních vlastnických informací mělo takový účinek, mohou být shrnuty tak, aby se takovému účinku zamezilo, a není nutné uvádět například výsledky nebo statistiky individuální společnosti nebo investice v portfoliu, jež by mohly vést ke zveřejnění vlastnických informací alternativního investičního fondu. Takové informace by měly být uvedeny ve zprávě vedení, která se obvykle předkládá spolu s finančními výkazy.
(127)
Pokud jde o obsah a formát informací o odměňování, kdy se informace předkládají na úrovni správce, měly by být poskytnuty další informace o přidělení nebo rozdělení celkové odměny ve vztahu k příslušnému alternativnímu investičnímu fondu. Toho lze dosáhnout poskytnutím údajů o celkové odměně správce rozdělené na pevnou a pohyblivou složku, prohlášením, že se tyto údaje vztahují na správce jako celek a nikoli na alternativní investiční fond, uvedením počtu alternativních investičních fondů a fondů SKIPCP spravovaných správcem a veškerých aktiv spravovaných těmito alternativními investičními fondy a fondy SKIPCP s přehledem zásad odměňování a poskytnutím odkazu, kde jsou úplné zásady odměňování správce na žádost investorů dostupné. Lze poskytnout další podrobnosti uvedením celkové pohyblivé odměny financované platbami alternativního investičního fondu, a to podle případu buď prostřednictvím výkonnostního poplatku nebo odměny za zhodnocení kapitálu. Kromě poskytnutí informací o odměňování může být vhodné, aby správci poskytli informace o finančních a nefinančních kritériích zásad a postupů odměňování pro příslušné kategorie zaměstnanců, aby mohli investoři posoudit stávající pobídky.
(128)
Pokud alternativní investiční fond emituje podílové jednotky, měl by být v době převodu proveden výpočet jakýchkoli aktiv převáděných do vyčleněných aktiv (side pockets), a to na základě počtu podílových jednotek přidělených při převodu aktiv vynásobeném cenou za podílovou jednotku. Za všech okolností by měly být jasně poskytnuty informace o oceňovacím základu a měly by obsahovat údaje využité pro provedení ocenění.
(129)
Za účelem řízení likvidity by správci měli mít možnost uzavírat jménem alternativních investičních fondů, které spravují, dohody o půjčkách. Tyto dohody mohou být krátkodobé nebo mít trvalejší povahu. Ve druhém případě je pravděpodobnější, že taková dohoda bude mít podobu zvláštního opatření pro účely řízení nelikvidních aktiv.
(130)
V souladu se zásadou rozlišení a s uznáním rozmanitosti druhů alternativních investičních fondů by se poskytování informací investorům, jež se od správců vyžaduje, mělo lišit podle druhu fondu a mělo by záviset na dalších faktorech, jako je investiční strategie a složení portfolia.
(131)
Směrnice 2011/61/EU požaduje od správců, aby příslušnému orgánu svého domovského členského státu pravidelně poskytovali určité informace, a to za každý unijní alternativní investiční fond, který spravují, a za každý alternativní investiční fond, který nabízejí v Unii. Je proto důležité dále specifikovat informace, které se mají poskytovat, a četnost podávání zpráv v závislosti na hodnotě spravovaných aktiv v portfoliích alternativních investičních fondů spravovaných daným správcem. Je třeba určit pro forma vzory pro podávání zpráv, které by měli správci vyplňovat pro alternativní investiční fondy, které spravují. Pokud subjekt, který má povolení jako správce, nabízí alternativní investiční fondy spravované jinými správci, nejedná jako správce uvedených fondů, ale jako zprostředkovatel jako jakýkoli investiční podnik, na nějž se vztahuje směrnice 2004/39/ES. Neměl by proto mít povinnost podávat za tyto alternativní investiční fondy zprávy, jelikož by to vedlo k dvojnásobnému nebo vícenásobnému podávání zpráv. Povinnost podávat zprávy by nicméně měla platit pro mimounijní správce, kteří spravují alternativní investiční fondy nabízené v Unii.
(132)
Prahová hodnota stanovená tímto nařízením vyvolává pouze povinnosti podávat zprávy stanovené v čl. 24 odst. 4 směrnice 2011/61/EU. Alternativní investiční fond, jehož hodnota pákového efektu vypočítaná v souladu se závazkovou metodou je nižší než trojnásobek čisté hodnoty jeho aktiv, se nepovažuje za fond využívající pákový efekt ve velké míře. Příslušné orgány si však mohou vyžádat další informace, je-li to nezbytné pro účinné sledování systémových rizik. Kromě toho jsou díky stanovení prahové hodnoty pro podávání zpráv informace související se vznikem systémového rizika v celé Unii shromažďovány jednotně, což správcům zajišťuje jistotu.
(133)
Dohledové pravomoci příslušného orgánu podle čl. 25 odst. 3 směrnice 2011/61/EU se vykonávají v rámci nového systému dohledu, jehož součástí jsou průběžné procesy dohledu a posuzování systémových rizik správců prováděné příslušnými orgány a evropskými orgány dohledu s ohledem na stabilitu a integritu finančního systému. Příslušné orgány by měly řádně využívat obdržené informace a měly by uložit limity pákového efektu využívaného správcem nebo jiná omezení správy alternativního investičního fondu ve vztahu k spravovaným fondům, pokud to považují za nezbytné v zájmu zajištění stability a integrity finančního systému. Posouzení systémového rizika se bude pravděpodobně lišit v závislosti na ekonomickém prostředí, přičemž kterýkoli správce může ve vztahu k alternativním investičním fondům, které spravuje, potenciálně mít systémový význam. Je proto základním požadavkem, aby příslušné orgány obdržely veškeré informace nezbytné k řádnému posouzení uvedených situací, aby se zamezilo vzniku systémového rizika. Příslušné orgány by poté měly informace důkladně posoudit a přijmout vhodná opatření.
(134)
Aby umožnila unijním správcům spravovat a nabízet mimounijní alternativní investiční fondy a mimounijním správcům spravovat a nabízet alternativní investiční fondy v Unii, požaduje směrnice 2011/61/EU, aby byly s příslušnými orgány dohledu třetí země, v nichž je usazen mimounijní alternativní investiční fond, případně mimounijní správce, uzavřeny vhodné dohody o spolupráci. Tyto dohody by měly zajistit alespoň účinnou výměnu informací, která příslušným orgánům Unie umožní plnit své povinnosti v souladu se směrnicí 2011/61/EU.
(135)
Dohody o spolupráci by měly příslušným orgánům umožnit provádění jejich povinností v oblasti dohledu a prosazování ve vztahu ke třetím zemím. Měly by proto stanovit jasný a konkrétní rámec pro přístup k informacím, pro provádění kontrol na místě a pro pomoc, kterou mají poskytovat orgány třetí země. Měly by zajistit, že obdržené informace bude možné sdílet s ostatními dotčenými příslušnými orgány, jakož i s Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy a s Evropskou radou pro systémová rizika.
(136)
S cílem umožnit příslušným orgánům, správcům a depozitářům přizpůsobit se novým požadavkům tohoto nařízení, aby mohly být účinně a účelně uplatňovány, mělo by být datum zahájení použitelnosti tohoto nařízení sladěno s datem pro provedení směrnice 2011/61/EU,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
DEFINICE
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se vedle definic uvedených v článku 2 směrnice 2011/61/EU použijí tyto definice:
1)
„kapitálovým závazkem“ se rozumí smluvní závazek investora poskytnout alternativnímu investičnímu fondu na žádost správce dohodnutou částku investice;
2)
„příslušnou osobou“ v souvislosti se správcem se rozumí:
a)
ředitel, společník či jemu rovnocenná osoba nebo člen vedení správce;
b)
zaměstnanec správce, jakož i jiná fyzická osoba, jejíž služby má správce k dispozici a pod kontrolou a jež se účastní kolektivní správy portfolií prováděné správcem;
c)
fyzická nebo právnická osoba, která se přímo účastní poskytování služeb správci na základě pověřovacího opatření pro třetí osoby za účelem poskytování kolektivní správy portfolií správcem;
3)
„vrcholným vedením“ se rozumí osoba nebo osoby, které skutečně řídí podnikatelskou činnost správce v souladu s čl. 8 odst. 1 písm. c) směrnice 2011/61/EU, a případně exekutivní člen nebo členové řídícího orgánu;
4)
„řídícím orgánem“ se rozumí orgán, jenž má ve správci konečnou rozhodovací pravomoc, zahrnující funkci dohledu a řízení, nebo pouze funkci řízení, pokud jsou tyto dvě funkce oddělené;
5)
„zvláštním opatřením“ se rozumí opatření, které je přímým důsledkem nelikvidní povahy aktiv alternativního investičního fondu, má vliv na specifická práva investorů na odkup u určitého druhu podílových jednotek nebo akcií alternativního investičního fondu a je specifickým nebo odděleným opatřením lišícím se od obecných práv investorů na odkup.
KAPITOLA II
OBECNÁ USTANOVENÍ
ODDÍL 1
Výpočet spravovaných aktiv
(čl. 3 odst. 2 směrnice 2011/61/EU)
Článek 2
Výpočet celkové hodnoty spravovaných aktiv
1. Aby se kvalifikoval pro výjimku stanovenou v čl. 3 odst. 2 směrnice 2011/61/EU, musí správce:
a)
identifikovat veškeré alternativní investiční fondy, pro něž je jmenován jako správce nesamosprávného alternativního investičního fondu, nebo alternativní investiční fondy, pro něž je správcem, umožňuje-li právní forma fondu samosprávu, v souladu s článkem 5 směrnice 2011/61/EU;
b)
pro každý spravovaný alternativní investiční fond identifikovat portfolio aktiv a v souladu s pravidly pro oceňování stanovenými právními předpisy země, v níž je fond usazen, případně statutem nebo zakládacími dokumenty fondu určit odpovídající hodnotu spravovaných aktiv, včetně veškerých aktiv nabytých s využitím pákového efektu;
c)
sloučit určené hodnoty spravovaných aktiv všech spravovaných alternativních investičních fondů a výslednou celkovou hodnotu spravovaných aktiv porovnat s příslušnou prahovou hodnotou stanovenou v čl. 3 odst. 2 směrnice 2011/61/EU.
2. Pro účely odstavce 1 se do výpočtu nezahrnují subjekty kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP), pro něž správce jedná jako ustanovená správcovská společnost podle směrnice 2009/65/ES.
Pro účely odstavce 1 se do výpočtu zahrnují alternativní investiční fondy spravované správcem v rámci pověření jiné osoby v souladu s článkem 20 směrnice 2011/61/EU. Portfolia alternativních investičních fondů, které správce spravuje v rámci pověření jiné osoby, jsou však z výpočtu vyloučena.
3. Pro účely výpočtu celkové hodnoty spravovaných aktiv se každá pozice plynoucí z derivátového nástroje, včetně jakéhokoli derivátu vloženého do převoditelných cenných papírů, převede na svou rovnocennou pozici plynoucí z podkladových aktiv derivátu za použití převodních metodik stanovených v článku 10. Absolutní hodnota uvedené rovnocenné pozice se následně použije pro výpočet celkové hodnoty spravovaných aktiv.
4. Pokud alternativní investiční fond investuje do jiných alternativních investičních fondů spravovaných stejným správcem nesamosprávného alternativního investičního fondu, může být uvedená investice vyloučena z výpočtu aktiv spravovaných správcem.
5. Pokud jeden podfond v rámci samosprávného nebo nesamosprávného alternativního investičního fondu investuje do jiného podfondu uvedeného fondu, může být uvedená investice vyloučena z výpočtu aktiv spravovaných správcem.
6. Celková hodnota spravovaných aktiv se vypočítá v souladu s odstavci 1 až 4 alespoň jednou ročně a za použití nejnovějších dostupných hodnot aktiv. Nejnovější dostupná hodnota aktiv každého alternativního investičního fondu se získá během dvanácti měsíců předcházejících datu výpočtu prahové hodnoty v souladu s první větou tohoto odstavce. Správce určí datum výpočtu prahové hodnoty a konzistentně jej uplatňuje. Veškeré následné změny zvoleného data musí být odůvodněny příslušnému orgánu. Při výběru data výpočtu prahové hodnoty vezme správce v úvahu dobu a četnost oceňování spravovaných aktiv.
Článek 3
Průběžné sledování spravovaných aktiv
Správci zřídí, provedou a uplatňují postupy průběžného sledování celkové hodnoty spravovaných aktiv. Sledování odráží aktuální přehled spravovaných aktiv a zahrnuje pozorování úpisů a zpětných odkupů, nebo případně čerpání kapitálu, rozdělení kapitálu a hodnotu investovaných aktiv pro každý alternativní investiční fond.
Blízkost celkové hodnoty spravovaných aktiv k prahové hodnotě stanovené v čl. 3 odst. 2 směrnice 2011/61/EU a předpokládané upisování a zpětný odkup se vezmou v úvahu pro posouzení potřeby častějšího provádění výpočtu celkové hodnoty spravovaných aktiv.
Článek 4
Příležitostné překročení prahové hodnoty
1. Správce posuzuje situace, kdy celková hodnota spravovaných aktiv překročí příslušnou prahovou hodnotu, aby určil, zda mají dočasnou povahu či nikoli.
2. Pokud celková hodnota spravovaných aktiv překročí příslušnou prahovou hodnotu a správce má za to, že situace nemá dočasnou povahu, oznámí to neprodleně příslušnému orgánu, uvede, že se má za to, že situace nemá dočasnou povahu, a v souladu s článkem 7 směrnice 2011/61/EU požádá do 30 kalendářních dnů o povolení.
3. Pokud celková hodnota spravovaných aktiv překročí příslušnou prahovou hodnotu a správce má za to, že situace má dočasnou povahu, oznámí to neprodleně příslušnému orgánu a uvede, že se má za to, že situace má dočasnou povahu. V oznámí se uvedou podpůrné informace odůvodňující posouzení dočasné povahy situace správcem včetně popisu situace a vysvětlení důvodů, proč je považována za dočasnou.
4. Situace se nepovažuje za dočasnou, pokud bude pravděpodobně trvat déle než tři měsíce.
5. Tři měsíce po datu, kdy celková hodnota spravovaných aktiv překročila příslušnou prahovou hodnotu, správce přepočítá celkovou hodnotu spravovaných aktiv s cílem prokázat, že je nižší, než příslušná prahová hodnota, nebo prokázat příslušnému orgánu, že situace, jež způsobila překročení prahové hodnoty spravovanými aktivy, byla vyřešena a že žádost o povolení správce není nutná.
Článek 5
Informace, jež mají být poskytnuty v rámci registrace
1. V rámci požadavku čl. 3 odst. 3 písm. b) směrnice 2011/61/EU sdělí správci příslušným orgánům celkovou hodnotu spravovaných aktiv vypočítanou v souladu s postupem uvedeným v článku 2.
2. V rámci požadavku čl. 3 odst. 3 písm. c) směrnice 2011/61/EU poskytnou správci za každý alternativní investiční fond nabídkový dokument nebo příslušný výpis z nabídkového dokumentu nebo obecný popis investiční strategie. Příslušný výpis z nabídkového dokumentu a popis investiční strategie obsahují alespoň tyto informace:
a)
hlavní kategorie aktiv, do nichž alternativní investiční fond může investovat;
b)
jakékoli průmyslové, zeměpisné nebo jiné tržní sektory nebo konkrétní třídy aktiv, na něž se investiční strategie zaměřuje;
c)
popis politiky alternativního investičního fondu pro půjčky nebo pákový efekt.
3. Informace, které má správce poskytnout podle čl. 3 odst. 3 písm. d) směrnice 2011/61/EU, jsou uvedeny v čl. 110 odst. 1 tohoto nařízení. Poskytnou se v souladu s pro forma vzorem pro podávání zpráv uvedeným v příloze IV.
4. Informace získané v souladu s čl. 3 odst. 3 písm. d) směrnice 2011/61/EU jsou sdíleny mezi příslušnými orgány v Unii, s Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy a Evropskou radou pro systémová rizika, pokud je to nezbytné pro výkon jejich povinností.
5. Informace požadované pro účely registrace se aktualizují a poskytují každoročně. Z důvodů souvisejících s výkonem jejich pravomocí podle článku 46 směrnice 2011/61/EU mohou příslušné orgány od správce požadovat, aby informace uvedené v článku 3 směrnice 2011/61/EU poskytoval častěji.
ODDÍL 2
Výpočet pákového efektu
(čl. 4 odst. 3 směrnice 2011/61/EU)
Článek 6
Obecná ustanovení ohledně výpočtu pákového efektu
1. Pákový efekt alternativního investičního fondu se vyjádří jako poměr expozice fondu vůči riziku a jeho čisté hodnoty aktiv.
2. Správci vypočítají expozici spravovaných alternativních investičních fondů vůči riziku v souladu s metodou hrubé hodnoty aktiv uvedenou v článku 7 a závazkovou metodou uvedenou v článku 8.
Komise s ohledem na vývoj na trhu a nejpozději do 21. července 2015 přezkoumá metody výpočtu uvedené v prvním pododstavci s cílem rozhodnout, zda jsou tyto metody dostatečné a vhodné pro všechny druhy alternativních investičních fondů, nebo zda by měla být vypracována dodatečná a nepovinná metoda výpočtu pákového efektu.
3. Do výpočtu expozice vůči riziku se zahrne expozice vůči riziku obsažená v jakýchkoli finančních nebo právních strukturách s účastí třetích osob kontrolovaných příslušným alternativním investičním fondem, pokud jsou uvedené struktury specificky zřízeny, aby přímo či nepřímo zvýšily expozici na úrovni fondu. U alternativních investičních fondů, jejichž hlavní investiční politikou je získání kontroly nekotovaných společností nebo emitentů, správce do výpočtu pákového efektu nezahrnuje expozici vůči riziku, která existuje na úrovni uvedených nekotovaných společností a emitentů, pokud alternativní investiční fond nebo správce fondu jednající jménem fondu nemají povinnost nést možné ztráty nad rámec investice do příslušné společnosti nebo emitenta.
4. Správce vyloučí dohody o půjčkách, pokud mají dočasnou povahu a jsou plně kryty smluvními kapitálovými závazky od investorů do alternativního investičního fondu.
5. Správce musí mít řádně zdokumentované postupy pro výpočet expozice vůči riziku každého alternativního investičního fondu ve své správě v souladu s metodou hrubé hodnoty aktiv a závazkovou metodou. Výpočet musí být v průběhu času prováděn konzistentně.
Článek 7
Metoda hrubé hodnoty aktiv pro výpočet expozice alternativního investičního fondu vůči riziku
Expozice alternativního investičního fondu vůči riziku vypočítaná v souladu s metodou hrubé hodnoty aktiv je součtem absolutních hodnot všech pozic oceněných v souladu s článkem 19 směrnice 2011/61/EU a všemi akty v přenesené pravomoci přijatými na jejím základě.
Pro výpočet expozice alternativního investičního fondu vůči riziku v souladu s metodou hrubé hodnoty aktiv správce:
a)
vyloučí hodnotu veškeré hotovosti a peněžních ekvivalentů, které jsou vysoce likvidními investicemi drženými v základní měně alternativního investičního fondu, které lze snadno směnit na známou částku hotovosti, podléhají nevýznamnému riziku změny hodnoty a poskytují výnos maximálně ve výši sazby tříměsíčního vysoce kvalitního státního dluhopisu;
b)
převede derivátové nástroje na rovnocennou pozici plynoucí z jejich podkladových aktiv za použití metodik pro převod uvedených v článku 10 a metod uvedených v příloze I bodech 4 až 9 a 14;
c)
vyloučí hotovostní půjčky, které zůstávají v hotovosti nebo v peněžním ekvivalentu podle písmena a) a u nichž jsou známy splatné částky;
d)
zahrne expozici vůči riziku vyplývající z reinvestice hotovostních půjček, vyjádřenou buď jako tržní hodnotu realizované investice, nebo jako celkovou půjčenou částku podle přílohy I bodů 1 a 2, podle toho, která z těchto hodnot je vyšší;
e)
zahrne pozice v rámci repo nebo reverzních repo obchodů a v rámci půjček nebo výpůjček cenných papírů nebo jiných dohod v souladu s přílohou I body 3 a 10 až 13.
Článek 8
Závazková metoda pro výpočet expozice alternativního investičního fondu vůči riziku
1. Expozice alternativního investičního fondu vůči riziku vypočítaná v souladu se závazkovou metodou je součtem absolutních hodnot všech pozic oceněných v souladu s článkem 19 směrnice 2011/61/EU a jejími příslušnými akty v přenesené pravomoci, se splněním kritérií stanovených v odstavcích 2 až 9.
2. Pro výpočet expozice alternativního investičního fondu vůči riziku v souladu se závazkovou metodou správce:
a)
převede každou pozici plynoucí z derivátového nástroje na rovnocennou pozici plynoucí z podkladového aktiva uvedeného derivátu za použití metodik pro převod uvedených v článku 10 a v příloze II bodech 4 až 9 a 14;
b)
uplatní mechanismy výpočtu čistých pozic a mechanismy zajištění;
c)
vypočítá expozici vůči riziku vzniklou reinvesticí půjček, pokud taková reinvestice zvyšuje expozici alternativního investičního fondu vůči riziku definovanou v příloze I bodech 1 a 2;
d)
zahrne do výpočtu ostatní mechanismy v souladu s přílohou I body 3 a 10 až 13.
3. Pro účely výpočtu expozice alternativního investičního fondu vůči riziku v souladu se závazkovou metodou:
a)
mechanismy výpočtu čistých pozic zahrnují kombinace obchodů s derivátovými nástroji nebo pozicemi v cenných papírech, které se vztahují ke stejnému podkladovému aktivu, nehledě na - v případě derivátových nástrojů - datum splatnosti derivátových nástrojů, a kde se uvedené obchody s derivátovými nástroji nebo pozicemi v cenných papírech uzavírají s výlučným cílem eliminovat rizika spojená s pozicemi zaujatými prostřednictvím ostatních derivátových nástrojů nebo pozic v cenných papírech;
b)
mechanismy zajištění zahrnují kombinace obchodů s derivátovými nástroji nebo pozicemi v cenných papírech, které se nemusí vztahovat ke stejnému podkladovému aktivu, a kde se uvedené obchody s derivátovými nástroji nebo pozicemi v cenných papírech uzavírají s výlučným cílem kompenzovat rizika spojená s pozicemi zaujatými prostřednictvím ostatních derivátových nástrojů nebo pozic v cenných papírech.
4. Odchylně od odstavce 2 se derivátový nástroj nepřevede na rovnocennou pozici plynoucí z podkladového aktiva, pokud má všechny tyto vlastnosti:
a)
swapuje výsledky finančních aktiv držených v portfoliu alternativního investičního fondu za výsledky ostatních referenčních finančních aktiv;
b)
zcela kompenzuje rizika swapovaných aktiv držených v portfoliu alternativního investičního fondu, takže výsledky fondu nezávisejí na výsledcích swapovaných aktiv;
c)
neobsahuje ani další volitelné prvky, ani ustanovení o pákovém efektu, ani jiná dodatečná rizika v porovnání s přímou držbou referenčních finančních aktiv.
5. Odchylně od odstavce 2 se derivátový nástroj při výpočtu expozice vůči riziku v souladu se závazkovou metodou nepřevede na rovnocennou pozici plynoucí z podkladového aktiva, pokud splňuje obě tyto podmínky:
a)
držba alternativního investičního fondu, spočívající v kombinaci derivátového nástroje souvisejícího s finančním aktivem a hotovosti investované do peněžního ekvivalentu definovaného v čl. 7 písm. a), odpovídá držbě dlouhé pozice v daném finančním aktivu;
b)
derivátový nástroj nezavdává vznik žádné další expozici vůči riziku a pákovému efektu nebo riziku.
6. Mechanismy zajištění se při výpočtu expozice alternativního investičního fondu vůči riziku zohledňují, pouze pokud splňují všechny tyto podmínky:
a)
cílem pozic přítomných v zajišťovacím vztahu není generovat výnos a obecná a specifická rizika jsou kompenzována;
b)
na úrovni alternativního investičního fondu existuje ověřitelné snížení rizika;
c)
případná obecná a specifická rizika spojená s derivátovými nástroji jsou kompenzována;
d)
mechanismy zajištění se týkají stejné třídy aktiv;
e)
jsou efektivní v situaci obtížných podmínek na trhu.
7. S výhradou odstavce 6 se derivátové nástroje používané pro účely zajištění proti měnovému riziku, které nezavdávají vznik žádné další expozici vůči riziku, pákovému efektu nebo jiným rizikům, do výpočtu nezahrnují.
8. Správce provádí netting pozic v kterémkoli z těchto případů:
a)
mezi derivátovými nástroji, pokud se vztahují ke stejnému podkladovému aktivu, a to i když mají různá data splatnosti;
b)
mezi derivátovým nástrojem, jehož podkladovým aktivem je převoditelný cenný papír, nástroj peněžního trhu nebo podílové jednotky v subjektu kolektivního investování podle přílohy I oddílu C bodů 1 až 3 směrnice 2004/39/ES, a stejným odpovídajícím podkladovým aktivem.
9. Správci spravující alternativní investiční fondy, které v souladu se svou hlavní investiční politikou primárně investují do úrokových derivátů, využijí specifická pravidla pro netting různých durací, aby se zohlednila souvislost mezi rozsahy splatnosti úrokové křivky, jak je uvedeno v článku 11.
Článek 9
Metody zvýšení expozice alternativního investičního fondu vůči riziku
Správci při výpočtu expozice vůči riziku pro situace uvedené v příloze I použijí metody popsané v uvedené příloze.
Článek 10
Metodiky převodu pro derivátové nástroje
Správci pro derivátové nástroje uvedené v příloze II použijí metodiky převodu popsané v uvedené příloze.
Článek 11
Pravidla pro netting různých durací
1. Správci při výpočtu expozice alternativních investičních fondů vůči riziku v souladu s čl. 8 odst. 9 uplatňují pravidla pro netting různých durací.
2. Pravidla pro netting různých durací se nepoužijí, pokud by vedly k vědomému poskytnutí nesprávných informací o rizikovém profilu alternativního investičního fondu. Správci používající uvedená pravidla pro netting do své úrokové strategie nezahrnují další zdroje rizika, jako je volatilita. Strategie úrokové arbitráže tedy uvedená pravidla pro netting neuplatňují.
3. Použití uvedených pravidel pro netting různých durací nesmí generovat neodůvodněnou míru pákového efektu prostřednictvím investic do krátkých pozic. Pro alternativní investiční fond se střední dobou trvání, který používá pravidla pro netting různých durací, nesmí být hlavním zdrojem výsledků krátkodobé úrokové deriváty.
4. Úrokové deriváty se převedou na svou rovnocennou pozici plynoucí z podkladového aktiva a provede se jejich netting v souladu s přílohou III.
5. Alternativní investiční fond používající pravidla pro netting různých durací může stále využívat zajišťovací rámec. Pravidla pro netting různých durací se mohou uplatnit pouze na úrokové deriváty, jež nejsou zahrnuty do mechanismů zajištění.
ODDÍL 3
Dodatečný kapitál a pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání
(čl. 9 odst. 7 a článek 15 směrnice 2011/61/EU)
Článek 12
Rizika spojená s profesní odpovědností
1. Riziky spojenými s profesní odpovědností, která mají být pokryta podle čl. 9 odst. 7 směrnice 2011/61/EU, jsou rizika ztráty nebo škody způsobených příslušnou osobou v důsledku nedbalosti při provádění činností, za něž správce nese právní odpovědnost.
2. Mezi rizika spojená s profesní odpovědností definovaná v odstavci 1 patří mimo jiné rizika:
a)
ztráty dokumentů dokládajících vlastnictví aktiv alternativního investičního fondu;
b)
vědomého poskytnutí nesprávných informací nebo zavádějících prohlášení adresovaných alternativnímu investičnímu fondu nebo jeho investorům;
c)
jednání, omylů nebo opomenutí, jejichž důsledkem je porušení:
i)
právních a regulačních povinností,
ii)
povinnosti dovednosti a péče vůči alternativnímu investičnímu fondu a jeho investorům,
iii)
povinností při správě cizího majetku,
iv)
povinností mlčenlivosti,
v)
statutu nebo zakládacích dokumentů alternativního investičního fondu,
vi)
podmínek jmenování správce alternativním investičním fondem;
d)
nesplnění povinnosti zavést, provádět a udržovat řádné postupy k předcházení nečestnému, podvodnému nebo zlovolnému jednání;
e)
nesprávného ocenění aktiv nebo výpočtu cen podílových jednotek nebo akcií;
f)
ztrát způsobených přerušením obchodní činnosti, selháním systému, chybami při zpracování transakcí nebo při řízení procesů.
3. Rizika spojená s profesní odpovědností musí být vždy pokryta buď příslušným dodatečným kapitálem určeným v souladu s článkem 14 nebo příslušným pojištěním odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání určeným v souladu s článkem 15.
Článek 13
Kvalitativní požadavky pro řešení rizik spojených s profesní odpovědností
1. Správce zavede účinné vnitřní postupy a procedury řízení provozního rizika s cílem řádně identifikovat, měřit, řídit a sledovat provozní rizika, včetně rizik spojených s profesní odpovědností, jimž je nebo může přiměřeně být vystaven. Činnosti řízení provozního rizika se provádějí nezávisle v rámci politiky řízení rizik.
2. Správce zřídí databázi minulých ztrát, do níž se zaznamenávají veškerá provozní selhání, ztráty a škody. V databázi se zaznamenávají mimo jiné veškerá rizika spojená s profesní odpovědností podle čl. 12 odst. 2, která nastala.
3. Správce v rámci řízení rizik využívá své interní údaje o minulých ztrátách a případně externí údaje, analýzy scénářů a faktory odrážející obchodní prostředí a systémy vnitřní kontroly.
4. Expozice vůči provoznímu riziku a ztráty se průběžně sledují a jsou předmětem pravidelných interních zpráv.
5. Správcovy postupy a procedury pro řízení provozního rizika jsou řádně zdokumentovány. Správce zavede opatření zajišťující dodržování jeho postupů řízení provozního rizika a účinná opatření řešící jejich nedodržení. Správce zavede postupy pro přijetí příslušných nápravných opatření.
6. Postupy a procedury řízení provozního rizika a měřicí systémy jsou předmětem pravidelného přezkumu alespoň jednou ročně.
7. Správce udržuje finanční prostředky odpovídající jeho posouzenému rizikovému profilu.
Článek 14
Dodatečný kapitál
1. Tento článek se vztahuje na správce, kteří se rozhodnou krýt svá rizika spojená s profesní odpovědností prostřednictvím dodatečného kapitálu.
2. Správce zajistí dodatečný kapitál pro pokrytí rizik spojených s profesní odpovědností ve výši nejméně 0,01 % hodnoty portfolií spravovaných alternativních investičních fondů.
Hodnotou portfolií spravovaných alternativních investičních fondů je součet absolutních hodnot všech aktiv všech alternativních investičních fondů spravovaných správcem, včetně aktiv nabytých s využitím pákového efektu, přičemž derivátové nástroje se ocení v jejich tržní hodnotě.
3. Požadavek na dodatečný kapitál podle odstavce 2 se přepočítá na konci každého účetního období a výše dodatečného kapitálu se příslušně upraví.
Správce zřídí, provede a uplatňuje postupy průběžného sledování hodnoty portfolií spravovaných alternativních investičních fondů, vypočítaných v souladu s odst. 2 druhým pododstavcem. Pokud před provedením každoročního přepočtu podle prvního pododstavce hodnota portfolií spravovaných alternativních investičních fondů podstatně vzroste, správce požadavek na dodatečný kapitál neprodleně přepočítá a dodatečný kapitál příslušně upraví.
4. Příslušný orgán domovského členského státu správce může správci povolit, aby zajistil dodatečný kapitál nižší, než je částka uvedená v odstavci 2, pouze pokud je na základě údajů o minulých ztrátách správce zaznamenaných během období pozorování v délce nejméně tří let před posouzením přesvědčen, že správce zajišťuje dostatečný dodatečný kapitál k řádnému krytí rizik spojených s profesní odpovědností. Povolená nižší částka dodatečného kapitálu nesmí být nižší, než 0,008 % hodnoty portfolií alternativních investičních fondů spravovaných správcem.
5. Příslušný orgán domovského členského státu správce může správce požádat, aby zajistil dodatečný kapitál vyšší, než je částka uvedená v odstavci 2, pokud není přesvědčen, že správce má dostatečný dodatečný kapitál k řádnému krytí rizik spojených s profesní odpovědností. Příslušný orgán musí zdůvodnit, proč se domnívá, že správcův dodatečný kapitál není dostatečný.
Článek 15
Pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání
1. Tento článek se vztahuje na správce, kteří se rozhodnou krýt svá rizika spojená s profesní odpovědností prostřednictvím pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání.
2. Správce si sjedná a stále udržuje pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání, které:
a)
má počáteční dobu trvání nejméně jeden rok;
b)
má výpovědní lhůtu pro zrušení v délce nejméně 90 dnů;
c)
kryje rizika spojená s profesní odpovědností definovaná v čl. 12 odst. 1 a 2;
d)
je sjednáno u unijního nebo mimounijního podniku, jenž má povolení poskytovat pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání v souladu s právem Unie nebo vnitrostátními právními předpisy;
e)
je poskytováno třetí osobou.
Jakákoli dohodnutá definovaná spoluúčast musí být plně kryta kapitálem zajištěným navíc ke kapitálu, jenž má být zajištěn v souladu s čl. 9 odst. 1 a 3 směrnice 2011/61/EU.
3. Pojistné krytí na jednotlivý nárok se rovná nejméně 0,7 % hodnoty portfolií alternativních investičních fondů spravovaných správcem, vypočítané podle čl. 14 odst. 2 druhého pododstavce.
4. Pojistné krytí na celkové nároky za rok se rovná nejméně 0,9 % hodnoty portfolií alternativních investičních fondů spravovaných správcem, vypočítané podle čl. 14 odst. 2 druhého pododstavce.
5. Správce přezkoumá pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání a to, zda splňuje požadavky stanovené tímto článkem, nejméně jednou ročně a v případě jakékoli změny, která má vliv na to, zda pojištění splňuje požadavky tohoto článku.
KAPITOLA III
PODMÍNKY PROVOZOVÁNÍ ČINNOSTI SPRÁVCŮ
ODDÍL 1
Obecné zásady
(čl. 12 odst. 1 směrnice 2011/61/EU)
Článek 16
Obecné povinnosti příslušných orgánů
Při posuzování, zda správce dodržuje čl. 12 odst. 1 směrnice 2011/61/EU, příslušné orgány použijí alespoň kritéria stanovená v tomto oddíle.
Článek 17
Povinnost jednat v nejlepším zájmu alternativního investičního fondu či investorů do alternativního investičního fondu a v zájmu integrity trhu
1. Správci uplatňují postupy a procedury pro předcházení nekalým praktikám, včetně takových, u nichž lze přiměřeně očekávat, že nepříznivě ovlivňují stabilitu a integritu trhu.
2. Správci zajistí, aby alternativním investičním fondům nebo investorům do těchto fondů nebyly účtovány nepřiměřené náklady.
Článek 18
Patřičná opatrnost
1. Správci uplatňují při výběru a průběžném sledování investic vysoký standard opatrnosti.
2. Správci zajistí, aby měli řádné znalosti a porozumění aktivům, do nichž alternativní investiční fond investuje.
3. Správci zřídí, provedou a uplatňují písemné postupy a procedury jednání s patřičnou opatrností a zavedou účinná opatření zajišťující, aby investiční rozhodnutí jménem alternativních investičních fondů byla prováděna v souladu s cíli, investiční strategií a případně omezeními rizik dotyčného fondu.
4. Postupy a procedury týkající se patřičné opatrnosti, uvedené v odstavci 3, se pravidelně přezkoumávají a aktualizují.
Článek 19
Patřičná opatrnost při investování do aktiv s omezenou likviditou
1. Pokud správci investují do aktiv s omezenou likviditou a pokud takové investici předchází fáze vyjednávání, pak ve vztahu k fázi vyjednávání navíc k požadavkům stanoveným v článku 18:
a)
stanoví a pravidelně aktualizují obchodní plán odpovídající době trvání alternativního investičního fondu a tržním podmínkám;
b)
vyhledávají a volí možné transakce v souladu s obchodním plánem uvedeným v písmenu a);
c)
zvolené transakce posuzují se zvážením případných příležitostí a celkového souvisejícího rizika, veškerých relevantních právních, daňových, finančních nebo jiných faktorů s vlivem na hodnotu, lidských a materiálních zdrojů a strategií, včetně strategií ukončení;
d)
před provedením transakce provádějí činnosti patřičné opatrnosti související s transakcemi;
e)
sledují výsledky alternativního investičního fondu ve vztahu k obchodnímu plánu uvedenému v písmenu a).
2. Správci uchovávají záznamy o činnostech prováděných podle odstavce 1 po dobu nejméně pěti let.
Článek 20
Patřičná opatrnost při výběru a jmenování protistran a hlavních makléřů
1. Správci při výběru a jmenování protistran a hlavních makléřů jednají s patřičnou dovedností, péčí a opatrností před uzavřením smlouvy a poté průběžně, se zohledněním plného rozsahu a kvality jejich služeb.
2. Při výběru hlavních makléřů nebo protistran správce nebo alternativního investičního fondu v transakci s OTC deriváty, při výpůjčce cenných papírů nebo repo obchodu správci zajistí, aby uvedení hlavní makléři a protistrany splňovali všechny tyto podmínky:
a)
podléhají průběžnému dohledu veřejného orgánu;
b)
jsou finančně zdraví;
c)
mají nezbytnou organizační strukturu a zdroje pro výkon služeb, které mají správci nebo alternativnímu investičnímu fondu poskytovat.
3. Při posuzování finančního zdraví podle odst. 2 písm. b) správci berou v úvahu, zda hlavní makléř či protistrana podléhá obezřetnostní regulaci včetně dostatečných kapitálových požadavků a účinnému dohledu, či nikoli.
4. Seznam vybraných hlavních makléřů schválí vrcholné vedení správce. Ve výjimečných případech mohou být jmenováni hlavní makléři neuvedení na seznamu, pokud splňují požadavky stanovené v odstavci 2 a pokud to schválí vrcholné vedení. Správce musí být schopen prokázat důvody takového výběru a to, že při výběru a sledování hlavních makléřů, kteří nejsou na seznamu, jednal s patřičnou opatrností.
Článek 21
Čestné a spravedlivé jednání s patřičnou dovedností
Při stanovení toho, zda správce provozuje svou činnost čestně, spravedlivě a s patřičnou dovedností, příslušné orgány posuzují, zda jsou splněny alespoň tyto podmínky:
a)
řídící orgán správce disponuje řádnými kolektivními znalostmi, dovednostmi a zkušenostmi, aby byl schopen porozumět činnostem správce, zejména hlavním rizikům přítomným v těchto činnostech a v aktivech, do nichž alternativní investiční fond investuje;
b)
členové řídícího orgánu věnují dostatečný čas řádnému výkonu svých úkolů ve správci;
c)
každý člen řídícího orgánu jedná čestně, bezúhonně a nezávisle;
d)
správce věnuje odpovídající zdroje na zaškolení a odbornou přípravu členů řídícího orgánu.
Článek 22
Zdroje
1. Správce zaměstnává dostatečný počet personálu s takovými dovednostmi, vědomostmi a odbornými znalostmi, jaké jsou potřebné ke splnění přidělených povinností.
2. Pro účely odstavce 1 správci zohlední povahu, rozsah a složitost své podnikatelské činnosti, jakož i povahu a škálu služeb a aktivit poskytovaných a vykonávaných v rámci uvedené činnosti.
Článek 23
Spravedlivé zacházení s investory do alternativního investičního fondu
1. Správce zajistí, aby jeho rozhodovací postupy a jeho organizační struktura uvedená v článku 57 zajišťovaly spravedlivé zacházení s investory.
2. Zvláštní výhody, které správce přizná jednomu nebo více investorům, nesmí mít za následek celkové podstatné znevýhodnění ostatních investorů.
Článek 24
Materiální stimuly
1. Má se za to, že správci nejednají čestně, spravedlivě a v souladu s nejlepšími zájmy alternativních investičních fondů, které spravují, nebo investorů do těchto fondů, pokud v souvislosti s výkonem činností uvedených v příloze I směrnice 2011/61/EU platí nebo obdrží jakýkoli poplatek nebo provizi, nebo poskytují nebo obdrží jakékoli nepeněžní plnění, s výjimkou následujícího:
a)
poplatku, provize či nepeněžního plnění placeného či poskytnutého alternativnímu investičnímu fondu nebo osobě, která fond zastupuje, nebo placeného či poskytnutého alternativním investičním fondem nebo osobou, která fond zastupuje;
b)
poplatku, provize či nepeněžního plnění placeného či poskytnutého třetí straně nebo osobě jednající jménem třetí strany nebo placené či poskytnuté třetí stranou nebo osobou jednající jménem třetí strany, pokud může správce prokázat, že jsou splněny tyto podmínky:
i)
investoři do alternativního investičního fondu jsou o existenci, povaze a výši poplatku, provize nebo plnění, případně o způsobu výpočtu jeho/její výše v případě, že jeho/její výši není možno zjistit, informováni jasně, komplexně, přesně a srozumitelně ještě před poskytnutím příslušné služby,
ii)
úhrada poplatku nebo provize či poskytnutí nepeněžního plnění mají za účel zvýšení kvality příslušné služby a neohrožují splnění povinnosti správce jednat v nejlepším zájmu alternativního investičního fondu, který spravuje, nebo investorů do tohoto fondu;
c)
řádných poplatků, které umožní poskytnutí příslušné služby nebo jsou pro tento účel nutné, včetně poplatků za opatrování, za vypořádání a směnu měn, odvodů vymáhaných regulačními orgány nebo právních poplatků, a které svou povahou nevedou k rozporu s povinnostmi správce jednat čestně, spravedlivě a v souladu s nejlepšími zájmy alternativního investičního fondu, který spravuje, nebo investorů do tohoto fondu.
2. Pro účely odst. 1 písm. b) bodu i) se považuje za uspokojující poskytnutí informací o hlavních podmínkách ujednání týkajících se poplatku, provize nebo nepeněžního plnění v souhrnné formě, pokud se správce zaváže poskytnout na žádost investora do alternativního investičního fondu, který spravuje, další údaje, a pokud tento závazek splní.
Článek 25
Efektivní využití zdrojů a postupů - zpracování pokynů
1. Správci zřídí, zavedou a uplatňují postupy a opatření zajišťující okamžité, spravedlivé a rychlé provedení pokynů jménem alternativního investičního fondu.
2. Postupy a opatření uvedené v odstavci 1 musí splňovat tyto požadavky:
a)
zajistí, aby byly pokyny prováděné jménem alternativních investičních fondů neprodleně a přesně zaznamenávány a přidělovány;
b)
provádějí jinak srovnatelné pokyny alternativního investičního fondu v pořadí, v jakém byly podány, a neprodleně, ledaže by to znemožňovala povaha pokynu nebo aktuální podmínky na trhu nebo by to bylo v rozporu se zájmy alternativního investičního fondu nebo investorů do tohoto fondu.
3. Finanční nástroje, peněžní částky nebo jiná aktiva obdržené při vypořádání provedených pokynů jsou neprodleně a správně doručeny příslušnému alternativnímu investičnímu fondu nebo zaznamenány na jeho účet.
4. Správci nezneužijí informace o nevyřízených pokynech alternativního investičního fondu a učiní veškeré přiměřené kroky k tomu, aby zabránili zneužití těchto informací ze strany svých příslušných osob.
Článek 26
Informační povinnosti v souvislosti s prováděním pokynů k upsání a vyplacení
1. Pokud správce provedl investorův pokyn k upsání, případně k vyplacení, neprodleně investorovi na trvalém nosiči poskytne zásadní informace o provedení uvedeného pokynu nebo případně o přijetí nabídky k upisování.
2. Odstavec 1 se nepoužije, pokud má třetí osoba povinnost poskytnout investorovi potvrzení o provedení pokynu a pokud toto potvrzení obsahuje zásadní informace.
Správce zajistí, aby uvedená třetí osoba své povinnosti splnila.
3. Zásadní informace uvedené v odstavcích 1 a 2 zahrnují:
a)
totožnost správce;
b)
totožnost investora;
c)
datum a čas přijetí pokynu;
d)
datum provedení pokynu;
e)
totožnost alternativního investičního fondu;
f)
hodnotu pokynu v hrubém vyjádření včetně poplatku za upsání nebo v čisté výši po odečtení poplatku za vyplacení.
4. Správce investorovi na požádání poskytne informace o stavu pokynu nebo přijetí nabídky k upisování, případně obou.
Článek 27
Provádění rozhodnutí o obchodu jménem spravovaného alternativního investičního fondu
1. Při provádění rozhodnutí o obchodu jménem spravovaného alternativního investičního fondu v souvislosti se správou jeho portfolia správce jedná v nejlepším zájmu alternativních investičních fondů nebo investorů do těchto fondů, které spravuje.
2. Kdykoli správce kupuje nebo prodává finanční nástroje nebo jiná aktiva, pro něž je relevantní nejlepší způsob provedení, a pro účely odstavce 1, podnikne veškeré přiměřené kroky, aby pro alternativní investiční fondy, které spravuje, nebo pro investory do těchto fondů dosáhl nejlepšího možného výsledku s ohledem na cenu, náklady, rychlost, pravděpodobnost realizace a vypořádání, objem, povahu nebo jiný faktor související s provedením pokynu. Konkrétní význam těchto faktorů se stanoví podle následujících kritérií:
a)
cíle, investiční politika a rizika specifická pro alternativní investiční fond, jak jsou uvedeny ve statutu nebo zakládacích dokumentech fondu nebo v prospektu nebo nabídkových dokumentech fondu;
b)
povaha pokynu;
c)
povaha finančních nástrojů nebo jiných aktiv, které jsou předmětem tohoto pokynu;
d)
charakteristika převodních míst, do nichž lze tento pokyn nasměrovat.
3. Správce zřídí a zavede účinná opatření pro splnění povinností uvedených v odstavcích 1 a 2. Správce zejména písemně stanoví a zavede politiku pro provádění pokynů, která alternativním investičním fondům a jejich investorům umožní dosáhnout pro pokyny těchto fondů nejlepšího možného výsledku v souladu s odstavcem 2.
4. Správce pravidelně sleduje účinnost opatření a politiky pro provádění pokynů za účelem zjištění a nápravy případných nedostatků.
5. Správce svou politiku pro provádění pokynů každoročně přezkoumává. Přezkum se provede také vždy, když dojde k podstatné změně ovlivňující schopnost správce nadále dosahovat pro spravované alternativní investiční fondy nejlepších možných výsledků.
6. Správce musí být schopen doložit, že provádí pokyny jménem alternativního investičního fondu v souladu se svou politikou pro provádění pokynů.
7. Pokud neexistuje volba různých převodních míst, odstavce 2 až 5 se nepoužijí. Správce však musí být schopen doložit, že volba různých převodních míst neexistuje.
Článek 28
Zadávání pokynů k obchodu jménem alternativních investičních fondů k provedení jiným subjektům
1. Kdykoli správce kupuje nebo prodává finanční nástroje nebo jiná aktiva, pro něž je relevantní nejlepší způsob provedení, jedná při zadávání pokynů k obchodu jménem spravovaných alternativních investičních fondů k provedení jiným subjektům v nejlepším zájmu těchto fondů, které spravuje, nebo investorů do těchto fondů, a to v souvislosti se správou jejich portfolií.
2. Správce podnikne veškeré přiměřené kroky, aby pro alternativní investiční fond nebo investory do tohoto fondu dosáhl nejlepšího možného výsledku s ohledem na cenu, náklady, rychlost, pravděpodobnost realizace a vypořádání, objem, povahu nebo jiný faktor související s provedením pokynu. Konkrétní význam těchto faktorů se stanoví odkazem na kritéria v čl. 27 odst. 2.
Správce zřídí, zavede a uplatňuje politiku, která mu umožní splnit povinnost uvedenou v prvním pododstavci. V rámci této politiky jsou pro jednotlivé druhy nástrojů určeny subjekty, jimž je možné zadávat pokyny k provedení. Správce uzavírá dohody o provádění pokynů, pouze pokud jsou tyto dohody v souladu s povinnostmi stanovenými v tomto článku. Správce zpřístupní investorům do alternativních investičních fondů, které spravuje, patřičné informace o politice stanovené podle tohoto odstavce a jejích případných podstatných změnách.
3. Správce pravidelně sleduje účinnost politiky stanovené v souladu s odstavcem 2, a zejména kvalitu provádění pokynů ze strany subjektů uvedených v předmětné politice, a zjedná nápravu případných nedostatků.
Správce tuto politiku dále každoročně přezkoumává. Tento přezkum se provede také vždy, když dojde k podstatné změně ovlivňující schopnost správce nadále dosahovat pro spravované alternativní investiční fondy nejlepších možných výsledků.
4. Správce musí být schopen prokázat, že zadává pokyny jménem alternativního investičního fondu v souladu s politikou stanovenou podle odstavce 2.
5. Pokud neexistuje volba různých převodních míst, odstavce 2 až 5 se nepoužijí. Správce však musí být schopen doložit, že volba různých převodních míst neexistuje.
Článek 29
Slučování a přidělování pokynů k provedení obchodu
1. Správce smí provést pokyn alternativního investičního fondu společně s pokynem jiného alternativního investičního fondu, SKIPCP nebo klienta nebo s pokynem provedeným při investování svých vlastních prostředků, pouze pokud:
a)
lze přiměřeně očekávat, že sloučení pokynů nebude v souhrnu nevýhodné pro žádný alternativní investiční fond, SKIPCP ani pro žádného klienta, jejichž pokyny se mají sloučit;
b)
je vytvořena a zavedena politika přidělování pokynů, která za dostatečně přesných podmínek zajišťuje spravedlivé přidělování sloučených pokynů, včetně stanovení toho, jak objem a cena pokynů určuje přidělení a zacházení s částečně provedenými pokyny.
2. Pokud správce sloučí pokyn alternativního investičního fondu s jedním nebo více pokyny jiných alternativních investičních fondů, SKIPCP nebo klientů a sloučený pokyn je proveden částečně, správce přidělí příslušné obchody v souladu se svou politikou přidělování pokynů.
3. Pokud správce transakce na svůj vlastní účet slučuje s jedním nebo více pokyny alternativních investičních fondů, SKIPCP nebo klientů, nesmí související obchody přidělit způsobem nevýhodným pro alternativní investiční fond, SKIPCP nebo klienta.
4. Pokud správce sloučí pokyn alternativního investičního fondu, SKIPCP nebo jiného klienta s transakcí na vlastní účet a sloučený pokyn je proveden částečně, přidělí související obchody přednostně alternativnímu investičnímu fondu, SKIPCP nebo jinému klientovi.
Jestliže však správce může alternativnímu investičnímu fondu nebo klientovi na základě rozumných důvodů prokázat, že by bez sloučení nebyl schopen pokyn provést za tak výhodných podmínek nebo vůbec, může přidělit transakci na vlastní účet proporcionálně v souladu se svou politikou přidělování pokynů podle odst. 1 písm. b).
ODDÍL 2
Střety zájmů
(článek 14 směrnice 2011/61/EU)
Článek 30
Druhy střetů zájmů
Pro účely identifikace druhů střetů zájmů, které vznikají při správě alternativního investičního fondu, správci zejména zohlední, zda správce, příslušná osoba nebo osoba přímo nebo nepřímo spojená se správcem prostřednictvím kontroly:
a)
pravděpodobně získá finanční prospěch nebo se vyhne finanční ztrátě na úkor alternativního investičního fondu nebo jeho investorů;
b)
má zájem na výsledku služby nebo činnosti poskytované alternativnímu investičnímu fondu nebo jeho investorům nebo klientovi nebo na výsledku transakce prováděné jménem alternativního investičního fondu nebo klienta a tento zájem je odlišný od zájmu alternativního investičního fondu na daném výsledku;
c)
má finanční nebo jinou motivaci upřednostnit:
-
zájem SKIPCP, klienta nebo skupiny klientů nebo jiného alternativního investičního fondu před zájmem alternativního investičního fondu,
-
zájem jednoho investora před zájmem jiného investora nebo skupiny investorů do stejného alternativního investičního fondu;
d)
provádí stejné činnosti pro alternativní investiční fond a pro jiný alternativní investiční fond, SKIPCP nebo klienta nebo
e)
dostává nebo dostane v souvislosti s činnostmi kolektivní správy portfolia, které jsou poskytovány alternativnímu investičnímu fondu, od osoby jiné než alternativní investiční fond nebo jeho investoři, materiální stimul v podobě peněz, zboží nebo služeb, který není běžnou provizí či poplatkem za poskytovanou službu.
Článek 31
Postup k omezení možnosti střetu zájmů
1. Správce zřídí, zavede a uplatňuje účinný postup k omezení možnosti střetu zájmů. Tento postup se vypracuje písemně a je přiměřený s ohledem na velikost a organizaci správce i na povahu, rozsah a složitost jeho podnikatelské činnosti.
Pokud je správce součástí skupiny, zohlední tento postup též okolnosti, jichž si správce je nebo by měl být vědom a jež mohou vyvolat střet zájmů v důsledku struktury a podnikatelské činnosti dalších členů skupiny.
2. Postup k omezení možnosti střetu zájmů přijatý v souladu s odstavcem 1 zahrnuje:
a)
s odkazem na činnosti prováděné správcem nebo jeho jménem, včetně činností prováděných pověřenou osobou, dále pověřenou osobou, externím znalcem nebo protistranou, identifikace okolností, které představují střet zájmů, z něhož plyne podstatné riziko poškození zájmů alternativního investičního fondu nebo jeho investorů, nebo které mohou takový střet zájmů způsobit;
b)
postupy, které je třeba dodržet, a opatření, která je nutno přijmout k předcházení, zvládání a sledování takových střetů zájmů.
Článek 32
Střety zájmů v souvislosti s vyplacením investic
Správce, jenž spravuje otevřený alternativní investiční fond, identifikuje, zvládá a sleduje střety zájmů vznikající mezi investory, kteří mají zájem o vyplacení svých investic, a investory, kteří si přejí ponechat své investice v alternativním investičním fondu, a veškeré střety mezi motivací správce investovat do nelikvidních aktiv a pravidly alternativního investičního fondu pro zpětný odkup v souladu s povinnostmi správce podle čl. 14 odst. 1 směrnice 2011/61/EU.
Článek 33
Postupy a opatření pro předcházení střetům zájmů nebo jejich zvládání
1. Účelem postupů a opatření zřízených pro předcházení střetům zájmů nebo jejich zvládání je zajistit, aby příslušné osoby zapojené do různých obchodních činností, v nichž je přítomno riziko střetu zájmů, tyto činnosti prováděly s mírou nezávislosti, která je přiměřená velikosti a činnostem správce a skupiny, do níž patří, a závažnosti rizika poškození zájmů alternativního investičního fondu nebo jeho investorů.
2. Je-li to nezbytné a vhodné k tomu, aby správce zajistil žádoucí míru nezávislosti, zahrnují postupy, jež mají být dodrženy, a opatření, jež mají být přijata v souladu s čl. 31 odst. 2 písm. b), následující postupy a opatření:
a)
účinné postupy k zabránění nebo kontrole výměny informací mezi příslušnými osobami zapojenými do činností kolektivní správy portfolií nebo jiných činností podle čl. 6 odst. 2 a 4 směrnice 2011/61/EU, v nichž je přítomen střet zájmů, pokud by výměna informací mohla poškodit zájem jednoho nebo více alternativních investičních fondů nebo jejich investorů;
b)
samostatný dohled nad příslušnými osobami, mezi jejichž hlavní úkoly patří vykonávání činností kolektivní správy portfolií jménem klientů nebo investorů nebo poskytování služeb klientům nebo investorům, jejichž zájmy mohou být ve střetu nebo kteří zastupují odlišné zájmy, jež mohou být ve střetu (včetně zájmů správce);
c)
odstranění jakékoli přímé vazby mezi odměňováním příslušných osob, které se zabývají především jednou činností, a odměňováním či příjmy různých příslušných osob, které se zabývají především jinou činností, pokud ze vztahu těchto činností může vznikat střet zájmů;
d)
opatření, která komukoli zabrání v možnosti vykonávat nepatřičný vliv na způsob, jakým příslušná osoba provádí činnosti kolektivní správy portfolií, nebo tuto možnost omezí;
e)
opatření k předcházení nebo kontrole souběžného či postupného zapojení příslušné osoby do samostatných činností kolektivní správy portfolií nebo jiných činností podle čl. 6 odst. 2 a 4 směrnice 2011/61/EU, pokud takové zapojení může být na újmu řádného zvládání střetů zájmů.
V případě, že přijetí či uplatňování jednoho nebo více těchto opatření a postupů nezajistí žádoucí míru nezávislosti, správce přijme jiná nebo další opatření a postupy, které jsou pro tyto účely nezbytné a vhodné.
Článek 34
Zvládání střetů zájmů
Pokud organizační nebo administrativní opatření provedená správcem nepostačují k tomu, aby s přiměřenou jistotou předešla rizikům poškození zájmů alternativního investičního fondu nebo jeho investorů, musí být vrcholné vedení nebo jiný příslušný vnitřní orgán správce neprodleně informováno, aby přijalo jakékoli nezbytné rozhodnutí nebo opatření s cílem zajistit, aby správce jednal v nejlepším zájmu alternativního investičního fondu nebo jeho investorů.
Článek 35
Sledování střetů zájmů
1. Správce vede a pravidelně aktualizuje evidenci druhů činností prováděných správcem nebo jeho jménem, při nichž vznikl anebo v případě probíhající činnosti může vzniknout střet zájmů, který s sebou nese značné riziko poškození zájmů jednoho nebo více alternativních investičních fondů nebo jeho investorů.
2. Vrcholnému vedení se často, a nejméně jednou ročně, poskytují písemné zprávy o činnostech uvedených v odstavci 1.
Článek 36
Informování o střetech zájmů
1. Informace, které mají být oznámeny investorům v souladu s čl. 14 odst. 1 a 2 směrnice 2011/61/EU, se investorům poskytnou na trvalém nosiči nebo prostřednictvím internetové stránky.
2. Pokud jsou informace uvedené v odstavci 1 poskytnuty prostřednictvím internetové stránky a nejsou adresovány osobně investorovi, musí být splněny tyto podmínky:
a)
investorovi byla sdělena adresa internetové stránky a umístění na internetové stránce, kde lze informace získat, a investor s tímto způsobem poskytování informací souhlasil;
b)
informace musí být aktuální;
c)
přístup k informacím na těchto internetových stránkách musí být nepřetržitý po tak dlouhou dobu, jakou investor přiměřeně potřebuje k jejich prohlédnutí.
Článek 37
Pravidla týkající se výkonu hlasovacích práv
1. Správce vypracuje náležitá a účinná pravidla pro určení, kdy a jakým způsobem mají být vykonána hlasovací práva držená v jím spravovaných portfoliích alternativního investičního fondu, tak aby práva byla vykonávána výlučně ve prospěch dotčeného alternativního investičního fondu a jeho investorů.
2. Pravidla podle odstavce 1 stanoví opatření a postupy pro:
a)
sledování relevantních podnikových událostí;
b)
zajištění toho, aby hlasovací práva byla vykonávána v souladu s investičními cíli a politikou příslušného alternativního investičního fondu;
c)
zabránění nebo zvládání střetů zájmů plynoucích z výkonu hlasovacích práv.
3. Investorům se na jejich žádost zpřístupní souhrnný popis pravidel a podrobnosti o opatřeních přijatých na jejich základě.
ODDÍL 3
Řízení rizik
(článek 15 směrnice 2011/61/EU)
Článek 38
Systémy řízení rizik
Pro účely tohoto oddílu se systémy řízení rizik rozumí systémy sestávající z příslušných prvků organizační struktury správce, přičemž hlavní úlohu mají stálá funkce řízení rizik, politiky a postupy týkající se řízení rizik relevantních pro investiční strategii každého alternativního investičního fondu, a opatření, procesy a metody související s měřením a řízením rizik, které správce používá pro každý spravovaný alternativní investiční fond.
Článek 39
Stálá funkce řízení rizik
1. Správce zřídí a udržuje stálou funkci řízení rizik, která:
a)
provádí účinné politiky a postupy řízení rizik s cílem průběžně identifikovat, měřit, řídit a sledovat veškerá rizika související s investiční strategií každého alternativního investičního fondu, kterým je nebo může být každý alternativní investiční fond vystaven;
b)
zajišťuje, aby byl rizikový profil alternativního investičního fondu, o němž jsou investoři informováni v souladu s čl. 23 odst. 4 písm. c) směrnice 2011/61/EU, v souladu s omezeními rizik stanovenými v souladu s článkem 44 tohoto nařízení;
c)
sleduje dodržování omezení rizik stanovených v souladu s článkem 44 a včas informuje řídící orgán správce a - pokud existuje - funkci dohledu správce, pokud se domnívá, že rizikový profil alternativního investičního fondu není s těmito omezeními v souladu, nebo pokud spatřuje podstatné riziko, že rizikový profil bude s těmito omezeními v budoucnu v nesouladu;
d)
poskytuje řídícímu orgánu správce a - pokud existuje - funkci dohledu správce s četností, která odpovídá povaze, rozsahu a složitosti alternativního investičního fondu nebo činností správce tyto pravidelné aktualizace:
i)
vzájemná konzistentnost a dodržování omezení rizik stanovených v souladu s článkem 44 a rizikového profilu alternativního investičního fondu, o němž jsou investoři informováni v souladu s čl. 23 odst. 4 písm. c) směrnice 2011/61/EU,
ii)
přiměřenost a účinnost procesu řízení rizik, s uvedením zejména toho, zda byla nebo budou přijata patřičná nápravná opatření v případě existujících nebo očekávaných nedostatků;
e)
poskytuje vrcholnému vedení pravidelné aktualizace o současné úrovni rizik podstupovaných každým spravovaným alternativním investičním fondem a o případném existujícím nebo předpokládaném porušení omezení rizik stanovených v souladu s článkem 44 s cílem zajistit, aby byla rychle přijata patřičná opatření.
2. Funkce řízení rizik má nezbytné pravomoci a přístup ke všem příslušným informacím potřebným k plnění úkolů stanovených v odstavci 1.
Článek 40
Politika řízení rizik
1. Správce zřídí, provádí a udržuje řádnou a zdokumentovanou politiku řízení rizik, která identifikuje veškerá relevantní rizika, kterým je nebo může být jím spravovaný alternativní investiční fond vystaven.
2. Politika řízení rizik obsahuje nezbytné postupy, které správci umožní posoudit u každého jím spravovaného alternativního investičního fondu expozici tohoto fondu vůči tržnímu riziku, riziku likvidity a riziku selhání protistrany, jakož i vůči všem ostatním relevantním rizikům, která mohou být pro každý jím spravovaný alternativní investiční fond závažná, včetně provozního rizika.
3. Správcova politika řízení rizik se musí zabývat alespoň těmito prvky:
a)
metodami, nástroji a opatřeními, které mu umožňují dodržovat článek 45;
b)
metodami, nástroji a opatřeními, které umožňují posouzení a sledování rizika likvidity alternativního investičního fondu za běžných i mimořádných potřeb likvidity, včetně použití pravidelně prováděných zátěžových testů v souladu s článkem 48;
c)
rozdělením odpovědnosti v rámci správce v souvislosti s řízením rizik;
d)
omezeními stanovenými v souladu s článkem 44 tohoto nařízení a odůvodněním toho, jak jsou sladěna s rizikovým profilem alternativního investičního fondu, o němž jsou investoři informováni v souladu s čl. 23 odst. 4 písm. c) směrnice 2011/61/EU;
e)
podmínkami, obsahem, četností a adresáty zpráv podávaných stálou funkcí řízení rizik uvedenou v článku 39.
4. Politika řízení rizik obsahuje popis ochranných opatření uvedených v článku 43, zejména:
a)
povahy možných střetů zájmů;
b)
zavedených nápravných opatření;
c)
důvodů, proč by se od uvedených opatření mělo přiměřeně očekávat, že vyústí v nezávislý výkon funkce řízení rizika;
d)
jak má správce v úmyslu zajistit, že ochranná opatření budou stále účinná.
5. Politika řízení rizik uvedená v odstavci 1 musí odpovídat povaze, rozsahu a složitosti podnikatelské činnosti správce a alternativního investičního fondu, který spravuje.
Článek 41
Posuzování, sledování a přezkum systémů řízení rizik
1. Správce posuzuje, sleduje a pravidelně, nejméně jednou ročně, přezkoumává:
a)
přiměřenost a účinnost politiky řízení rizik a opatření, procesů a metod uvedených v článku 45;
b)
míru, v jaké správce dodržuje politiku řízení rizik a opatření, procesy a metody uvedené v článku 45;
c)
přiměřenost a účinnost opatření přijatých k nápravě případných nedostatků v procesu řízení rizik;
d)
výkon funkce řízení rizik;
e)
přiměřenost a účinnost opatření, jejichž cílem je zajistit funkční a hierarchické oddělení funkce řízení rizik v souladu s článkem 42.
Vrcholné vedení rozhodne o četnosti pravidelného přezkumu uvedeného v prvním pododstavci v souladu se zásadou proporcionality s ohledem na povahu, rozsah a složitost podnikatelské činnosti správce a alternativního investičního fondu, který spravuje.
2. Navíc k pravidelnému přezkumu uvedenému v odstavci 1 se systémy řízení rizik přezkoumají, pokud:
a)
dojde k podstatným změnám politik a postupů řízení rizik a opatření, procesů a metod uvedených v článku 45;
b)
vnitřní nebo vnější události nasvědčují tomu, že je nutný dodatečný přezkum;
c)
dojde k podstatným změnám investiční strategie a cílů alternativního investičního fondu, který správce spravuje.
3. Správce na základě výsledků přezkumu uvedeného v odstavcích 1 a 2 aktualizuje systémy řízení rizik.
4. Správce oznámí příslušnému orgánu domovského členského státu veškeré podstatné změny politiky řízení rizik a opatření, procesů a metod uvedených v článku 45.
Článek 42
Funkční a hierarchické oddělení funkce řízení rizik
1. Funkce řízení rizik se považuje za funkčně a hierarchicky oddělenou od provozních jednotek, včetně činnosti správy portfolia, pouze pokud jsou splněny všechny tyto podmínky:
a)
osoby zapojené do výkonu funkce řízení rizik nepodléhají dohledu osob odpovědných za výkon provozních jednotek správce, včetně činnosti správy portfolia;
b)
osoby zapojené do výkonu funkce řízení rizik nejsou zapojeny do výkonu činností v rámci provozních jednotek, včetně činnosti správy portfolia;
c)
osoby zapojené do výkonu funkce řízení rizik jsou odměňovány podle dosažení cílů souvisejících s touto funkcí nezávisle na výsledcích provozních jednotek, včetně činnosti správy portfolia;
d)
na odměňování vrcholných zaměstnanců funkce řízení rizik přímo dohlíží výbor pro odměňování, pokud byl takový výbor zřízen.
2. Funkční a hierarchické oddělení funkce řízení rizik v souladu s odstavcem 1 musí být zajištěno v rámci celé hierarchické struktury správce až k jeho řídícímu orgánu. Je předmětem přezkumu ze strany řídícího orgánu a - pokud existuje - funkce dohledu správce.
3. Příslušné orgány domovského členského státu správce přezkoumají způsob, jakým správce uplatnil odstavce 1 a 2, na základě kritérií stanovených v čl. 15 odst. 1 druhém pododstavci směrnice 2011/61/EU.
Článek 43
Ochranná opatření proti střetům zájmů
1. Ochranná opatření proti střetům zájmů uvedená v čl. 15 odst. 1 směrnice 2011/61/EU zajistí alespoň, že:
a)
rozhodnutí přijímaná funkcí řízení rizik jsou založena na spolehlivých údajích, které ze strany funkce řízení rizik podléhají přiměřené míře kontroly;
b)
odměňování osob zapojených do výkonu funkce řízení rizik odráží dosažení cílů souvisejících s funkcí řízení rizik nezávisle na výsledcích obchodních útvarů, v nichž jsou zapojeny;
c)
funkce řízení rizik je předmětem řádného nezávislého přezkumu zajišťujícího, že jsou rozhodnutí přijímána nezávisle;
d)
funkce řízení rizik je v řídícím orgánu nebo ve funkci dohledu, pokud byla zřízena, zastoupena nejméně se stejnou autoritou, jako činnost správy portfolia;
e)
jakékoli funkce, které jsou ve vzájemném střetu, jsou řádně odděleny.
2. Pokud je to na místě s ohledem na povahu, rozsah a složitost správce, ochranná opatření uvedená v odstavci 1 rovněž zajistí, že:
a)
výsledky funkce řízení rizik jsou předmětem pravidelného přezkumu ze strany funkce interního auditu, nebo pokud nebyla zřízena, třetí stranou jmenovanou řídícím orgánem;
b)
pokud byl zřízen výbor pro rizika, disponuje dostatečnými zdroji a jeho členové, kteří nejsou nezávislí, nemají nepatřičný vliv na výsledky funkce řízení rizik.
3. Řídící orgán správce a - pokud existuje - funkce dohledu zavedou ochranná opatření proti střetům zájmů stanovená v odstavcích 1 a 2, pravidelně přezkoumávají jejich účinnost a včas přijímají nápravná opatření k odstranění případných nedostatků.
Článek 44
Omezení rizik
1. Správce pro každý alternativní investiční fond, který spravuje, zřídí a zavede kvantitativní nebo kvalitativní omezení rizik (nebo oboje) s ohledem na všechna relevantní rizika. Pokud jsou stanovena pouze kvalitativní omezení rizik, správce musí být schopen odůvodnit tento přístup příslušnému orgánu.
2. Kvalitativní a kvantitativní omezení rizik zahrnují pro každý alternativní investiční fond alespoň tato rizika:
a)
tržní rizika;
b)
úvěrová rizika;
c)
rizika likvidity;
d)
rizika selhání protistrany;
e)
operační rizika.
3. Při stanovení omezení rizik vezme správce v úvahu strategie a aktiva použité pro každý alternativní investiční fond, který spravuje, jakož i vnitrostátní předpisy platné pro každý z těchto fondů. Uvedená omezení rizik musí být sladěna s rizikovým profilem alternativního investičního fondu, o němž jsou investoři informováni v souladu s čl. 23 odst. 4 písm. c) směrnice 2011/61/EU, a musí je schválit řídící orgán.
Článek 45
Měření a řízení rizik
1. Správce přijme řádná a účinná opatření, procesy a metody s cílem:
a)
kdykoli identifikovat, měřit, řídit a sledovat rizika, jimž jsou nebo mohou být vystaveny alternativní investiční fondy, které spravuje;
b)
zajistit dodržování omezení stanovených v souladu s článkem 44.
2. Opatření, procesy a metody uvedené v odstavci 1 musí být přiměřené povaze, rozsahu a složitosti podnikatelské činnosti správce a každého alternativního investičního fondu, který spravuje, a musí odpovídat rizikovému profilu tohoto fondu, o němž jsou investoři informováni v souladu s čl. 23 odst. 4 písm. c) směrnice 2011/61/EU.
3. Pro účely odstavce 1 podnikne správce pro každý alternativní investiční fond, který spravuje, tyto kroky:
a)
zavede opatření, procesy a metody měření rizik nezbytné k zajištění, aby rizika přijatých pozic a jejich vliv na celkový rizikový profil byly přesně měřeny na základě důvěryhodných a spolehlivých údajů a aby opatření, procesy a metody měření rizik byly náležitým způsobem zdokumentovány;
b)
provádí pravidelné zpětné testování za účelem kontroly platnosti opatření pro měření rizik, mezi něž patří prognózy a odhady založené na modelech;
c)
provádí pravidelné zátěžové testy a analýzy scénářů za účelem podchycení rizik plynoucích z možných změn tržních podmínek, která by mohla mít nepříznivý dopad na alternativní investiční fond;
d)
zajišťuje, aby aktuální úroveň rizika byla v souladu s omezeními rizik stanovenými v souladu s článkem 44;
e)
vytvoří, zavede a udržuje náležité postupy, které v případě skutečného nebo předpokládaného porušení omezení rizik určitého alternativního investičního fondu zabezpečí včasné kroky k nápravě v nejlepším zájmu investorů;
f)
zajistí, aby pro každý alternativní investiční fond existovaly řádné systémy a postupy řízení likvidity v souladu s požadavky stanovenými v článku 46.
ODDÍL 4
Řízení likvidity
(článek 16 směrnice 2011/61/EU)
Článek 46
Systém a postupy řízení likvidity
Správce musí být schopen prokázat příslušným orgánům svého domovského státu, že je zaveden vhodný systém řízení likvidity a účinné postupy uvedené v čl. 16 odst. 1 směrnice 2011/61/EU, zohledňující investiční strategii, povahu investic z hlediska likvidity a pravidla pro zpětný odkup každého alternativního investičního fondu.
Článek 47
Sledování a řízení rizika likvidity
1. Systém a postupy řízení likvidity uvedené v článku 46 zajistí alespoň, že:
a)
správce v alternativním investičním fondu udržuje úroveň likvidity přiměřenou jeho podkladovým závazkům na základě posouzení relativní likvidity aktiv fondu na trhu, s ohledem na čas nutný na likvidaci a na cenu nebo hodnotu, za niž lze uvedená aktiva likvidovat, a jejich citlivost na jiná tržní rizika nebo faktory;
b)
správce sleduje povahu investic portfolia aktiv alternativního investičního fondu z hlediska likvidity s ohledem na poměrný příspěvek jednotlivých aktiv, jež mohou mít podstatný vliv na likviditu, a podstatné podmíněné či nepodmíněné závazky a přísliby, které může fond mít ve vztahu ke svým podkladovým závazkům. Správce pro tyto účely zohledňuje profil investorské základny alternativního investičního fondu včetně druhu investorů, relativní velikosti investic a podmínek zpětného odkupu, které se na tyto investice vztahují;
c)
pokud alternativní investiční fond investuje do jiných subjektů kolektivního investování, správce sleduje přístup, který správci uvedených jiných subjektů přijali k řízení likvidity, a to včetně provádění pravidelného přezkumu ke sledování změn v podmínkách zpětného odkupu podkladových subjektů kolektivního investování, do nichž alternativní investiční fond investuje. S výhradou čl. 16 odst. 1 směrnice 2011/61/EU se tato povinnost nepoužije, pokud se jiné subjekty kolektivního investování, do nichž alternativní investiční fond investuje, aktivně obchodují na regulovaném trhu ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 14 směrnice 2004/39/ES nebo na rovnocenném trhu třetí země;
d)
správce zavede a udržuje vhodná opatření a postupy řízení likvidity pro posouzení kvantitativních a kvalitativních rizik pozic a zamýšlených investic, které mají podstatný vliv na povahy investic portfolia aktiv alternativního investičního fondu z hlediska likvidity, aby bylo možné řádně změřit jejich účinky na celkovou povahu investic z hlediska likvidity. Použité postupy zajistí, aby správce měl řádné znalosti a chápání likvidity aktiv, do nichž alternativní investiční fond investoval nebo zamýšlí investovat, popřípadě včetně obchodovaného objemu a citlivosti cen a případně rozpětí jednotlivých aktiv za běžných i mimořádných potřeb likvidity;
e)
správce zvažuje a zavádí nástroje a opatření, včetně zvláštních opatření, nezbytné pro řízení rizika likvidity každého alternativního investičního fondu, který spravuje. Správce identifikuje druhy okolností, za nichž mohou být tyto nástroje a opatření použity za běžných i mimořádných okolností, s ohledem na spravedlivé zacházení se všemi investory do alternativního investičního fondu a ve vztahu ke každému spravovanému fondu. Správce může takové nástroje a opatření použít pouze za těchto okolností a pokud byly řádně poskytnuty veškeré informace v souladu s článkem 108.
2. Správce svou politiku a postupy řízení likvidity uvedené v odstavci 1 dokumentuje, alespoň jednou ročně provádí jejich přezkum a aktualizuje je o případné změny nebo nová opatření.
3. Správce do svého systému a postupů řízení likvidity uvedených v odstavci 1 začlení vhodná opatření eskalace pro řešení předpokládaného nebo existujícího nedostatku likvidity nebo jiných situací obtíží alternativního investičního fondu.
4. Pokud správce spravuje alternativní investiční fond, jenž je uzavřeným alternativním investičním fondem, který využívá pákový efekt, odst. 1 písm. e) se nepoužije.
Článek 48
Omezení pro řízení likvidity a zátěžové testy
1. Správce zavede a udržuje, případně s ohledem na povahu, rozsah a složitost každého alternativního investičního fondu, jejž spravuje, přiměřená omezení likvidity nebo nelikvidity fondu v souladu s jeho souvisejícími závazky a pravidly pro zpětný odkup a s požadavky stanovenými v článku 44, týkajícími se kvantitativních a kvalitativních omezení rizik.
Správce sleduje dodržování uvedených omezení, a pokud jsou nebo pravděpodobně budou překročena, určí požadovaný (nebo nezbytný) postup. Při určování vhodného postupu správce zváží přiměřenost politiky a postupů řízení likvidity, vhodnost povahy investic aktiv alternativního investičního fondu z hlediska likvidity a účinek netypických objemů žádostí o zpětný odkup.
2. Správce pravidelně provádí zátěžové testy za podmínek běžné i mimořádné potřeby likvidity, které mu umožní posoudit riziko likvidity každého alternativního investičního fondu, který spravuje. Zátěžové testy:
a)
jsou prováděny na základě spolehlivých a aktuálních informací vyjádřených kvantitativně, případně pokud to není vhodné, kvalitativně;
b)
pokud je to na místě, simulují nedostatek likvidity aktiv alternativního investičního fondu a atypické žádosti o zpětný odkup;
c)
zahrnují tržní rizika a veškeré vyplývající dopady, včetně výzev k doplnění zajištění (margin calls), požadavků na zajištění nebo úvěrových linek;
d)
zohledňují citlivosti ocenění za podmínek finančního tlaku;
e)
jsou prováděny s četností, jež je přiměřená povaze alternativního investičního fondu s ohledem na investiční strategii, povahu investic z hlediska likvidity, druh investora a pravidla pro zpětný odkup fondu, avšak alespoň jednou ročně.
3. Správce v souvislosti s výsledkem jakéhokoli zátěžového testu jedná v nejlepším zájmu investorů.
Článek 49
Soulad investiční strategie, povahy investic z hlediska likvidity a pravidel pro zpětný odkup
1. Pro účely čl. 16 odst. 2 směrnice 2011/61/EU se má za to, že investiční strategie, povaha investic z hlediska likvidity a pravidla pro zpětný odkup každého alternativního investičního fondu spravovaného správcem jsou ve vzájemném souladu, pokud mohou investoři odkoupit své investice způsobem konzistentním se spravedlivým zacházením se všemi investory do fondu a v souladu s pravidly fondu pro zpětný odkup a jeho závazky.
2. Při posuzování souladu investiční strategie, povahy investic z hlediska likvidity a pravidel pro zpětný odkup správce rovněž zohledňuje dopad, jejž může zpětný odkup mít na podkladové ceny nebo rozpětí jednotlivých aktiv alternativního investičního fondu.
ODDÍL 5
Investování do sekuritizačních pozic
(článek 17 směrnice 2011/61/EU)
Článek 50
Definice
Pro účely tohoto oddílu se
a)
„sekuritizací“ rozumí sekuritizace ve smyslu čl. 4 bodu 36 směrnice 2006/48/ES;
b)
„sekuritizační pozicí“ rozumí sekuritizační pozice ve smyslu čl. 4 bodu 40 směrnice 2006/48/ES;
c)
„sponzorem“ rozumí sponzor ve smyslu čl. 4 bodu 42 směrnice 2006/48/ES;
d)
„tranší“ rozumí tranše ve smyslu čl. 4 bodu 39 směrnice 2006/48/ES.
Článek 51
Požadavky na ponechaný podíl
1. Správci vstoupí do expozice vůči úvěrovému riziku ze sekuritizace jménem jednoho nebo více alternativních investičních fondů, které spravují, pouze pokud původce, sponzor nebo původní věřitel správci alternativního investičního fondu výslovně sdělil, že si průběžně ponechá významný čistý ekonomický podíl, který v každém případě činí nejméně 5 %.
Ponecháním významného čistého ekonomického podílu ve výši nejméně 5 % se rozumí pouze následující případy:
a)
ponechání nejméně 5 % nominální hodnoty každé tranše prodané investorům či na ně převedené;
b)
v případě sekuritizace revolvingových expozic ponechání podílu původce ve výši nejméně 5 % nominální hodnoty sekuritizovaných expozic;
c)
ponechání náhodně zvolených expozic, odpovídajících nejméně 5 % nominální hodnoty sekuritizovaných expozic, pokud by tyto expozice jinak byly sekuritizovány v rámci sekuritizace, za předpokladu, že výše potenciálně sekuritizovaných expozic činí na počátku nejméně 100;
d)
ponechání první ztrátové tranše a případně jiných tranší, které mají stejný nebo horší profil rizika než tranše převedené na investory nebo jim prodané a nejsou splatné dříve než tyto tranše, tak aby ponechané expozice v celkovém součtu činily nejméně 5 % nominální hodnoty sekuritizovaných expozic;
e)
ponechání první ztrátové expozice v hodnotě nejméně 5 % z každé sekuritizované expozice v rámci sekuritizace.
Čistý ekonomický podíl se měří při vzniku a průběžně se zachovává. Čistý ekonomický podíl, včetně ponechaných pozic, podílu nebo expozice, nesmí být předmětem žádného snižování úvěrového rizika nebo jakékoli krátké pozice či jiného zajištění a nesmí být prodán. Čistý ekonomický podíl se stanoví podle pomyslné hodnoty podrozvahových položek.
Požadavky na ponechání nesmí být pro žádnou sekuritizaci uplatňovány vícenásobně.
2. Odstavec 1 se nepoužije, pokud sekuritizované expozice představují pohledávky nebo podřízené pohledávky vůči institucím uvedeným na seznamu v čl. 122a odst. 3 prvním pododstavci směrnice 2006/48/ES nebo těmito institucemi plně, nepodmíněně a nevratně zaručeny, a rovněž se nepoužije na transakce vyjmenované v čl. 122a odst. 3 druhém pododstavci směrnice 2006/48/ES.
Článek 52
Kvalitativní požadavky ohledně sponzorů a původců
Předtím, než správce vstoupí do expozice vůči úvěrovému riziku ze sekuritizace jménem jednoho nebo více alternativních investičních fondů, zajistí, aby sponzor a původce:
a)
poskytli úvěr založený na řádných a jasně vymezených kritériích a jasně stanovili, že na expozice, které mají být sekuritizovány, použijí postup pro schvalování, změnu, obnovu a refinancování půjček, jaký používají na expozice, které drží;
b)
měli zavedeny a využívali efektivní systémy ke zvládání průběžné administrativy a sledování svých portfolií a expozic představujících úvěrové riziko a rovněž k identifikaci a zvládání problémových půjček a k provádění odpovídajících úprav ocenění a vytváření rezerv;
c)
přiměřeně diverzifikovali každé úvěrové portfolio na základě cílového trhu a celkové úvěrové strategie;
d)
měli písemnou politiku pro úvěrové riziko, jež obsahuje přípustné odchylky rizik a systém tvorby opravných položek a rezerv a popis toho, jak se toto riziko měří, sleduje a kontroluje;
e)
poskytli snadný přístup k příslušným významným údajům o kvalitě úvěru a výkonnosti jednotlivých podkladových expozic, hotovostních toků a doprovodného zajištění sekuritizační expozice, jakož i k informacím, jež jsou nezbytné k provedení komplexních dobře navržených zátěžových testů pro hotovostní toky a hodnoty doprovodného zajištění podkladové expozice. Pro tyto účely se příslušné významné údaje stanoví ke dni sekuritizace a případně z důvodu povahy sekuritizace poté;
f)
poskytli snadný přístup ke všem ostatním příslušným údajům nezbytným k tomu, aby správce splnil požadavky stanovené v článku 53;
g)
sdělili úroveň svého ponechaného čistého ekonomického podílu, jak uvádí článek 51, jakož i jakýchkoli záležitostí, jež by mohly bránit zachování minimálního požadovaného čistého ekonomického podílu uvedeného v témže článku.
Článek 53
Kvalitativní požadavky pro správce vystavené sekuritizacím
1. Dříve, než se správce vystaví úvěrovému riziku ze sekuritizace jménem jednoho nebo více alternativních investičních fondů, a případně poté, musí být schopen u každé jednotlivé sekuritizační pozice příslušným orgánům prokázat, že této pozici zcela a důkladně rozumí a že zavedl formální postupy a procedury, jež odpovídají rizikovému profilu investic příslušného alternativního investičního fondu do sekuritizovaných pozic, k analýze a zaznamenávání:
a)
informací oznámených původci nebo sponzory podle článku 51 ke konkretizaci čistého ekonomického podílu, který průběžně drží v sekuritizaci;
b)
rizikových charakteristik jednotlivých sekuritizačních pozic;
c)
rizikových charakteristik podkladových expozic sekuritizačních pozic;
d)
pověsti a ztrát vzniklých z předchozích sekuritizací původců nebo sponzorů v příslušných kategoriích podkladových expozic sekuritizační pozice;
e)
prohlášení a informací oznámených původci nebo sponzory či jejich zástupci nebo poradci o jejich hloubkové kontrole sekuritizovaných expozic a případně o kvalitě doprovodného zajištění sekuritizovaných expozic;
f)
ve vhodných případech metodiky a konceptů, na nichž je založeno oceňování doprovodného zajištění sekuritizované expozice, a zásad přijatých původcem nebo sponzorem k zajištění nezávislosti oceňovatele;
g)
všech strukturálních rysů sekuritizace, které mohou významně ovlivnit výkonnost sekuritizační pozice instituce, mezi něž se řadí smluvní kaskádovité a s nimi související spouštěcí mechanismy, úvěrová posílení, posílení likvidity, spouštěcí mechanismy založené na tržní ceně a specifická selhání pro daný obchod.
2. Pokud správce vstoupí do expozice vůči materiální hodnotě úvěrového rizika ze sekuritizace jménem jednoho nebo více alternativních investičních fondů, provádí v souladu s čl. 15 odst. 3 písm. b) směrnice 2011/61/EU pravidelně zátěžové testy vhodné pro takové sekuritizační pozice. Zátěžový test by měl být přiměřený povaze, rozsahu a složitosti rizika obsaženého v sekuritizačních pozicích.
Správce vytvoří formální postupy sledování v souladu se zásadami stanovenými v článku 15 směrnice 2011/61/EU, které budou přiměřené rizikovému profilu příslušného alternativního investičního fondu ve vztahu k úvěrovému riziku sekuritizační pozice, aby bylo možné průběžně a včas sledovat informace o výkonnosti podkladových expozic takových sekuritizačních pozic. Tyto informace (jsou-li relevantní vzhledem ke konkrétnímu typu sekuritizace a neomezují se na níže popsané druhy informací) zahrnují druh expozice, procento úvěrů po splatnosti více než 30, 60 a 90 dní, míry selhání, sazby u předčasného splacení, úvěry, k nimž se vztahuje zabavení majetku, druhy a využití zajištění, distribuci četnosti úvěrového hodnocení nebo jiných měření úvěruschopnosti v rámci podkladových expozic, odvětvovou a geografickou diverzifikaci a distribuci četnosti poměrů úvěru k hodnotě v rozpětích, která umožňují příslušnou analýzu citlivosti. V případě, že podkladové expozice jsou samy sekuritizačními pozicemi, musí mít správce informace uvedené v tomto pododstavci nejen o podkladových sekuritizačních tranších, jako je název emitenta a kvalita úvěru, ale také o charakteristikách a výkonnosti seskupení podkládajících tyto sekuritizační tranše.
Správci použijí stejné normy analýzy na účasti nebo úpisy u emisí sekuritizací nakupovaných od třetích stran.
3. Pro účely odpovídajícího řízení rizika a likvidity musí správce vstupující jménem jednoho nebo více alternativních investičních fondů do expozice vůči úvěrovému riziku ze sekuritizace řádně rozpoznávat, měřit, sledovat, řešit, kontrolovat a oznamovat rizika, která vznikají kvůli nesouladu mezi aktivy a pasivy příslušného alternativního investičního fondu, koncentraci rizika nebo investičnímu riziku plynoucímu z těchto nástrojů. Správce zajistí, aby rizikový profil takové sekuritizační pozice odpovídal velikosti, celkové struktuře portfolia, investičním strategiím a cílům příslušného alternativního investičního fondu stanoveným ve statutu nebo v zakládacích dokumentech, v prospektu a v nabídkových dokumentech.
4. Správce v souladu s požadavky stanovenými v článku 18 směrnice 2011/61/EU zajistí, aby vrcholnému vedení bylo v přiměřené míře podáváno vnitřní hlášení tak, aby si vrcholné vedení bylo plně vědomo významného vstupu do expozice vůči riziku ze sekuritizací, a že rizika plynoucí z těchto expozic jsou odpovídajícím způsobem řízena.
5. Správci zahrnou odpovídající informace o svých expozicích vůči úvěrovému riziku ze sekuritizace a o svých postupech řízení rizika v této oblasti do zpráv a oznámení, které mají být předkládány podle článků 22, 23 a 24 směrnice 2011/61/EU.
Článek 54
Nápravná opatření
1. Pokud po vstupu do expozice vůči riziku ze sekuritizace správci zjistí, že stanovení a oznámení ponechaného podílu nesplnilo požadavky uložené tímto nařízením, přijmou taková nápravná opatření, která jsou v nejlepším zájmu investorů do daného alternativního investičního fondu.
2. Pokud v jakémkoli okamžiku po vstupu do expozice vůči riziku ponechaný podíl klesne na méně než 5 % a tato situace není výsledkem přirozeného platebního mechanismu dané transakce, přijmou správci taková nápravná opatření, která jsou v nejlepším zájmu investorů do daného alternativního investičního fondu.
Článek 55
Ustanovení o zachování právních účinků
Články 51 až 54 se použijí na nové sekuritizace emitované od 1. ledna 2011. Na stávající sekuritizace se články 51 až 54 použijí po 31. prosinci 2014, pokud budou po tomto datu doplněny či nahrazeny nové podkladové expozice.
Článek 56
Výklad
Není-li k dispozici konkrétní výklad ze strany Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy nebo smíšeného výboru evropských orgánů dohledu, vykládají se ustanovení tohoto oddílu v souladu s odpovídajícími ustanoveními směrnice 2006/48/ES a s pokyny k článku 122a směrnice o kapitálových požadavcích ze dne 31. prosince 2010 (9) vydanými Evropským výborem orgánů bankovního dohledu a s jejich pozdějšími změnami.
ODDÍL 6
Organizační požadavky - obecné zásady
(článek 12 a 18 směrnice 2011/61/EU)
Článek 57
Obecné požadavky
1. Správci musí:
a)
vytvořit, zavést a udržovat rozhodovací postupy a organizační strukturu, která jasně upřesňuje hierarchické vztahy, rozděluje úkoly a odpovědnost a je zdokumentována;
b)
zajistit, aby jejich příslušné osoby věděly, jaké postupy je třeba dodržet, pokud mají řádně plnit své povinnosti;
c)
vytvořit, zavést a udržovat náležité mechanismy vnitřní kontroly, jejichž účelem je zajistit plnění rozhodnutí a dodržování postupů na všech úrovních správce;
d)
vytvořit, zavést a udržovat účinný systém vnitřního hlášení a předávání informací na všech příslušných úrovních správce, jakož i účinnou výměnu informací se zúčastněnými třetími stranami;
e)
vést náležitou a systematickou evidenci o své obchodní činnosti a vnitřní organizaci.
Správci zohlední povahu, rozsah a složitost své obchodní činnosti, jakož i povahu a škálu služeb a činností poskytovaných a vykonávaných v rámci této obchodní činnosti.
2. Správci vytvoří, zavedou a udržují takové systémy a postupy, které dostatečně zajišťují bezpečnost, celistvost a důvěrnost informací a zohledňují přitom povahu dotčených informací.
3. Správci vytvoří, zavedou a udržují náležitou strategii kontinuity činnosti, jejímž cílem je zajistit zachování nejdůležitějších údajů a funkcí a pokračování služeb a činností v případě výpadku systémů a postupů, anebo (pokud pokračování není možné) která umožní včasnou obnovu těchto údajů a funkcí a včasné obnovení služeb a činností.
4. Správci vytvoří, zavedou a udržují takové účetní zásady a postupy a pravidla oceňování, které jim umožní na žádost příslušného orgánu včas poskytnout účetní výkazy, jež podávají pravdivý a věrný obraz o jejich finanční situaci a jsou v souladu se všemi platnými účetními standardy a předpisy.
5. Správci zavedou vhodné postupy a procedury, kterými zajistí, že pravidla alternativního investičního fondu pro zpětný odkup budou dostatečně podrobně sdělena investorům předtím, než do fondu investují, či v případě významných změn.
6. Správci průběžně sledují a vyhodnocují přiměřenost a účinnost svých systémů, mechanismů vnitřní kontroly a uspořádání zavedených podle odstavců 1 až 5 a přijímají vhodná opatření k nápravě případných nedostatků.
Článek 58
Elektronické zpracování údajů
1. Správci přijmou přiměřená a dostatečná opatření, aby získali vhodné elektronické systémy, které umožní u každého portfolia včas a řádně evidovat pokyny k transakcím nebo upsání či případně k vyplacení.
2. Správci při elektronickém zpracování údajů vhodným způsobem zajistí vysokou úroveň bezpečnosti, jakož i celistvost a důvěrnost evidovaných informací.
Článek 59
Účetní postupy
1. Správci použijí účetní zásady a postupy podle čl. 57 odst. 4, aby zajistili ochranu investorů. Účetní evidence je vedena způsobem, který umožňuje kdykoli přímo zjistit veškerá aktiva a pasiva alternativního investičního fondu. Má-li alternativní investiční fond různé podfondy, vede se pro tyto podfondy oddělená účetní evidence.
2. Správci vytvoří, zavedou a udržují zásady a postupy pro účetnictví a oceňování, které zajistí, že čistá hodnota aktiv každého alternativního investičního fondu je přesně vypočtena na základě platných účetních předpisů a standardů.
Článek 60
Kontrola prováděná řídícím orgánem, vrcholným vedením a funkcí dohledu
1. Při interním přidělování funkcí správci zajistí, že řídící orgán, vrcholné vedení, a - pokud existuje - funkce dohledu ponesou odpovědnost za plnění povinností správce podle směrnice 2011/61/EU.
2. Správce zajistí, aby jeho vrcholné vedení:
a)
odpovídalo za provádění obecné investiční politiky každého spravovaného alternativního investičního fondu vymezené případně ve statutu fondu, zakládacích dokumentech, v prospektu nebo nabídkových dokumentech fondu;
b)
dohlíželo na proces schvalování investičních strategií každého spravovaného AIF;
c)
odpovídalo za zajištění toho, že jsou vytvořeny a zavedeny zásady a postupy oceňování v souladu s článkem 19 směrnice 2011/61/EU;
d)
odpovídalo za zajištění toho, že správce trvale a účinně zabezpečuje dodržování předpisů, a to i v případě, že tuto funkci vykonává třetí osoba;
e)
zajišťovalo a pravidelně ověřovalo, že u každého spravovaného alternativního investičního fondu je řádně a účinně prováděna a dodržována obecná investiční politika, investiční strategie a omezení rizik, a to i v případě, že funkci řízení rizik vykonávají třetí osoby;
f)
schvalovalo a pravidelně vyhodnocovalo přiměřenost vnitřních postupů pro přijímání investičních rozhodnutí za každý spravovaný alternativní investiční fond, tak aby tato rozhodnutí odpovídala schváleným investičním strategiím;
g)
schvalovalo a pravidelně vyhodnocovalo politiku řízení rizik a opatření, procesy a metody jejího provádění, včetně systému omezení rizika u každého spravovaného alternativního investičního fondu;
h)
odpovídalo za vytvoření a používání systému odměňování v souladu s přílohou II směrnice 2011/61/EU.
3. Správce rovněž zajistí, aby jeho vrcholné vedení a případně řídící orgán či funkce dohledu:
a)
posuzovaly a pravidelně vyhodnocovaly účinnost politik, opatření a postupů přijatých za účelem splnění povinností stanovených směrnicí 2011/61/EU;
b)
přijímaly náležitá opatření k nápravě nedostatků.
4. Správce zajistí, aby jeho vrcholné vedení dostávalo často, avšak nejméně jedenkrát ročně, písemné zprávy o otázkách dodržování předpisů, interního auditu a řízení rizik, v nichž se uvede zejména to, zda byla přijata náležitá nápravná opatření v případě eventuálních nedostatků.
5. Správce zajistí, aby jeho vrcholné vedení dostávalo pravidelně zprávy o provádění investičních strategií a vnitřních postupech pro přijímání investičních rozhodnutí uvedených v odst. 2 písm. b) až e).
6. Správce zajistí, aby případný řídící orgán nebo funkce dohledu pravidelně dostávaly písemné zprávy o otázkách uvedených v odstavci 4.
Článek 61
Stálá funkce zajišťování souladu s předpisy
1. Správci vytvoří, zavedou a udržují přiměřené strategie a postupy k odhalování případného rizika, že správce neplní své povinnosti stanovené ve směrnici 2011/61/EU, jakož i s tím spojených rizik, a přijmou přiměřená opatření a postupy, které takové riziko minimalizují a umožňují příslušným orgánům účinně vykonávat jejich pravomoci podle zmíněné směrnice.
Správce zohlední povahu, rozsah a složitost své obchodní činnosti, jakož i povahu a škálu služeb a činností poskytovaných a vykonávaných v rámci této obchodní činnosti.
2. Správce vytvoří a udržuje stálou a efektivní funkci pro zajišťování souladu s předpisy, která je nezávislá a je pověřena plněním těchto úkolů:
a)
sledovat a pravidelně vyhodnocovat přiměřenost a účinnost opatření, strategií a postupů přijatých podle odstavce 1 a kroků učiněných za účelem řešení nedostatků v plnění povinností správce;
b)
radit příslušným osobám, které odpovídají za výkon služeb a činností, a pomáhat jim v plnění povinností správce vyplývajících ze směrnice 2011/61/EU.
3. Aby osoby vykonávající funkci zajišťování souladu s předpisy uvedenou v odstavci 2 mohly řádně a nezávisle plnit své úkoly, správce zajistí:
a)
aby osoba vykonávající funkce zajišťování shody s předpisy měla nezbytné pravomoci, zdroje, odbornost a přístup ke všem potřebným informacím;
b)
aby byl jmenován „kontrolor souladu s předpisy“, který odpovídá za výkon funkce zajišťování souladu s předpisy a pravidelně, nejméně však jednou za rok, podává zprávy vrcholnému vedení o otázkách dodržování předpisů, kde uvede zejména to, zda byla v případě eventuálních nedostatků přijata patřičná nápravná opatření;
c)
aby příslušné osoby podílející se na výkonu funkce zajišťování souladu s předpisy nebyly zapojeny do poskytování služeb či výkonu činností, jež sledují;
d)
aby způsob určování odměny kontrolora souladu s předpisy a dalších osob podílejících se na výkonu funkce zajišťování souladu s předpisy nebyla, ani pravděpodobně nebude, na újmu jejich objektivity.
Od správce se však nevyžaduje splnit požadavky uvedené v prvním pododstavci písm. c) nebo d), pokud je schopen prokázat, že vzhledem k povaze, rozsahu a složitosti jeho obchodní činnosti i vzhledem k povaze a škále jeho služeb a činností jsou dané požadavky neúměrné a že funkce zajišťování souladu s předpisy je trvale účinně vykonávána.
Článek 62
Stálá funkce interního auditu
1. Pokud to je vhodné a přiměřené s ohledem na povahu, rozsah a složitost jejich obchodní činnosti i s ohledem na povahu a škálu činností kolektivní správy portfolií prováděných v rámci jejich obchodní činnosti, správci zřídí a udržují funkci interního auditu, která je oddělena od jiných funkcí a činností správce a je na nich nezávislá.
2. Funkce interního auditu uvedená v odstavci 1:
a)
vypracuje, zavede a udržuje plán auditu zaměřený na posouzení a zhodnocení přiměřenosti a účinnosti systémů správce, jeho mechanismů vnitřní kontroly a souvisejících opatření;
b)
vydává doporučení na základě výsledků získaných podle písmene a);
c)
ověřuje dodržování doporučení uvedených v písmeni b);
d)
podává zprávy o záležitostech interního auditu.
Článek 63
Osobní obchody
1. Pro jakoukoli příslušnou osobu, která se zabývá činnostmi, jež by mohly dát vznik střetu zájmů, nebo která má přístup k důvěrným informacím ve smyslu čl. 1 bodu 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/6/ES ze dne 28. ledna 2003 o obchodování zasvěcených osob a manipulaci s trhem (zneužívání trhu) (10) nebo k jiným důvěrným informacím týkajícím se alternativního investičního fondu nebo obchodů s takovým fondem či na jeho účet, správce vytvoří, zavede a udržuje přiměřená opatření s cílem zabránit takovým příslušným osobám:
a)
v uzavření osobního obchodu s finančními nástroji nebo jinými aktivy, který splňuje jedno z následujících kritérií:
i)
obchod podléhá čl. 2 odst. 1 směrnice 2003/6/ES,
ii)
obchod má za následek zneužití či neoprávněné zveřejnění důvěrných informací,
iii)
obchod je v rozporu nebo je pravděpodobně v rozporu s některou povinností správce podle směrnice 2011/61/EU;
b)
v poskytnutí poradenství jiné osobě či nabádání jiné osoby, nad rámec běžného plnění pracovních povinností či smlouvy o poskytování služeb, k uzavření osobního obchodu uvedeného v písm. a) bodech i) a ii) nebo obchodu, který by jinak vedl ke zneužití informací týkajících se nevyřízených pokynů klientů;
c)
aniž je dotčen čl. 3 písm. a) směrnice 2003/6/ES, v prozrazení jiné osobě jakýchkoli informací či názorů, nad rámec běžného plnění pracovních povinností či smlouvy o poskytování služeb, pokud příslušná osoba ví nebo by rozumně měla vědět, že následkem takového prozrazení jiná osoba učiní nebo by pravděpodobně učinila tyto kroky:
i)
uzavře osobní obchod uvedený v písm. a) bodech i) a ii) s finančními nástroji nebo jinými aktivy nebo obchod, který by jinak vedl ke zneužití informací týkajících se nevyřízených pokynů klientů,
ii)
poradí jiné osobě nebo ji přiměje, aby takový osobní obchod uzavřela.
2. Smyslem opatření uvedených v odstavci 1 je zajistit zejména, aby:
a)
každá příslušná osoba věděla o omezeních osobních obchodů uvedených v odstavci 1 a opatřeních, která správce v souvislosti s osobními obchody a prozrazováním informací v souladu s odstavcem 1 přijal;
b)
správce byl neprodleně informován o každém osobním obchodu, který uzavřela příslušná osoba, na niž se vztahuje odstavec 1, buď formou oznámení, či jinými postupy, které správci umožní takové obchody zjistit;
c)
o osobním obchodu, který byl správci oznámen nebo správcem zjištěn, byla vedena evidence včetně povolení či zákazu vydaného v souvislosti s takovým obchodem.
Jestliže určité činnosti správce vykonávají třetí osoby, správce zajistí pro účely prvního pododstavce písm. b), aby subjekt vykonávající tyto činnosti vedl evidenci osobních obchodů uzavřených jakoukoli příslušnou osobou, na niž se vztahuje odstavec 1, a aby tyto informace bezodkladně na požádání poskytl správci.
3. Odstavce 1 a 2 se nevztahují na osobní obchody:
a)
provedené při správě portfolií na základě volné úvahy, pokud mezi správcem portfolia a příslušnou osobou či jinou osobou, na jejíž účet se daný obchod provádí, nedošlo k předchozí komunikaci o obchodu;
b)
se SKIPCP nebo alternativními investičními fondy, které podléhají dohledu podle právních předpisů členského státu, které vyžadují rovnoměrné rozložení rizika mezi aktiva, pokud se příslušná osoba nebo jiná osoba, na jejíž účet se obchody provádějí, nepodílí na řízení dotyčného subjektu.
4. Pro účely odstavce 1 zahrnuje osobní obchod také obchod s finančním nástrojem nebo jiným aktivem provedený jménem nebo na účet:
a)
příslušné osoby;
b)
jakékoli osoby, s níž má příslušná osoba rodinné vazby nebo s níž má úzké propojení;
c)
osoby, jejíž vztah s příslušnou osobou je takový, že příslušná osoba má na výsledku obchodu přímý nebo nepřímý hmotný zájem, který není poplatkem či provizí za provedení obchodu.
Článek 64
Evidence portfoliových obchodů
1. Správci u každého portfoliového obchodu týkajícího se spravovaného alternativního investičního fondu neprodleně zaznamenají informace, jež jsou nezbytné k rekonstrukci podobností o pokynu a provedeném obchodu nebo dohodě.
2. V případě portfoliových obchodů na převodním místě zahrnuje evidence uvedená v odstavci 1 následující informace:
a)
jméno či jiné označení alternativního investičního fondu a osoby jednající na účet tohoto fondu;
b)
dané aktivum;
c)
případně jeho množství;
d)
typ pokynu nebo obchodu;
e)
cenu;
f)
u pokynů datum a přesný čas předání pokynu a jméno nebo jiné označení osoby, které byl pokyn předán, u obchodů datum a přesný čas rozhodnutí o provedení obchodu a datum a přesný čas provedení obchodu;
g)
případně jméno osoby, která předala pokyn nebo provedla obchod;
h)
důvody případného odvolání pokynu;
i)
u provedených obchodů totožnost protistrany a převodního místa.
3. V případě portfoliových obchodů alternativního investičního fondu mimo převodní místo zahrnuje evidence uvedená v odstavci 1 následující informace:
a)
název či jiné označení alternativního investičního fondu;
b)
právní a jinou dokumentaci, jež tvoří základ portfoliového obchodu, zahrnující zejména dohodu, jež byla provedena;
c)
cenu.
4. Převodní místo pro účely odstavců 2 a 3 zahrnuje systematický internalizátor ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 7 směrnice 2004/39/ES, regulovaný trh ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 14 uvedené směrnice, mnohostranný systém obchodování ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 15 uvedené směrnice, tvůrce trhu ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 8 uvedené směrnice či jiného zajišťovatele likvidity nebo subjekt, který plní ve třetí zemi funkci podobnou těm, jaké plní kterýkoli z výše uvedených subjektů.
Článek 65
Evidence pokynů k upsání a vyplacení
1. Správci přijmou všechny přiměřené kroky k zajištění, aby přijaté pokyny k upsání a vyplacení pro alternativní investiční fond byly zaznamenány neprodleně po jejich přijetí.
2. Záznam obsahuje tyto informace:
a)
příslušný alternativní investiční fond;
b)
osobu, která pokyn podala nebo předala;
c)
osobu, která pokyn přijala;
d)
datum a čas pokynu;
e)
podmínky platby a platební prostředek;
f)
typ pokynu;
g)
datum provedení pokynu;
h)
počet podílových jednotek nebo akcií nebo rovnocenné upsané či vyplacené částky;
i)
cenu, za niž byla každá podílová jednotka nebo akcie upsána nebo případně vyplacena, či případně částku upsaného nebo vyplaceného kapitálu;
j)
celkovou hodnotu upsaných nebo vyplacených podílových jednotek či akcií;
k)
hodnotu pokynu v hrubém vyjádření včetně poplatku za upsání nebo v čisté výši po odečtení poplatku za vyplacení.
Informace podle písmen i), j) a k) se zaznamenají, jakmile jsou k dispozici.
Článek 66
Požadavky na vedení evidence
1. Správci zajistí, aby veškeré požadované záznamy uvedené v článcích 64 a 65 byly uchovány po dobu nejméně pěti let.
Příslušné orgány však mohou od správců vyžadovat, aby uchovávali všechny nebo některé tyto záznamy delší dobu v závislosti na povaze aktiva nebo portfoliového obchodu, jestliže je to nutné k tomu, aby příslušný orgán mohl vykonávat dohled v souladu se směrnicí 2011/61/EU.
2. Jakmile skončí platnost správcova povolení, záznamy se uchovají alespoň do uplynutí zbytku stanovené pětileté lhůty uvedené v odstavci 1. Příslušné orgány mohou požadovat uchování záznamů po delší dobu.
Přenese-li správce své povinnosti ve vztahu k alternativnímu investičnímu fondu na jiného správce, zajistí tomuto novému správci k záznamům uvedeným v odstavci 1 přístup.
3. Záznamy se uchovávají na nosiči, který umožní takové uložení informací, aby k nim měl příslušný orgán do budoucna přístup, a v takové formě a takovým způsobem, aby:
a)
příslušný orgán měl k záznamům snadný přístup a byl schopen rekonstruovat z nich všechny klíčové fáze zpracování každého portfoliového obchodu;
b)
bylo možné snadno zjistit jakékoli opravy či jiné změny i původní obsah záznamů před opravami či změnami;
c)
nebyla možná žádná jiná manipulace nebo změna záznamů.
ODDÍL 7
Oceňování
(článek 19 směrnice 2011/61/EU)
Článek 67
Zásady a postupy oceňování aktiv alternativního investičního fondu
1. Správci pro každý spravovaný alternativní investiční fond vytvoří, udržují, zavedou a vyhodnocují písemné zásady a postupy, kterými zajistí řádný, transparentní, komplexní a přiměřeně zdokumentovaný proces oceňování. Zásady a postupy oceňování zahrnují všechny materiální aspekty procesu oceňování a postupů a kontrol oceňování ve vztahu k příslušnému alternativnímu investičnímu fondu.
Aniž jsou dotčeny požadavky podle vnitrostátního práva a statut nebo zakládací dokumenty alternativního investičního fondu, správce zajistí, že na alternativní investiční fondy, jež spravuje, budou použity spravedlivé, přiměřené a transparentní metody oceňování. Zásady oceňování určí a postupy zavedou metody oceňování používané pro každý druh aktiva, do něhož může alternativní investiční fond investovat v souladu s platným vnitrostátním právem, statutem nebo zakládacími dokumenty alternativního investičního fondu. Správce nesmí do určitého druhu aktiva poprvé investovat, dokud pro tento konkrétní druh aktiva nebyla stanovena odpovídající metoda či metody oceňování.
Zásady a postupy, kterými se stanoví metody oceňování, zahrnují vstupy, modely a kritéria výběru zdrojů oceňování a zdrojů tržních údajů. Zásady a postupy stanoví, že kdykoli je to možné a vhodné, ceny mají být získávány z nezávislých zdrojů. Při výběru konkrétní metody jsou zhodnoceny dostupné vhodné metody s přihlédnutím k jejich citlivosti na změny v proměnných a k tomu, jak jednotlivé strategie ovlivňují relativní hodnotu aktiv v portfoliu.
2. Zásady oceňování určí povinnosti, úlohy a odpovědnost všech stran účastnících se procesu oceňování, a to včetně vrcholného vedení správce. Organizační struktura stanovená zásadami oceňování se poté promítne do postupů.
Zásady a postupy oceňování řeší alespoň následující záležitosti:
a)
schopnosti a nezávislost pracovníků, kteří skutečně provádějí oceňování aktiv;
b)
konkrétní investiční strategie alternativního investičního fondu a aktiva, do kterých by fond mohl investovat;
c)
kontroly výběru vstupů, zdrojů a metod oceňování;
d)
způsob eskalace k řešení rozdílů v hodnotách aktiv;
e)
oceňování jakýchkoli úprav týkajících se velikosti a likvidity pozic, nebo případně změn v tržních podmínkách;
f)
vhodný moment k provedení účetní závěrky pro účely oceňování;
g)
odpovídající četnost oceňování aktiv.
3. Je-li jmenován externí znalec, v zásadách a postupech oceňování se stanoví postup pro výměnu informací mezi správcem a externím znalcem, aby bylo zajištěno, že jsou poskytnuty všechny potřebné informace požadované pro účely oceňování.
Zásady a postupy oceňování zajistí, že správce provádí počáteční a pravidelnou hloubkovou kontrolu třetích stran, kterým bylo přiděleno poskytování služeb oceňování.
4. Provádí-li oceňování správce sám, zásady obsahují popis ochranných opatření pro funkčně nezávislé oceňování v souladu s čl. 19 odst. 4 písm. b) směrnice 2011/61/EU. Tato ochranná opatření mimo jiné předchází tomu, aby jakákoli osoba nepatřičně ovlivňovala způsob, jakým je oceňování prováděno, nebo takové ovlivňování omezují.
Článek 68
Použití modelu k oceňování aktiv
1. Je-li k oceňování aktiv alternativního investičního fondu používán model, v zásadách a postupech oceňování se tento model a jeho základní rysy vysvětlí a odůvodní. Řádně se zdokumentuje důvod pro výběr tohoto modelu, podkladové údaje, předpoklady použité v modelu a odůvodnění jejich použití a rovněž to, jaká má oceňování pomocí modelů omezení.
2. Zásady a postupy oceňování zajistí, aby byl model před použitím zvalidován osobou s dostatečnými odbornými znalostmi, která se nepodílela na tvorbě daného modelu. Validační proces se řádně zdokumentuje.
3. Model podléhá předchozímu schválení vrcholného vedení správce. Pokud model používá správce, který sám provádí oceňování, předchozím schválením vrcholného vedení není dotčeno právo příslušného orgánu požadovat podle čl. 19 odst. 9 směrnice 2011/61/EU, aby byl model ověřen externím znalcem nebo auditorem.
Článek 69
Jednotné uplatňování zásad a postupů oceňování
1. Správce zajistí, aby zásady a postupy oceňování a stanovené metody oceňování byly uplatňovány jednotně.
2. Zásady a postupy oceňování a stanovené metody oceňování se uplatňují na všechna aktiva alternativního investičního fondu se zohledněním investiční strategie, druhu aktiva a případně existence rozdílných externích znalců.
3. Není-li vyžadována aktualizace, zásady a postupy oceňování se nadále uplatňují jednotně a zdroje a pravidla oceňování stále zůstávají jednotné.
4. Postupy oceňování a stanovené metody oceňování se uplatňují jednotně na všechny alternativní investiční fondy spravované jedním správcem, se zohledněním investičních strategií, druhů aktiv držených alternativními investičními fondy a případně existence rozdílných externích znalců.
Článek 70
Pravidelný přezkum zásad a postupů oceňování
1. V zásadách oceňování se stanoví pravidelný přezkum zásad a postupů a rovněž metod oceňování. Přezkum se provádí alespoň jednou ročně a předtím, než alternativní investiční fond začne využívat novou investiční strategii nebo nový druh aktiv, jež nejsou zahrnuta v současných zásadách oceňování.
2. Zásady a postupy oceňování popisují, jak se provede změna zásad oceňování, včetně metody oceňování, a za jakých okolností je vhodné změnu provést. Doporučení ke změně zásad a postupů se předkládají vrcholnému vedení, které veškeré změny přezkoumá a schválí.
3. Funkce řízení rizik uvedená v článku 38 zásady a postupy přijaté k oceňování aktiv přezkoumá a v případě potřeby poskytne ohledně zásad a postupů vhodnou podporu.
Článek 71
Přezkum jednotlivých hodnot aktiv
1. Správce zajistí, aby všechna aktiva držená alternativním investičním fondem byla spravedlivě a přiměřeně oceněna. Správce pro každý druh aktiv zdokumentuje, jakým způsobem je přiměřenost a spravedlivost jednotlivých hodnot posouzena. Správce je kdykoli schopen prokázat, že portfolia alternativních investičních fondů, které spravuje, jsou řádně oceněna.
2. V zásadách a postupech oceňování se stanoví postup přezkumu jednotlivých hodnot aktiv, u nichž existuje značné riziko nesprávného ocenění, například v následujících případech:
a)
ocenění je založeno na cenách dostupných pouze od jedné protistrany nebo jednoho makléře;
b)
ocenění je založeno na nelikvidních burzovních cenách;
c)
ocenění je ovlivněno stranami, jež jsou ve spojení se správcem;
d)
ocenění je ovlivněno subjekty, které mohou mít na výsledcích daného alternativního investičního fondu finanční zájem;
e)
ocenění je založeno na cenách poskytnutých protistranou, která je původcem nástroje, zejména pokud původce také financuje pozici alternativního investičního fondu v daném nástroji;
f)
ocenění je ovlivněno jedním nebo více jednotlivci v rámci správce.
3. Zásady a postupy pro oceňování musejí upravit způsob jejich přezkumu včetně dostatečného a vhodného ověření přiměřenosti jednotlivých hodnot. Přiměřenost se posoudí podle toho, zda existuje odpovídající stupeň objektivity. Součástí těchto ověření je alespoň:
a)
ověření hodnot porovnáním s cenami stanovenými protistranami a cenami stanovenými v průběhu času;
b)
validace hodnot na základě srovnání realizačních cen s posledními účetními hodnotami;
c)
posouzení pověsti, soudržnosti a kvality zdroje oceňování;
d)
srovnání s hodnotami pocházejícími od třetí strany;
e)
přezkum a zdokumentování výjimek;
f)
zjištění a vyhledání rozdílů, které se zdají být neobvyklé nebo se liší o referenční odchylku stanovenou pro oceňování u daného druhu aktiva;
g)
zjišťování přítomnosti zastaralých cen nebo neaktuálních parametrů;
h)
srovnání s cenami souvisejících aktiv nebo jejich zajištění;
i)
přezkum vstupů používaných pro stanovování cen pomocí modelů, zejména těch vstupů, pro něž cena stanovená modelem vykazuje značnou citlivost.
4. Zásady a postupy oceňování zahrnují vhodná opatření pro eskalaci, kterými se řeší rozdíly nebo jiné problémy při oceňování aktiv.
Článek 72
Výpočet čisté hodnoty aktiv na podílovou jednotku nebo akcii
1. Správce zajistí, že u každého alternativního investičního fondu, který spravuje, je čistá hodnota aktiv na podílovou jednotku nebo akcii vypočtena při každé emisi nebo upsání nebo vyplacení nebo zrušení podílových jednotek nebo akcií, nejméně však jednou za rok.
2. Správce zajistí, že postupy a metody pro výpočet čisté hodnoty aktiv na podílovou jednotku nebo akcii jsou zcela zdokumentovány. Správce postupy a metody výpočtu a jejich použití pravidelně ověřuje a odpovídajícím způsobem mění dokumentaci.
3. Správce zajistí, že jsou zavedeny postupy nápravy pro případ nesprávného výpočtu čisté hodnoty aktiv.
4. Správce zajistí, aby počet podílových jednotek nebo akcií v emisi podléhal pravidelnému ověření alespoň tak často, jak je počítána cena podílové jednotky nebo akcie.
Článek 73
Profesní záruky
1. Externí znalci poskytují na žádost profesní záruky, kterými prokazují svou schopnost provádět oceňování. Externí znalci předkládají profesní záruky v písemné podobě.
2. Profesní záruky obsahují doklad o kvalifikaci externího znalce a jeho schopnosti provádět řádné a nezávislé oceňování, přičemž obsahují alespoň doklad o:
a)
dostatečných lidských a technických zdrojích;
b)
odpovídajících postupech, jež zaručují řádné a nezávislé oceňování;
c)
odpovídajících znalostech a porozumění investiční strategii alternativního investičního fondu a aktiv, které má externí znalec za úkol oceňovat;
d)
dostatečně dobré pověsti a dostatečné zkušenosti s oceňováním.
3. Jestliže externí znalec podléhá povinné profesní registraci u příslušného orgánu nebo jiného subjektu státu, v němž je usazen, musí profesní záruka obsahovat název tohoto orgánu nebo subjektu a příslušné kontaktní informace. Profesní záruka jasně uvádí právní a správní předpisy nebo pravidla pro výkon povolání, kterým externí znalec podléhá.
Článek 74
Četnost oceňování aktiv v držení otevřených alternativních investičních fondů
1. Finanční nástroje v držení otevřených alternativních investičních fondů by měly být oceňovány vždy, když se vypočítává čistá hodnota aktiv na podílovou jednotku nebo akcii podle čl. 72 odst. 1.
2. Ostatní aktiva v držení otevřených alternativních investičních fondů se oceňují nejméně jednou ročně a vždy, když existuje důkaz, že poslední určená hodnota již není reálná nebo řádná.
ODDÍL 8
Pověření jiné osoby úkoly správce
(čl. 20 odst. 1, 2, 4 a 5 směrnice 2011/61/EU)
Článek 75
Obecné zásady
Správci, kteří pověřují jinou osobu, aby jejich jménem vykonávala jejich úkoly, musí splnit zejména následující obecné zásady:
a)
struktura pověření neumožňuje správcům vyhýbat se své odpovědnosti nebo závazkům;
b)
v důsledku pověření jiné osoby se nemění povinnosti správce vůči alternativnímu investičnímu fondu a jeho investorům;
c)
nejsou ohroženy podmínky, které musí správce splnit, aby mu bylo povoleno vykonávat činnost v souladu se směrnicí 2011/61/EU;
d)
pověření má formu písemné dohody uzavřené mezi správcem a pověřenou osobou;
e)
správce zajistí, že pověřená osoba svěřené úkoly vykonává účinně a v souladu s platnými právními a správními požadavky, a zavede metody a postupy k průběžnému vyhodnocování služeb poskytovaných pověřenou osobou. Pokud vyjde najevo, že pověřená osoba není schopna vykonávat úkoly účinně či v souladu s platnými právními a správními požadavky, správce učiní vhodné kroky;
f)
správce vykonává účinný dohled nad svěřenými úkoly a řídí rizika související s pověřením jiné osoby. Pro tyto účely má správce neustále k dispozici odborné znalosti a zdroje nezbytné k vykonávání dohledu nad svěřenými úkoly. Správce v dohodě stanoví vůči pověřené osobě své právo na informace, právo kontroly, vstupu a přístupu a právo udělovat pokyny a sledovat činnost. Správce rovněž zajistí, aby pověřená osoba řádně dohlížela na výkon svěřených úkolů a odpovídajícím způsobem řídila rizika související s pověřením;
g)
správce zajišťuje, aby kontinuita a kvalita svěřených úkolů nebo pověření vykonávat tyto úkoly byla zachována i v případě ukončení pověření, buď tím, že převede svěřené úkoly nebo pověření tyto úkoly vykonávat na jinou třetí osobu, nebo tím, že je vykoná sám;
h)
příslušná práva a povinnosti správce a pověřené osoby jsou jasně rozděleny a zakotveny v dohodě. Správce si smluvně zajistí zvláště právo udělovat pokyny a ukončit pověření, právo na informace, právo kontroly a přístupu k účetním knihám a do prostor pověřené osoby. V dohodě se stanoví, že k dalšímu pověření může dojít pouze se souhlasem správce;
i)
pokud se pověření týká správy portfolia, je vykonáváno v souladu s investiční strategií alternativního investičního fondu. Správce udělí pověřené osobě pokyny, jak investiční strategii provádět, a průběžně kontroluje, zda ji pověřená osoba dodržuje;
j)
správce zajistí, aby mu pověřená osoba sdělila jakékoli okolnosti, které mohou mít zásadní dopad na schopnost pověřené osoby účinně vykonávat svěřené úkoly či je vykonávat v souladu s platnými právními a správními požadavky;
k)
správce zajistí, aby pověřená osoba chránila důvěrné informace týkající se správce, alternativního investičního fondu dotčeného pověřením a investorů daného fondu;
l)
správce zajistí, aby pověřená osoba vytvořila, zavedla a udržovala nouzový plán obnovy po haváriích a plán pravidelného testování záložních zařízení s přihlédnutím k typům svěřených úkolů.
Článek 76
Objektivní důvody pro pověření
1. Správce poskytne příslušným orgánům podrobný popis, vysvětlení a důkaz o objektivních důvodech pro pověření. Při posuzování, zda je celková struktura pověření založena na objektivních důvodech ve smyslu čl. 20 odst. 1 písm. a) směrnice 2011/61/EU, se zváží následující kritéria:
a)
optimalizace obchodních funkcí a procesů;
b)
úspory nákladů;
c)
odborné znalosti pověřené osoby v oblasti administrativy nebo specifických trhů či investic;
d)
přístup pověřené osoby ke celosvětovým obchodním systémům.
2. Na žádost příslušného orgánu musí správce poskytnout podrobnější vysvětlení a dokumenty dokládající, že celková struktura pověření je založena na objektivních důvodech.
Článek 77
Vlastnosti pověřené osoby
1. Pověřená osoba musí disponovat dostatečnými zdroji a dostatečným počtem zaměstnanců, kteří mají schopnosti, vědomosti a odborné znalosti nezbytné k plnění svěřených úkolů, a musí mít vhodnou organizační strukturu podporující plnění svěřených úkolů.
2. Osoby, které fakticky vykonávají činnost svěřenou správcem, musí mít dostatečné zkušenosti, odpovídající teoretické znalosti a odpovídající praktické zkušenosti s prováděním příslušných úkolů. Jejich odborná příprava a povaha funkcí, které zastávaly v minulosti, musí být přiměřená pro výkon této činnosti.
3. Osoby, které fakticky vykonávají činnost pověřené osoby, se nepovažují za osoby s dostatečně dobrou pověstí, pokud mají jakékoli negativní záznamy týkající se hodnocení dobré pověsti a řádného výkonu svěřených úkolů nebo jsou-li známy jiné relevantní informace, které mají vliv na jejich dobrou pověst. Takové negativní záznamy zahrnují mimo jiné trestné činy, soudní řízení nebo správní sankce, jež jsou relevantní pro výkon svěřených úkolů. Zvláštní pozornost se věnuje trestným činům v oblasti financí, k nimž patří mimo jiné povinnosti spojené s předcházením praní peněz, nepoctivému jednání, podvodům nebo finanční trestné činnosti, úpadku nebo platební neschopnosti. K relevantním informacím také patří například informace naznačující, že daná osoba není důvěryhodná nebo poctivá.
Podléhá-li pověřená osoba ve vztahu ke svým profesionálním službám regulaci v Unii, považují se faktory uvedené v prvním pododstavci za splněné, jestliže příslušný orgán dohledu zhodnotil kritérium „dobré pověsti“ v rámci postupu pro udělení povolení, pokud neexistuje důkaz o opaku.
Článek 78
Pověření správou portfolia nebo řízením rizik
1. Tento článek se použije, jestliže se pověření týká správy portfolia nebo řízení rizik.
2. Za subjekty, které mají povolení nebo registraci pro účely správy majetku a které podléhají dohledu, v souladu s čl. 20 odst. 1 písm. c) směrnice 2011/61/EU se považují následující subjekty:
a)
správcovské společnosti s povolením podle směrnice 2009/65/ES;
b)
investiční podniky s povolením vykonávat správu portfolia podle směrnice 2004/39/ES;
c)
úvěrové instituce s povolením podle směrnice 2006/48/ES, jež jsou oprávněny vykonávat správu portfolia podle směrnice 2004/39/ES;
d)
správci nesamosprávných alternativních investičních fondů s povolením podle směrnice 2011/61/EU;
e)
subjekty třetích zemí, které mají povolení nebo registraci pro účely správy majetku a které podléhají účinnému dohledu příslušného orgánu ve třetí zemi.
3. Pokud se pověření týká podniku se sídlem ve třetí zemi, musí být v souladu s čl. 20 odst. 1 písm. d) směrnice 2011/61/EU splněny následující podmínky:
a)
mezi příslušnými orgány domovského členského státu správce a orgány dohledu nad podnikem, který byl úkoly pověřen, je uzavřena písemná dohoda;
b)
dohoda uvedená v písmeni a) umožňuje příslušným orgánům ve vztahu k podniku, jemuž byly úkoly svěřeny:
i)
na žádost obdržet příslušné informace nezbytné k výkonu dohledu, jak stanoví směrnice 2011/61/EU,
ii)
získat přístup k dokumentům souvisejícím s výkonem dohledu, jež jsou uchovávány ve třetí zemi,
iii)
provádět kontroly na místě v prostorách podniku, který byl úkoly pověřen. Praktické postupy v případě kontroly na místě se podrobně popíší v písemné dohodě,
iv)
od orgánu dohledu ve třetí zemi obdržet co možná nejdříve informace pro účely vyšetřování údajných nedodržení požadavků směrnice 2011/61/EU a jejích prováděcích opatření,
v)
spolupracovat při vymáhání práva v souladu s vnitrostátními a mezinárodními právními předpisy platnými pro orgány dohledu ve třetí zemi a pro příslušné orgány EU v případě nedodržení požadavků směrnice 2011/61/EU a jejích prováděcích opatření a příslušných vnitrostátních právních předpisů.
Článek 79
Účinný dohled
Pověření zabraňuje účinnému dohledu správce, jestliže:
a)
správce, jeho auditoři a příslušné orgány nemají faktický přístup k údajům souvisejícím se svěřenými úkoly ani přístup do podnikatelských prostor pověřené osoby, nebo příslušné orgány nejsou schopny tato práva přístupu vykonávat;
b)
pověřená osoba nespolupracuje ohledně svěřených úkolů s příslušnými orgány správce;
c)
správce ani na žádost příslušného orgánu nezpřístupní veškeré informace nezbytné k tomu, aby orgány mohly dohlížet na to, zda výkon svěřených úkolů je v souladu s požadavky směrnice 2011/61/EU a jejích prováděcích opatření.
Článek 80
Střety zájmů
1. V souladu s čl. 20 odst. 2 písm. b) směrnice 2011/61/EU se k posouzení, zda by u pověření mohlo dojít ke střetu zájmů se zájmy správce nebo investora do alternativního investičního fondu, použijí alespoň tato kritéria:
a)
jsou-li správce a pověřená osoba součástí stejné skupiny nebo mají jakýkoli jiný smluvní vztah, míra, do jaké pověřená osoba kontroluje správce nebo je schopna ovlivnit jeho jednání;
b)
jsou-li pověřená osoba a investor alternativního investičního fondu součástí stejné skupiny nebo mají jakýkoli jiný smluvní vztah, míra, do jaké tento investor kontroluje pověřenou osobu nebo je schopen ovlivnit její jednání;
c)
pravděpodobnost, že pověřená osoba získá finanční prospěch nebo se vyhne finanční ztrátě na úkor alternativního investičního fondu nebo investorů do tohoto fondu;
d)
pravděpodobnost, že pověřená osoba má zájem na výsledku služby nebo činnosti poskytované správci nebo alternativnímu investičnímu fondu;
e)
pravděpodobnost, že pověřená osoba má finanční či jinou motivaci upřednostnit zájem jiného klienta před zájmy alternativního investičního fondu nebo investorů do tohoto fondu;
f)
pravděpodobnost, že pověřená osoba dostává nebo dostane v souvislosti s činnostmi kolektivní správy portfolií, které jsou poskytovány správci a jím spravovanému alternativnímu investičnímu fondu, od osoby, která není správcem, materiální stimul v podobě peněz, zboží nebo služeb, který není běžnou provizí či poplatkem za poskytovanou službu.
2. Činnost správy portfolia či řízení rizik lze považovat za funkčně a hierarchicky oddělenou od dalších činností, u nichž by mohlo dojít ke střetu zájmů, pouze pokud jsou splněny následující podmínky:
a)
osoby, které vykonávají správu portfolia, nejsou zapojeny do výkonu činností, u nichž by mohlo dojít ke střetu zájmů, například do činností kontroly;
b)
osoby, které vykonávají řízení rizik, nejsou zapojeny do výkonu činností, u nichž by mohlo dojít ke střetu zájmů, například do provozní činnosti;
c)
nad osobami, které vykonávají řízení rizik, nevykonávají dohled osoby zodpovědné za provádění provozních činností;
d)
toto oddělení funkcí je zajištěno v celé hierarchické struktuře pověřené osoby až po řídící orgán a je kontrolováno řídícím orgánem a funkcí dohledu, pokud tato funkce v podniku pověřené osoby existuje.
3. Lze mít za to, že možné střety zájmů jsou řádně rozpoznávány, řešeny, sledovány a oznamovány investorům daného alternativního investičního fondu, pouze pokud:
a)
správce zajistí, aby pověřená osoba přijala všechny rozumné kroky k rozpoznávání, řešení a sledování potenciálních střetů zájmů, k nimž může dojít mezi správcem, alternativním investičním fondem a investory do daného fondu. Správce zajistí, že pověřená osoba má zavedeny postupy odpovídající postupům vyžadovaným v článcích 31 až 34;
b)
správce zajistí, aby pověřená osoba správci oznamovala možné střety zájmů, jakož i postupy a opatření, jež je třeba přijmout, aby byly tyto střety zájmů vyřešeny, a správce je poté oznámí alternativnímu investičnímu fondu a investorům do alternativního investičního fondu v souladu s článkem 36.
Článek 81
Schválení a oznámení dalšího pověření
1. Další pověření nabude účinku, pokud s ním dal správce písemně souhlas.
Obecný souhlas, který dal správce předem, se nepovažuje za souhlas v souladu s čl. 20 odst. 4 písm. a) směrnice 2011/61/EU.
2. V souladu s čl. 20 odst. 4 písm. b) směrnice 2011/61/EU musí oznámení obsahovat podrobné údaje o pověřené osobě, název příslušného orgánu, od něhož získala další pověřená osoba povolení nebo registraci, svěřené úkoly, alternativní investiční fondy dotčené dalším pověřením, kopii písemného souhlasu správce a zamýšlené datum, kdy další pověření nabude účinnosti.
Článek 82
Subjekt typu „poštovní schránka“ a správce, u kterého se nelze nadále domnívat, že alternativní investiční fond spravuje
1. Správce se považuje za subjekt typu „poštovní schránka“ a nelze ho nadále považovat za správce alternativního investičního fondu alespoň v následujících situacích:
a)
správce již nemá nezbytné odborné znalosti a zdroje, aby účinně dohlížel na plnění svěřených úkolů a řídil rizika související s pověřením;
b)
správce již nemá pravomoc přijímat rozhodnutí v klíčových oblastech, za které má odpovědnost vrcholné vedení, nebo již nemá pravomoc vykonávat funkce vrcholného vedení, zejména ve vztahu k provádění obecné investiční politiky a investičních strategií;
c)
správce ztrácí smluvní práva vyšetřovat, právo kontroly, přístupu nebo právo udělovat pokyny pověřeným osobám nebo se výkon těchto práv stal prakticky nemožný;
d)
správce pověří jinou osobu plněním funkce správy investic v rozsahu, který podstatným způsobem převyšuje funkce správy investic vykonávané správcem samým. Při posuzování rozsahu pověření posoudí příslušné orgány celkovou strukturu pověření a vezmou v úvahu nejen aktiva, jejichž správa byla svěřena, ale také následující kvalitativní kritéria:
i)
druh aktiv, do kterých alternativní investiční fond nebo správce jednající jménem alternativního investičního fondu investoval, a význam aktiv, jejichž správa byla svěřena, pro rizikově-výnosový profil alternativního investičního fondu,
ii)
význam aktiv, jejichž správa byla svěřena, pro dosažení investičních cílů alternativního investičního fondu,
iii)
zeměpisné rozložení investic alternativního investičního fondu a rozložení podle odvětví,
iv)
rizikový profil alternativního investičního fondu,
v)
typ investiční strategie, kterou uplatňuje alternativní investiční fond nebo správce jednající jménem fondu,
vi)
typ úkolů, jež byly svěřeny, ve srovnání s úkoly, jež si správce ponechal, a
vii)
uspořádání pověřených osob a jejich dále pověřených osob, zeměpisnou oblast jejich působnosti a strukturu jejich společnosti.
2. Komise sleduje používání tohoto článku s ohledem na vývoj na trhu. Komise přezkoumá situaci po dvou letech a bude-li to nezbytné, přijme vhodná opatření, kterými podrobněji specifikuje podmínky, za nichž se má za to, že správce delegoval své činnosti v takovém rozsahu, že se stal subjektem typu „poštovní schránka“ a nelze jej dále považovat za správce alternativního investičního fondu.
3. Evropský orgán pro cenné papíry může vydat pokyny, aby zajistil konzistentní posuzování struktur pověření po celé Unii.
KAPITOLA IV
DEPOZITÁŘ
ODDÍL 1
Náležitosti písemné smlouvy
(čl. 21 odst. 2 směrnice 2011/61/EU)
Článek 83
Smluvní náležitosti
1. Smlouva, kterou je depozitář v souladu s čl. 21 odst. 2 směrnice 2011/61/EU jmenován, se sepíše mezi depozitářem na jedné straně a správcem, a případně alternativním investičním fondem, na straně druhé a musí obsahovat alespoň následující prvky:
a)
popis služeb, které má depozitář poskytovat, a postupy, jež je třeba přijmout pro každý druh aktiv, do kterého může alternativní investiční fond investovat a který se pak svěří depozitáři;
b)
popis způsobu, jakým se má provádět úschova a dohled podle druhu aktiva a zeměpisných oblastí, v nichž hodlá alternativní investiční fond investovat. Pokud jde o povinnosti opatrování, zahrnuje tento popis také seznam zemí a postupů pro doplňování dalších zemí či případně vymazávání zemí ze seznamu. Tyto informace musí být v souladu s informacemi uvedenými ve statutu, zakládacích dokumentech nebo nabídkových dokumentech alternativního investičního fondu ohledně aktiv, do nichž může fond investovat;
c)
prohlášení, že na odpovědnost depozitáře nemá vliv skutečnost, že své funkce opatrování svěřil třetí osobě, pokud se této odpovědnosti nezprostí v souladu s čl. 21 odst. 13 nebo 14 směrnice 2011/61/EU;
d)
období platnosti a podmínky pro změnu a ukončení smlouvy včetně situací, které by mohly vést k ukončení smlouvy, a podrobnosti ohledně postupu ukončování a případně postup, jakým by měl depozitář zaslat všechny odpovídající informace svému následníkovi;
e)
povinnosti zachování důvěrnosti platné pro všechny strany v souladu s příslušnými právními a správními předpisy. Tyto povinnosti nebrání příslušným orgánům v přístupu k relevantním dokumentům a informacím;
f)
prostředky a postupy, kterými depozitář předává správci nebo alternativnímu investičnímu fondu veškeré relevantní informace, které potřebují k plnění svých povinností, včetně uplatňování práv souvisejících s aktivy, a k tomu, aby správce a alternativní investiční fond mohli včas a přesně dohlížet na účty alternativního investičního fondu;
g)
prostředky a postupy, kterými správce a alternativní investiční fond předává veškeré relevantní informace nebo zajišťuje, že depozitář má přístup ke všem informacím, které potřebuje k plnění svých povinností, včetně postupů zajišťujících, že depozitář obdrží informace od ostatních stran jmenovaných alternativním investičním fondem nebo správcem;
h)
informace, zda depozitář nebo třetí strana, která byla pověřena úschovou v souladu s čl. 21 odst. 11 směrnice 2011/61/EU, mohou aktiva, která jim byla svěřena, opětovně použít a případné podmínky takového použití;
i)
postupy, které je třeba sledovat, uvažuje-li se o změně statutu, zakládacích dokumentů nebo nabídkových dokumentů alternativního investičního fondu, kde jsou podrobně popsány situace, kdy má být depozitář informován nebo kdy je k provedení změny potřeba předchozího souhlasu depozitáře;
j)
všechny potřebné informace, které je třeba vyměnit mezi alternativním investičním fondem, správcem, třetí stranou jednající jménem alternativního investičního fondu nebo správce na jedné straně a depozitářem na straně druhé, týkající se prodeje, upsání, vyplacení, vydání, zrušení a opětovného nákupu podílových jednotek nebo akcií alternativního investičního fondu;
k)
všechny potřebné informace, které je třeba vyměnit mezi alternativním investičním fondem, správcem, třetí stranou jednající jménem alternativního investičního fondu nebo správce a depozitářem týkající se dohledu a kontroly vykonávaných depozitářem;
l)
jestliže strany smlouvy hodlají pro výkon části svých příslušných povinností jmenovat třetí strany, závazek průběžně poskytovat podrobnosti o jmenované třetí straně a na požádání informace o kritériích použitých k výběru třetí strany a zamýšlené kroky ke sledování činností vykonávaných vybranou třetí stranou;
m)
informace o úkolech a povinnostech smluvních stran v souvislosti s prevencí praní peněz a financování terorismu;
n)
informace o všech peněžních účtech otevřených na jméno alternativního investičního fondu nebo na jméno správce jednajícího na účet alternativního investičního fondu a postupech zajišťujících, že depozitář bude informován v případě, že bude na jméno alternativního investičního fondu nebo na jméno správce jednajícího na účet alternativního investičního fondu otevřen nový účet;
o)
podrobnosti ohledně depozitářových postupů eskalace, včetně totožnosti osob, které má depozitář kontaktovat uvnitř alternativního investičního fondu nebo případně správce, zahájí-li takový postup;
p)
závazek depozitáře, že informuje správce, jakmile se dozví, že oddělení aktiv není, nebo již není dostatečné, aby zajistilo ochranu třetí strany, jež byla v souladu s čl. 21 odst. 11 směrnice 2011/61/EU v konkrétní jurisdikci pověřena úschovou, před insolvencí;
q)
postupy, které depozitáři ve vztahu k jeho povinnostem umožňují prošetřovat jednání správce nebo případně alternativního investičního fondu a hodnotit kvalitu předávaných informací, což zahrnuje přístup k účetním knihám fondu či případně správce nebo šetření na místě;
r)
postupy, kterými může správce či případně alternativní investiční fond posuzovat výkon depozitáře ve vztahu k jeho smluvním povinnostem.
2. Podrobnosti o prostředcích a postupech uvedených v písmenech a) až r) musí být popsány ve smlouvě, kterou se jmenuje depozitář, nebo v jakékoli následné změně smlouvy.
3. Smlouva, kterou se jmenuje depozitář, nebo jakákoli následná změna této smlouvy, na níž odkazuje odstavec 2, mají písemnou formu.
4. Strany se mohou dohodnout, že veškeré informace, které si vyměňují, nebo jejich část mohou být předávány elektronicky za předpokladu, že je zajištěno řádné zaznamenávání těchto informací.
5. Pokud to nevyžadují vnitrostátní právní předpisy, není povinné uzavřít písemnou dohodu pro každý alternativní investiční fond zvlášť; správce a depozitář mohou uzavřít rámcovou dohodu, v níž uvedou seznam alternativních investičních fondů spravovaných správcem, na které se dohoda vztahuje.
6. Upřesní se, jaké vnitrostátní právní předpisy se na smlouvu o jmenování depozitáře a jakékoli následné dohody vztahují.
ODDÍL 2
Obecná kritéria pro posuzování pravidel obezřetnostního dohledu a dohledu, kterým podléhá depozitář usazený ve třetí zemi
(čl. 21 odst. 6 písm. b) směrnice 2011/61/EU)
Článek 84
Kritéria pro posuzování pravidel obezřetnostního dohledu a dohledu, kterým podléhá depozitář usazený ve třetí zemi
Posouzení, zda jsou pravidla obezřetnostního dohledu a dohledu, kterým podléhá depozitář ve třetí zemi, účinná, zda mají stejný účinek jako právo Unie a zda jsou účinně vymáhána, se pro účely čl. 21 odst. 6 písm. b) směrnice 2011/61/EU provádí podle následujících kritérií:
a)
depozitář podléhá povolení a neustálému dohledu příslušného veřejného orgánu s odpovídajícími zdroji k plnění jeho úkolů;
b)
právní předpisy třetí země stanoví kritéria pro povolení činnosti depozitáře, jež mají stejný účinek jako kritéria stanovená pro přístup k podnikání pro úvěrové instituce nebo investiční podniky v Unii;
c)
kapitálové požadavky uložené depozitáři ve třetí zemi mají stejný účinek jako požadavky platné v Unii podle toho, zda je depozitář stejné povahy jako úvěrová instituce nebo investiční podnik usazené v Unii;
d)
provozní podmínky platné pro depozitáře ve třetí zemi mají stejný účinek jako podmínky stanovené pro úvěrové instituce nebo investiční podniky v Unii v závislosti na povaze depozitáře;
e)
požadavky na plnění specifických povinností jako depozitář alternativního investičního fondu založený podle práva třetí země mají stejný účinek jako požadavky stanovené čl. 21 odst. 7 až 15 směrnice 2011/61/EU a jejích prováděcích opatření a příslušného vnitrostátního práva;
f)
v případě, že depozitář neplní požadavky a podmínky uvedené v písmenech a) až e), právo třetí země stanoví dostatečně odrazující kroky k vymáhání práva.
ODDÍL 3
Úkoly depozitáře, patřičná opatrnost a povinnost oddělení aktiv
(čl. 21 odst. 7 až 9 a 11 písm. c) a d) bod iii) směrnice 2011/61/EU)
Článek 85
Sledování peněžních prostředků - obecné požadavky
1. Je-li u subjektu uvedeného v čl. 21 odst. 7 směrnice 2011/61/EU veden nebo otevřen hotovostní účet na jméno alternativního investičního fondu nebo na jméno správce, který za alternativní investiční fond jedná, nebo na jméno depozitáře, který za alternativní investiční fond jedná, správce zajistí, aby depozitář po převzetí svých povinností a poté průběžně obdržel veškeré příslušné informace, které k plnění svých povinností potřebuje.
2. Aby měl depozitář přístup ke všem informacím týkajícím se hotovostních účtů alternativního investičního fondu a měl jasný přehled o všech hotovostních tocích fondu, musí alespoň:
a)
být po svém jmenování informován o všech stávajících hotovostních účtech otevřených na jméno alternativního investičního fondu nebo na jméno správce, který za fond jedná;
b)
být informován, jestliže alternativní investiční fond nebo správce, který za fond jedná, otevře nový hotovostní účet;
c)
obdržet veškeré informace týkající se hotovostních účtů otevřených u třetí strany, a to přímo od této třetí strany.
Článek 86
Sledování peněžních toků alternativního investičního fondu
Depozitář zajistí, aby byly účinně a řádně sledovány peněžní toky alternativního investičního fondu, a zejména alespoň:
a)
zajistí, aby veškeré peněžní prostředky alternativního investičního fondu byly vloženy na hotovostní účty otevřené u subjektů uvedených v čl. 18 odst. 1 písm. a), b) a c) směrnice 2006/73/ES na příslušných trzích, v jejichž rámci jsou pro činnost alternativního investičního fondu vyžadovány hotovostní účty, a tyto subjekty podléhají pravidlům obezřetnosti a dohledu, jež mají stejný účinek jako právo Unie, jsou účinně vymáhány a jsou v souladu se zásadami stanovenými v článku 16 směrnice 2006/73/ES;
b)
zavede účinné a řádné postupy k sesouhlasení všech peněžních toků a provádí takové sesouhlasení denně nebo v případě méně častých peněžních toků, jakmile k takovému toku dojde;
c)
zavede vhodné postupy, aby na konci pracovního dne byly identifikovány významné peněžní toky, a zejména takové toky, které by nemusely být v souladu s operacemi alternativního investičního fondu;
d)
pravidelně vyhodnocuje přiměřenost těchto postupů, také prostřednictvím celkového přezkumu postupů sesouhlasení nejméně jednou do roka a zajištěním, že hotovostní účty otevřené na jméno alternativního investičního fondu nebo na jméno správce, který za alternativní investiční fond jedná, nebo na jméno depozitáře, který za alternativní investiční fond jedná, jsou v postupu sesouhlasení zahrnuty;
e)
průběžně sleduje výsledky sesouhlasení a opatření přijatých v důsledku rozdílů zjištěných při postupu sesouhlasení, a pokud nedostatek nebyl bez zbytečného prodlení napraven, oznámí to správci, a pokud situaci nebylo možné vyjasnit či případně napravit, oznámí to rovněž příslušným orgánům;
f)
kontroluje soulad svých vlastních záznamů hotovostních pozic se záznamy správce. Správce zajistí, aby všechny pokyny a informace týkající se hotovostního účtu otevřeného u třetí strany byly zaslány depozitáři, aby mohl provést svůj vlastní postup sesouhlasení.
Článek 87
Povinnosti týkající se upisování
Správce zajistí, aby depozitář obdržel informace o platbách učiněných investory nebo jejich jménem při upisování podílových jednotek nebo akcií alternativního investičního fondu na konci každého pracovního dne, kdy správce, alternativní investiční fond nebo strana jednající jeho jménem, například zmocněnec obdrží takové platby nebo pokyn od investora. Správce zajistí, aby depozitář obdržel veškeré další relevantní informace, které potřebuje k zajištění toho, aby platby byly vloženy na hotovostní účty otevřené na jméno alternativního investičního fondu nebo na jméno správce, který za fond jedná, nebo na jméno depozitáře v souladu s ustanoveními čl. 21 odst. 7 směrnice 2011/61/EU.
Článek 88
Finanční nástroje, které mají být dány do opatrování
1. Finanční nástroje, které náleží alternativnímu investičnímu fondu nebo správci jednajícímu jménem tohoto fondu a které nelze depozitáři fyzicky předat, se zahrnou do rozsahu povinností opatrování depozitáře, pokud jsou splněny všechny následující požadavky:
a)
jedná se o převoditelné cenné papíry včetně cenných papírů, které zahrnují derivátové nástroje, jak je uvedeno v čl. 51 odst. 3 posledním pododstavci směrnice 2009/65/ES a v článku 10 směrnice Komise 2007/16/ES (11), nástroje peněžního trhu nebo podílové jednotky v subjektech kolektivního investování;
b)
lze je zapsat nebo držet na účtu přímo nebo nepřímo jménem depozitáře.
2. Do opatrování nelze dát finanční nástroje, které jsou v souladu s platným vnitrostátním právem pouze přímo zapsané na jméno alternativního investičního fondu u samotného emitenta nebo jeho zástupce, například u registrátora nebo zmocněnce.
3. Finanční nástroje, které náleží alternativnímu investičnímu fondu nebo správci jednajícímu jménem tohoto fondu a které lze depozitáři fyzicky předat, se vždy zahrnou do rozsahu povinností opatrování depozitáře.
Článek 89
Povinnosti úschovy u aktiv držených v opatrování
1. Ke splnění povinností stanovených v čl. 21 odst. 8 písm. a) směrnice 2011/61/EU s ohledem na finanční nástroje držené v opatrování depozitář zajistí alespoň, aby:
a)
finanční nástroje byly řádně zapsány v souladu s čl. 21 odst. 8 písm. a) bodem ii) směrnice 2011/61/EU;
b)
záznamy a oddělené účty byly vedeny tak, aby byla zajištěna jejich přesnost, a zejména zaznamenána jejich souvztažnost k finančním nástrojům a peněžním prostředkům drženým pro alternativní investiční fond;
c)
bylo pravidelně prováděno sesouhlasení mezi interními účty a záznamy depozitáře a účty a záznamy jakékoli třetí strany, která je v souladu s čl. 21 odst. 11 směrnice 2011/61/EU pověřena opatrováním;
d)
se ve vztahu k finančním nástrojům drženým v opatrování postupovalo s řádnou péčí za účelem zajištění vysoké úrovně ochrany investorů;
e)
v celém řetězci opatrování byla všechna související rizika opatrování zhodnocena a sledována a správce byl informován, jestliže se zjistí značná rizika;
f)
byla zavedena přiměřená organizační opatření k minimalizaci rizika ztráty či znehodnocení finančních nástrojů nebo práv k těmto finančním nástrojům v důsledku podvodu, nekvalitní administrativy, nedostatečné evidence nebo nedbalosti;
g)
bylo ověřeno vlastnické právo alternativního investičního fondu nebo vlastnické právo správce jednajícího jménem tohoto fondu k danému aktivu.
2. Pokud depozitář plněním svých úkolů opatrování pověří v souladu s čl. 21 odst. 11 směrnice 2011/61/EU třetí osobu, nadále podléhá požadavkům uvedeným v odst. 1 písm. b) až e) tohoto článku. Depozitář rovněž zajistí, aby třetí strana splňovala požadavky uvedené v odst. 1 písm. b) až g) tohoto článku a povinnosti oddělení aktiv stanovené v článku 99.
3. Depozitářovy povinnosti úschovy uvedené v odstavcích 1 a 2 se použijí na základě přístupu se zohledněním na podkladová aktiva držená finančními a případně právními strukturami, které jsou přímo nebo nepřímo kontrolovány alternativním investičním fondem nebo správcem jednajícím jménem alternativního investičního fondu.
Požadavek uvedený v prvním pododstavci se neuplatní na fondy fondů ani na řídící a podřízené fondy, pokud podkladové fondy mají depozitáře, který provádí řádné opatrování aktiv těchto fondů.
Článek 90
Povinnosti úschovy týkající se ověření vlastnictví a vedení evidence
1. Správce depozitáři po převzetí jeho povinností a poté průběžně poskytuje veškeré příslušné informace, které depozitář potřebuje ke splnění svých povinností podle čl. 21 odst. 8 písm. b) směrnice 2011/61/EU, a zajistí, aby depozitáři poskytovaly veškeré příslušné informace také třetí strany.
2. Ke splnění povinností uvedených v čl. 21 odst. 8 písm. b) směrnice 2011/61/EU musí depozitář alespoň:
a)
mít bez zbytečného prodlení přístup k veškerým příslušným informacím, které potřebuje ke splnění své povinnosti ověřit vlastnictví a vést evidenci, včetně příslušných informací, jež mají depozitáři poskytnout třetí strany;
b)
disponovat dostatečnými a spolehlivými informacemi, aby se ujistil o vlastnickém právu alternativního investičního fondu nebo vlastnickém právu správce jednajícího jménem fondu k daným aktivům;
c)
vést evidenci o těch aktivech, u nichž se ujistil, že alternativní investiční fond nebo správce jednající jménem tohoto fondu na ně má vlastnické právo. Ke splnění této povinnosti musí depozitář:
i)
zapsat ve své evidenci na jméno alternativního investičního fondu aktiva, včetně jejich příslušných nominálních hodnot, u nichž se ujistil, že na ně alternativní investiční fond nebo správce jednající jménem fondu mají vlastnické právo,
ii)
být kdykoli schopen poskytnout kompletní a aktualizovaný soupis aktiv alternativního investičního fondu, včetně jejich příslušných nominálních hodnot.
Pro účely odst. 2 písm. c) bodu ii) depozitář zajistí, že jsou zavedeny postupy, aby zapsaná aktiva nemohla být připsána, převedena, vyměněna nebo doručena, aniž by o takových transakcích byl depozitář nebo jeho zástupce informován, a depozitář má bez zbytečného prodlení přístup k listinným důkazům o každé transakci a pozici od příslušné třetí osoby. Správce zajistí, aby příslušná třetí strana poskytovala depozitáři bez zbytečného prodlení osvědčení a jiné listinné důkazy pokaždé, když dojde k prodeji nebo nabytí aktiv nebo k podnikovému opatření („corporate action“), jehož důsledkem je emise finančního nástroje, a to alespoň jednou za rok.
3. V každém případě depozitář zajistí, aby správce měl zavedeny a uplatňoval vhodné postupy k ověření, zda aktiva nabytá alternativním investičním fondem, který spravuje, jsou odpovídajícím způsobem zapsána na jméno alternativního investičního fondu nebo na jméno správce, jenž za fond jedná, a ke kontrole souladu mezi pozicemi v evidenci správce a aktivy, u nichž se depozitář ujistil, že k nim má alternativní investiční fond nebo správce jednající jménem fondu vlastnická práva. Správce zajistí, aby všechny pokyny a příslušné informace týkající se aktiv alternativního investičního fondu byly zaslány depozitáři, aby mohl provést svůj vlastní postup ověření či sesouhlasení.
4. Pro případ, že je zjištěna nesrovnalost, depozitář vytvoří a zavede postup eskalace, jehož součástí je informování správce a příslušného orgánu v případě, že situaci nelze vyjasnit či případně napravit.
5. Depozitářovy povinnosti úschovy uvedené v odstavcích 1 až 4 se použijí na základě přístupu se zohledněním na podkladová aktiva držená finančními či případně právními strukturami, které alternativní investiční fond nebo správce jednající jménem alternativního investičního fondu založil pro účely investování do podkladových aktiv a které přímo nebo nepřímo kontroluje.
Požadavek uvedený v prvním pododstavci se neuplatní na fondy fondů ani na řídící a podřízené fondy, pokud podkladové fondy mají depozitáře, který provádí úkoly ověření vlastnictví a vedení evidence pro aktiva tohoto fondu.
Článek 91
Informační povinnosti hlavních makléřů
1. Byl-li jmenován hlavní makléř, správce zajistí, aby od data tohoto jmenování byla v platnosti dohoda, podle níž je hlavní makléř povinen zpřístupnit depozitáři zejména prohlášení na trvalém nosiči obsahující následující informace:
a)
hodnoty položek vyjmenovaných v odstavci 3 na konci každého pracovního dne;
b)
podrobnosti o jakýchkoli dalších záležitostech nezbytné k tomu, aby depozitář alternativního investičního fondu měl aktualizované a přesné informace o hodnotě aktiv, jejichž úschovou byl v souladu s čl. 21 odst. 11 směrnice 2011/61/EU pověřen.
2. Prohlášení uvedené v odstavci 1 se depozitáři alternativního investičního fondu zpřístupní nejpozději na konci pracovního dne následujícího po dni, jehož se týká.
3. Položky uvedené v odst. 1 písm. a) zahrnují:
a)
celkovou hodnotu aktiv, který hlavní makléř drží na účet alternativního investičního fondu, pokud je úschovou pověřena v souladu s čl. 21 odst. 11 směrnice 2011/61/EU jiná osoba. Hodnota následujících položek:
i)
hotovostní úvěry poskytnuté alternativnímu investičnímu fondu a připsaný úrok,
ii)
cenné papíry, které má alternativní investiční fond opětovně doručit v rámci otevřených krátkých pozic, do kterých vstoupil na účet fondu;
iii)
stávající částky vypořádání, jež má alternativní investiční fond zaplatit v rámci termínových smluv (futures),
iv)
peněžní příjmy z krátkých prodejů držené hlavním makléřem ve vztahu ke krátkým pozicím, do kterých vstoupil na účet fondu,
v)
peněžní prostředky držené hlavním makléřem ve vztahu k otevřeným termínovým smlouvám (futures), které jsou uzavřeny na účet fondu. Tato povinnost platí vedle povinností plynoucích z článků 87 a 88,
vi)
tržně přeceněné závěrečné (mark-to-market close-out) expozice plynoucí z OTC transakcí, které jsou uzavřeny na účet fondu,
vii)
celkové zajištěné závazky alternativního investičního fondu vůči hlavnímu makléři a
viii)
všechna ostatní aktiva týkající se alternativního investičního fondu;
b)
hodnotu ostatních aktiv uvedených v čl. 21 odst. 8 písm. b) směrnice 2011/61/EU držených hlavním makléřem jako zajištění ve vztahu k zajištěným transakcím, do kterých vstoupil v rámci makléřské dohody;
c)
hodnotu aktiv alternativního investičního fondu, u nichž hlavní makléř uplatnil právo využití;
d)
seznam všech institucí, u nichž hlavní makléř drží nebo může držet peněžní prostředky alternativního investičního fondu na účtu otevřeném na jméno tohoto fondu nebo na jméno správce, který za fond jedná, v souladu s čl. 21 odst. 7 směrnice 2011/61/EU.
Článek 92
Povinnosti dohledu - obecné požadavky
1. Při svém jmenování posoudí depozitář rizika spojená s povahou, rozsahem a složitostí strategie alternativního investičního fondu a organizace správce, aby vypracoval postupy dohledu, jež jsou vhodné pro daný fond a aktiva, do nichž fond investuje, a tyto postupy pak zavede a uplatní. Postupy se pravidelně aktualizují.
2. Při plnění povinností dohledu podle čl. 21 odst. 9 směrnice 2011/61/EU provádí depozitář kontroly ex post a ověření postupů a procedur, za něž zodpovídá správce, alternativní investiční fond nebo ustanovená třetí strana. Depozitář za všech okolností zajistí, že existují vhodné postupy ověření a sesouhlasení, které jsou zavedeny, používány a často přehodnocovány. Správce zajistí, aby všechny pokyny týkající se aktiv a operací alternativního investičního fondu byly zaslány depozitáři, aby mohl provést svůj vlastní postup ověření či sesouhlasení.
3. Depozitář vytvoří jasný a komplexní postup eskalace, aby mohl řešit situace, kdy při plnění svých povinností dohledu zjistí potenciální nesrovnalosti, a podrobnosti o tomto postupu na žádost zpřístupní příslušným orgánům správce.
4. Správce depozitáři po převzetí jeho povinností a poté průběžně poskytuje veškeré příslušné informace, které depozitář potřebuje ke splnění svých povinností podle čl. 21 odst. 9 směrnice 2011/61/EU, včetně informací, které mají depozitáři poskytovat třetí strany. Správce zejména zajistí, aby depozitář mohl mít přístup k účetním knihám a provádět kontroly na místě v prostorách správce a jakéhokoli poskytovatele služeb jmenovaného alternativním investičním fondem nebo správcem, jako například administrátorů nebo externích znalců, a případně aby kvalifikovaní nezávislí auditoři nebo jiní odborníci mohli přezkoumat zprávy a prohlášení o uznaných externích osvědčeních, aby byla zajištěna přiměřenost a vhodnost zavedených postupů.
Článek 93
Povinnosti týkající se upisování a vyplácení
K dosažení souladu s čl. 21 odst. 9 písm. a) směrnice 2011/61/EU splní depozitář následující požadavky:
1)
depozitář zajistí, aby alternativní investiční fond, správce nebo pověřený subjekt vytvořil, zavedl a používal vhodné a soudržné postupy za účelem:
i)
sesouhlasení pokynů k upsání s výnosy z upsání a sesouhlasení počtu emitovaných podílových jednotek nebo akcií s výnosy z upsání, které alternativní investiční fond získal,
ii)
sesouhlasení pokynů k vyplacení s vyplacenými částkami a sesouhlasení počtu zrušených podílových jednotek nebo akcií s částkami, které alternativní investiční fond vyplatil,
iii)
pravidelného ověření, zda je postup sesouhlasení vhodný.
Pro účely bodů i), ii) a iii) depozitář zejména pravidelně kontroluje, zda celkový počet podílových jednotek nebo akcií na účtech alternativního investičního fondu souhlasí s celkovým počtem podílových jednotek nebo akcií v oběhu zapsaných v registru fondu.
2)
Depozitář zajistí, aby postupy týkající se prodeje, emise, odkupu, vyplácení a zrušení podílových jednotek nebo akcií alternativního investičního fondu byly v souladu s platnými vnitrostátními právními předpisy a se statutem nebo zakládacími dokumenty alternativního investičního fondu, pravidelně tento soulad kontroluje a ověřuje, zda jsou dané postupy efektivně uplatňovány.
3)
Četnost depozitářových kontrol odpovídá četnosti upsání a vyplacení.
Článek 94
Povinnosti týkající se oceňování akcií/podílových jednotek
1. K dosažení souladu s čl. 21 odst. 9 písm. b) směrnice 2011/61/EU musí depozitář:
a)
průběžně ověřovat, zda jsou vytvořeny a používány vhodné a soudržné postupy oceňování aktiv alternativního investičního fondu v souladu s článkem 19 směrnice 2011/61/EU a jejích prováděcích opatření a se statutem nebo zakládacími dokumenty alternativního investičního fondu, a
b)
zajistit, aby zásady a postupy oceňování byly účinně prováděny a pravidelně přehodnocovány.
2. Postupy depozitáře se provádí s četností, která odpovídá četnosti uvedené v zásadách oceňování alternativního investičního fondu, jež jsou vymezeny v článku 19 směrnice 2011/61/EU a jejích prováděcích opatřeních.
3. Pokud se depozitář domnívá, že výpočet hodnoty akcií nebo podílových jednotek alternativního investičního fondu nebyl proveden v souladu s platnými právními předpisy nebo se statutem fondu nebo s článkem 19 směrnice 2011/61/EU, oznámí to správci a případně alternativnímu investičnímu fondu a zajistí, aby byly v nejlepším zájmu investorů fondu včas podniknuty kroky k nápravě.
4. Je-li jmenován externí znalec, depozitář zkontroluje, zda je toto jmenování v souladu s článkem 19 směrnice 2011/61/EU a jejími prováděcími opatřeními.
Článek 95
Povinnosti týkající se plnění pokynů správce
K dosažení souladu s čl. 21 odst. 9 písm. c) směrnice 2011/61/EU musí depozitář alespoň:
a)
vypracovat a zavést vhodné postupy k ověření, že alternativní investiční fond a správce jednají v souladu s platnými právními a správními předpisy a se statutem a zakládacími dokumenty fondu. Depozitář zejména sleduje, zda alternativní investiční fond dodržuje investiční omezení a limity pákového efektu stanovené v nabídkových dokumentech fondu. Tyto postupy jsou úměrné povaze, rozsahu a složitosti alternativního investičního fondu;
b)
vypracovat a zavést postup eskalace pro případ, že alternativní investiční fond poruší jeden z limitů nebo omezení uvedených v písmenu a).
Článek 96
Povinnosti týkající se včasného vypořádání transakcí
1. K dosažení souladu s čl. 21 odst. 9 písm. d) směrnice 2011/61/EU musí depozitář vytvořit postup ke zjištění situací, kdy protiplnění související s operacemi s aktivy alternativního investičního fondu nebo správce jednajícího jménem fondu nebylo alternativnímu investičnímu fondu poskytnuto v obvyklých lhůtách, uvědomit o tom správce, a jestliže situace nebyla napravena, požádat, aby protistrana pokud možno finanční nástroje vrátila.
2. Jestliže se transakce neodehrávají na regulovaném trhu, posuzují se obvyklé lhůty s ohledem na podmínky související s danými transakcemi (smlouvy o OTC derivátech nebo investice do nemovitostí nebo do soukromě vlastněných společností).
Článek 97
Povinnosti týkající se rozdělení příjmů alternativního investičního fondu
1. K dosažení souladu s čl. 21 odst. 9 písm. e) směrnice 2011/61/EU musí depozitář:
a)
zajistit, aby byl výpočet čistého příjmu, jakmile jej správce ohlásil, prováděn v souladu se statutem nebo zakládacími dokumenty alternativního investičního fondu a příslušnými vnitrostátními právními předpisy;
b)
zajistit, aby byla přijata odpovídající opatření, pokud auditoři alternativního investičního fondu vyjádří výhrady k ročnímu finančnímu výkazu. Alternativní investiční fond nebo správce jednající jménem fondu poskytne depozitáři veškeré informace o výhradách vyjádřených k finančnímu výkazu a
c)
zkontrolovat úplnost a přesnost plateb dividend, jakmile byly správcem ohlášeny, a případně odměny za zhodnocení kapitálu.
2. Jestliže má depozitář za to, že výpočet příjmu nebyl proveden v souladu s příslušnými právními předpisy nebo se statutem nebo zakládacími dokumenty alternativního investičního fondu, uvědomí o tom správce a případně fond a zajistí, aby byly včas podniknuty kroky k nápravě v nejlepším zájmu investorů fondu.
Článek 98
Patřičná opatrnost
1. Ke splnění povinností stanovených v čl. 21 odst. 11 písm. c) směrnice 2011/61/EU depozitář zavede a používá pro výběr a průběžné sledování pověřené osoby vhodný a dokumentovaný postup založený na patřičné opatrnosti. Tento postup se pravidelně a nejméně jednou za rok přehodnotí a na žádost se zpřístupní příslušným orgánům.
2. Při výběru a jmenování třetí osoby, kterou depozitář v souladu s čl. 21 odst. 11 směrnice 2011/61/EU pověří úkoly úschovy, jedná depozitář s patřičnou dovedností, péčí a opatrností, aby zajistil, že svěřením finančních nástrojů této třetí osobě je zachována přiměřená úroveň ochrany. Depozitář musí alespoň:
a)
posoudit právní a regulační rámec, včetně rizika země, rizika opatrování a vymahatelnosti smluv třetí strany. Toto posouzení by mělo depozitáři zejména umožnit, aby určil možné dopady platební neschopnosti třetí strany na aktiva a práva alternativního investičního fondu. Jestliže se depozitář dozví, že oddělení aktiv není dostatečné k zajištění ochrany před platební neschopností kvůli právním předpisům země, ve které je třetí strana usazena, uvědomí o tom neprodleně správce;
b)
posoudit, zda praxe, postupy a vnitřní kontroly třetí strany jsou přiměřené k zajištění toho, že finanční nástroje alternativního investičního fondu nebo správce jednajícího jménem fondu požívají vysoké úrovně péče a ochrany;
c)
posoudit, zda finanční síla a pověst třetí strany odpovídají úkolům, kterými je pověřena. Posouzení se zakládá na informacích poskytnutých potenciální třetí stranou, jakož i na dalších údajích a informacích, pokud jsou k dispozici.
d)
zajistit, že třetí strana má provozní a technické zázemí nezbytné k plnění svěřených úkolů opatrování s uspokojivou mírou ochrany a zabezpečení.
3. Depozitář provádí s patřičnou dovedností, péčí a opatrností pravidelné kontroly a průběžné sledování, aby zajistil, že třetí strana nadále splňuje kritéria stanovená v odstavci 1 tohoto článku a podmínky stanovené v čl. 21 odst. 11 písm. d) směrnice 2011/61/EU. Za tímto účelem musí depozitář alespoň:
a)
sledovat výkonnost třetí strany a její soulad s normami depozitáře;
b)
zajistit, že třetí strana plní úkoly opatrování s patřičnou péčí, obezřetností a opatrností, a zejména že skutečně zachovává oddělení finančních nástrojů v souladu s požadavky článku 99;
c)
přezkoumat rizika opatrování související s rozhodnutím svěřit aktiva třetí straně a bez zbytečného prodlení uvědomit alternativní investiční fond nebo správce o jakékoli změně těchto rizik. Posouzení se zakládá na informacích poskytnutých třetí stranou a na dalších údajích a informacích, pokud jsou k dispozici. V období otřesů na finančních trzích nebo pokud je zjištěno riziko, zvýší se četnost a zvětší se rozsah přezkumu. Jestliže se depozitář dozví, že oddělení aktiv již není dostatečné k zajištění ochrany před platební neschopností kvůli právním předpisům země, ve které je třetí strana usazena, uvědomí o tom neprodleně správce.
4. Pokud třetí strana pověří plněním svých svěřených úkolů další osobu, platí obdobně podmínky a kritéria stanovené v odstavcích 1, 2 a 3.
5. Depozitář sleduje soulad s čl. 21 odst. 4 směrnice 2011/61/EU.
6. Depozitář vypracuje nouzový plán obnovy pro každý trh, na němž v souladu s čl. 21 odst. 11 směrnice 2011/61/EU jmenuje třetí stranu, aby plnila povinnosti úschovy. Takový plán obnovy obsahuje určení případného alternativního poskytovatele.
7. Pokud pověřená osoba již nesplňuje uvedené požadavky, depozitář přijme opatření, včetně ukončení smlouvy, která jsou v nejlepším zájmu alternativního investičního fondu a jeho investorů.
Článek 99
Povinnost oddělení aktiv
1. Pokud byla úkoly úschovy zcela nebo částečně pověřena třetí strana, depozitář zajistí, že tato třetí strana, které byly úkoly úschovy svěřeny podle čl. 21 odst. 11 směrnice 2011/61/EU, jedná v souladu s povinností oddělení aktiv stanovené v čl. 21 odst. 11 písm. d) bodě iii) směrnice 2011/61/EU, a ověří, že tato třetí strana:
a)
uchovává záznamy a účty nezbytné k tomu, aby mohla kdykoli a neprodleně rozlišit aktiva alternativních investičních fondů, které jsou klienty depozitáře, od svých vlastních aktiv, aktiv jiných klientů, aktiv držených depozitářem na jeho vlastní účet a aktiv držených pro klienty depozitáře, kteří nejsou alternativními investičními fondy;
b)
uchovává záznamy a účty způsobem, který zajišťuje jejich přesnost a zvláště to, že odpovídají aktivům uschovaným pro depozitářovy klienty;
c)
pravidelně provádí sesouhlasení mezi svými interními účty a záznamy a účty a záznamy třetí strany, kterou v souladu s čl. 21 odst. 11 třetím pododstavcem směrnice 2011/61/EU pověřila úkoly úschovy;
d)
zavede přiměřená organizační opatření k minimalizaci rizika ztráty či znehodnocení finančních nástrojů nebo práv k těmto finančním nástrojům v důsledku zneužití finančních nástrojů, podvodu, nekvalitní administrativy, nedostatečné evidence nebo nedbalosti;
e)
pokud je třetí strana subjektem uvedeným v čl. 18 odst. 1 písm. a), b) a c) směrnice 2006/73/ES, který podléhá účinným pravidlům obezřetnosti a účinnému dohledu, jež mají stejný účinek jako právo Unie a jež jsou účinně vymáhány, depozitář přijme nezbytné kroky k zajištění toho, že peněžní prostředky alternativního investičního fondu jsou drženy na účtu nebo na účtech v souladu s čl. 21 odst. 7 směrnice 2011/61/EU.
2. Jestliže depozitář pověřil v souladu s čl. 21 odst. 11 směrnice 2011/61/EU úkoly opatrování třetí stranu, je účelem sledování, jak tato třetí strana dodržuje povinnosti oddělovat aktiva, zajistit, aby finanční nástroje, které patří klientům, byly chráněny před platební neschopností této třetí strany. Pokud v souladu s příslušnými právními předpisy, zahrnujícími zejména právní předpisy týkající se majetku nebo platební neschopnosti, nejsou požadavky stanovené v odstavci 1 dostatečné k dosažení daného cíle, depozitář posoudí, jaká další opatření je třeba provést, aby se minimalizovalo riziko ztráty a byla zachována odpovídající úroveň ochrany.
3. Jestliže třetí strana, která byla v souladu s čl. 21 odst. 11 směrnice 2011/61/EU pověřena úkoly úschovy, rozhodne podle čl. 21 odst. 11 třetího pododstavce směrnice 2011/61/EU pověřit úkoly úschovy nebo jejich částí další třetí stranu, použijí se obdobně odstavce 1 a 2.
ODDÍL 4
Ztráta finančních nástrojů, zproštění odpovědnosti a objektivní důvody
(čl. 21 odst. 12 a 13 směrnice 2011/61/EU)
Článek 100
Ztráta finančních nástrojů, které byly drženy v opatrování
1. Za ztrátu finančního nástroje drženého v opatrování ve smyslu čl. 21 odst. 12 směrnice 2011/61/EU se považuje situace, kdy ve vztahu k finančními nástroji drženému v opatrování depozitářem nebo třetí stranou, jež byla opatrováním finančního nástroje drženého v opatrování pověřena, je splněna některá z následujících podmínek:
a)
tvrzené vlastnické právo alternativního investičního fondu se ukáže neplatným, protože již zaniklo nebo nikdy neexistovalo;
b)
alternativní investiční fond byl s konečnou platností zbaven vlastnického práva k finančnímu nástroji;
c)
alternativní investiční fond není s konečnou platností schopen s daným finančním nástrojem přímo či nepřímo nakládat.
2. Správce potvrdí ztrátu finančního nástroje podle zdokumentovaného postupu, který je snadno přístupný příslušným orgánům. Jakmile je ztráta potvrzena, je okamžitě na trvalém nosiči oznámena investorům.
3. Finanční nástroj držený v opatrování se nepovažuje za ztracený ve smyslu čl. 21 odst. 12 směrnice 2011/61/EU, pokud je alternativní investiční fond s konečnou platností zbaven vlastnického práva ke konkrétnímu nástroji, ale tento nástroj je nahrazen jiným finančním nástrojem či nástroji nebo na jiný nástroj přeměněn.
4. V případě platební neschopnosti třetí strany, která byla pověřena opatrováním finančních nástrojů držených v opatrování, správce ztrátu finančního nástroje drženého v opatrování formálně potvrdí, jakmile je s jistotou splněna jedna z podmínek uvedených v odstavci 1.
Zda byla splněna některá z podmínek stanovených v odstavci 1, je jisté nejpozději na konci úpadkového řízení. Správce a depozitář úpadkové řízení pozorně sledují, aby zjistili, zda všechny nebo některé finanční nástroje svěřené třetí straně, která byla pověřena opatrováním finančních nástrojů, byly skutečně ztraceny.
5. Ztráta finančního nástroje drženého v opatrování se formálně potvrdí bez ohledu na to, zda podmínky uvedené v odstavci 1 jsou výsledkem podvodu, nedbalosti nebo jiného úmyslného či neúmyslného jednání.
Článek 101
Zproštění odpovědnosti podle čl. 21 odst. 12 směrnice 2011/61/EU
1. Depozitář nenese odpovědnost podle čl. 21 odst. 12 druhého pododstavce směrnice 2011/61/EU, pokud může prokázat, že jsou splněny všechny následující podmínky:
a)
událost, která vedla ke ztrátě, není výsledkem jednání nebo opomenutí depozitáře nebo třetí strany, jež byla v souladu s čl. 21 odst. 8 písm. a) směrnice 2011/61/EU pověřena opatrováním finančních nástrojů držených v opatrování;
b)
depozitář nemohl rozumně zabránit události, která vedla ke ztrátě, i přesto, že přijal veškerá opatření, která jsou povinností obezřetného depozitáře podle obvyklé praxe v této oblasti;
c)
i přesto, že depozitář důkladně a zcela uplatňoval patřičnou opatrnost, nemohl ztrátě zabránit.
Tato podmínka se považuje za splněnou, pokud depozitář zajistil, že depozitář a třetí strana, jež byla v souladu s čl. 21 odst. 8 písm. a) směrnice 2011/61/EU pověřena opatrováním finančních nástrojů držených v opatrování, učinili všechny následující kroky:
i)
vytvořit, zavést, použít a udržovat struktury a postupy a zajistit, že odborné znalosti jsou přiměřené a úměrné povaze a složitosti aktiv alternativního investičního fondu, aby bylo možné včas zjistit a průběžně sledovat vnější události, které by mohly způsobit ztrátu finančního nástroje drženého v opatrování,
ii)
průběžně posuzovat, zda některá z událostí uvedených v prvním bodě představuje značné riziko ztráty finančního nástroje drženého v opatrování,
iii)
informovat správce o zjištěných značných rizicích a podniknout případně vhodné kroky, které zabrání ztrátě finančních nástrojů držených v opatrování nebo ji zmírní, pokud byly zjištěny skutečné nebo potenciální vnější události, u kterých existuje podezření, že představují značné riziko ztráty finančního nástroje drženého v opatrování.
2. Požadavky uvedené v odst. 1 písm. a) a b) se mohou považovat za splněné v případě:
a)
přírodních jevů mimo lidskou kontrolu nebo vliv;
b)
přijetí zákona, vyhlášky, nařízení, rozhodnutí nebo příkazu jakoukoli vládou nebo vládním orgánem, včetně soudu či tribunálu, které má vliv na finanční nástroj držený v opatrování;
c)
války, nepokojů nebo jiných větších otřesů.
3. Požadavky uvedené v odst. 1 písm. a) a b) se nepovažují za splněné v případě mimo jiné účetní chyby, provozního selhání, podvodu a nedodržení požadavku oddělení aktiv na úrovni depozitáře nebo třetí strany, jež byla v souladu s čl. 21 odst. 8 písm. a) směrnice 2011/61/EU pověřena opatrováním finančních nástrojů držených v opatrování.
4. Tento článek se obdobně vztahuje na pověřenou osobu, pokud depozitář smluvně převedl svou odpovědnost v souladu s čl. 21 odst. 13 a 14 směrnice 2011/61/EU.
Článek 102
Objektivní důvody depozitáře pro smluvní zproštění odpovědnosti
1. Objektivní důvody pro smluvní zproštění odpovědnosti podle čl. 21 odst. 13 směrnice 2011/61/EU jsou:
a)
omezeny na přesné a konkrétní okolnosti popisující danou činnost;
b)
v souladu s depozitářovými politikami a rozhodnutími.
2. Objektivní důvody se stanoví pokaždé, kdy se depozitář hodlá zprostit své odpovědnosti.
3. Má se za to, že depozitář má objektivní důvody zprostit se smluvně své odpovědnosti v souladu s čl. 21 odst. 13 směrnice 2011/61/EU, jestliže může prokázat, že neměl jinou možnost, než svými úkoly opatrování pověřit třetí stranu. To nastane zejména v případě, že:
a)
právní předpisy třetí země vyžadují, aby jisté finanční nástroje byly drženy v opatrování místním subjektem, a zároveň existují místní subjekty, které splňují kritéria pro pověření stanovená v čl. 21 odst. 11 směrnice 2011/61/EU, nebo
b)
správce trvá na udržení investice v jisté jurisdikci i přes varování depozitáře, že toto rozhodnutí představuje zvýšené riziko.
KAPITOLA V
POŽADAVKY NA TRANSPARENTNOST, PÁKOVÝ EFEKT, PRAVIDLA TÝKAJÍCÍ SE TŘETÍCH ZEMÍ A VÝMĚNA INFORMACÍ O MOŽNÝCH DŮSLEDCÍCH ČINNOSTI SPRÁVCE
ODDÍL 1
Výroční zpráva, informování investorů a podávání zpráv příslušným orgánům
(čl. 22 odst. 2 písm. a) až e), čl. 23 odst. 4 a čl. 24 odst. 1 směrnice 2011/61/EU)
Článek 103
Obecné zásady pro výroční zprávu
Všechny informace poskytované ve výroční zprávě, včetně informací upřesněných v tomto oddíle, se podávají způsobem, který zajišťuje příslušné významné, spolehlivé, srovnatelné a jasné informace. Výroční zpráva obsahuje informace, které investoři potřebují ve vztahu ke strukturám jistého alternativního investičního fondu.
Článek 104
Obsah a formát rozvahy nebo výkazu aktiv a pasiv a výkazu zisku a ztráty
1. Rozvaha nebo výkaz aktiv a pasiv v souladu s čl. 22 odst. 2 písm. a) směrnice 2011/61/EU sestává z následujících částí, s rozčleněním na uvedené položky:
a)
„aktiva“, jimiž se rozumí majetek alternativního investičního fondu nabytý v minulosti za účelem dosažení výnosů; aktiva se člení na tyto položky:
i)
„investice“, které zahrnují mimo jiné dluhové a majetkové cenné papíry, nemovitosti, majetek a deriváty,
ii)
„peněžní prostředky a peněžní ekvivalenty“, které zahrnují mimo jiné pokladní hotovost, vklady splatné na požádání a kvalifikované krátkodobé likvidní investice,
iii)
„pohledávky“, které zahrnují mimo jiné pohledávky ve vztahu k dividendám a úrokům, prodané investice, částky dlužné od makléřů a „zálohy“, k nimž patří mimo jiné částky zaplacené předem vztahující se k výdajům alternativního investičního fondu;
b)
„pasiva“, jimiž se rozumějí stávající závazky alternativního investičního fondu, které vznikly v minulosti a jejichž budoucí plnění předpokládá výdaje z majetku fondu; pasiva se člení na tyto položky:
i)
„závazky“, které zahrnují mimo jiné částky splatné ve vztahu k nákupu investic nebo vyplacení podílových jednotek či akcií v alternativním investičním fondu a částky dlužné makléřům a „výdaje příštích období“, které zahrnují mimo jiné závazky za poplatky za správu, za poradenství, výkonnostní poplatky, úroky a jiné výdaje, k nimž došlo během činnosti alternativního investičního fondu,
ii)
„půjčky“, které zahrnují mimo jiné částky splatné bankám a jiným protistranám,
iii)
„další závazky“, které zahrnují mimo jiné částky dlužné protistranám za zajištění při vrácení vypůjčených cenných papírů, výnosy příštích období a splatné dividendy a splatné rozdělení kapitálu;
c)
„čistá aktiva“ představující zbývající hodnotu aktiv alternativního investičního fondu po odečtení všech pasiv.
2. Výkaz zisku a ztráty se sestává z následujících částí, s rozčleněním na uvedené položky a podpoložky:
a)
„výnosy“, jimiž se rozumí každý nárůst čisté hodnoty aktiv během účetního období k němuž došlo získáním nebo zhodnocením aktiv, nebo snížením pasiv, přičemž do výnosů se nezahrnují příspěvky od investorů; výnosy se člení na tyto položky a podpoložky:
i)
„investiční výnosy“, jež lze dále klasifikovat následovně:
-
„výnosy z dividend“ týkající se dividend z kapitálových investic, jejichž je alternativní investiční fond příjemcem,
-
„výnosy z úroků“ týkající se úroků z dluhových investic a peněžních prostředků, jejichž je alternativní investiční fond příjemcem,
-
„výnosy z pronájmu“ týkající se výnosů z pronájmu pocházejícího z investic do nemovitostí, jejichž je alternativní investiční fond příjemcem,
ii)
„realizovaný výnos z finančních operací“, který představuje výnos z prodeje investičních nástrojů a podílů,
iii)
„nerealizovaný výnos z finančních operací“, který představuje výnos z přecenění investičních nástrojů a podílů, a
iv)
„další výnosy“, které zahrnují mimo jiné výnosy z poplatků za půjčené cenné papíry a z dalších poplatků;
b)
„náklady“, jimiž se rozumí každý pokles hodnoty aktiv během účetního období k němuž došlo pozbytím nebo znehodnocením aktiv nebo přírůstkem pasiv, přičemž do nákladů se nezahrnuje rozdělování kapitálu investorům; náklady se člení na tyto položky:
-
„poplatky za poradenství nebo správu v souvislosti s investováním“, které zahrnují poplatky poradcům nebo správcům,
-
„ostatní náklady“, které zahrnují mimo jiné administrativní poplatky, odměny odborníkům, poplatky za opatrování a úroky. Pokud jsou svou povahou významné, uvádějí se jednotlivé položky zvlášť,
-
„realizovaná ztráta z investic“, která představuje ztrátu vzniklou při zcizení investičních nástrojů nebo podílů,
-
„nerealizovanou ztrátu z investic“, která představuje ztrátu vzniklou přeceněním investičních nástrojů nebo podílů;
c)
„čistý zisk nebo ztráta“, představující rozdíl mezi náklady a výnosy.
3. Úprava, nomenklatura a terminologie řádkových položek musí být v souladu s příslušnými účetními standardy nebo pravidly přijatými alternativním investičním fondem a vyhovují právním předpisům platným v místě, kde je alternativní investiční fond usazen. Řádkové položky mohou být změněny nebo rozšířeny, aby splňovaly výše uvedené požadavky.
4. Doplňující řádkové položky, nadpisy a mezisoučty se vloží, pokud je takový způsob prezentace užitečný pro pochopení finanční situace alternativního investičního fondu z rozvahy či z výkazu aktiv a pasiv nebo pochopení finančních výsledků z obsahu a formátu rozpisu příjmů a výdajů. Je-li to užitečné, doplní se další informace v příloze k účetní závěrce. Účelem této přílohy je poskytnout popis nebo rozbor položek zveřejněných v této závěrce a informace o položkách, které nesplňují podmínky pro zahrnutí do této závěrky.
5. Každá významná třída podobných položek musí být prezentována samostatně. Jsou-li významné, uvedou se i jednotlivé položky. Významnost se posuzuje podle požadavků schváleného účetního rámce.
6. Úprava a klasifikace položek v rozvaze nebo ve výkazu aktiv a pasiv se zachovají pro každé vykazovací nebo účetní období stejné, pokud nevyjde najevo, že by byla vhodnější jiná úprava nebo klasifikace, například v případě, že nová investiční strategie vede k odlišným obchodním tokům, nebo pokud změnu úpravy vyžaduje účetní standard.
7. Pokud jde o obsah a formát rozpisu příjmů a výdajů stanovený v příloze IV, zahrnou se do rozpisu příjmů a výdajů všechny položky příjmů a výdajů v daném období, pokud účetní standard schválený alternativním investičním fondem nestanoví jinak.
Článek 105
Zpráva o činnosti v účetním období
1. Zpráva o činnosti v účetním období obsahuje alespoň:
a)
přehled investičních činností za daný rok nebo období a přehled portfolia alternativního investičního fondu na konci daného roku či období;
b)
přehled výsledků alternativního investičního fondu za daný rok či období;
c)
podstatné níže upřesněné změny údajů uvedených v článku 23 směrnice 2011/61/EU, které dosud nejsou v účetní závěrce uvedeny.
2. Zpráva musí obsahovat spravedlivý a vyvážený přezkum činností a výsledků alternativního investičního fondu a též popis hlavních rizik a investičních nebo ekonomických nejistot, kterým by mohl alternativní investiční fond čelit.
3. Rozbor zahrnuje klíčové finanční i nefinanční ukazatele výsledků týkajících se daného alternativního investičního fondu, a to v rozsahu nezbytném pro pochopení investičních činností tohoto fondu nebo jeho výsledků. Informace předložené ve zprávě jsou v souladu s vnitrostátními pravidly platnými v místě, kde je alternativní investiční fond usazen.
4. Informace ve zprávě o činnostech za účetní období tvoří součást zprávy členů správní rady či investičních správců, pokud je tato zpráva obvykle předkládána společně s účetní závěrkou alternativního investičního fondu.
Článek 106
Podstatné změny
1. Změna údaje se považuje za podstatnou ve smyslu čl. 22 odst. 2 písm. d) směrnice 2011/61/EU, jestliže existuje značná pravděpodobnost, že jakmile se rozumný investor takový údaj dozví, znovu přehodnotí svou investici do daného alternativního investičního fondu, například proto, že takový údaj by mohl mít vliv na schopnost investora uplatňovat práva ke své investici nebo by se jinak dotkl zájmů jednoho či více investorů tohoto fondu.
2. K dosažení souladu s čl. 22 odst. 2 písm. d) směrnice 2011/61/EU posoudí správce změny údajů uvedených v článku 23 směrnice 2011/61/EU za dané účetní období podle odstavce 1 tohoto článku.
3. Údaje se zveřejňují v souladu s požadavky účetních standardů a účetních pravidel přijatých alternativním investičním fondem společně s popisem možného či očekávaného dopadu na alternativní investiční fond a případně na investory fondu. Dodatečné informace se zveřejňují, pokud soulad se zvláštními požadavky účetních standardů a účetních pravidel nestačí k tomu, aby investorům umožnil pochopit dopad změny.
4. Jestliže údaje, u kterých se v souladu s odstavcem 1 požaduje zveřejnění, nejsou zahrnuty v účetních standardech platných pro daný alternativní investiční fond, nebo v jeho účetních pravidlech, poskytne se popis podstatné změny společně s možným či očekávaným dopadem na fond či případně na investory fondu.
Článek 107
Zveřejnění odměn
1. Při poskytování údajů požadovaných v čl. 22 odst. 2 písm. e) směrnice 2011/61/EU se upřesní, zda se celková odměna vztahuje k jednomu z následujících:
a)
k celkové odměně všech zaměstnanců správce, s uvedením počtu příjemců;
b)
k celkové odměně zaměstnanců správce, kteří jsou zcela nebo částečně zapojeni do činností alternativního investičního fondu, s uvedením počtu příjemců;
c)
k poměrné části celkové odměny zaměstnanců správce připadající na alternativní investiční fond, s uvedením počtu příjemců.
2. Celková odměna za účetní období též uvádí odměnu za zhodnocení kapitálu vyplacenou alternativním investičním fondem, je-li tento údaj k dispozici.
3. Zveřejňují-li se údaje na úrovni správce, uvedou se údaje rozdělené podle jednotlivých alternativních investičních fondů, jsou-li tyto údaje k dispozici nebo snadno přístupné. Jako součást zveřejnění se uvede popis, jak bylo rozdělení údajů provedeno.
4. Správce poskytne obecné informace týkající se finančních i nefinančních kritérií zásad a postupů pro odměňování pro příslušné kategorie zaměstnanců, aby investorům umožnil posoudit vytvořené pobídky. V souladu se zásadami stanovenými v příloze II směrnice 2011/61/EU správce zveřejní alespoň údaje nezbytné k pochopení rizikového profilu alternativního investičního fondu a opatření, která přijímá, aby zamezil střetům zájmů nebo je řešil.
Článek 108
Pravidelné informování investorů
1. Informace uvedené v čl. 23 odst. 4 směrnice 2011/61/EU se předkládají přehledným a srozumitelným způsobem.
2. Při zveřejňování procentního podílu aktiv alternativního investičního fondu, která podléhají zvláštním opatřením v důsledku jejich nelikvidnosti v souladu s čl. 23 odst. 4 písm. a) směrnice 2011/61/EU, správce:
a)
poskytne přehled jakýchkoli zavedených zvláštních opatření, včetně toho, zda se týkají vyčleněných aktiv (side pockets), omezení odkupovat (gates) nebo podobných opatření, metodu oceňování použitou na aktiva, která takovým opatřením podléhají, a jak se na tato aktiva uplatňují poplatky za správu a výkonnostní poplatky;
b)
zveřejní tyto informace jako součást pravidelného informování investorů, jak je vyžadováno statutem nebo zakládacími dokumenty alternativního investičního fondu, nebo současně s prospektem a nabídkovým dokumentem a minimálně zároveň se zveřejněním výroční zprávy v souladu s čl. 22 odst. 1 směrnice 2011/61/EU.
Procentní podíl aktiv alternativního investičního fondu, která podléhají zvláštním opatřením definovaným v čl. 1 odst. 5, se vypočítá jako čistá hodnota těchto aktiv podléhajících zvláštním opatřením dělená čistou hodnotou aktiv dotčeného alternativního investičního fondu.
3. Pro jakákoli nová opatření k řízení likvidity alternativního investičního fondu v souladu s čl. 23 odst. 4 písm. b) směrnice 2011/61/EU správce:
a)
u každého alternativního investičního fondu, který spravuje, nejedná-li se o uzavřený alternativní investiční fond, který nevyužívá pákového efektu, informuje investory o jakékoli změně systému řízení likvidity a postupů uvedených v čl. 16 odst. 1 směrnice 2011/61/EU, jež je podstatná ve smyslu čl. 106 odst. 1;
b)
okamžitě informuje investory v případě, že aktivují omezení odkupovat (gates), vyčleněná aktiva (side pockets) nebo podobná zvláštní opatření nebo pokud se rozhodnou pozastavit vyplácení;
c)
poskytne přehled o změnách opatření týkajících se likvidity, ať se jedná o zvláštní opatření, či ne. Je-li to vhodné, uvedou se také podmínky, za nichž je povoleno vyplácení, a okolnosti určující, kdy se uplatní správa na základě volné úvahy. Uvedou se rovněž jakákoli použitelná hlasovací či jiná omezení, délka období bez možnosti odkoupení (lock-up period), nebo jakékoli ustanovení týkající se pořadí nebo poměrného dělení při omezení odkupovat (gates) a pozastavení.
4. Zveřejnění rizikového profilu alternativního investičního fondu v souladu s čl. 23 odst. 4 písm. c) směrnice 2011/61/EU obsahuje:
a)
opatření k posouzení citlivosti portfolia alternativního investičního fondu vůči nejdůležitějším rizikům, kterým fond je nebo by mohl být vystaven;
b)
pokud meze pro rizika stanovené správcem byly nebo pravděpodobně budou překročeny a pokud tyto meze pro rizika skutečně překročeny byly, popis okolností a přijatých nápravných opatření;
Informace se zveřejní jako součást pravidelného informování investorů ze strany alternativního investičního fondu, jak je vyžadováno statutem nebo zakládacími dokumenty fondu, nebo současně s prospektem a nabídkovým dokumentem a minimálně zároveň se zveřejněním výroční zprávy v souladu s čl. 22 odst. 1 směrnice 2011/61/EU.
5. Zveřejnění systémů řízení rizik používaných správcem v souladu s čl. 23 odst. 4 písm. c) směrnice 2011/61/EU obsahuje hlavní prvky systémů řízení rizik používaných správcem k řízení rizik, jimž je nebo může být vystaven každý jím spravovaný alternativní investiční fond. V případě změny zahrnuje popis informace týkající se změny a jejího očekávaného dopadu na alternativní investiční fond a jeho investory.
Informace se zveřejní jako součást pravidelného informování investorů ze strany alternativního investičního fondu, jak je vyžadováno statutem nebo zakládacími dokumenty fondu, nebo současně s prospektem a nabídkovým dokumentem a minimálně zároveň s vydáním nebo zveřejněním výroční zprávy v souladu s čl. 22 odst. 1 směrnice 2011/61/EU.
Článek 109
Pravidelné informování investorů
1. Informace uvedené v čl. 23 odst. 5 směrnice 2011/61/EU se předkládají přehledným a srozumitelným způsobem.
2. Informace o změnách maximální síly pákového efektu vypočítané v souladu s metodou hrubé hodnoty aktiv a závazkovou metodou a jakékoli právo na použití zajištění nebo záruky poskytnutých v rámci využití pákového efektu musí být zpřístupněny bez zbytečného prodlení a zahrnovat:
a)
původní a opravenou maximální úroveň pákového efektu vypočítanou v souladu s články 7 a 8, přičemž se úroveň pákového efektu vypočítá jako příslušná expozice vůči rizikům dělená čistou hodnotou aktiv alternativního investičního fondu;
b)
povahu poskytnutých práv na použití zajištění;
c)
povahu poskytnutých záruk a
d)
podrobnosti o změnách poskytovatelů služeb vztahujících se k jednomu z výše uvedených bodů.
3. Informace o celkovém objemu pákového efektu vypočítaném podle metody hrubé hodnoty aktiv a závazkové metody použité alternativním investičním fondem se zveřejní jako součást pravidelného informování investorů ze strany alternativního investičního fondu, jak je vyžadováno statutem nebo zakládacími dokumenty fondu, nebo současně s prospektem a nabídkovým dokumentem a minimálně zároveň se zveřejněním výroční zprávy v souladu s čl. 22 odst. 1 směrnice 2011/61/EU.
Článek 110
Podávání zpráv příslušným orgánům
1. Ke splnění požadavků čl. 24 odst. 1 druhého pododstavce a čl. 3 odst. 3 písm. d) směrnice 2011/61/EU poskytne správce při podávání zpráv příslušným orgánům následující informace:
a)
hlavní nástroje, s nimiž obchoduje, včetně rozdělení finančních nástrojů a dalších aktiv, investiční strategie alternativního investičního fondu a to, na kterou zeměpisnou oblast a odvětví se investice zaměřují;
b)
trhy, jichž je členem nebo na kterých aktivně obchoduje;
c)
diverzifikaci portfolia alternativního investičního fondu, která zahrnuje mimo jiné jeho hlavní expozice vůči riziku a nejvýznamnější koncentrace rizik.
Informace se poskytne co možná nejdříve a nejpozději jeden měsíc po skončení období uvedeného v odstavci 3. Je-li daný alternativní investiční fond fondem fondů, správce může tuto lhůtu prodloužit o 15 dní.
2. Za každý unijní alternativní investiční fond, který spravuje, a za každý alternativní investiční fond, který nabízí v Unii, poskytne správce příslušným úřadům svého domovského členského státu v souladu s čl. 24 odst. 2 směrnice 2011/61/EU následující informace:
a)
procentní podíl aktiv alternativního investičního fondu, která podléhají zvláštním opatřením definovaným v čl. 1 odst. 5 tohoto nařízení v důsledku jejich nelikvidnosti v souladu s čl. 23 odst. 4 písm. a) směrnice 2011/61/EU;
b)
jakákoli nová opatření k řízení likvidity alternativního investičního fondu;
c)
systémy řízení rizik používané správcem k řízení tržního rizika, rizika likvidity, rizika selhání protistrany a dalších rizik včetně operačního rizika;
d)
současný rizikový profil alternativního investičního fondu zahrnující:
i)
profil investic alternativního investičního fondu z hlediska tržního rizika, včetně očekávaného výnosu a volatility alternativního investičního fondu za normálních tržních podmínek,
ii)
profil investic alternativního investičního fondu z hlediska likvidity, včetně profilu aktiv fondu z hlediska likvidity, povahu podmínek zpětného odkupu a podmínek financování poskytnutého protistranami fondu;
e)
informace o hlavních kategoriích aktiv, do nichž alternativní investiční fond investoval, včetně odpovídající tržní hodnoty krátkých a dlouhých pozic, obratu a výsledků během vykazovaného období, a
f)
výsledky pravidelných zátěžových testů za běžných i mimořádných okolností provedených v souladu s čl. 15 odst. 3 písm. b) a čl. 16 odst. 1 druhým pododstavcem směrnice 2011/61/EU.
3. Informace uvedené v odstavcích 1 a 2 jsou podávány následovně:
a)
jednou za půl roku správcem spravujícím portfolia alternativních investičních fondů, jejichž spravovaná aktiva vypočtená podle článku 2 celkově přesahují limit buď 100 milionů EUR, nebo 500 milionů EUR stanovené v čl. 3 odst. 2 písm. a) a b) směrnice 2011/61/EU, ale nepřesahují 1 miliardu EUR, za každý unijní alternativní investiční fond, který správce spravuje, a za každý alternativní investiční fond, který nabízí v Unii;
b)
jednou za čtvrt roku správcem spravujícím portfolia alternativních investičních fondů, jejichž spravovaná aktiva vypočtená podle článku 2 celkově přesahují limit 1 miliardy EUR, za každý unijní alternativní investiční fond, který správce spravuje, a za každý alternativní investiční fond, který nabízí v Unii;
c)
jednou za čtvrt roku správcem, který podléhá požadavkům uvedeným v tomto odstavci písm. a), za každý alternativní investiční fond, jehož spravovaná aktiva, včetně aktiv získaných použitím pákového efektu, celkově přesahují 500 milionů EUR, ve vztahu k danému fondu;
d)
jednou za rok správcem ve vztahu k jím spravovanému alternativnímu investiční fondu, který nevyužívá pákového efektu a který v souladu s hlavní investiční politikou investuje do nekotovaných společností a emitentů za účelem získání kontroly.
4. Odchylně od odstavce 3 může příslušný orgán domovského členského státu správce považovat pro výkon svých úkolů za vhodné a nezbytné požadovat všechny nebo část informací, jež mu mají být předány, častěji.
5. Správci spravující jeden nebo více alternativních investičních fondů, které považují za fondy, jež využívají v souladu s článkem 111 tohoto nařízení pákový efekt ve velké míře, poskytnou informace požadované v čl. 24 odst. 4 směrnice 2011/61/EU zároveň s informacemi požadovanými v odstavci 2 tohoto článku.
6. Správci poskytnou informace upřesněné v odstavcích 1, 2 a 5 v souladu s pro forma vzorem pro podávání zpráv uvedeným v příloze IV.
7. V souladu s čl. 42 odst. 1 písm. a) směrnice 2011/61/EU se pro mimounijní správce jakýkoli odkaz na příslušné orgány domovského členského státu považuje za odkaz na příslušný orgán referenčního členského státu.
Článek 111
Využívání pákového efektu „ve velké míře“
1. Za využívání pákového efektu ve velké míře pro účely čl. 24 odst. 4 směrnice 2011/61/EU se považuje situace, kdy expozice alternativního investičního fondu vůči rizikům vypočtená závazkovou metodou podle článku 8 tohoto nařízení převyšuje třikrát jeho čistou hodnotu aktiv.
2. Jsou-li splněny požadavky uvedené v odstavci 1 tohoto článku, správce poskytne informace v souladu s čl. 24 odst. 4 směrnice 2011/61/EU příslušným orgánům svého domovského členského státu podle zásad stanovených v čl. 110 odst. 3 tohoto nařízení.
ODDÍL 2
Správci spravující alternativní investiční fondy využívající pákový efekt
(čl. 25 odst. 3 směrnice 2011/61/EU)
Článek 112
Omezení správy alternativních investičních fondů
1. Zásady stanovené v tomto článku se použijí k upřesnění okolností, za kterých příslušné orgány vykonávají svou pravomoc stanovit limity pákového efektu nebo jiná omezení uložená správcům.
2. Při posuzování informací získaných podle čl. 7 odst. 3, čl. 15 odst. 4, čl. 24 odst. 4 nebo 5 směrnice 2011/61/EU vezme příslušný orgán v úvahu rozsah, v jakém využívání pákového efektu správcem nebo jeho interakce se skupinou správců či s jinými finančními institucemi může přispět k růstu systémového rizika ve finančním systému nebo rizika chaotických trhů.
3. Příslušné orgány při svém posouzení zohlední alespoň následující hlediska:
a)
okolnosti, za nichž by expozice rizikům alternativního investičního fondu nebo několika alternativních investičních fondů, včetně expozic vůči rizikům plynoucích z finanční nebo investiční pozice, do níž správce vstoupil na svůj vlastní účet nebo jménem fondu, mohla představovat pro finanční instituci významný zdroj tržního rizika, rizika likvidity nebo rizika selhání protistrany;
b)
okolnosti, za nichž činnosti správce nebo jeho interakce například se skupinou správců či s jinými finančními institucemi, zvláště ve vztahu k druhům aktiv, do kterých fond investuje, a technik používaných správcem při využívání pákového efektu, přispívají nebo by mohly přispívat k postupnému nežádoucímu propadu cen finančních nástrojů či jiných aktiv způsobem, který ohrožuje životaschopnost takových finančních nástrojů či jiných aktiv;
c)
kritéria, jako například typ alternativního investičního fondu, investiční strategie správce ve vztahu k dotčenému fondu, tržní podmínky, za kterých správce a fond provozují svou činnost, a pravděpodobné procyklické účinky, jež by mohly plynout z toho, že příslušné orgány stanoví pro dotčeného správce limity či jiná omezení využívání pákového efektu;
d)
kritéria, jako například velikost alternativního investičního fondu nebo několika alternativních investičních fondů a související dopad na určité tržní odvětví, koncentrace rizik na určitých trzích, na nichž daný fond nebo fondy investují, riziko šíření na jiné trhy z trhu, kde byla rizika zjištěna, otázky likvidity na určitých trzích v daném momentě, rozsah nesouladu aktiv a pasiv v investiční strategii určitého správce nebo nezvyklý pohyb cen aktiv, do nichž fond může investovat.
ODDÍL 3
Zvláštní pravidla ve vztahu ke třetím zemím
(čl. 34 odst. 1, čl. 35 odst. 2, čl. 36 odst. 1, čl. 37 odst. 7 písm. d), čl. 40 odst. 2 písm. a) a čl. 42 odst. 1 směrnice 2011/61/EU)
Článek 113
Obecné požadavky
1. Dohody o spolupráci musí zahrnovat všechny možné situace a aktéry, s nimiž počítá kapitola VII směrnice 2011/61/EU, s ohledem na místo, kde je usazen správce, místo, kde je usazen fond, a na činnost správce.
2. Dohody o spolupráci mají písemnou formu.
3. Dohody o spolupráci vytvoří zvláštní rámec pro konzultace, spolupráci a výměnu informací pro účely dohledu a vymáhání práv mezi příslušnými orgány z EU a příslušnými orgány třetí země.
4. Dohody o spolupráci musí obsahovat zvláštní doložku, kterou se řídí předávání informací, které příslušný orgán Unie obdržel od orgánu dohledu ve třetí zemi, dalším příslušným orgánům Unie, Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy nebo Evropské radě pro systémová rizika, jak to vyžaduje směrnice 2011/61/EU.
Článek 114
Mechanismy, nástroje a postupy
1. Dohody o spolupráci vytvoří mechanismy, nástroje a postupy nezbytné k tomu, aby byl příslušným orgánům Unie umožněn přístup ke všem informacím potřebným k plnění jejich úkolů podle směrnice 2011/61/EU.
2. Dohody o spolupráci vytvoří mechanismy, nástroje a postupy nezbytné k tomu, aby příslušné orgány Unie mohly provádět kontroly na místě, je-li to třeba k plnění úkolů příslušného orgánu Unie podle směrnice 2011/61/EU. Kontroly na místě provádí přímo příslušný orgán Unie nebo příslušný orgán třetí země s pomocí příslušného orgánu Unie.
3. Dohody o spolupráci vytvoří mechanismy, nástroje a postupy nezbytné k tomu, aby příslušný orgán třetí země v souladu s vnitrostátními a mezinárodními předpisy platnými pro daný orgán pomáhal příslušným orgánům Unie, je-li to třeba k vymáhání právních předpisů Unie a vnitrostátních prováděcích předpisů, jež porušil subjekt usazený ve třetí zemi.
Článek 115
Ochrana údajů
Dohody o spolupráci zajistí, aby údaje a rozbor údajů byly třetím zemím předávány pouze v souladu s článkem 52 směrnice 2011/61/EU.
ODDÍL 4
Výměna informací týkajících se možných systémových důsledků činnosti správce
(čl. 53 odst. 1 směrnice 2011/61/EU)
Článek 116
Výměna informací týkajících se možných systémových důsledků činnosti správce
Pro účely článku 53 směrnice 2011/61/EU si příslušné orgány členských států, které jsou odpovědné za udělování povolení správcům nebo dohled nad nimi podle uvedené směrnice, vymění s příslušnými orgány jiných členských států, Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy a Evropskou radou pro systémová rizika alespoň:
a)
informace získané podle článku 110, je-li to důležité pro sledování a řešení možných důsledků činnosti jednotlivých správců nebo skupin správců pro stabilitu systémově významných finančních institucí a pro řádné fungování trhů, na nichž správci působí;
b)
informace získané od orgánů třetích zemí, je-li důležité pro sledování systémového rizika;
c)
rozbor informací uvedených v písmenu a) a b) a posouzení situace, v níž jsou činnosti jednoho nebo více správců podléhajících dohledu nebo jednoho či více alternativních investičních fondů v jejich správě považovány za činnosti, které přispívají k nárůstu systémového rizika ve finančním systému, k riziku chaotických trhů nebo riziku pro dlouhodobý růst hospodářství;
d)
opatření přijatá, pokud činnost jednoho či více správců pod dohledem nebo jednoho či více alternativních investičních fondů v jejich správě představuje systémové riziko nebo ohrožuje řádné fungování trhů, na nichž působí.
KAPITOLA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 117
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 22. července 2013.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. prosince 2012.
A BIZOTTSÁG 231/2013/EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2012. december 19.)
a 2011/61/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a mentességek, az általános működési feltételek, a letétkezelők, a tőkeáttétel, az átláthatóság és a felügyelet tekintetében történő kiegészítéséről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az alternatívbefektetésialap-kezelőkről, valamint a 2003/41/EK és a 2009/65/EK irányelv, továbbá az 1060/2009/EK és az 1095/2010/EU rendelet módosításáról szóló, 2011. június 8-i 2011/61/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 3. cikke (6) bekezdésére, 4. cikke (3) bekezdésére, 9. cikke (9) bekezdésére, 12. cikke (3) bekezdésére, 14. cikke (4) bekezdésére, 15. cikke (5) bekezdésére, 16. cikke (3) bekezdésére, 17. cikkére, 18. cikke (2) bekezdésére, 19. cikke (11) bekezdésére, 20. cikke (7) bekezdésére, 21. cikke (17) bekezdésére, 22. cikke (4) bekezdésére, 23. cikke (6) bekezdésére, 24. cikke (6) bekezdésére, 25. cikke (9) bekezdésére, 34. cikke (2) bekezdésére, 35. cikke (11) bekezdésére, 36. cikke (3) bekezdésére, 37. cikke (15) bekezdésére, 40. cikke (11) bekezdésére, 42. cikke (3) bekezdésére és 53. cikke (3) bekezdésére,
tekintettel az Európai Központi Bank véleményére,
mivel:
(1)
A 2011/61/EU irányelv felhatalmazza a Bizottságot, hogy felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el, amelyek meghatározzák különösen a küszöbérték kiszámítására, a tőkeáttételre, az alternatívbefektetésialap-kezelők (a továbbiakban: ABAK-ok) működési feltételeire, többek között a kockázat- és likviditáskezelésre, az értékelésre és az átruházásra vonatkozó szabályokat, az alternatív befektetési alapok (a továbbiakban: ABA) letétkezelőinek feladataira és kötelezettségeire vonatkozó előírásokat, az átláthatóságra vonatkozó szabályokat és a harmadik országokra vonatkozó különös követelményeket. Fontos, hogy e kiegészítő szabályok alkalmazása a 2011/61/EU irányelvével egy időben kezdődjön annak érdekében, hogy az ABAK-okra vonatkozó új előírások ténylegesen hatályba léptethetők legyenek. E rendelet rendelkezései szorosan kapcsolódnak egymáshoz, mivel az Unióban ABA-kat kezelő, illetve adott esetben forgalmazó ABAK-ok engedélyezésével, folyamatos működtetésével és átláthatóságával foglalkoznak, amelyek a vagyonkezelési tevékenység megkezdésének és gyakorlásának szerves részét képező, egymástól elválaszthatatlan aspektusok. Annak érdekében, hogy biztosítható legyen ezen, egy időben hatályba léptetendő rendelkezések koherenciája, és annak elősegítésére, hogy a betartásukra kötelezett személyek, többek között a nem-uniós befektetők átfogóan szemlélhessék őket és könnyen hozzájuk férhessenek, célszerű a 2011/61/EU irányelv által előírt, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat egyetlen rendeletbe foglalni.
(2)
A belső piac integritásának fokozása és a piaci szereplők, köztük a befektetők, a hatáskörrel rendelkező hatóságok és más érdekelt felek számára a jogbiztonság megteremtése érdekében fontos annak rendelet elfogadásával történő biztosítása, hogy a 2011/61/EU irányelv célkitűzései a tagállamokban egységesen teljesüljenek. A rendeleti forma minden piaci szereplő számára koherens keretet nyújt, és a legmegfelelőbb az egyenlő feltételek, az egységes versenyfeltétek és a befektetővédelem megfelelő közös szintjének biztosítására. Ezenkívül a rendelet biztosítja az ABAK-ok működésére vonatkozó részletes egységes szabályok közvetlen alkalmazandóságát - e szabályok jellegükből adódóan közvetlenül alkalmazandók és így nem igényelnek további, nemzeti szintű átültetést. Emellett a rendeleti forma alkalmazása annak elkerülését is lehetővé teszi, hogy a tagállamok késedelmesen alkalmazzák a 2011/61/EU irányelvet.
(3)
Mivel a felhatalmazáson alapuló rendelet meghatározza az „irányító testület” és a „felső vezetés” feladatait és felelősségeit, fontos e kifejezések jelentésének, különösen pedig annak tisztázása, hogy az irányító testületben felső vezetők vehetnek részt. Ezenkívül, mivel e rendelet a „felügyeleti funkció” kifejezést is bevezeti, az irányító testület fogalommeghatározásának világossá kell tennie, hogy ez az a testület, amely magában foglalja a vezetői funkciót, amennyiben a felügyeleti és a vezetői funkció a nemzeti társasági joggal összhangban elkülönül egymástól. A 2011/61/EU irányelv előírja, hogy az ABAK-ok a hatáskörrel rendelkező hatóságok számára kötelesek bizonyos információkat szolgáltatni, beleértve az ABA olyan eszközeinek arányát, amelyekre illikvid jellegüknél fogva különös rendelkezések vonatkoznak. E rendelet tisztázza a különös rendelkezések jelentését annak érdekében, hogy az ABAK-ok pontosan tudják, hogy milyen információkat kell a hatáskörrel rendelkező hatóságok rendelkezésére bocsátaniuk.
(4)
A 2011/61/EU irányelv könnyített rendszerről rendelkezik azon ABAK-ok vonatkozásában, amelyek olyan ABA-portfóliókat kezelnek, amelyek kezelt eszközeinek értéke nem haladja meg a vonatkozó küszöbértéket. Egyértelműen meg kell határozni, hogy hogyan kell kiszámítani a kezelt eszközök összértékét. Ezzel összefüggésben lényeges az eszközök összértékének kiszámításához szükséges lépések megállapítása, annak egyértelmű meghatározása, hogy mely eszközök nem szerepelnek a számításban, annak tisztázása, hogy hogyan kell értékelni a tőkeáttétel útján szerzett eszközöket, valamint az ABAK-ok által kezelt ABA-k közötti keresztrészesedés eseteinek kezelésére szolgáló szabályok megállapítása.
(5)
A kezelt eszközök összértékét évente legalább egyszer, naprakész adatok felhasználásával kell kiszámítani. Az eszközök értékét ezért a kezelt eszközök összértékének kiszámítását megelőző tizenkét hónapban, ezen érték kiszámításának időpontjához a lehető legközelebb eső időpontban kell megállapítani.
(6)
Annak érdekében, hogy valamely ABAK továbbra is jogosult legyen a 2011/61/EU irányelvben meghatározott könnyített rendszerre, olyan eljárást kell bevezetnie, amely lehetővé teszi számára a kezelt eszközök összértékének folyamatos figyelését. Az ABAK a küszöbérték átlépése valószínűségének, illetve további számítások szükségességének meghatározása érdekében mérlegelheti a kezelt ABA-k típusait és a befektetett eszközök különböző osztályait.
(7)
Amennyiben valamely ABAK már nem teljesíti a küszöbértékekre vonatkozó feltételeket, értesítenie kell a hatáskörrel rendelkező hatóságot, és 30 naptári napon belül engedélyt kell kérnie. Amennyiben azonban az értékek egy adott naptári éven belül csak időnként haladják meg, illetve nem érik el az előírt küszöbértékeket, és ez a helyzet ideiglenesnek tekinthető, az ABAK-ot nem kell engedélykérelemre kötelezni. Ebben az esetben az ABAK-nak értesítenie kell a hatáskörrel rendelkező hatóságot a küszöbérték átlépéséről, és magyarázatot kell adnia arra, hogy miért ítéli azt ideiglenes jellegűnek. Három hónapot meghaladó helyzet nem tekinthető ideiglenesnek. A helyzet ideiglenes jellege valószínűségének vizsgálatakor az ABAK-nak figyelembe kell vennie a várható jegyzési és visszaváltási tevékenységet, illetve adott esetben a tőke befizetésére szóló felhívásokat és a részvényesek javára történő kifizetéseket. A várható piaci mozgásokat az ABAK nem veheti figyelembe e vizsgálatkor.
(8)
A kezelt eszközök összértékének kiszámításához az ABAK által felhasznált adatokat nem kell a nyilvánosság, illetve a befektetők rendelkezésére bocsátani. A hatáskörrel rendelkező hatóságok számára azonban lehetővé kell tenni annak ellenőrzését, hogy az ABAK helyesen számította-e ki és követte-e nyomon a kezelt eszközök összértékét, beleértve azon esetek vizsgálatát is, amikor a kezelt eszközök összértéke ideiglenesen meghaladja a vonatkozó küszöbértéket, és ezért kérésre biztosítani kell számukra az ezen adatokhoz való hozzáférést.
(9)
Fontos, hogy a 2011/61/EU irányelv szerinti könnyített rendszer rendelkezéseit igénybe vevő ABAK-ok a nyilvántartásba vételkor naprakész információkat nyújtsanak be a hatáskörrel rendelkező hatóságokhoz. Elképzelhető, hogy nem minden típusú ABAK rendelkezik az általuk kezelt ABA-khoz kapcsolódó legutóbbi fejleményeket tükröző ajánlattételi dokumentumokkal, és ezek az ABAK-ok célszerűbbnek találhatják a kért információknak az alap befektetési stratégiáját tartalmazó külön dokumentumban történő megadását. Ez lehet a helyzet a magántőkealapok, illetve a kockázatitőke-alapok esetében, amelyek gyakran lehetséges befektetőkkel folytatott tárgyalások révén vonnak be pénzt.
(10)
Az az ABA, amely kizárólag tőzsdén jegyzett társaságokban rendelkezik sajáttőke-részesedéssel, mindaddig nem tekintendő tőkeáttétellel finanszírozottnak, amíg a sajáttőke-részesedés nem hitelfelvételből ered. Amennyiben ugyanez az ABA részvényindexre vonatkozó opciókat vásárol, tőkeáttétellel finanszírozottnak tekintendő, mivel ez növelte az ABA adott befektetéssel szembeni kitettségét.
(11)
Az ABAK-okra vonatkozó azon kötelezettség egységes alkalmazásának biztosítása érdekében, miszerint az általuk alkalmazott tőkeáttételről objektív áttekintést kell nyújtaniuk, a tőkeáttétel kiszámítására két módszert kell biztosítani. A piaci tanulmányok eredményei alapján a legjobb eredmény az úgynevezett „bruttó” módszer és a „kötelezettség-módszer” kombinálásával érhető el.
(12)
A rendszerkockázatok nyomon követésére vonatkozó megfelelő információk és az ABAK által alkalmazott tőkeáttételre vonatkozó teljes kép elnyeréséhez a valamely ABA kitettségéről mind a bruttó módszer, mind pedig a kötelezettség-módszer alapján tájékoztatni kell a hatáskörrel rendelkező hatóságokat és a befektetőket, és ezért minden ABAK-nak mind a bruttó módszerrel, mind pedig a kötelezettség-módszerrel ki kell számítania a kitettséget. A bruttó módszer az ABA teljes kitettségét adja meg, míg a kötelezettség-módszer betekintést nyújt az alapkezelő által alkalmazott fedezeti és nettósítási módszerekbe; ezért a két módszert együttesen kell figyelembe venni. Különösen a bruttó módszer és a kötelezettség-módszer szerint számított teljes kitettség között fennálló különbség mértéke szolgálhat hasznos információval. Amennyiben az ABA kitettségében bekövetkező növekedés megfelelő kimutatására van szükség, a Bizottság további felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadhat el a tőkeáttétel kiszámítására vonatkozó további, opcionális módszerről.
(13)
A kitettség számításánál kezdeti lépésként az ABA minden pozícióját szerepeltetni kell, beleértve a rövid és hosszú lejáratú eszközöket és forrásokat, a hiteltartozásokat, a származtatott termékeket és a kitettséget növelő egyéb módszereket, amelyek esetében az eszközökkel, illetve forrásokkal kapcsolatos kockázatokat az ABA viseli, illetve az azokból eredő haszon az ABA-t illeti, valamint minden más pozíciót, amely kiegészíti a nettó eszközértéket.
(14)
Az ABA hitelfelvételi megállapodásait ki kell zárni, ha azok ideiglenes jellegűek, valamint ha azok a befektetők tőkekötelezettségeihez kapcsolódnak, és e tőkekötelezettségek teljes egészében fedezik azokat. A rulírozó hitelkeretek nem tekinthetők ideiglenes jellegűnek.
(15)
A kitettség bruttó módszer szerinti kiszámítása mellett a kitettséget minden ABAK-nak a kötelezettség-módszerrel is ki kell számítania. A kötelezettség-módszer szerint a származtatott pénzügyi eszközöket át kell váltani egyenértékű mögöttes eszközpozíciókra. Amennyiben azonban az ABA bizonyos származtatott termékekbe fektet be annak érdekében, hogy ellensúlyozza azoknak az egyéb eszközöknek a piaci kockázatát, amelyekbe az ABA-t befektették, bizonyos körülmények között ezeket a származtatott termékeket nem kell átváltani egyenértékű mögöttes eszközpozícióra, mivel a két befektetés kitettsége kiegyenlíti egymást. Ez a helyzet áll fenn például, amikor egy ABA-portfólió egy bizonyos indexbe fektet be, és olyan származtatott termék van a birtokában, amely az adott index teljesítményét elcseréli egy másik index teljesítményére, ami megegyezik azzal, mintha a portfólióban a második indexnek való kitettséget birtokolnák, így az ABA nettó eszközértéke nem függ az első index teljesítményétől.
(16)
A kitettség kötelezettség-módszerrel történő kiszámítása esetén az e rendelet által meghatározott kritériumoknak megfelelő származtatott termékek nem jelentenek járulékos kitettséget. Így ha az ABA határidős részvényindex-ügyletekbe fektet be, és likviditási pozíciója az alapul szolgáló határidős ügyletek piaci összértékével megegyező, ez ugyanazt jelenti, mintha közvetlenül az indexben szereplő részvényekbe fektetne be, ezért a határidős részvényindex-ügyletet az ABA kitettségének számításánál nem kell figyelembe venni.
(17)
A kitettség kötelezettség-módszerrel történő kiszámítása esetén az ABAK számára lehetővé kell tenni, hogy figyelembe vegye a fedezeti és a nettósítási megállapodásokat, amennyiben azok megfelelnek a kötelezettség-módszerre vonatkozó kritériumoknak.
(18)
Azt a követelményt, hogy a nettósítási megállapodásoknak ugyanarra a mögöttes eszközre kell vonatkozniuk, szigorúan kell értelmezni, így azok az eszközök, amelyeket az ABAK egyenértékűnek vagy szorosan korrelálónak tekint, mint például az ugyanazon kibocsátó által kibocsátott különböző részvényosztályok vagy kötvények, a nettósítási megállapodások céljából nem tekinthetők azonosnak. A nettósítási megállapodások definíciója azt hivatott biztosítani, hogy csak a más ügyletekhez kapcsolódó kockázatokat ellensúlyozó, jelentős fennmaradó kockázatot nem hagyó ügyleteket vegyék figyelembe. Az ügyletek azon kombinációi, amelyek célja bizonyos kockázatok csökkentésével, ugyanakkor más kockázatok fenntartásával hozam elérése (legyen az bármilyen kis mértékű), ugyanúgy nem tekinthetők nettósítási megállapodásoknak, mint az arbitrázs befektetési stratégiák, amelyek célja hozam elérése ugyanazon alapú, de eltérő lejáratú származtatott termékek közötti árazási eltérések kihasználásával.
(19)
Feltéve, hogy megfelel a fedezeti ügylet kritériumainak, fedezeti megállapodásnak kell tekinteni azt a portfóliókezelési gyakorlatot, amelynek célja az átlagidő-kockázat csökkentése azáltal, hogy a hosszú lejáratú kötvénybe történő befektetést kamatswapügylettel kombinálja, vagy az ABA-kötvényportfólió átlagidejének csökkentése a portfólió kamatlábkockázatára jellemző határidős kötvényügyletekre vonatkozó rövid pozíció megkötésével (átlagidő-fedezeti ügylet).
(20)
Azt a portfóliókezelési gyakorlatot, amelynek célja egy megfelelően diverzifikált részvényportfólióba történő befektetéshez kapcsolódó jelentős kockázatok ellensúlyozása határidős tőzsdeindex-ügyletre vonatkozó rövid pozíció felvételével, amely esetben a részvényportfólió összetétele nagyon közel áll a tőzsdeindex részvényportfóliójához, és hozama szorosan korrelál a tőzsdeindex hozamával, valamint amely esetben a határidős tőzsdeindex-ügyletre vonatkozó rövid pozíció lehetővé teszi a részvényportfólióhoz kapcsolódó általános piaci kockázat kétségtelen csökkentését és a különös kockázat jelentéktelen, mint például a megfelelően diverzifikált részvényportfólió béta fedezeti ügylete, amely esetén a különös kockázat jelentéktelennek tekinthető, a fedezeti ügyletre vonatkozó kritériumoknak megfelelőnek kell tekinteni.
(21)
Azt a portfóliókezelési gyakorlatot, amelynek célja rögzített kamatozású kötvényekbe történő befektetéshez kapcsolódó kockázat ellensúlyozása hitel-nemteljesítési csereügyletre vonatkozó hosszú pozíció és egy olyan kamatswapügylet kombinációjával, amely az adott rögzített kamatlábat kamatkülönbözettel növelt megfelelő pénzpiaci referencia-kamatlábra cseréli, olyan fedezeti megállapodásnak kell tekinteni, amely esetében alapvetően teljesül a kötelezettség-módszer minden, a fedezeti ügyletre vonatkozó kritériuma.
(22)
Az a portfóliókezelési gyakorlat, amelynek célja egy adott részvény kockázatának ellensúlyozása származékos ügyleten keresztül egy, az első részvénytől eltérő, ugyanakkor azzal szorosan korreláló részvényre vonatkozó rövid pozíció felvételével, nem tekinthető úgy, hogy megfelel a fedezeti ügyletre vonatkozó kritériumoknak. Bár ez a stratégia ugyanazon eszközosztályra vonatkozó ellentétes pozíciók felvételén alapul, nem fedezi az egy adott részvénybe történő befektetéshez kapcsolódó konkrét kockázatot. Ezért nem tekinthető a kötelezettség-módszerrel kapcsolatos kritériumokban meghatározottak szerinti fedezeti megállapodásnak.
(23)
Az a portfóliókezelési gyakorlat, amelynek célja egy (korlátozott számú részvényt tartalmazó) részvénykosár alfájának megtartása az adott részvénykosárba történő befektetés és egy határidős részvényindex-ügyletre vonatkozó, bétával kiigazított rövid pozíció kombinációjával, nem tekinthető úgy, hogy megfelel a fedezeti ügyletre vonatkozó kritériumoknak. Az ilyen stratégia célja nem az adott részvénykosárba történő befektetéshez kapcsolódó jelentős kockázatok ellensúlyozása, hanem az adott befektetés bétájának (piaci kockázat) ellensúlyozása és az alfa megtartása. Elképzelhető, hogy a részvénykosár alfa komponense túlszárnyalja a béta komponenst, és ezáltal az ABA szintjén veszteségeket eredményez. Ezért nem tekinthető fedezeti megállapodásnak.
(24)
A fúziós arbitrázs stratégia egy részvényre vonatkozó rövid pozíciót egy másik részvényre vonatkozó hosszú pozícióval kombináló stratégia. E stratégia célja a pozíciók bétájának (piaci kockázat) fedezése és a két részvény relatív teljesítményéhez kapcsolódó hozam generálása. Hasonlóképpen, elképzelhető, hogy a részvénykosár alfa komponense túlszárnyalja a béta komponenst, és ezáltal az ABA szintjén veszteségeket eredményez. Ez nem tekinthető a kötelezettség-módszerrel kapcsolatos kritériumokban meghatározottak szerinti fedezeti megállapodásnak.
(25)
Az a stratégia, amelynek célja egy részvényben vagy kötvényben meglévő hosszú pozíció fedezése az ugyanarra a kibocsátóra vonatkozó megvásárolt hitelkockázati fedezettel, két különböző eszközosztályra vonatkozik, ezért nem tekinthető fedezeti megállapodásnak.
(26)
Az ABA kitettségét növelő módszerek alkalmazása esetén az ABAK-nak általános elveket kell figyelembe vennie, például jogi formája mellett mérlegelnie kell az ügylet tartalmát is. Különösen a visszavásárlási ügyletek esetében az ABAK-nak mérlegelnie kell, hogy a vonatkozó eszközökkel kapcsolatos kockázatot és hasznot az ABA átadta vagy fenntartotta-e. Az ABAK-nak továbbá a származtatott termékek vagy más szerződéses megállapodás esetében meg kell vizsgálnia a mögöttes eszközöket annak érdekében, hogy meghatározza az ABA e tranzakciókból eredő esetleges jövőbeni kötelezettségeit.
(27)
Mivel a kötelezettség-módszer különböző alaptermékeknek tekintett különböző lejáratú kamatlábakat eredményez, az ABA-k, amelyek alapvető befektetési politikájuknak megfelelően elsősorban kamatderivatívákba fektetnek be, különös szabályokat alkalmazhatnak az átlagidő-nettósításra a kamatlábgörbe lejárati sávjai közötti korreláció figyelembevétele érdekében. Befektetési politikája és kockázati profilja meghatározása során az ABA-nak képesnek kell lennie arra, hogy meghatározza a kamatlábkockázat szintjét, és következésképpen meghatározza tervezett átlagidejét. Befektetési döntéseinél az ABA-nak figyelembe kell vennie az előzetesen meghatározott tervezett átlagidőt. Ha a portfólió átlagideje eltér a tervezett átlagidőtől, a stratégia nem tekinthető a kötelezettség-módszerrel kapcsolatos kritériumokban meghatározottak szerinti átlagidő-nettósítási megállapodásnak.
(28)
Az átlagidő-nettósítási szabályok lehetővé teszik a hosszú pozíciók olyan rövid pozíciókkal való nettósítását, amelyeknek mögöttes eszközei különböző kamatlábak. A lejárati sávok küszöbértékeként szolgáló lejárat két év, hét év és 15 év. Minden lejárati sávon belül lehetővé kell tenni a nettósítási pozíciókat.
(29)
A két különböző lejárati sáv közötti nettósítási pozíciókat részben lehetővé kell tenni. A kizárólag részleges nettósítás lehetővé tétele érdekében a nettósított pozíciókra szankciókat kell alkalmazni. Ezeket a kamatlábgörbe két évre, öt évre, tíz évre és 30 évre vonatkozó lejárati sávjai közötti átlagos korrelációkon alapuló százalékértékekben kell kifejezni. Minél hosszabb a pozíciók lejárata közötti különbség, nettósításukra annál nagyobb szankciót kell alkalmazni, ezért a százalékértékeknek emelkedniük kell.
(30)
Azok a pozíciók, amelyeknek módosított átlagideje jóval hosszabb, mint az egész portfólió módosított átlagideje, nincsenek összhangban az ABA befektetési stratégiájával, és teljes kiegyenlítésük nem megengedhető. Így nem elfogadható (az 1. lejárati sávban lévő) 18 hónapos lejáratú rövid pozíciónak (a 3. lejárati sávban lévő) 10 éves lejáratú hosszú pozícióval való kiegyenlítése, ha az ABA tervezett átlagideje 2 év körüli.
(31)
A kitettség számításánál az ABA-k először a fedezeti megállapodásokat azonosíthatják. Az e megállapodásokban szereplő származtatott termékeket aztán kizárják a teljes kitettség számításából. Az ABA-knak a fedezeti megállapodásokban pontos kalkulációt kell alkalmazniuk. Az ABA-k a fedezeti számításban nem alkalmazhatják az átlagidő-nettósítási szabályokat. Az átlagidő-nettósítási szabályok a fennmaradó kamatderivatívák azok egyenértékű mögöttes eszközpozícióiba történő átváltására szolgálhatnak.
(32)
A 2011/61/EU irányelv szerint az ABAK-oknak biztosítaniuk kell, hogy a tevékenységeikből eredő, szakmai felelősséggel kapcsolatos esetleges kockázatot további szavatolótőkével vagy szakmai felelősségbiztosítással fedezzék. E rendelkezés egységes alkalmazása érdekében szükség van a fedezendő, szakmai felelősséggel kapcsolatos esetleges kockázat egységes értelmezésére. Az ABAK szakmai gondatlanságából eredő kockázatok általános meghatározásának ki kell terjednie a releváns kockázatot jelentő események jellemzőire, és meg kell állapítania az esetleges szakmai felelősségvállalás hatókörét, beleértve az ABAK jogi felelősségi körébe tartozó tevékenységek végzéséért közvetlenül felelős személyek, például az ABAK igazgatói, tisztségviselői vagy munkatársai, valamint az ABAK-kal kötött átruházási megállapodás alapján tevékenységet végző személyek által okozott kárt vagy veszteséget. A 2011/61/EU irányelv rendelkezéseivel összhangban az ABAK felelősségvállalását nem érintheti az átruházás, illetve a továbbruházás, és az ABAK-nak gondoskodnia kell az ilyen, az ABAK jogi felelősségi körébe tartozó harmadik felekkel kapcsolatos szakmai kockázatok megfelelő biztosításáról.
(33)
Az általános meghatározás egységes értelmezésének biztosítása érdekében a szakmai felelősséggel kapcsolatos esetleges kockázatot jelentő eseményekre vonatkozó példákat felsoroló listát kell összeállítani, amelynek referenciaként kell szolgálnia. Ennek a listának a gondatlan fellépésekből, hibákból, illetve mulasztásokból eredő események széles skáláját kell tartalmaznia, például a befektetésekkel kapcsolatos tulajdonjogot igazoló okiratok elvesztését, a tények hamis beállítását vagy az ABAK-ra háruló különböző kötelezettségek vagy feladatok megsértését. Tartalmaznia kell továbbá az ABAK szervezetén belüli csalárd magatartás megfelelő belső ellenőrzési rendszerek révén történő megelőzésének elmulasztását. A csalásnak bizonyuló befektetésekkel kapcsolatosan a kellő átvilágítás elmaradásából eredő kárért a szakmai felelősségvállalás körében az ABAK felel, amely felelősséget megfelelően biztosítani kell. A befektetés kedvezőtlen piaci feltételekből eredő értékvesztése által okozott veszteségeket azonban nem kell fedezni. E listának azokat a nem megfelelően elvégzett értékeléseket is tartalmaznia kell, amelyeket a 2011/61/EU irányelv 19. cikkének és a kapcsolódó felhatalmazáson alapuló jogi aktusok megsértését jelentő értékelési hibának kell tekinteni.
(34)
A kockázatkezelési kötelezettségekkel összhangban a működési hibák, többek között a szakmai felelősséggel kapcsolatos kockázatok elkerülése, illetve enyhítése érdekében az ABAK-oknak megfelelő belső minőség-ellenőrzési rendszerekkel kell rendelkezniük. Ezért kockázatkezelési politikájuk részeként az ABAK-oknak a működési kockázatok kezelésére vonatkozóan üzleti tevékenységük jellegének, nagyságrendjének és összetettségének megfelelő politikákkal és eljárásokkal kell rendelkezniük. Ezeknek az eljárásoknak és politikáknak minden esetben lehetővé kell tenniük a működési kockázat profiljának értékelésére szolgáló belső veszteség-adatbázis felállítását.
(35)
Annak érdekében, hogy a további szavatolótőke és a szakmai felelősségbiztosítás megfelelően fedezze az esetleges szakmai felelősséggel kapcsolatos kockázatokat, a megfelelő szintű biztosítási fedezet meghatározásához mennyiségi minimum-referenciaértékeket kell megállapítani. Ezeket a mennyiségi referenciaértékeket az ABAK-oknak a kezelt ABA-k portfóliói által képviselt érték meghatározott százalékában kell megállapítaniuk, amely értéket a kezelt ABA-k összes eszköze által képviselt abszolút érték összegeként kell kiszámítani, függetlenül attól, hogy ezekhez az eszközökhöz tőkeáttétel útján vagy a befektetők pénzével jutottak hozzá. Ezzel összefüggésben a származtatott termékeket piaci értékükön kell értékelni, mivel azok azon az áron pótolhatók. Mivel a kockázatok szakmai felelősségbiztosítással történő fedezése jellegénél fogva bizonytalanabb, mint a kockázatok további szavatolótőke révén történő fedezése, ezért a szakmai felelősséggel kapcsolatos kockázat fedezésére használt két különböző eszközre eltérő százalékértékeket kell alkalmazni.
(36)
Annak érdekében, hogy a biztosított eseményekből eredő veszteségeket a szakmai felelősségbiztosítás eredményesen fedezze, ezt a biztosítást szakmai felelősségbiztosítás nyújtására engedéllyel rendelkező biztosítótársaságnál kell megkötni. Ide tartoznak az uniós biztosítók, valamint a nem uniós társaságok abban az esetben, ha az uniós jog vagy a nemzeti jog alapján ilyen biztosítási szolgáltatások nyújtására engedéllyel rendelkeznek.
(37)
A megfelelő szakmai felelősségbiztosítás megtervezésénél bizonyos rugalmasság biztosítása érdekében lehetővé kell tenni, hogy az ABAK és a biztosító megállapodjon egy olyan záradékban, amely előírja, hogy a veszteségek első részeként egy meghatározott összeget (önrész) az ABAK visel. Amennyiben megállapodás születik ilyen önrészről, az ABAK-nak az általa viselendő veszteség meghatározott összegével megegyező szavatolótőkét kell rendelkezésre bocsátania. Az ilyen szavatolótőkét az ABAK induló tőkéjén és a 2011/61/EU irányelv 9. cikkének (3) bekezdése alapján az ABAK által biztosítandó szavatolótőkén felül kell nyújtani.
(38)
Alapelvként a kockázatok további szavatolótőke, illetve szakmai felelősségbiztosítás révén történő fedezésének megfelelőségét évente legalább egyszer felül kell vizsgálni. Az ABAK-nak azonban a kezelt ABA-portfóliók összértékének folyamatos nyomon követésére szolgáló eljárásokkal kell rendelkeznie, és jelentős eltérések megállapítása esetén folyamatosan ki kell igazítani a szakmai felelősséggel kapcsolatos kockázatok fedezetének összegét. Ezenfelül az ABAK székhelye szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága az ABAK kockázati profiljának, korábbi veszteségeinek, valamint további szavatolótőkéje, illetve szakmai felelősségbiztosítása megfelelőségének figyelembevételét követően csökkentheti vagy emelheti a további szavatolótőkére vonatkozó minimumkövetelményt.
(39)
A 2011/61/EU irányelv arra kötelezi az ABAK-okat, hogy az ABA-k és az ABA-k befektetőinek érdekeit legjobban szolgálva, valamint a piaci integritásra figyelemmel tevékenykedjenek. Az ABAK-oknak ezért megfelelő politikákat és eljárásokat kell alkalmazniuk, ami lehetővé teszi, hogy megelőzzék a jogellenes gyakorlatokat, például a piaci időzítést vagy a késői kereskedést. A piaci időzítést alkalmazók a portfólióban szereplő értékpapírok lejárt vagy elavult árait használják ki, amelyek befolyásolják a nettó eszközérték kiszámítási módját, vagy néhány napon belül megvásárolják és visszaváltják az ABA befektetési jegyeit, ezáltal kihasználják azt a módot, ahogy az ABA kiszámítja nettó eszközértékét. A késői kereskedés azt jelenti, hogy az ABA-k befektetési jegyeinek megvásárlására vagy visszaváltására szóló megbízásokat egy kijelölt határidőt követően adják meg, de a kapott ár az adott határidőben érvényes ár. Mindkét jogellenes gyakorlat sérti a befektetők hosszú távú érdekeit, mivel csökkentik a befektetők nyereségét, és hátrányosan érintik az ABA hozamát is, mivel növelik az ügylet költségeit és lerontják a portfóliókezelést. Az ABAK-oknak megfelelő eljárásokat kell továbbá létrehozniuk az ABA eredményes kezelése érdekében, valamint úgy kell fellépniük, hogy megelőzzék, hogy az ABA-ra és befektetőire indokolatlan költségeket terheljenek.
(40)
Az ÁÉKBV kezelőire alkalmazott megközelítéssel összhangban a befektetések kiválasztása és nyomon követése terén az ABAK-oknak a legnagyobb gondossággal kell eljárniuk. Megfelelő szakmai tapasztalattal és ismeretekkel kell rendelkezniük azokról az eszközökről, amelyekbe az ABA-kat befektették. Annak biztosítása érdekében, hogy a befektetési döntéseket a befektetési politikával és adott esetben a kezelt ABA kockázati korlátaival összhangban hajtsák végre, az ABAK-oknak írásbeli átvilágítási politikákat és eljárásokat kell elfogadniuk és végrehajtaniuk. Ezeket a politikákat és eljárásokat rendszeresen felül kell vizsgálni és naprakésszé kell tenni. Amennyiben az ABAK-ok meghatározott típusú eszközökbe fektetnek be hosszú távra, vagy kevésbé likvid eszközökbe, például ingatlanba vagy üzletrészekbe fektetnek be, az átvilágításra vonatkozó követelményeket a tárgyalási szakaszban is alkalmazni kell. Az ABAK megállapodás megkötését megelőzően végzett tevékenységeit megfelelően dokumentálni kell annak igazolására, hogy e tevékenységek összhangban vannak a gazdasági és pénzügyi tervvel, így az ABA átlagidejével is. Az ABAK-oknak a vonatkozó megbeszélésekről jegyzőkönyvet kell vezetniük, továbbá meg kell őrizniük az előkészítő dokumentációt, valamint a projekt megvalósíthatóságáról és a szerződéses kötelezettségvállalásról készülő értékelés érdekében folytatott gazdasági és pénzügyi elemzést.
(41)
Annak a követelménynek, hogy az ABAK-oknak megfelelő szakértelemmel, körültekintéssel és gondossággal kell eljárniuk, arra az esetre is vonatkoznia kell, amikor az ABAK prime brókert vagy üzletfelet jelöl ki. Az ABAK csak azokat a prime brókereket és üzletfeleket választhatja és jelölheti ki, amelyeket folyamatos felügyeletnek vetnek alá, pénzügyi helyzetük stabil, és rendelkeznek a megfelelő, az ABAK vagy az ABA számára biztosítandó szolgáltatások nyújtásához szükséges szervezeti felépítéssel. A befektetők érdekeinek megfelelő védelme érdekében fontos tisztázni, hogy a pénzügyi stabilitás egyik vizsgálandó kritériuma az, hogy a prime brókerekre és az üzletfelekre vonatkozik-e a tárgyhoz tartozó prudenciális szabályozás (beleértve a megfelelő tőkekövetelményeket) és tényleges felügyelet.
(42)
A 2011/61/EU irányelvvel összhangban, amely előírja az ABAK-ok számára, hogy becsületesen, tisztességesen és kellő szaktudással járjanak el, az ABAK üzleti tevékenységét ténylegesen irányító személyeknek, akik az irányítási szerv, illetve azon jogalanyok esetében, amelyek nem rendelkeznek irányítási szervvel, a felső vezetés tagjai, megfelelő ismeret, készség és tapasztalat birtokában kell lenniük, hogy el tudják látni feladataikat, különösen pedig, hogy megértsék az ABAK tevékenységével összefüggő kockázatokat. A pénzügyi intézmények vállalatirányításáról szóló bizottsági zöld könyvvel összhangban (2) az ABAK üzleti tevékenységét ténylegesen irányító személyeknek elegendő időt kell az ABAK-on belüli funkcióik ellátására fordítaniuk, és tisztességesen, feddhetetlenül és független gondolkodással kell cselekedniük többek között annak érdekében, hogy ténylegesen értékeljék és érdemben elemezzék a felső vezetés döntéseit.
(43)
A vonatkozó tevékenységek megfelelő végrehajtásához az ABAK-nak olyan munkatársakat kell foglalkoztatnia, akik rendelkeznek a rájuk kiszabott feladatok elvégzéséhez szükséges szakértelemmel, ismeretekkel és tapasztalattal.
(44)
Az egyéni portfóliókezelési szolgáltatást nyújtó ABAK-oknak meg kell felelniük a 2004/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a befektetési vállalkozások szervezeti követelményei és működési feltételei, valamint az irányelv alkalmazásában meghatározott kifejezések tekintetében történő végrehajtásáról szóló, 2006. augusztus 10-i 2006/73/EK bizottsági irányelvben (3) meghatározott, az ösztönzésre vonatkozó szabályoknak. A következetesség érdekében az előbbiekben említett elveket ki kell terjeszteni a kollektívportfólió-kezelési és forgalmazási szolgáltatást nyújtó ABAK-okra. A díj, jutalék vagy juttatás fennállását, jellegét és összegét vagy - amennyiben az összeg nem adható meg biztosan - összegének számítási módját közzé kell tenni az ABAK éves jelentésében.
(45)
Az ABA-k befektetőinek hasonló védelemben kell részesülniük, mint azoknak az ABAK-ügyfeleknek, amelyeknek az ABAK egyéni portfóliókezelési szolgáltatást nyújt, mivel ebben az esetben meg kell felelnie a pénzügyi szolgáltatások terén a pénzügyi eszközök piacairól, a 85/611/EGK és a 93/6/EGK tanácsi irányelv és a 2000/12/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról, valamint a 93/22/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 21-i 2004/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (4) megállapított, „legjobb végrehajtásra” vonatkozó szabályoknak. Figyelembe kell venni azonban az azon különböző típusú eszközök közötti különbségeket, amelyekbe az ABA-kat befektették, mivel a legjobb végrehajtás nem releváns például abban az esetben, amikor az ABAK ingatlanba vagy üzletrészekbe fektet be, és a befektetésre a megállapodás feltételeiről folytatott részletes tárgyalások után kerül sor. Amennyiben nem lehet különböző végrehajtási helyszínek közül választani, az ABAK-nak képesnek kell lennie arra, hogy a hatáskörrel rendelkező hatóságok és könyvvizsgálók számára igazolja, hogy nem lehet különböző végrehajtási helyszínek között választani.
(46)
Az ÁÉKBV-kezelőkre vonatkozó előírásokkal való összhang biztosítása érdekében a megbízások kezelésére, valamint a kereskedési megbízások összevonására és allokációjára vonatkozó szabályokat abban az esetben kell alkalmazni az ABAK-okra, ha kollektívportfólió-kezelést nyújtanak. Ezeket a szabályokat azonban nem kell alkalmazni, ha az eszközökbe történő befektetésre a megállapodás feltételeiről folytatott részletes tárgyalások után kerül sor, mint például ingatlanba, üzletrészekbe vagy tőzsdén nem jegyzett vállalkozásokba történő befektetés esetében, mivel ezekben az esetekben nem teljesítenek megbízást.
(47)
Fontos azoknak a helyzeteknek a meghatározása, amelyekben összeférhetetlenség léphet fel, különösen abban az esetben, amikor pénzügyi nyereség realizálása vagy pénzügyi veszteség elkerülése várható, vagy ha az ABAK magatartásának befolyásolása érdekében úgy nyújtanak pénzügyi vagy más ösztönzőket, hogy az bizonyos érdekeket más felek, például egy másik ABA, annak ügyfelei, átruházható értékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési vállalkozások (ÁÉKBV) vagy az ABAK más ügyfelei érdekeinek kárára előnyben részesít.
(48)
Az ABAK által az összeférhetetlenségek kezelésére kialakított politikában meg kell nevezni olyan helyzeteket, amelyekben az ABAK tevékenységei az ABA vagy befektetőinek érdekeit potenciálisan veszélyeztető, illetve azokat nem veszélyeztető összeférhetetlenséget eredményezhetnek. E helyzetek azonosításához az ABAK-nak nemcsak a kollektívportfólió-kezelési tevékenységet, hanem azon egyéb tevékenységeket is figyelembe kell vennie, amelyeknek elvégzésére engedéllyel rendelkezik, beleértve megbízottai, a továbbruházásban feladatot teljesítő felek, a külső értékbecslő vagy az üzletfél tevékenységeit.
(49)
Az átruházható értékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési vállalkozásokra (ÁÉKBV) vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 2009. július 13-i 2009/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (5) az ÁÉKBV-kkel kapcsolatosan és 2004/39/EK irányelvben a befektetési vállalkozásokkal kapcsolatosan figyelembe vett megközelítéssel összhangban az ABAK-oknak eljárásokat és intézkedéseket kell elfogadniuk annak érdekében, hogy az esetlegesen összeférhetetlenséget okozó, különböző üzleti tevékenységekben részt vevő releváns személyek ezeket a tevékenységeket az ABAK méretének és tevékenységeinek megfelelő, független szinten végezzék.
(50)
Alapvető fontosságú egy olyan általános keret meghatározása, amelynek megfelelően az összeférhetetlenségeket felmerülésük esetén kezelni kell, és nyilvánosságra kell hozni. Az ilyen helyzetekben követendő lépések és eljárások részletezését az ABAK által kidolgozandó összeférhetetlenségi politikában kell tisztázni.
(51)
A kockázatkezelési rendszer egyik központi eleme az állandó kockázatkezelési funkció. A következetesség érdekében e funkció feladatainak és felelősségeinek jellegüket tekintve hasonlónak kell lenniük a 2009/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a szervezeti követelmények, az összeférhetetlenség, az üzletvitel, a kockázatkezelés, valamint a letétkezelő és az alapkezelő társaság közötti megállapodás tartalma tekintetében történő végrehajtásáról szóló, 2010. július 1-jei 2010/43/EU bizottsági irányelv (6) által az ÁÉKBV alapkezelő társaságok állandó kockázatkezelési funkciója tekintetében kijelöltekhez. Ennek a funkciónak elsődleges szerepet kell játszania az ABA kockázati politikájának, a kockázat nyomon követésének és a kockázat mérésének kidolgozásában, annak érdekében, hogy a kockázat szintje folyamatosan összhangban legyen az ABA kockázati profiljával. Az állandó kockázatkezelési funkciónak rendelkeznie kell a szükséges felhatalmazással, hozzáféréssel kell rendelkeznie a vonatkozó információkhoz, valamint rendszeres kapcsolatban kell állnia a felső vezetéssel és az ABAK irányító testületével annak érdekében, hogy naprakész információkkal lássa el azokat, hogy szükség esetén azonnali korrekciós intézkedéseket tudjanak hozni.
(52)
A kockázatkezelési politika a kockázatkezelési rendszer egy másik elemét képezi. E politikát megfelelően dokumentálni kell, mindenekelőtt ki kell fejteni benne a kockázatok mérésére és kezelésére alkalmazott intézkedéseket és eljárásokat, a kockázatkezelési funkció független gyakorlására vonatkozó védintézkedéseket, a kockázatkezelésre alkalmazott technikákat, valamint az ABAK-on belül a kockázatkezelésre és a működési eljárásokra vonatkozó felelősségek részletes megosztását. Eredményességének biztosítása érdekében a kockázatkezelési politikát a felső vezetésnek évente legalább egyszer felül kell vizsgálnia.
(53)
A 2011/61/EU irányelvnek megfelelően a kockázatkezelési funkciót funkcionálisan és hierarchikusan el kell különíteni a működési egységektől. Ezáltal tisztázni kell, hogy ezt az elkülönítést az ABAK irányító testületének szintjéig biztosítani kell, és hogy a kockázatkezelési funkciót ellátók nem végezhetnek összeférhetetlen tevékenységeket, illetve nem tartozhatnak olyan személy felügyelete alá, aki összeférhetetlen funkciókat lát el.
(54)
Alapvető fontosságú az ABAK által alkalmazandó védintézkedések meghatározása a kockázatkezelési funkció független gyakorlásának biztosítása, valamint annak érdekében, hogy a kockázatkezelési funkciót gyakorlókat ne bízzák meg összeférhetetlen feladatokkal, hogy azon adatok alapján kelljen döntéseket hozniuk, amelyekhez megfelelően hozzáférnek, valamint hogy a döntéshozatali folyamatok felülvizsgálatra alkalmasak legyenek.
(55)
Bár a 2011/61/EU irányelv nem korlátozza az ABA-k befektetéseit, az egyes ABA-kat fenyegető kockázatok nem kezelhetők eredményesen, ha a kockázati korlátokat az ABAK-ok előzetesen nem határozzák meg. A kockázati korlátoknak összhangban kell lenniük az ABA kockázati profiljával, és a 2011/61/EU irányelvnek megfelelően azokról tájékoztatni kell a befektetőket.
(56)
A következetesség érdekében a kockázatok azonosítására, mérésére és nyomon követésére vonatkozó követelmények a 2010/43/EU irányelv hasonló rendelkezéseire épülnek. Az ABAK-oknak stressztesztek, visszamenőleges vizsgálatok és forgatókönyv-elemzés lefolytatásával megfelelő módon kezelniük kell kockázatmérési technikáik esetleges sebezhetőségét. Amennyiben a stressztesztek és a forgatókönyv-elemzések meghatározott körülményekkel kapcsolatban különös sebezhetőséget tárnak fel, az ABAK-nak sürgős lépéseket kell tennie, és korrekciós intézkedéseket kell hoznia.
(57)
A 2011/61/EU irányelv előírja, hogy a Bizottságnak meg kell határoznia azokat a likviditáskezelési rendszereket és eljárásokat, amelyek lehetővé teszik, hogy az ABAK nyomon követhesse az ABA likviditási kockázatát - a nem tőkeáttétellel finanszírozott, zárt végű ABA-k kivételével -, és biztosítják, hogy az ABA befektetéseinek likviditási profilja megfeleljen az alapkötelezettségeinek. Ezért fontos a valamennyi ABAK-ra vonatkozó alapvető általános követelmények meghatározása, amelyek alkalmazását hozzá kell igazítani az érintett ABAK által kezelt ABA-k méretéhez, struktúrájához és jellegéhez.
(58)
Biztosítani kell, hogy az ABAK-ok a hatáskörrel rendelkező hatóságaik számára igazolni tudják, hogy megfelelő és eredményes likviditáskezelési politikákat és eljárásokat vezettek be. Ehhez megfelelően fel kell mérni az ABA jellegét, beleértve a mögöttes eszközök típusát és az ABA-val kapcsolatos likviditási kockázat összegét, az ABA nagyságrendjét és összetettségét, illetve az eszközök lezárására vagy eladására irányuló folyamat összetettségét.
(59)
A likviditáskezelési rendszerek és eljárások lehetővé tehetik, hogy az ABAK-ok a visszaváltási kérelmek teljesítése érdekében az illikvid eszközök és a vonatkozó értékelési problémák kezeléséhez szükséges eszközöket és rendelkezéseket alkalmazzanak. Ezen eszközök és rendelkezések körébe tartozhatnak, amennyiben a nemzeti jog lehetővé teszi, a visszaváltási korlátok, a részleges visszaváltások, az ideiglenes hiteltartozások, a felmondási idők és a likvid eszközök pooljai. A „side pocket” számlákat és más mechanizmusokat, amelyekben az ABA bizonyos eszközei az ABA és befektetői közötti hasonló megállapodások tárgyát képezik, „különös rendelkezéseknek” kell tekinteni, mivel befolyásolják az ABA befektetőinek meghatározott visszaváltási jogát. Az ABA felfüggesztése nem tekinthető különös rendelkezésnek, mivel ez az ABA minden eszközére és az ABA minden befektetőjére kiterjed. A likviditáskezelésre szolgáló eszközöket és különös rendelkezéseket a konkrét körülményektől függően kell alkalmazni, és hozzá kell igazítani az ABA jellegéhez, nagyságrendjéhez és befektetési stratégiájához.
(60)
Azon alapul szolgáló kollektív befektetési vállalkozások likviditáskezelésének a nyomon követésére vonatkozó követelmények, amelyekbe az ABA-k befektetnek, valamint a likviditási kockázatok kezelésére és a befektetők közötti összeférhetetlenségek azonosítására, kezelésére és nyomon követésére szolgáló eszközök és rendelkezések bevezetésére vonatkozó követelmények nem vonatkoznak a zárt végű ABA-kat kezelő ABAK-okra, függetlenül attól, hogy tőkeáttételt alkalmazónak minősülnek-e. A visszaváltással kapcsolatos likviditáskezelési követelmények alóli mentességnek tükröznie kell a zárt végű ABA és a nyílt végű ABA befektetőire vonatkozó általános visszaváltási feltételek közötti különbségeket.
(61)
Az ABA likviditására, illetve illikviditására vonatkozó minimumkorlátok alkalmazása bizonyos típusú ABAK-ok esetében eredményes nyomonkövetési eszköz lehet. A korlát túllépése önmagában még nem jelenti azt, hogy az ABAK-nak intézkedést kell hoznia, mivel ez a tényektől és a körülményektől, valamint az ABAK által meghatározott tűréshatártól függ. Így a gyakorlatban korlátok alkalmazhatók az alap ugyanazon időszak napjaira vonatkozó likviditásának függvényében mért átlagos napi visszaváltás nyomon követése tekintetében. A stresszteszt-forgatókönyvek támogatása érdekében ez a befektetői koncentráció nyomon követésére is alkalmazható. E korlátok a körülményektől függően folyamatos nyomon követést, illetve korrekciós intézkedéseket indíthatnak el.
(62)
A stresszteszteknek adott esetben szimulálniuk kell az eszközök likviditásának hiányát, valamint a szokásostól eltérő visszaváltási kérelmeket. A legutóbbi és a várható jövőbeni jegyzéseket és visszaváltásokat az ABA e tevékenységgel kapcsolatos várható, más ABA-khoz viszonyított teljesítményének hatásával együtt kell figyelembe venni. A szimulált stresszteszt-forgatókönyvekben az ABAK-nak elemeznie kell a visszaváltási kérelmek teljesítéséhez szükséges időt. Az ABAK-nak továbbá stressztesztet kell végeznie azokra a piaci tényezőkre, például a devizamozgásokra vonatkozóan is, amelyek jelentősen befolyásolhatják az ABAK vagy az ABA hitelprofilját, következésképpen a biztosítékra vonatkozó követelményeket. A stressztesztek, illetve a forgatókönyv-elemzések megközelítésében az ABAK-nak figyelembe kell vennie az értékelés stresszhelyzetekben fennálló érzékenységét.
(63)
A stressztesztek lefolytatásának gyakoriságát az ABA természetétől, a befektetési stratégiától, a likviditási profiltól, a befektető típusától és az ABA visszaváltási politikájától kell függővé tenni. Várhatóan azonban ezeket a teszteket évente legalább egyszer el fogják végezni. Amennyiben a stressztesztek a vártnál jelentősen magasabb likviditáskockázatot jeleznek, az ABAK-nak az ABA befektetőinek érdekeit legjobban szolgálva kell eljárnia, figyelembe véve az ABA eszközeinek likviditási profilját, a visszaváltási kérelmek szintjét, és adott esetben a likviditáskezelési politikák és eljárások megfelelőségét.
(64)
A 2011/61/EU irányelv előírja, hogy a Bizottságnak meg kell határoznia a befektetési stratégia, a likviditási profil és a visszaváltási politika összehangolásának módját. E három elem összhangja abban az esetben biztosított, ha a befektetők befektetéseiket az ABA-nak mind a rendes, mind pedig a rendkívüli körülmények esetén történő visszaváltás feltételeire kiterjedő visszaváltási politikájával összhangban, a befektetőkkel szembeni tisztességes bánásmódnak megfelelően tudják visszaváltani.
(65)
A 2011/61/EU irányelv rendelkezik az ágazatközi egységesség biztosításáról és a hiteleket forgalomképes értékpapírokká átcsomagoló, értékpapírosítást kezdeményezők, illetve az ezekbe az értékpapírokba vagy más pénzügyi eszközökbe az ABA-k nevében befektető ABAK-ok között az érdekek összehangolatlanságának megszüntetéséről. E cél elérése érdekében figyelembe vették a hitelintézetek tevékenységének megkezdéséről és folytatásáról szóló, 2006. június 14-i 2006/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (7) vonatkozó rendelkezéseit, amelyek meghatározzák az értékpapírosítás hitelkockázatának kitett befektetőkre, az értékpapírosítást kezdeményezőkre és a szponzorokra vonatkozó mennyiségi és minőségi előírásokat. Mivel e rendelet és a 2006/48/EK irányelv vonatkozó rendelkezései ugyanazokat a célkitűzéseket - nevezetesen az értékpapírosítást kezdeményező vagy a szponzor érdekeinek a befektetők érdekeivel való összehangolását - kívánják elérni, alapvető fontosságú, hogy a terminológiát mindkét jogi aktusban következetesen használják, ezért a 2006/48/EK irányelvben megadott fogalommeghatározások referenciaként szolgálnak. Tekintettel arra, hogy az Európai Bankhatóság elődje, az Európai Bankfelügyeleti Bizottság a 2006/48/EK irányelv rendelkezéseinek értelmezésére vonatkozóan részletes iránymutatást adott (8), az ágazatközi egységesség elérése megkívánja az értékpapírosítást kezdeményezők, a szponzorok és az ABAK-ok érdekeinek összehangolására törekvő jelenlegi rendelkezéseknek az említett iránymutatások fényében történő értelmezését.
(66)
Fontos, hogy a hiteleket forgalomképes értékpapírokká átcsomagoló ügyletek ne oly módon épüljenek fel, hogy megkerüljék az értékpapírosítási pozíciókba történő befektetésekre vonatkozó előírások alkalmazását. Ezért az átcsomagolt hiteleken alapuló, forgalomképes értékpapírokba vagy más pénzügyi eszközökbe történő befektetésre való hivatkozás ezen eszközök tekintetében nem értelmezhető szigorúan jogilag érvényes és kötelező erejű tulajdonjog-átruházásként, hanem materiális gazdasági értelemben vett befektetésnek tekintendő, ily módon a szintetikus befektetések minden más formájára ki kell terjednie, és meg kell felelnie a vonatkozó követelményeknek. A félreértések elkerülése és a bankokra vonatkozó jogszabályokban használt nyelvezet egységesítése érdekében az „átcsomagolt hiteleken alapuló, forgalomképes értékpapírokba vagy más pénzügyi eszközökbe történő befektetés” kifejezés helyett „az értékpapírosítás hitelkockázatának való kitettség viselése” kifejezést kell használni.
(67)
Az értékpapírosítás során értékpapírosítást kezdeményezőként, szponzorként vagy eredeti hitelezőként fellépő intézetekre vonatkozó követelményeket a 2006/48/EK irányelv közvetlenül írja elő számukra. Ezért fontos az értékpapírosításnak való kitettséget viselő ABAK-ok vonatkozó feladatainak előírása. Következésképpen az ABAK-nak csak abban az esetben kell értékpapírosításnak való kitettséget viselnie, ha az értékpapírosítást kezdeményező, a szponzor vagy az eredeti hitelező kifejezetten tájékoztatja az ABAK-ot a mögöttes eszközben fennálló jelentős gazdasági érdekeltség megtartásáról, más néven a megtartásra vonatkozó követelményről. Ezenkívül az ABAK-nak biztosítania kell a 2006/48/EK irányelvben a szponzorokra és az értékpapírosítást kezdeményezőkre előírt különböző minőségi követelményeknek való megfelelést. Az értékpapírosítási befektetés és az alapul szolgáló kitettség átfogó és alapos megértése érdekében továbbá magának az ABAK-nak is minőségi követelményeknek kell megfelelnie. Ennek elérése érdekében az ABAK-oknak befektetési döntéseiket gondos átvilágítást követően kell meghozniuk, amelyekből megfelelő információt és ismereteket kell nyerniük az érintett értékpapírosításokról.
(68)
Vannak olyan körülmények, amelyek mellett a jogalanyok megfelelnek az értékpapírosítást kezdeményező, illetve a szponzor fogalommeghatározásának, vagy eredeti hitelezői szerepet töltenek be, más jogalanyok azonban, amelyek sem az értékpapírosítást kezdeményező, illetve a szponzor fogalommeghatározásának nem felelnek meg, sem eredeti hitelezői szerepet nem töltenek be - érdekeik azonban a befektetők érdekeivel a legnagyobb összhangban vannak - törekedhetnek a megtartásra vonatkozó követelménynek való megfelelésre. A jogbiztonság érdekében ezektől az egyéb jogalanyoktól nem kell megkövetelni a megtartásra vonatkozó követelménynek való megfelelést, ha e követelménynek az értékpapírosítást kezdeményező, a szponzor vagy az eredeti hitelező eleget tesz.
(69)
A megtartásra vonatkozó követelmény vagy a minőségi követelmények megsértése esetén az ABAK-nak mérlegelnie kell bizonyos korrekciós intézkedések meghozatalát, ilyen például a kitettség fedezése, eladása vagy csökkentése, vagy a megtartásra vonatkozó követelményt megszegő fél megkeresése a megfelelés helyreállítása érdekében. Ezeknek a korrekciós intézkedéseknek mindig a befektetők érdekeit kell szolgálniuk, és nem járhatnak azzal a közvetlen kötelezettséggel, hogy a követelmény megszegésének nyilvánvalóvá válását követően azonnal értékesíteni kell az eszközöket, elkerülve ezáltal a „kényszerkiárusítást”. Az ABAK-nak figyelembe kell vennie a követelmény megszegését, amikor egy olyan további ügyletbe történő befektetést mérlegel, amelyben részt vesz a követelményt megszegő fél.
(70)
A 2011/61/EU irányelvben az ABAK-okra vonatkozó belső eljárások és szervezeti szabályok meghatározásával kapcsolatosan előírt követelményeknek való megfelelés érdekében az ABAK-oknak olyan jól dokumentált szervezeti struktúrát kell kialakítaniuk, amely egyértelműen meghatározza a felelősségeket, meghatározza az ellenőrzési mechanizmusokat és biztosítja a megfelelő információáramlást az érintett felek között. Az ABAK-ok kötelesek továbbá információvédelmi és üzletmenet-folytonosságot biztosító rendszereket kialakítani. Ezen eljárások és struktúrák kialakítása során az ABAK-oknak figyelembe kell venniük az arányosság elvét, amely lehetővé teszi, hogy az eljárásokat, a mechanizmusokat és a szervezeti struktúrát az ABAK üzletmenetének jellegéhez, nagyságrendjéhez és összetettségéhez, valamint az üzletmenet keretében végzett tevékenységeinek jellegéhez és köréhez igazítsák.
(71)
A befektetők védelme szempontjából elsődleges fontosságú a befektetők tájékoztatása, ezért az ABAK-oknak megfelelő politikákat és eljárásokat kell végrehajtaniuk annak érdekében, hogy a befektetőket befektetéseik megtétele előtt és jelentős változások esetén kellő részletességgel és kellő hangsúllyal tájékoztassák az egyes ABA-kra vonatkozó visszaváltási feltételekről. Ide tartozhat a visszaváltásokkal kapcsolatos felmondási időkre és a lekötési időszakokra vonatkozó tájékoztatás, azoknak a körülményeknek a megjelölése, amelyek esetében a szokásos visszaváltási mechanizmusok esetlegesen nem alkalmazhatók vagy felfüggeszthetők, valamint ide tartozhatnak az irányító testület által mérlegelhető intézkedésekkel, például a visszaváltási korlátokkal, „side pocket” számlákkal kapcsolatos részletek, mivel befolyásolják az adott ABA befektetőinek meghatározott visszaváltási jogát.
(72)
A vonatkozó tevékenységek megfelelő végrehajtása érdekében az ABAK-oknak megfelelő elektronikai rendszereket kell alkalmazniuk annak érdekében, hogy teljesüljenek a portfólióügyletekkel, illetve a jegyzési és visszaváltási megbízásokkal kapcsolatos nyilvántartási követelmények, valamint a nettó eszközértéknek a 2011/61/EU irányelvben és az e rendeletben előírtak szerinti kiszámításának biztosítását szolgáló számviteli politikákat és eljárásokat kell kialakítaniuk, végrehajtaniuk és fenntartaniuk.
(73)
A 2009/65/EK irányelvben az ÁÉKBV kezelőire előírt követelményekkel való összhang biztosítása érdekében az irányító testületet, a felső vezetést, illetve adott esetben az ABAK felügyeleti funkcióját betöltő személyt hasonló típusú feladatokkal kell megbízni, amelyekhez megfelelő felelősségeket kell rendelni. E felelősség-hozzárendelésnek azonban összhangban kell lennie az irányító testület, a felső vezetés és a felügyeleti funkció alkalmazandó nemzeti jog szerinti feladataival és felelősségeivel. A felső vezetésbe az irányító testület néhány vagy minden tagja beletartozhat.
(74)
Az állandó és eredményes megfelelési funkció létrehozására vonatkozó követelménynek az ABAK-nak üzletmenete méretétől és összetettségétől függetlenül mindenkor meg kell felelnie. Ugyanakkor a megfelelési funkció technikai és személyi felépítésének részleteit az ABAK üzletmenetének jellegéhez, nagyságrendjéhez és összetettségéhez, valamint szolgáltatásai és tevékenységei jellegéhez és köréhez kell igazítani. Az ABAK-nak nem kell független megfelelési egységet létrehoznia, ha ez a követelmény az ABAK méretét vagy üzletmenetének jellegét, nagyságrendjét és összetettségét tekintve aránytalan lenne.
(75)
Az értékelési standardok joghatóságonként és eszközosztályonként különbözőek. E rendeletnek ki kell egészítenie a közös általános szabályokat, és az ABA-k eszközeinek helyes és független értékelésére vonatkozó megfelelő és következetes politikák és eljárások kidolgozására és végrehajtására vonatkozó referenciákat kell létrehoznia az ABAK-ok számára. A politikáknak és eljárásoknak le kell írniuk az értékelésben részt vevő valamennyi fél, köztük a külső értékbecslők kötelezettségeit, feladatait és felelősségeit.
(76)
Az eszközök értéke különböző módokon határozható meg, például az aktív piacon megfigyelhető árakra történő hivatkozással vagy a nemzeti jognak, az ABA alapszabályának vagy létesítő okiratának megfelelő, más értékelési módszerek alkalmazásával történő becsléssel. Mivel az egyes eszközök és források értéke különböző módszerekkel határozható meg, és különböző forrásokból származhat, az ABAK-nak meg kell határoznia és meg kell jelölnie az általa használt értékelési módszereket.
(77)
Amennyiben az eszközök értékeléséhez modellt alkalmaznak, az értékelési eljárásoknak és politikáknak meg kell jelölniük a modell fő jellemzőit. Alkalmazását megelőzően az említett modellt egy olyan külső vagy belső személy által folytatott validálási folyamatnak kell alávetni, aki nem vett részt a modell kidolgozási folyamatában. Az eszközök értékelésére alkalmazott modell tekintetében az a személy minősül a validálási folyamat lefolytatására alkalmasnak, aki az eszközök ilyen modellek alkalmazásával történő értékelése terén megfelelő szakértelemmel és tapasztalattal rendelkezik; ez a személy lehet könyvvizsgáló is.
(78)
Mivel az ABA-k dinamikus környezetben működnek, amelyben a befektetési stratégiák idővel változhatnak, az értékelési politikákat és eljárásokat legalább évente, valamint azt megelőzően felül kell vizsgálni, hogy új befektetési stratégia vagy új típusú eszköz mellett köteleznék el magukat. Az értékelési politikákban és eljárásokban, köztük az értékelési módszerekben bekövetkező változtatásoknak előre meghatározott folyamatot kell követniük.
(79)
Az ABAK-nak biztosítania kell, hogy az ABA egyedi eszközeit megfelelően, az értékelési politikákkal és eljárásokkal összhangban értékeljék. Bizonyos eszközök, különösen összetett és illikvid pénzügyi eszközök esetében nagyobb a nem megfelelő értékelés kockázata. E helyzet kezelése érdekében az ABAK-nak megfelelő ellenőrzéseket kell bevezetnie annak érdekében, hogy az ABA eszközeinek értéke megfelelő szintű objektivitást tükrözzön.
(80)
A befektetési jegyenkénti vagy részvényenkénti nettó eszközértéket a nemzeti jognak, illetve adott esetben az alap alapszabályának vagy létesítő okiratának megfelelően kell kiszámítani. Ez a rendelet kizárólag a számítási eljárásra terjed ki, és nem érinti a számítás módszerét. A befektetési jegyenkénti vagy részvényenkénti nettó eszközérték kiszámítását az ABAK az ABA számára végzett ügyviteli funkciók részeként maga is elvégezheti. Az ügyviteli feladatok ellátásával, többek között a nettó eszközérték kiszámításával harmadik fél is megbízható. Az ABA nettó eszközértékének kiszámítását végző harmadik fél mindaddig nem minősül a 2011/61/EU irányelv alkalmazásában vett külső értékbecslőnek, amíg egyedi eszközökre vonatkozóan nem végez értékeléseket, beleértve a szubjektív véleményt kérő értékeléseket, hanem a számítási folyamatba beépíti az ABAK-tól, az árazási forrásoktól vagy egy külső értékbecslőtől kapott értékeket.
(81)
Vannak naponta elvégezhető értékelési eljárások, mint például a pénzügyi eszközök értékelése, de vannak olyan értékelési eljárások is, például az ingatlanok értékelése, amelyek nem végezhetők ugyanolyan gyakorisággal, mint ahogy a kibocsátásokra, jegyzésekre, visszaváltásokra és törlésekre sor kerül. A nyílt végű alap eszközeire vonatkozó értékelés gyakoriságának figyelembe kell vennie az értékelési eljárásokban az ABA eszközeinek típusára tekintettel fennálló különbségeket.
(82)
A 2011/61/EU irányelv határozza meg azokat a szigorú követelményeket és korlátozásokat, amelyeknek meg kell felelni, amennyiben az ABAK-ok funkciók ellátását akarják átruházni. Az ABAK mindig teljes mértékben felelős az átruházott feladatok megfelelő végrehajtásáért, valamint a 2011/61/EU irányelvnek és végrehajtási intézkedéseinek való megfeleléséért. Az ABAK-nak ezért biztosítania kell, hogy a megbízott teljesítse és alkalmazza azokat a minőségi standardokat, amelyeket maga az ABAK is alkalmazna. Ezenkívül, amennyiben az az átruházott funkciók következetesen magas szintű végrehajtásának biztosításához szükséges, az ABAK-nak képesnek kell lennie az átruházás felmondására, ezért az átruházási megállapodásnak rugalmas felmondási jogokat kell biztosítania az ABAK számára. Az átruházással kapcsolatosan megállapított korlátozások és követelmények alkalmazandók a 2011/61/EU irányelv I. mellékletében meghatározott kezelési feladatok átruházására, miközben a kisegítő feladatok - mint amilyenek a kezelői feladatokat támogató adminisztratív vagy technikai feladatok -, például a takarítás, élelmezés és az alapvető szolgáltatások és termékek beszerzése formájában megjelenő logisztikai támogatás, nem tekintendők az ABAK-funkciók átruházásának. Az egyéb technikai vagy adminisztratív feladatok körébe tartozik továbbá például a felhasználásra kész, standard szoftverek beszerzése és a felhasználásra kész rendszerekkel kapcsolatosan ad hoc operatív segítségnyújtás esetén szoftverszolgáltatók igénybevétele vagy a humán erőforrással kapcsolatos támogatásnyújtás, például kölcsönmunkaerő felvétele vagy a bérszámfejtés ellátása.
(83)
A befektetők magas szintű védelme, valamint az ABAK által folytatott üzleti tevékenység hatékonyságának növelése érdekében az átruházás egészének objektív indokokon kell alapulnia. Ezen indokok értékelése során a hatáskörrel rendelkező hatóságoknak figyelembe kell venniük az átruházás szerkezetét és annak hatását az ABAK struktúrájára, valamint az átruházott tevékenységek és az ABAK-nál maradó tevékenységek közötti kölcsönhatást.
(84)
Annak értékelésére, hogy a megbízott üzletvitelével ténylegesen foglalkozó személy kellőképpen jó hírnévvel rendelkezik-e, ellenőrizni kell az adott személy üzletmenetét, valamint, hogy a pénzügyi tevékenységek tekintetében követett-e el jogsértést. Az adott személy üzletvitelét esetlegesen kedvezőtlenül érintő személyes tulajdonságokkal kapcsolatos egyéb releváns információkat, például az adott személy tisztességességével és a feddhetetlenségével kapcsolatos kételyeket a kellően jó hírnév követelményének értékelésekor figyelembe kell venni.
(85)
A 2009/65/EK irányelv alapján engedélyezett befektetési vállalkozások nem tekinthetők vagyonkezelés céljából engedélyezett vagy bejegyzett, továbbá felügyelet alá tartozó vállalkozásnak, mivel az említett irányelv alapján csak kollektívportfólió-kezelési tevékenységet folytathatnak. Hasonlóképpen, egy belső kezelésben lévő ABA sem tekinthető ilyen besorolású vállalkozásnak, mert az ABA belső kezesén kívüli tevékenységekkel nem foglalkozhat.
(86)
Amennyiben az átruházás az ABAK fő tevékenységének minősülő, és ezért a befektetők védelme és a rendszerkockázat tekintetében nagy fontosságú portfólió- vagy kockázatkezelést érinti, a 2011/61/EU irányelv 20. cikke (1) bekezdésének c) pontjában foglalt követelményeken kívül az ABAK székhelye szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságának és a harmadik országbeli vállalkozás felett felügyeletet gyakorló hatóságnak írásbeli szerződésen alapuló együttműködési megállapodást kell kötnie. A megállapodásnak az átruházást megelőzően kell létrejönnie. E megállapodás részleteinek figyelembe kell venniük a nemzetközi standardokat.
(87)
Írásbeli megállapodásokkal kell jogot biztosítani a hatáskörrel rendelkező hatóságoknak arra, hogy helyszíni vizsgálatokat végezzenek, beleértve azokat az eseteket is, amikor a harmadik országbeli, funkciókkal megbízott vállalkozás felügyeleti hatóságától helyszíni vizsgálatok lefolytatását kérik, és amikor a harmadik ország felügyeleti hatóságától engedélyt kérnek arra, hogy maguk folytathassanak vizsgálatot, vagy hogy elkísérhessék a harmadik ország felügyeleti hatóságának munkatársait, hogy segítsék őket a helyszíni vizsgálatok lefolytatásában.
(88)
A 2011/61/EU irányelvben előírt kötelezettségek alapján az ABAK-oknak mindig az általuk kezelt ABA-k vagy ezen ABA-k befektetőinek érdekeit legjobban szolgálva kell fellépniük. Ezért az átruházás csak abban az esetben megengedett, ha nem akadályozza az ABAK-ot abban, hogy a befektetők érdekeit legjobban szolgálva járjon el vagy kezelje az ABA-t.
(89)
A befektetők magas szintű védelmének fenntartása érdekében az átruházásoknál figyelembe kell venni az esetleges összeférhetetlenségeket. Az esetlegesen jelentős összeférhetetlenséget eredményező helyzetek azonosítására szolgáló referenciaként több kritériumot kell meghatározni. E kritériumok felsorolása nem kizárólagos jellegű, és azt jelenti, hogy a 2011/61/EU irányelv alkalmazásában a nem jelentős összeférhetetlenségek is relevánsak. Így a megfelelési vagy az ellenőrzési funkciók ellátását a portfóliókezelési feladatokkal kell összeférhetetlennek, míg az árjegyzést vagy a jegyzési garanciavállalást a portfólió-, illetve a kockázatkezeléssel kell összeférhetetlennek tekinteni. Ez a kötelezettség nem érinti a megbízott azon kötelezettségét, hogy a 2011/61/EU irányelv 15. cikkében meghatározott rendelkezések szerint funkcionálisan és hierarchikusan el kell különítenie egymástól a portfóliókezelési és a kockázatkezelési feladatokat.
(90)
A funkcióknak az ABAK nevében történő ellátására irányuló feladat átruházására vonatkozó követelményeket értelemszerűen kell alkalmazni abban az esetben, ha a megbízott a rá átruházott funkciók valamelyikét továbbruházza, illetve minden további továbbruházás esetében.
(91)
Annak érdekében, hogy az ABAK minden esetben ellássa befektetéskezelési funkcióit, az ABAK nem ruházhatja át funkcióit olyan mértékben, hogy lényegében már nem tekinthető az ABA kezelőjének, és olyan mértékben, hogy postafiókcéggé válik. Az ABAK-nak mindig elegendő forrást kell fenntartania az átruházott funkciók hatékony felügyeletére. Az ABAK-nak magának kell ellátnia a befektetéskezelési funkciókat, rendelkeznie kell a szükséges szakértelemmel és forrásokkal, meg kell tartania a felső vezetés felelőssége alá tartozó döntések meghozatalára vonatkozó hatáskört, és el kell látnia a felső vezetési funkciókat, amibe beletartozhat az általános befektetési politika és a befektetési stratégiák végrehajtása.
(92)
Az átruházási szerkezet értékelése összetett feladat, amelyet egy sor kritériumra kell alapozni ahhoz, hogy az illetékes hatóság véleményt formálhasson. Annak érdekében, hogy figyelembevehető legyen az alapok szerkezetének és a befektetési stratégiáknak az unióbeli sokszínűsége, szükség van a kritériumok vegyítésére. Az EÉPH iránymutatásokat dolgozhat ki az átruházási szerkezetek uniószerte egységes értékelésének biztosítása érdekében.
(93)
A kritériumok alkalmazását és azok piaci hatását a Bizottság nyomon követi. Két év elteltével a Bizottság helyzetértékelést készít, és amennyiben szükségesnek bizonyul, megteszi az azon feltételek további pontosítására irányuló intézkedéseket, amelyek alapján az ABAK-ról megállapítható, hogy tevékenységét olyan mértékben átruházta, hogy postafiókcéggé vált, és a továbbiakban nem tekinthető az ABA kezelőjének.
(94)
A befektetők magas szintű védelme érdekében a 2011/61/EU irányelv az ABA letétkezelőjére vonatkozóan átfogó követelményeket ír elő. A letétkezelő, az ABAK, illetve adott esetben az ABA és a harmadik felek konkrét jogait és kötelezettségeit ezért egyértelműen meg kell határozni. Az írásbeli szerződésnek tartalmaznia kell a letétkezelő vagy a 2011/61/EU irányelvvel összhangban a letétkezelési feladatokkal megbízott harmadik fél által ellátott, az ABA eszközeinek megfelelő letéti őrzéséhez, valamint az ahhoz szükséges minden részletet, hogy a letétkezelő megfelelően el tudja látni felügyeleti és ellenőrzési funkcióit. Annak érdekében, hogy a letétkezelő fel tudja mérni és nyomon tudja követni a letétkezelési kockázatokat, a szerződésnek megfelelően részleteznie kell azokat az eszközkategóriákat, amelyekbe az ABA befektethet, valamint ki kell terjednie azokra a földrajzi régiókra, amelyekben az ABA be kíván fektetni. A szerződésnek tartalmaznia kell az eszkalációs eljárás részleteit. Így a letétkezelőnek értesítenie kell az ABAK-ot az egy adott piac elszámolási rendszerében azonosított lényeges kockázatról. A szerződés felmondása tekintetében a szerződésnek ki kell kötnie, hogy a szerződés felmondása a letétkezelő végső eszköze, ha nincs meggyőződve arról, hogy az eszközök megfelelő védelemben részesülnek. El kell hárítania továbbá azt a morális veszélyt, hogy az ABAK a letétkezelési kockázattól függetlenül hozzon befektetési döntéseket annak alapján, hogy az esetek többségében a letétkezelő viseli a felelősséget. A befektetők magas szintű védelmének fenntartása érdekében a harmadik felek nyomon követésére vonatkozó részleteket meghatározó követelményt a teljes letétkezelési lánccal kapcsolatban alkalmazni kell.
(95)
A harmadik országban székhellyel rendelkező letétkezelőkre állami prudenciális szabályozásnak, valamint a folyamatos felügyeletre, vizsgálatok lefolytatására és szankciók kiszabására hatáskörrel rendelkező felügyeleti hatóság által végzett prudenciális felügyeletnek kell vonatkoznia. Abban az esetben, ha a letétkezelő felügyeletében több felügyeleti hatóság vesz részt, egy felügyeleti hatóságnak kell ellátnia a 2011/61/EU irányelv és az annak alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló és végrehajtási intézkedések alkalmazásában vett kapcsolattartó pont szerepét.
(96)
A 2011/61/EU irányelv 21. cikke (6) bekezdése utolsó albekezdésének megfelelően a harmadik ország jogának vizsgálatát az Európai Bizottságnak a letétkezelési tevékenységhez és a letétkezelői funkciók ellátásához való hozzáférés tekintetében a harmadik országbeli letétkezelőre vonatkozó engedélyezési kritériumok és folyamatos működési feltételek, valamint az uniós jog szerint a hitelintézetekre, illetve adott esetben a befektetési vállalkozásokra vonatkozó megfelelő követelmények összehasonlításával kell elvégeznie, aminek célja annak megállapítása, hogy a helyi kritériumok hatálya megegyezik-e az uniós jog szerinti kritériumok hatályával. A prudenciális felügyelet alá tartozó és a harmadik országban a helyi besorolás szerint nem hitelintézetként vagy befektetési vállalkozásként engedélyezett letétkezelőt az Európai Bizottság vizsgálhatja annak megállapítása céljából, hogy a harmadik ország joga szerinti vonatkozó rendelkezések hatálya megegyezik-e az uniós jog szerint a hitelintézetekre, illetve adott esetben a befektetési vállalkozásokra vonatkozó rendelkezések hatályával.
(97)
Annak érdekében, hogy a letétkezelő minden esetben világos áttekintéssel rendelkezzen az ABA pénzbeáramlásairól és pénzkiáramlásairól, az ABAK-nak biztosítania kell, hogy a letétkezelő késedelem nélkül pontos tájékoztatást kapjon a pénzmozgásokról, többek között azoktól a harmadik felektől is, amelyeknél az ABA folyószámlát nyitott.
(98)
Az ABA pénzmozgásainak megfelelő nyomon követése érdekében a letétkezelő köteles megbizonyosodni róla, hogy az ABA pénzmozgásainak megfelelő nyomon követésére vezettek-e be eljárásokat és azokat ténylegesen végrehajtják-e, valamint, hogy ezeket az eljárásokat időszakosan felülvizsgálják-e. A letétkezelőnek különösen meg kell vizsgálnia az egyeztetési eljárást annak megállapítására, hogy az eljárás az ABA szempontjából alkalmas-e, és azt megfelelő időközönként, az ABA jellegének, nagyságrendjének és összetettségének figyelembevételével folytatják-e le. Az ilyen eljárásnak össze kell például hasonlítania egyenként a bankszámlakivonatok szerinti pénzmozgásokat az ABA könyvelésében nyilvántartott pénzmozgásokkal. Amennyiben az egyeztetéseket, ahogy a nyílt végű ABA-k többsége esetében, naponta végzik, a letétkezelőnek is naponta kell elvégeznie ellenőrzéseit. A letétkezelőnek különösen nyomon kell követnie az egyeztetési eljárás során kiemelt eltéréseket, valamint a meghozott korrekciós intézkedéseket, annak érdekében, hogy késedelem nélkül értesíteni tudja az ABAK-ot azokról a szabálytalanságokról, amelyeket nem orvosoltak, és hogy elvégezze az egyeztetési eljárások teljes felülvizsgálatát. Ezeket a felülvizsgálatokat évente legalább egyszer le kell folytatni. A letétkezelőnek rendszeresen azonosítania kell továbbá a jelentős pénzmozgásokat és különösen azokat, amelyek esetleg nem egyeztethetők össze az ABA műveleteivel, például az ABA eszközeinek pozícióiban bekövetkezett változásokat vagy a jegyzéseket és visszaváltásokat, valamint rendszeresen folyószámla-kivonatot kell kapnia, és ellenőriznie kell, hogy a likviditási pozíciókra vonatkozó saját nyilvántartása összhangban áll-e az ABAK nyilvántartásával. A 2011/61/EU irányelv 21. cikke (8) bekezdésének b) pontjával összhangban a letétkezelőnek naprakészen kell vezetnie nyilvántartását.
(99)
A letétkezelőnek gondoskodnia kell arról, hogy az ABA befektetési jegyeinek vagy részvényeinek jegyzése során a befektetők által vagy nevükben teljesített befizetések beérkezzenek, és hogy azokat a 2011/61/EU irányelvvel összhangban egy vagy több folyószámlán jóváírják. Az ABAK-nak ezért biztosítania kell a letétkezelő megfelelő tájékoztatását arról, amire a befektetők befizetéseinek megfelelő nyomon követéséhez szüksége van. Az ABAK-nak biztosítania kell, hogy a letétkezelő késedelem nélkül megkapja ezt a tájékoztatást, amikor a harmadik fél megbízást kap az ABA befektetési jegyeinek vagy részvényeinek visszaváltására vagy kibocsátására. A befektetők befizetéseivel való visszaélés elkerülése érdekében a tájékoztatást ezért az ABA befektetési jegyeinek vagy részvényeinek jegyzéséért és visszaváltásáért felelős jogalanynak a munkanap végén kell továbbítania a letétkezelőhöz.
(100)
A letétben őrizendő eszközök típusától függően az eszközöket vagy letétben kell őrizni, mint azokat a pénzügyi eszközöket, amelyek pénzügyi eszközszámlán tarthatók nyilván, vagy amelyek a 2011/61/EU irányelvvel összhangban fizikailag leszállíthatók a letétkezelőhöz, vagy pedig tulajdonjog-ellenőrzés alá kell vonni azokat, és nyilvántartást kell vezetni róluk. A letétkezelőnek letéti őrzésben kell tartania az ABA vagy az ABA nevében eljáró ABAK minden olyan pénzügyi eszközét, amely a letétkezelő vagy a letétkezelési funkciókkal megbízott harmadik fél nevében közvetlenül vagy közvetve nyilvántartható vagy számlán tartható, különösen a központi értékpapír-letétkezelő szintjén. Ezen eseteken felül azokat a pénzügyi eszközöket kell letétben őrizni, amelyeket csak közvetlenül maga a kibocsátó vagy megbízottja a letétkezelő, illetve a letétkezelési funkciókkal megbízott harmadik fél nevében tart nyilván. Azokat a pénzügyi eszközöket, amelyeket az alkalmazandó nemzeti joggal összhangban az ABA nevében csak a kibocsátó vagy megbízottja tart nyilván (például a magántőkealapok és kockázatitőke-alapok általi, nem jegyzett vállalatokba történő befektetések), nem kell letétben őrizni. A letétkezelőhöz fizikailag leszállítható pénzügyi eszközöket letétbe kell helyezni. Amennyiben teljesülnek a pénzügyi eszközök letéti őrzésére vonatkozó feltételek, magának a letétkezelőnek vagy a letétkezelési funkciókkal megbízott harmadik félnek mindaddig letétben kell őriznie azokat a pénzügyi eszközöket is, amelyeket harmadik félnek biztosítékként nyújtanak, vagy amelyeket harmadik fél az ABA javára rendelkezésre bocsát, ameddig azok az ABA vagy az ABA nevében eljáró ABAK tulajdonában vannak. Az újbóli felhasználási jog gyakorlásáig az ABA vagy az ABA nevében eljáró ABAK tulajdonában lévő azon pénzügyi eszközök is letéti őrzésben maradnak, amelyekre vonatkozóan az ABA vagy az ABA nevében eljáró ABAK jóváhagyta, hogy azokat a letétkezelő újból felhasználhatja.
(101)
A letétben őrzött pénzügyi eszközökkel mindig kellő gondossággal kell eljárni, és azokat védelemben kell részesíteni. A letétkezelési kockázat megfelelő értékelése érdekében a kellő gondosság biztosítása során a letétkezelőnek különösen ismernie kell, hogy mely harmadik felek vesznek részt a letétkezelési láncban, biztosítania kell, hogy az átvilágítással és az elkülönítéssel kapcsolatos kötelezettségeknek a letétkezelési lánc egészében eleget tettek, biztosítania kell, hogy megfelelő hozzáférési joggal rendelkezzen a letétkezelési funkciókkal megbízott harmadik felek könyveléséhez és nyilvántartásaihoz, biztosítania kell az ezeknek a követelményeknek való megfelelést, dokumentálnia kell ezeket a feladatokat, továbbá az ABAK rendelkezésére kell bocsátania ezeket a dokumentumokat és azokról jelentést kell benyújtania számára.
(102)
A 2011/61/EU irányelvben előírt követelmények megkerülésének megakadályozása érdekében a letétkezelőnek a letétkezeléssel kapcsolatos feladatokat alkalmaznia kell az ABA vagy az ABA nevében eljáró ABAK által közvetlenül vagy közvetve ellenőrzött pénzügyi struktúrák, illetve adott esetben jogi struktúrák mögöttes eszközeire. Ez az áttekintésre vonatkozó rendelkezés nem vonatkozik az alapok alapjaira vagy a master-feeder struktúrákra, amennyiben rendelkeznek az alap eszközeit megfelelő letétben őrző letétkezelővel.
(103)
A letétkezelőnek mindig átfogó áttekintéssel kell rendelkeznie minden olyan eszközről, amelyek letétben őrizendő nem pénzügyi eszközök. Ezekre az eszközökre a 2011/61/EU irányelv szerinti, a tulajdonjog ellenőrzésével és a nyilvántartás vezetésével kapcsolatos kötelezettség vonatkozik. Ilyen eszközök például a 2011/61/EU irányelv alapján pénzügyi eszköznek nem minősülő, vagy a letétkezelőhöz fizikailag nem leszállítható tárgyi eszközök, a pénzügyi szerződések, például a származékos ügyletek, a készpénzletétek vagy a magántulajdonban lévő vállalkozásokba történő befektetések és az üzletrészek.
(104)
Annak érdekében, hogy a letétkezelő kellő bizonyosságot szerezzen arról, hogy az ABA vagy az ABA nevében eljáró ABAK valóban az eszközök tulajdonosa, biztosítania kell, hogy megkapjon minden általa szükségesnek tartott információt ahhoz, hogy meggyőződjön arról, hogy az ABA vagy az ABA nevében eljáró ABAK rendelkezik az eszközök feletti tulajdonjoggal. Ez az információ lehet annak a hivatalos okiratnak a másolata, amely bizonyítja, hogy az ABA vagy az ABA nevében eljáró ABAK az eszköz tulajdonosa, vagy bármely formális vagy megbízható bizonyíték, amelyet a letétkezelő megfelelőnek tart. Szükség esetén a letétkezelőnek további bizonyítékot kell kérnie az ABA-tól vagy az ABAK-tól, illetve adott esetben harmadik féltől.
(105)
A letétkezelőnek nyilvántartást kell vezetnie minden eszközről, amelyek megállapítása szerint az ABA tulajdonát képezik. Eljárást dolgozhat ki a harmadik felektől történő információszerzésre, ennek révén megvalósíthatóvá válnak azok az eljárások, amelyek biztosítják, hogy azon ABA-k esetében, amelyekkel kapcsolatban ritkán kerül sor ügyletekre, illetve adott esetben az ügyletekre teljesítést megelőző tárgyalás vonatkozik, az eszközök ne lehessenek átruházhatók a letétkezelő vagy a letétkezelési funkciókkal megbízott harmadik fél ezen ügyletekről történő tájékoztatása nélkül. A gyakoribb portfóliókereskedelemmel rendelkező ABA-k, például a tőzsdei származtatott ügyletekbe történő befektetések esetében megfelelő lehet azon követelmény, amely a harmadik felek ügyleteit igazoló okiratokhoz való hozzáférésre vonatkozik.
(106)
Annak érdekében, hogy a letétkezelő teljesíteni tudja kötelezettségeit, tisztázni kell a 2011/61/EU irányelv 21. cikkének (9) bekezdésében meghatározott feladatokat, különösen a letétkezelő által lefolytatandó második szintű ellenőrzéseket. Ezek a feladatok nem akadályozhatják a letétkezelőt abban, hogy az általa szükségesnek ítélt esetekben és az ABAK-kal egyetértésben előzetes vizsgálatot folytasson. Feladatai teljesítésének biztosítása érdekében a letétkezelőnek saját eszkalációs eljárást kell kidolgoznia azon helyzetek kezelésére, amelyekben szabálytalanságokat tártak fel. Ezen eljárásnak biztosítania kell a hatáskörrel rendelkező hatóságok jelentős szabályszegésről történő értesítését. A letétkezelő harmadik felekkel szembeni, e rendelet által meghatározott felügyeleti kötelezettségei nem érintik a 2011/61/EU irányelv alapján az ABAK-ra háruló kötelezettségeket.
(107)
A letétkezelőnek ellenőriznie kell a kibocsátott befektetési jegyek vagy részvények száma és a jegyzésből befolyt bevételek közötti összhangot. Ezenkívül a letétkezelőnek annak biztosítása érdekében, hogy a jegyzés során a befektetők által teljesített befizetések beérkezzenek, gondoskodnia kell arról is, hogy további egyeztetés történjen a jegyzési megbízások és a jegyzésből befolyt bevételek között. Ugyanezt az egyeztetést kell lefolytatni a visszaváltási megbízások esetében is. A letétkezelőnek ellenőriznie kell továbbá, hogy az ABA számláin szereplő befektetési jegyek vagy részvények száma megegyezik-e az ABA nyilvántartásában szereplő kibocsátott befektetési jegyek vagy részvények számával. A letétkezelőnek eljárásait a jegyzések és visszaváltások gyakoriságának figyelembevételével, megfelelő módon ki kell igazítania.
(108)
A letétkezelőnek szúrópróbaszerű ellenőrzések lefolytatásával vagy a nettó eszközérték számításában idővel bekövetkező változás és a referenciaérték közötti összhang összehasonlításával minden szükséges lépést meg kell tennie az ABA eszközeire vonatkozó megfelelő értékelési politikák és eljárások tényleges végrehajtása érdekében. Eljárásai kidolgozása során a letétkezelőnek pontosan tisztában kell lennie az ABAK vagy a külső értékbecslő által az ABA eszközeinek értékelésére alkalmazott értékelési módszerekkel. Ezen ellenőrzések gyakoriságának összhangban kell lennie az ABA eszközeire vonatkozó értékelés gyakoriságával.
(109)
A 2011/61/EU irányelv szerinti felügyeleti kötelezettsége értelmében a letétkezelőnek olyan eljárást kell bevezetnie, amellyel utólag ellenőrzi, hogy az ABA megfelel-e az alkalmazandó jogszabályoknak és hatósági rendelkezéseknek, valamint az ABA alapszabályának és létesítő okiratának. Ezen eljárásnak többek között ki kell terjednie annak ellenőrzésére, hogy az ABA befektetései összhangban vannak-e az ABA alapszabályában és ajánlattételi dokumentumaiban foglalt befektetési stratégiákkal, valamint annak biztosítására, hogy az ABA ne sértse meg a befektetéseire vonatkozó korlátozásokat, ha vannak ilyenek. A letétkezelőnek nyomon kell követnie az ABA ügyleteit, és meg kell vizsgálnia minden szokatlan ügyletet. Amennyiben az alkalmazandó nemzeti törvényi vagy rendeleti rendelkezésekben, illetve az ABA alapszabályában és létesítő okiratában meghatározott korlátokat vagy korlátozásokat megszegik, a letétkezelőnek például utasítást kell kapnia az ABAK-tól, hogy annak saját költségére vonja vissza a szóban forgó ügyletet. E rendelet nem gátolhatja a letétkezelőt abban, hogy az általa szükségesnek ítélt esetekben és az ABAK-kal egyetértésben ex-ante megközelítést fogadjon el.
(110)
A letétkezelőnek biztosítania kell a bevétel helyes, a 2011/61/EU irányelvvel összhangban történő kiszámítását. Ennek érdekében a letétkezelőnek biztosítania kell a bevételek megfelelő felosztását, valamint azt, hogy hiba észlelése esetén az ABAK megfelelő korrekciós intézkedést hozzon. Ennek biztosítását követően a letétkezelőnek ellenőriznie kell a bevételek felosztásának és különösen az osztalékok kifizetésének teljességét és pontosságát.
(111)
Az egyéb eszközökkel kapcsolatos letétkezelési funkcióknak a 2011/61/EU irányelvnek megfelelő átruházása esetén az átruházás a legtöbb esetben valószínűleg ügyviteli funkciókat érint. Abban az esetben, ha a letétkezelő nyilvántartás-vezetési funkciókat ruház át, megfelelő és dokumentált eljárást kell bevezetnie és alkalmaznia annak érdekében, hogy a megbízott folyamatosan megfeleljen a 2011/61/EU irányelv 21. cikke (11) bekezdése d) pontjának. Az eszközök megfelelő szintű védelme érdekében a letétkezelés átruházására vonatkozóan meg kell határozni bizonyos elveket. A letétkezelési feladatok átruházása esetén fontos néhány kulcsfontosságú elv megállapítása, amelyeket az átruházási folyamat egésze során ténylegesen alkalmazni kell. Ezeket az elveket nem kizárólagos jelleggel kell meghatározni, sem abban a tekintetben, hogy a letétkezelőnek miként kell gyakorolnia a kellő szakértelmet, körültekintést és gondosságot, sem azoknak a lépéseknek a meghatározása terén, amelyeket a letétkezelőnek ezen elvekkel kapcsolatban tennie kell. A letétkezelési funkcióval megbízott harmadik fél állandó nyomon követésére vonatkozó kötelezettség azt jelenti, hogy ellenőrizni kell, hogy ez a harmadik fél megfelelően látja-e el az átruházott funkciókat, és teljesíti-e az átruházásra vonatkozó szerződést. A harmadik félnek becsületesen, jóhiszeműen, az ABA és befektetői érdekeit legjobban szolgálva, a szabályozási és felügyeleti követelményekkel összhangban, valamint olyan körültekintéssel, gondossággal és szakértelemmel kell eljárnia, mint amely hasonló körülmények között az érintett pénzügyi szakma egy nagyon megfontolt képviselőjétől elvárható. A letétkezelőnek többek között felül kell vizsgálnia a kiválasztási és kinevezési folyamat során vizsgált elemeket, és ezeket az elemeket a piac alakulásával való összehasonlításban kell értékelnie. A rendszeres felülvizsgálat formájának tükröznie kell a körülményeket, hogy a letétkezelő megfelelően értékelni tudja az azon döntéssel összefüggő kockázatokat, miszerint az eszközöket harmadik félre bízzák. A felülvizsgálat gyakoriságát úgy kell meghatározni, hogy mindig biztosított legyen a piaci feltételekkel és a kapcsolódó kockázatokkal való összhang. A harmadik fél esetleges fizetésképtelensége esetén az eredményes válaszlépés megtétele érdekében a letétkezelőnek készenléti tervet kell készítenie, beleértve alternatív stratégiák kidolgozását, és adott esetben más szolgáltatók esetleges kiválasztását. Miközben ezek az intézkedések csökkenthetik a letétkezeléssel kapcsolatosan a letétkezelőt fenyegető kockázatokat, nem érintik azt a kötelezettséget, hogy vissza kell szolgáltatni a pénzügyi eszközöket vagy elvesztésük esetén meg kell fizetni a vonatkozó összeget, ez ugyanis attól függ, hogy teljesülnek-e a 2011/61/EU irányelv 21. cikke (12) bekezdésének követelményei.
(112)
A letétkezelési funkciók átruházása esetén a letétkezelőnek biztosítania kell a 2011/61/EU irányelv 21. cikke (11) bekezdése d) pontjának iii. alpontjában meghatározott követelményeknek való megfelelést, valamint azt, hogy a letétkezelő megfelelően elkülöníti ABA-ügyfeleinek eszközeit. Ennek a kötelezettségnek különösen azt kell biztosítania, hogy a letétkezelési funkciókkal megbízott harmadik fél fizetésképtelensége esetén az ABA eszközei ne vesszenek el. A kockázat azon országokban történő minimalizálása érdekében, ahol a fizetésképtelenségről szóló jogszabályok nem ismerik el az elkülönítés hatályát, a letétkezelőnek további lépéseket kell tennie. A letétkezelő tájékoztathatja az ABA-t és az ABA nevében eljáró ABAK-ot, hogy a letétkezelési kockázat e szempontjait a befektetésre vonatkozó döntésnél megfelelő módon vegyék figyelembe, vagy hozzanak olyan intézkedéseket, amelyek a helyi joghatóságoktól függően, a helyi jognak megfelelően a legnagyobb mértékben megvédik az eszközöket a fizetésképtelenség következményeitől. Ezenkívül a letétkezelő megtilthatja az ügyfél eszközeiben bekövetkező átmeneti hiányt, puffereket alkalmazhat, vagy olyan szabályokat hozhat, amelyekkel megtiltja, hogy az egyik ügyfél negatív egyenlegének kiegyensúlyozására egy másik ügyfél pozitív egyenlegét használják. Miközben ezek az intézkedések csökkenthetik a letétkezelési funkciók átruházása esetén a letétkezeléssel kapcsolatosan a letétkezelőt fenyegető kockázatokat, nem érintik azt a kötelezettséget, miszerint vissza kell szolgáltatni a pénzügyi eszközöket vagy elvesztésük esetén meg kell fizetni a vonatkozó összeget, ez ugyanis függ, hogy a 2011/61/EU irányelv követelményei teljesülnek-e.
(113)
A letétkezelőnek a 2011/61/EU irányelv 21. cikke (12) bekezdésének második albekezdése szerint abban az esetben kell felelősséget viselnie, amikor a letétkezelő vagy a letétkezeléssel megbízott harmadik fél által letétben őrzött pénzügyi eszközök elvesznek, feltéve, hogy a letétkezelő nem tudja bizonyítani, hogy az eszközök elvesztése olyan, érdemleges befolyásán túlmenő külső esemény miatt következett be, amely minden ésszerű erőfeszítés ellenére is elkerülhetetlen lett volna. Ezt a veszteséget meg kell különböztetni a befektetőknél felmerülő, a befektetéssel összefüggő veszteségtől, amely a befektetési döntés következményeként az eszközök értékének csökkenéséből ered.
(114)
A veszteség megállapításához fontos, hogy a veszteség végleges legyen, és ne legyen remény a pénzügyi eszköz visszaszerzésére. Így azok az esetek, amelyekben a pénzügyi eszközök csak ideiglenesen nem hozzáférhetőek vagy zároltak, a 2011/61/EU irányelv 21. cikkének (12) bekezdése értelmében nem számítanak veszteségnek. Ezzel szemben a következő három esetben a veszteséget véglegesnek kell tekinteni: amikor a pénzügyi eszköz már nem létezik vagy soha nem is létezett; amikor a pénzügyi eszköz létezik, de az ABA véglegesen elveszítette az afeletti tulajdonjogát; és amikor az ABA rendelkezik a pénzügyi eszközre vonatkozó tulajdonjoggal, de nem tudja a tulajdonjogot véglegesen átruházni vagy nem tud tartós jelleggel korlátozott tulajdonjogot létrehozni.
(115)
A pénzügyi eszköz például abban az esetben tekinthető már nem létezőnek, amikor nem javítható számviteli hiba következtében tűnik el, vagy ha soha nem létezett, mivel az ABA tulajdonjogát hamisított okiratok alapján jegyezték be. Azokat az eseteket, amelyekben a pénzügyi eszközök elvesztését csalárd magatartás okozza, veszteségnek kell tekinteni.
(116)
Nem állapítható meg veszteség, ha a pénzügyi eszközt egy másik pénzügyi eszközzel pótolták vagy egy másik pénzügyi eszközzé alakították át, például abban az esetben, amikor a részvényeket vállalati átszervezés keretében törölték, és új részvények kibocsátásával pótolták. Nem tekinthető úgy, hogy az ABA-t véglegesen megfosztották a pénzügyi eszköz feletti tulajdonjogától, ha az ABA vagy az ABA nevében eljáró ABAK jogszerűen ruházta át a tulajdonjogot egy harmadik félre. Ha különbséget tesznek az eszközök feletti tulajdonjog és haszonélvezeti jog között, a veszteség meghatározásának a haszonélvezeti jog elvesztésére kell vonatkoznia.
(117)
A letétkezelő csak abban az esetben kerülheti el a 2011/61/EU irányelv 21. cikkének (12) bekezdése szerinti felelősségre vonást, ha érdemleges befolyásán túlmenő olyan külső esemény következik be, amely minden ésszerű erőfeszítés ellenére is elkerülhetetlen. A felelősség alóli mentesüléshez a letétkezelőnek kell bizonyítania e feltételek összességének teljesülését.
(118)
Mindenekelőtt meg kell határozni, hogy a veszteséget eredményező esemény külső esemény volt-e. A letétkezelő felelősségét az átruházás nem érintheti, ezért egy esemény abban az esetben tekinthető külső eseménynek, ha az nem a letétkezelő vagy a pénzügyi eszközök letéti őrzésével megbízott harmadik fél cselekvésének vagy mulasztásának eredménye. Ezt követően annak ellenőrzésével, hogy az esemény bekövetkezésének megakadályozására egy körültekintő letétkezelő ésszerűen tudott volna-e valamit tenni, meg kell vizsgálni, hogy az esemény érdemleges befolyáson túlmenő eseménynek tekinthető-e. E lépések alapján a természeti események és a hatóságok fellépései is érdemleges befolyáson túlmenő külső eseménynek tekinthetők. Így a letétkezeléssel megbízott harmadik fél fizetésképtelenségével összefüggésben a letétkezelés helye szerinti ország joga, amely nem ismeri el a megfelelően végrehajtott elkülönítés hatályát, érdemleges befolyáson túlmenő külső eseménynek tekinthető. Ezzel szemben a 2011/61/EU irányelv 21. cikke (11) bekezdése d) pontjának iii. alpontjában meghatározott, elkülönítésre vonatkozó követelmények alkalmazásának elmaradása miatt bekövetkező veszteség vagy az eszközök olyan elvesztése, amely a harmadik fél tevékenységének az adott harmadik fél fizetésképtelenségével összefüggő zavarai miatt következik be, nem tekinthető érdemleges befolyáson túlmenő külső eseménynek.
(119)
Végül a letétkezelőnek bizonyítania kell, hogy a veszteség minden ésszerű erőfeszítés ellenére sem volt elkerülhető. Ebben az összefüggésben a letétkezelőnek tájékoztatnia kell az ABAK-ot, és a körülményektől függően megfelelő intézkedést kell hoznia. Például abban az esetben, ha a letétkezelő az egyetlen megfelelő intézkedésnek a pénzügyi eszközök elidegenítését tartja, megfelelően tájékoztatnia kell az ABAK-ot, amelynek írásban kell utasítania a letétkezelőt, hogy továbbra is letétben kell-e őriznie a pénzügyi eszközöket vagy el kell-e idegenítenie azokat. A letétkezelőnek adott, az eszközök további letéti őrzésére vonatkozó utasításról haladéktalanul tájékoztatni kell az ABA befektetőit. Az ABAK-nak vagy az ABA-nak kellőképpen figyelembe kell vennie a letétkezelő ajánlásait. A körülményektől függően, amennyiben a letétkezelőnek továbbra is aggályai vannak, mivel a pénzügyi eszközök védelmének szintje ismételt figyelmeztetések ellenére sem kielégítő, további lehetséges intézkedések meghozatalát kell mérlegelnie, mint például a szerződés felmondása, feltéve, hogy az ABA-nak a nemzeti joggal összhangban időt hagy arra, hogy másik letétkezelőt találjon.
(120)
A befektetők védelmének ugyanolyan szintű garantálása érdekében ugyanazoknak a megfontolásoknak kell vonatkozniuk arra a megbízottra is, amelyre a letétkezelő szerződés alapján átruházta felelősségét. Ezért a 2011/61/EU irányelv 21. cikkének (12) bekezdése szerinti felelősség alóli mentesülés érdekében a megbízottnak bizonyítania kell, hogy ugyanazon feltételek összességének megfelel.
(121)
A letétkezelő bizonyos körülmények fennállása esetén mentesítheti magát a letétkezeléssel megbízott harmadik fél által letétben őrzött pénzügyi eszközök elvesztése miatti felelősség alól. A felelősség alóli mentesülés lehetővé tétele érdekében az e mentesülés szerződésben való kikötéséhez olyan objektív indokra van szükség, amelyet mind a letétkezelő, mind pedig az ABA vagy az ABA nevében eljáró ABAK elfogad. A felelősség alóli mentesülés objektív indokát a letétkezelés átruházásával kapcsolatos konkrét körülmények figyelembevételével kell megállapítani.
(122)
Az objektív indok mérlegelésekor megfelelő egyensúlyt kell teremteni annak biztosítása között, hogy a szerződés alapján történő mentesülésre szükség esetén eredményesen lehessen hivatkozni, és aközött, hogy elegendő védintézkedés álljon rendelkezésre annak elkerülésére, hogy a letétkezelő visszaéljen a felelősség alól szerződés alapján történő mentesüléssel. A felelősség alól szerződés alapján történő mentesülés semmilyen körülmények között sem használható a letétkezelő 2011/61/EU irányelv alapján előírt felelősségvállalási kötelezettségeinek a megkerülésére. A letétkezelőnek bizonyítania kell, hogy meghatározott körülmények kényszerítették arra, hogy a letétkezelést harmadik félre ruházza át. A mentesülés szerződésbe foglalásának mindig az ABA, illetve az ABA befektetőinek érdekét kell szolgálnia, és az ABA-nak vagy az ABA nevében eljáró ABAK-nak egyértelművé kell tennie, hogy e befektetők érdekében cselekszik. A forgatókönyv-példáknak olyan helyzeteket kell bemutatniuk, amelyekben úgy tekinthető, hogy a letétkezelőnek nem volt más választása, mint hogy harmadik felekre ruházza át a letétkezelést.
(123)
Fontos, hogy az ABAK-ok által folytatott tevékenységek és az azokkal kapcsolatos kockázatok megfelelő és következetes felügyelete érdekében a hatáskörrel rendelkező hatóságok megfelelő és elegendő információt kapjanak. Ezenkívül, mivel az ABAK-ok tevékenységei határokon átnyúló és a pénzügyi piacokat érintő hatást gyakorolhatnak, a hatáskörrel rendelkező hatóságoknak fokozott figyelemmel kell kísérniük az ABAK-okat és az ABA-kat annak érdekében, hogy a rendszerkockázat kialakulásának elkerülésére megfelelő intézkedéseket hozzanak. A végrehajtási intézkedésekben vázoltak szerinti, a jelentéstételre és a vonatkozó információk közzétételére vonatkozó rendelkezések révén megnövekedett átláthatóságnak és következetességnek lehetővé kell tennie, hogy a hatáskörrel rendelkező hatóságok feltárják a pénzügyi piacokban rejlő kockázatokat, és azokra reagáljanak.
(124)
Alapvető fontosságú, hogy a befektetők az egyes ABAK-ok és ABA-k és azok struktúrája tekintetében megkapják a szükséges minimális tájékoztatást annak érdekében, hogy igényeikhez és kockázatéhségükhöz mért, megfelelő befektetési döntést tudjanak hozni. Ennek a tájékoztatásnak egyértelműnek, megbízhatónak, könnyen érthetőnek, ismertetésének pedig világosnak kell lennie, miközben a tájékoztatás hasznosságát növeli, ha egyik időszakról a másikra összehasonlítja egymással az egyes ABAK-okat, illetve az egyes ABA-kat. Az ABAK-ok nem foghatnak olyan tevékenységekbe, amelyek a tájékoztatás közzétételét megelőzően károsak lehetnek a befektetőknek szóló információk objektív megértése és gyakorlati haszna szempontjából, mint például az adatok félrevezető csoportosítása.
(125)
Meg kell határozni egy keretet, amely az éves jelentéstételi követelmények tekintetében minimumkövetelményeket ír elő, beleértve a kulcselemeket és a tételek nem kimerítő felsorolását. A 2011/61/EU irányelv 22. cikke (2) bekezdésének d) pontjában meghatározott információkban bekövetkezett lényeges változást a pénzügyi kimutatásokon belül az éves jelentésben kell közzétenni. Az alaptételsorok nem kimerítő listája mellett további tételsorok, rovatok és részösszegek is bekerülhetnek a jelentésbe, ha e tételek ismertetése az ABA általános pénzügyi helyzetének, illetve teljesítményének megértéséhez szükséges. Eltérő jellegű és rendeltetésű tételek összevonhatók, feltéve, hogy ezek a tételek egyenként nem lényegesek. Ezek a tételek „egyéb kategória” alatt, például „egyéb eszközök” vagy „egyéb kötelezettségek” cím alatt vonhatók össze. Abban az esetben, ha a tételsorok egy adott ABA-ra egyáltalán nem vonatkoznak, azokat nem kell ismertetni. A 2011/61/EU irányelvvel összhangban követett számviteli standardoktól függetlenül minden eszközt évente legalább egyszer értékelni kell. A 2011/61/EU irányelv szerinti mérlegnek vagy vagyonkimutatásnak többek között tartalmaznia kell a pénzeszközöket és a pénzeszköz-egyenértékeseket. Így az ABA kitettségének számítása céljából a pénzeszköz-egyenértékeseket magas likviditású befektetéseknek kell tekinteni.
(126)
Ami a 2011/61/EU irányelv alapján az éves jelentés részét képező, a pénzügyi évben folytatott tevékenységekről szóló jelentés tartalmát és formátumát illeti, a jelentésnek valós és kiegyensúlyozott áttekintést kell adnia az ABA tevékenységeiről, azon főbb kockázatok és befektetések, illetve gazdasági bizonytalanságok leírásával együtt, amelyekkel az ABA szembesül. A tájékoztatás nem eredményezheti az ABA védett adatainak közzétételét, ami hátrányosan érintené az ABA-t és befektetőit. Ezért, ha a különösen védett adatok közzététele ezzel a hatással járna, azok olyan szinten összesíthetők, amivel elkerülhető a káros hatás, és nem kell például kimutatni az egyes portfóliókezelő társaságok vagy befektetések teljesítményét, illetve statisztikai adatait, ami az ABA védett adatainak közzétételét eredményezheti. Ennek az információnak a gazdálkodási jelentés részét kell képeznie, mivel ezt általában a pénzügyi kimutatással együtt ismertetik.
(127)
Ami a javadalmazás közzétételének tartalmát és formátumát illeti, abban az esetben, ha az adatokat az ABAK szintjén ismertetik, további tájékoztatást kell nyújtani a teljes javadalmazás érintett ABA szerinti felosztásának, illetve megoszlásának közzétételével. Ez a következők közzétételével érhető el: az ABAK által fizetett teljes javadalmazásra vonatkozó adatok rögzített és változó elemek szerinti bontásban; nyilatkozat arról, hogy ezek az adatok az ABAK egészére, nem pedig az ABA-ra vonatkoznak; az ABAK által kezelt ABA-k és ÁÉKBV-alapok száma; és ezen ABA-k és ÁÉKBV-k kezelt eszközeinek összessége a javadalmazási politika áttekintésével és hivatkozással arra, hogy az ABAK teljes javadalmazási politikája hol érhető el a befektetők kérésére. További részletek az ABA által fizetett teljesítménydíjakból, vagy adott esetben nyereségrészesedésből finanszírozott teljes változó javadalmazás közzétételével biztosíthatók. A javadalmazás közzétételén túl helyénvaló lehet, ha az ABAK-ok az érintett alkalmazotti kategóriákra vonatkozó javadalmazási politikák és gyakorlatok pénzügyi és nem pénzügyi kritériumaival kapcsolatos információkat nyújtanak annak érdekében, hogy a befektetők értékelni tudják a létrehozott meglévő ösztönzőket.
(128)
Abban az esetben, ha az ABA befektetési jegyeket bocsát ki, az eszközök „side pocket” számlákra történő áthelyezését az áthelyezés időpontjában az eszközáthelyezésre kijelölt befektetési jegyek számának és a befektetési jegy egységárának szorzataként kell kiszámítani. Az értékelés alapját minden körülmények között egyértelműen közzé kell tenni, és a tájékoztatásban szerepelnie kell az értékelés időpontjának.
(129)
A likviditáskezelés érdekében az ABAK-ok számára lehetővé kell tenni, hogy az általuk kezelt ABA-k nevében hitelfelvételi megállapodásokat kössenek. Ezek lehetnek rövid vagy hosszabb távú megállapodások. Ez utóbbi esetben nagyobb a valószínűsége, hogy a megállapodás illikvid eszközök kezelésére irányuló különös rendelkezés.
(130)
A differenciálás elvével összhangban és az ABA-k sokféleségét elismerve az ABAK által a befektetőknek nyújtott tájékoztatásnak az ABA típusához kell igazodnia; e tájékoztatás ugyanakkor más tényezőktől, többek között a befektetési stratégiától és a portfólió összetételétől is függ.
(131)
A 2011/61/EU irányelv előírja, hogy az ABAK-oknak az általuk kezelt uniós ABA-król és az általuk az Unióban forgalmazott ABA-król rendszeresen bizonyos információkat kell nyújtaniuk a székhelyük szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságának. Ezért fontos a nyújtandó információk további meghatározása, valamint a jelentéstétel gyakoriságának pontos közlése; ezen információk és gyakoriság az egy adott ABAK által kezelt ABA-k portfólióiban kezelt eszközök értékétől függnek. Pro forma jelentéstételi mintát kell rendelkezésre bocsátani, amelyet az ABAK-oknak az általuk kezelt ABA-kra vonatkozóan kell kitölteniük. Amennyiben ABAK-ként engedélyezett jogalany más ABAK-ok által kezelt ABA-kat forgalmaz, ez a jogalany nem az említett ABA-k kezelője, hanem közvetítő, mint bármely, a 2004/39/EK irányelv hatálya alá tartozó befektetési vállalkozás. Ezért nem kell jelentést tennie ezekről az ABA-król, mivel ez kettős vagy többszörös jelentéstételt eredményezne. Ez a jelentéstételi követelmény azonban vonatkozik az Unióban forgalmazott ABA-kat kezelő nem uniós ABAK-okra.
(132)
Az e rendeletben megadott küszöbértékhez csak a 2011/61/EU irányelv 24. cikkének (4) bekezdésében meghatározott jelentéstételi követelmények kapcsolódnak. Az az ABA, amelynek a kötelezettség-módszerrel összhangban számított tőkeáttételi aránya kisebb, mint a nettó eszközértékének háromszorosa, nem tekinthető jelentős mértékű tőkeáttételt alkalmazónak. Amennyiben azonban a rendszerkockázat eredményes nyomon követése szükségessé teszi, a hatáskörrel rendelkező hatóságok további tájékoztatást kérhetnek. A jelentéstételre vonatkozó küszöbérték meghatározása biztosítja továbbá, hogy a rendszerkockázat kialakulásával kapcsolatos információkat egységes módon gyűjtik az Unió egészében, és ez bizonyosságot nyújt az ABAK-oknak.
(133)
A hatáskörrel rendelkező hatóságok a 2011/61/EU irányelv 25. cikkének (3) bekezdése szerinti felügyeleti hatáskörüket a pénzügyi rendszer stabilitása és integritása tekintetében a hatáskörrel rendelkező hatóságok és az európai felügyeleti hatóságok által az ABAK-okat érintően végzett folyamatos felügyeleti folyamatok és a rendszerkockázati értékelések részét képező új felügyeleti rendszer keretében gyakorolják. A hatáskörrel rendelkező hatóságoknak az általuk kapott információkat megfelelő módon kell felhasználniuk, és amennyiben a pénzügyi rendszer stabilitása és integritása érdekében szükségesnek ítélik, korlátozniuk kell az ABAK által alkalmazott tőkeáttételt, illetve a kezelt ABA-k tekintetében az ABA kezelésére vonatkozó egyéb korlátozásokat kell bevezetniük. A rendszerkockázat értékelése valószínűleg a gazdasági környezettől függően változik, ezáltal minden ABAK az általa kezelt ABA-k tekintetében releváns lehet a rendszer szempontjából. Ezért alapvető követelmény, hogy a hatáskörrel rendelkező hatóságok a rendszerkockázat kialakulásának elkerülése érdekében az említett helyzetek megfelelő értékeléséhez szükséges minden információt megkapjanak. A hatáskörrel rendelkező hatóságoknak ezt követően alaposan meg kell vizsgálniuk az információkat, és megfelelő intézkedéseket kell hozniuk.
(134)
Annak biztosítására, hogy az uniós ABAK-ok nem uniós ABA-kat kezelhessenek és forgalmazhassanak, valamint a nem uniós ABAK-ok ABA-kat kezelhessenek és forgalmazhassanak az Unióban, a 2011/61/EU irányelv előírja, hogy megfelelő együttműködési megállapodást kell kötni a nem uniós ABA, illetve adott esetben a nem uniós ABAK székhelye szerinti harmadik ország megfelelő felügyeleti hatóságaival. Az említett együttműködési megállapodásnak biztosítania kell legalább a hatékony információcserét, amely lehetővé teszi a hatáskörrel rendelkező uniós hatóságok számára, hogy a 2011/61/EU irányelvvel összhangban végezzék feladataikat.
(135)
Az együttműködési megállapodásoknak lehetővé kell tenniük, hogy a hatáskörrel rendelkező hatóságok a harmadik országok jogalanyai tekintetében elvégezhessék felügyeleti és végrehajtási feladataikat. Az együttműködési megállapodásoknak ezért az információkhoz való hozzáféréssel, a helyszíni vizsgálatok lefolytatásával, valamint a harmadik ország hatóságai általi segítségnyújtással kapcsolatban egyértelmű, konkrét keretet kell meghatározniuk. Az együttműködési megállapodásoknak biztosítaniuk kell, hogy a kapott információk megoszthatók legyenek más érintett, hatáskörrel rendelkező hatóságokkal éppúgy, mint az EÉPH-val és az ERKT-val.
(136)
Annak érdekében, hogy a hatáskörrel rendelkező hatóságok, az ABAK-ok és a letétkezelők alkalmazkodni tudjanak e rendelet új előírásaihoz, hogy azok hatékony és eredményes módon alkalmazhatók legyenek, e rendelet alkalmazásának kezdő időpontját a 2011/61/EU irányelv átültetésének napjához kell igazítani,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK
1. cikk
Fogalommeghatározások
A 2011/61/EU irányelv 2. cikkében található fogalommeghatározásokon túlmenően e rendelet alkalmazásában:
1. „tőkekötelezettség”: a befektető szerződéses kötelezettségvállalása, hogy az ABAK kérésére az alternatív befektetési alap (ABA) rendelkezésre bocsátja a befektetés megállapodás szerinti összegét;
2. „releváns személy”: az ABAK-kal kapcsolatban a következők bármelyike:
3. „felső vezetés”: az ABAK tényleges üzleti irányítását végző, a 2011/61/EU irányelv 8. cikke (1) bekezdése c) pontjának megfelelő személy vagy személyek, és adott esetben az irányító testület vezető tagja vagy tagjai;
4. „irányító testület”: az ABAK végső döntéshozatali hatáskörrel rendelkező testülete, amely ellátja a felügyeleti és a vezetői funkciót, vagy csak a vezetői funkciót, ha e két funkció elkülönül egymástól;
5. „különös rendelkezés”: közvetlenül az ABA eszközeinek illikvid jellegéből eredő rendelkezés, amely befolyásolja az egy bizonyos típusú befektetési jegyekbe vagy részvényekbe befektetők meghatározott visszaváltási jogát, és amely személyre szabott vagy a befektetők általános visszaváltási jogától elkülönülő rendelkezés.
II. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. SZAKASZ
A kezelt eszközök kiszámítása
[a 2011/61/EU irányelv 3. cikkének (2) bekezdése]
2. cikk
A kezelt eszközök összértékének kiszámítása
(1) A 2011/61/EU irányelv 3. cikkének (2) bekezdésében meghatározott mentességre való jogosultság megszerzése érdekében az ABAK:
a)
a 2011/61/EU irányelv 5. cikkével összhangban azonosítja azokat az ABA-kat, amelyekkel kapcsolatban külső ABAK-ként jelölték ki, illetve azt az ABA-t, amellyel kapcsolatban maga az ABA az ABAK, amennyiben az ABA jogi formája lehetővé teszi a belső kezelést;
b)
a kezelt ABA-k mindegyikére vonatkozóan azonosítja az eszközportfóliót és az ABA székhelye szerinti ország joga, illetve adott esetben az ABA alapszabálya vagy létesítő okirata szerinti értékelési szabályokkal összhangban meghatározza a kezelt eszközök, köztük a tőkeáttétel alkalmazásával szerzett eszközök értékét;
c)
összesíti a kezelt ABA-kra vonatkozóan meghatározott eszközértéket, és összehasonlítja a kezelt eszközök így meghatározott összértékét a 2011/61/EU irányelv 3. cikkének (2) bekezdésében meghatározott vonatkozó küszöbértékkel.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában az átruházható értékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési vállalkozások (ÁÉKBV), amelyek esetében az ABAK a 2009/65/EK irányelv alapján kijelölt alapkezelő társaságként jár el, nem szerepelnek a számításban.
Az (1) bekezdés alkalmazásában az ABAK által kezelt olyan ABA-kat, amelyek tekintetében az ABAK a 2011/61/EU irányelv 20. cikkével összhangban funkciókat ruházott át, szerepeltetni kell a számításban. Az ABAK által átruházás keretében kezelt ABA-portfóliókat azonban ki kell venni a számításból.
(3) A kezelt eszközök összértékének kiszámítása céljából minden származtatott termék pozíciót, köztük az átruházható értékpapírokba beágyazott származtatott terméket a 10. cikkben meghatározott átváltási módszerek alkalmazásával az adott származtatott termék egyenértékű mögöttes eszközpozíciójává kell alakítani. A kezelt eszközök összértékének kiszámításához azután ezen egyenértékű pozíció abszolút értékét kell használni.
(4) Amennyiben az ABA egy másik ABA-ba fektet be, amelyet ugyanaz a kijelölt külső ABAK kezel, az adott befektetés kizárható az ABAK által kezelt eszközök számításából.
(5) Amennyiben egy belső vagy külső kezelésben lévő ABA-n belüli részalap az adott ABA egy másik részalapjába fektet be, az adott befektetés kizárható az ABAK által kezelt eszközök számításából.
(6) A kezelt eszközök összértékét az (1)-(4) bekezdéssel összhangban legalább évente egyszer, a legutóbbi rendelkezésre álló eszközérték felhasználásával kell kiszámítani. Az egyes ABA-k legutóbbi rendelkezésre álló eszközértékét e bekezdés első mondatával összhangban a küszöbérték kiszámításának napját megelőző tizenkét hónap során kell rögzíteni. Az ABAK meghatározza a küszöbérték kiszámításának napját, és azt következetesen alkalmazza. A meghatározott időpont bármely későbbi módosítását meg kell indokolni a hatáskörrel rendelkező hatóságok felé. A küszöbérték-számítás napjának meghatározásánál az ABAK figyelembe veszi a kezelt eszközök értékelésének idejét és gyakoriságát.
3. cikk
A kezelt eszközök folyamatos nyomon követése
Az ABAK meghatározza, végrehajtja és alkalmazza a kezelt eszközök összértékének folyamatos nyomon követésére szolgáló eljárásokat. A nyomon követés a kezelt eszközök naprakész áttekintésén alapul, és kiterjed a jegyzési és visszaváltási tevékenység, illetve adott esetben a tőkelehívások, a tőkekifizetések és az egyes ABA-kba befektetett eszközök értékének vizsgálatára.
Annak értékelése során, hogy szükség van-e a kezelt eszközök összértékének gyakoribb kiszámítására, figyelembe kell venni, hogy a kezelt eszközök összértéke mennyire áll közel a 2011/61/EU irányelv 3. cikkének (2) bekezdésében meghatározott küszöbértékhez, valamint a várható jegyzési és visszaváltási tevékenységet.
4. cikk
A küszöbérték eseti átlépése
(1) Az ABAK annak megállapítása érdekében, hogy ideiglenes jellegűek-e, megvizsgálja azokat az eseteket, amikor a kezelt eszközök összértéke meghaladja a vonatkozó küszöbértéket.
(2) Amennyiben a kezelt eszközök értéke meghaladja a vonatkozó küszöbértéket, és az ABAK úgy ítéli meg, hogy a helyzet nem ideiglenes jellegű, az ABAK haladéktalanul értesíti a hatáskörrel rendelkező hatóságot, és jelzi, hogy a helyzet nem tekinthető ideiglenes jellegűnek, valamint a 2011/61/EU irányelv 7. cikkével összhangban 30 napon belül engedély iránti kérelmet nyújt be.
(3) Amennyiben a kezelt eszközök összértéke meghaladja a vonatkozó küszöbértéket és az ABAK úgy ítéli meg, hogy a helyzet ideiglenes jellegű, az ABAK haladéktalanul értesíti a hatáskörrel rendelkező hatóságot, és jelzi, hogy a helyzet ideiglenes jellegűnek tekinthető. Az értesítésnek annak alátámasztását szolgáló információkat kell tartalmaznia, hogy az ABAK miért értékeli ideiglenes jellegűnek a helyzetet, beleértve a helyzet leírását és magyarázatot azokról az indokokról, amelyek alapján azt ideiglenesnek ítélik.
(4) Nem tekinthető ideiglenes jellegűnek a helyzet, ha az valószínűleg több mint három hónapon át fennáll.
(5) Három hónappal azt követően, hogy a kezelt eszközök összértéke meghaladta a vonatkozó küszöbértéket, az ABAK ismét kiszámítja a kezelt eszközök összértékét annak igazolására, hogy az a vonatkozó küszöbérték alatt van, vagy azt igazolandó a hatáskörrel rendelkező hatóság felé, hogy megoldódott a helyzet, amely azt eredményezte, hogy a kezelt eszközök meghaladták a küszöbértéket, így nincs szükség az ABAK engedélyezése iránt kérelem benyújtására.
5. cikk
A bejegyzés részeként szolgáltatandó információk
(1) A 2011/61/EU irányelv 3. cikke (3) bekezdésének b) pontjában előírt követelmények részeként az ABAK közli a hatáskörrel rendelkező hatóságokkal a 2. cikkben meghatározott eljárással összhangban kiszámított teljes eszközértéket.
(2) A 2011/61/EU irányelv 3. cikke (3) bekezdésének c) pontjában előírt követelmények részeként az ABAK-ok minden egyes ABA-ra vonatkozóan rendelkezésre bocsátják az ajánlattételi dokumentumot vagy az ajánlattételi dokumentum vonatkozó részletét vagy a befektetési stratégia általános leírását. Az ajánlattételi dokumentum vonatkozó kivonata és a befektetési stratégia leírása legalább a következő információkat tartalmazza:
a)
azon fő eszközkategóriák, amelyekbe az ABA befektethet;
b)
a befektetési stratégia középpontjában álló ipari, földrajzi vagy más piaci szektorok vagy konkrét eszközosztályok;
c)
az ABA hitelfelvételre, illetve tőkeáttételre vonatkozó politikájának leírása.
(3) Az ABAK által a 2011/61/EU irányelv 3. cikke (3) bekezdésének d) pontja szerint szolgáltatandó információkat e rendelet 110. cikkének (1) bekezdése sorolja fel. Ezeket az információkat a IV. melléklet szerinti pro forma jelentéstételi mintával összhangban kell rendelkezésre bocsátani.
(4) A 2011/61/EU irányelv 3. cikke (3) bekezdésének d) pontjával összhangban összegyűjtött információkat meg kell osztani az Unió hatáskörrel rendelkező hatóságai, valamint az Európai Értékpapírpiaci Hatóság (EÉPH) és az Európai Rendszerkockázati Testület (ERKT) között, amennyiben ez feladataik teljesítése érdekében szükséges.
(5) A bejegyzéshez szükséges információkat évente napra késszé kell tenni és rendelkezésre kell bocsátani. A hatáskörrel rendelkező hatóságok a 2011/61/EU irányelv 46. cikke szerinti hatáskörük gyakorlásával kapcsolatos okokból előírhatják valamely ABAK számára, hogy gyakrabban bocsássa rendelkezésre a 2011/61/EU irányelv 3. cikkében említett információkat.
2. SZAKASZ
A tőkeáttétel kiszámítása
[a 2011/61/EU irányelv 4. cikkének (3) bekezdése]
6. cikk
A tőkeáttétel kiszámítására vonatkozó általános rendelkezések
(1) Az ABA tőkeáttételét az ABA kitettsége és nettó eszközértéke közötti aránnyal kell kifejezni.
(2) Az ABAK a kezelt ABA-k kitettségét a 7. cikkben meghatározott bruttó módszerrel és a 8. cikkben meghatározott kötelezettség-módszerrel számítja ki.
A Bizottság a piaci fejleményekre figyelemmel és legkésőbb 2015. július 21-ig felülvizsgálja az első albekezdésben említett számítási módszereket annak eldöntésére, hogy ezek a módszerek az ABA-k valamennyi típusa számára elégségesek és megfelelőek-e, vagy a tőkeáttétel kiszámítására további, opcionális módszereket kell-e kidolgozni.
(3) A vonatkozó ABA által ellenőrzött harmadik feleket bevonó pénzügyi vagy jogi struktúrákban rejlő kitettséget bele kell számítani a kitettségbe, ha az említett struktúrákat kifejezetten annak érdekében hozták létre, hogy az ABA szintjén közvetlenül vagy közvetve növeljék a kitettséget. Azon ABA-k tekintetében, amelyeknek alapvető befektetési politikája arra irányul, hogy tőzsdén nem jegyzett társaságok vagy kibocsátók felett szerezze meg az ellenőrzést, az ABAK nem számítja a tőkeáttételbe bele az említett tőzsdén nem jegyzett társaságok és kibocsátók szintjén fennálló kitettséget, feltéve, hogy az ABA-nak vagy az ABA nevében eljáró ABAK-nak nem kell az adott társaságban vagy kibocsátóban fennálló befektetésén túlmenő esetleges veszteségeket viselnie.
(4) Az ABAK hitelfelvételi megállapodásait kizárja a számításból, ha azok ideiglenes jellegűek, valamint ha azokat az ABA befektetőinek szerződéses tőkekötelezettségei teljes egészében fedezik.
(5) Az ABAK megfelelően dokumentált eljárásokkal rendelkezik a kezelésében lévő minden egyes ABA kitettségének a bruttó módszer és a kötelezettség-módszer szerinti kiszámítására vonatkozóan. A számítás időben következetesen alkalmazandó.
7. cikk
Az ABA kitettségének kiszámítására szolgáló bruttó módszer
Az ABA bruttó módszer szerint számított kitettsége a 2011/61/EU irányelv 19. cikkével és az annak alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokkal összhangban értékelt valamennyi pozíció abszolút értékének összege.
Az ABA kitettségének a bruttó módszer szerinti kiszámításánál az ABAK:
a)
kizárja azon pénzeszközök és a pénzeszköz-egyenértékesek értékét, amelyek magas likviditású, az ABA bázisdevizájában tartott befektetések, amelyek könnyen ismert összegű pénzeszközre válthatók, amelyeknél elhanyagolható az értékváltozás kockázata, és hozamuk legfeljebb a három hónapos magas besorolású államkötvények hozamát éri el;
b)
a származtatott termékeket a 10. cikkben meghatározott átváltási módszerek, valamint az I. melléklet 4-9. és 14. pontjában rögzített módszerek alkalmazásával az adott származtatott termék egyenértékű mögöttes eszközpozíciójává alakítja;
c)
kizárja a készpénzkölcsönöket, amelyek az a) pontban említettek szerint pénzeszközökben vagy pénzeszköz-egyenértékesekben maradtak, és amennyiben az említett fizetendő összegek ismertek;
d)
figyelembe veszi a készpénzkölcsönök újrabefektetéséből eredő, a realizált befektetés piaci értéke vagy az I. melléklet 1. és 2. pontjában említett kölcsönzött készpénz teljes összege közül a magasabb értéken kifejezett kitettséget;
e)
figyelembe veszi az I. melléklet 3. és 10-13. pontjával összhangban álló visszavásárlási vagy a fordított visszavásárlási megállapodásokon és értékpapírok kölcsönbe adásán vagy kölcsönbe vételén vagy egyéb megállapodásokon belüli pozíciókat.
8. cikk
Az ABA kitettségének kiszámítására szolgáló kötelezettség-módszer
(1) Az ABA kötelezettség-módszer szerint számított kitettsége a 2011/61/EU irányelv 19. cikkével és az ahhoz kapcsolódó felhatalmazáson alapuló jogi aktusokkal összhangban értékelt valamennyi pozíció abszolút értékének összege, amelynél figyelembe kell venni a (2)-(9) bekezdésben meghatározott kritériumokat.
(2) Az ABA kitettségének a kötelezettség-módszer szerinti kiszámításához az ABAK:
a)
minden származtatott termékre szóló pozíciót a 10. cikkben és a II. melléklet 4-9. és 14. pontjában meghatározott átváltási módszerek alkalmazásával az adott származtatott termék egyenértékű mögöttes eszközpozíciójává alakít;
b)
nettósítási és fedezeti megállapodásokat alkalmaz;
c)
kiszámítja a kölcsönök újrabefektetésén keresztül létrejött kitettséget, amennyiben az ilyen újrabefektetés az I. melléklet 1. és 2. pontja szerint növeli az ABA kitettségét;
d)
a számításban figyelembe vesz az I. melléklet 3. és 10-13. pontjával összhangban álló egyéb megállapodásokat;
(3) Az ABA kitettségének a kötelezettség-módszer szerinti kiszámítása céljából:
a)
a nettósítási megállapodások származtatott termékeket vagy értékpapír-pozíciókat érintő azon ügyletek kombinációira terjednek ki, amelyek ugyanarra a mögöttes eszközre vonatkoznak, a származtatott termékek esetében függetlenül a származtatott termékek lejárati napjától, és amelyek esetében e származtatott termékekre vagy értékpapír-pozíciókra vonatkozó ügyleteket azzal a kizárólagos céllal kötik, hogy kiküszöböljék a más származtatott termékek vagy értékpapír-pozíciók révén szerzett pozíciókhoz kapcsolódó kockázatokat;
b)
a fedezeti megállapodások származtatott termékeket vagy értékpapír-pozíciókat érintő azon ügyletek kombinációira terjednek ki, amelyek nem feltétlenül vonatkoznak ugyanarra a mögöttes eszközre, és amelyek esetében ezeket a származtatott termékekre vagy értékpapír-pozíciókra vonatkozó ügyleteket azzal a kizárólagos céllal kötik, hogy ellensúlyozzák a más származtatott termékek vagy értékpapír-pozíciók révén szerzett pozíciókhoz kapcsolódó kockázatokat.
(4) A (2) bekezdéstől eltérve a származtatott terméket nem kell átalakítani egyenértékű mögöttes eszközpozícióvá, amennyiben a következő jellemzők mindegyikével rendelkezik:
a)
az ABA portfóliójában tartott pénzügyi eszközök teljesítményét elcseréli egy másik referencia pénzügyi eszköz teljesítményére;
b)
az ABA portfóliójában tartott lecserélt eszközök kockázatát teljes egészében ellensúlyozza, ezáltal az ABA teljesítménye nem függ a lecserélt eszközök teljesítményétől;
c)
a referencia pénzügyi eszközök közvetlen birtoklásával összehasonlítva nem tartalmaz sem további opcionális jellemzőket, sem tőkeáttételi záradékokat, sem további egyéb kockázatokat.
(5) A (2) bekezdéstől eltérve a kitettség kötelezettség-módszer szerinti számításánál a származtatott terméket nem kell átalakítani egyenértékű mögöttes eszközpozícióvá, amennyiben az megfelel mindkét következő feltételnek:
a)
amennyiben az ABA kombináltan pénzügyi eszközhöz kapcsolódó származtatott termékkel és a 7. cikk a) pontja szerinti pénzeszköz-egyenértékesbe fektetett pénzeszközzel is rendelkezik, az egyenértékű azzal, mintha egy adott pénzügyi eszközben fennálló hosszú távú pozícióval rendelkezne;
b)
a származtatott termék nem hoz létre magasabb kitettséget és tőkeáttételt vagy kockázatot.
(6) A fedezeti megállapodásokat az ABA kitettségének kiszámításakor csak abban az esetben kell figyelembe venni, ha azok megfelelnek a következő feltételeknek:
a)
a fedezeti kapcsolaton belüli pozíciók nem hozam elérésére irányulnak, és ellensúlyozzák az általános és különös kockázatokat;
b)
az ABA szintjén ténylegesen csökken a piaci kockázat;
c)
ellensúlyozzák a származtatott termékekhez kapcsolódó általános és adott esetben a különös kockázatokat;
d)
a fedezeti megállapodások ugyanahhoz az eszközosztályhoz kapcsolódnak;
e)
stresszhelyzeti piaci feltételek esetén hatékonyak.
(7) A (6) bekezdésre is figyelemmel a devizafedezeti célokra használt származtatott termékek, valamint a kitettséget, a tőkeáttételt, illetve az egyéb kockázatokat nem növelő származtatott termékek nem kerülnek figyelembevételre a számításnál.
(8) Az ABAK a következő esetekben nettósít pozíciókat:
a)
származtatott termékek között, feltéve, hogy azok ugyanarra a mögöttes eszközre vonatkoznak, még abban az esetben is, ha a származtatott termékek lejárata eltérő;
b)
egy olyan származtatott termék, amelynek mögöttes eszköze a 2004/39/EK irányelv I. melléklete C. szakaszának 1-3. pontjában említett átruházható értékpapír, pénzpiaci eszköz vagy kollektív befektetési vállalkozások befektetési jegyei, és ugyanazon megfelelő mögöttes eszköz között.
(9) Az alapvető befektetési politikájukkal összhangban elsősorban kamatderivatívákba befektető ABA-kat kezelő ABAK-ok a 11. cikkben meghatározott különös átlagidő-nettósítási szabályokat alkalmazzák a kamatlábgörbe lejárati sávjai közötti korreláció figyelembevétele érdekében.
9. cikk
Az ABA kitettségének növelésére szolgáló módszerek
A kitettség kiszámításához az ABAK az I. mellékletben meghatározott helyzetekben az említett mellékletben meghatározott módszereket alkalmazza.
10. cikk
A származtatott termékekre vonatkozó átváltási módszerek
Az ABAK a II. mellékletben említett származtatott termékekre vonatkozóan az ugyanott meghatározott átváltási módszereket alkalmazza.
11. cikk
Átlagidő-nettósítási szabályok
(1) Az ABA-k kitettségének a 8. cikk (9) bekezdése szerinti kiszámítása során az ABAK átlagidő-nettósítási szabályokat alkalmaz.
(2) Az átlagidő-nettósítási szabályok nem alkalmazhatók, ha az az ABA kockázati profiljának hamis beállítását eredményezné. Az e nettósítási szabályok alkalmazásával élő ABAK-ok kamatstratégiájuknál nem vesznek figyelembe más kockázati forrásokat, például a volatilitást. Következésképpen a kamatarbitrázs-stratégiákra nem alkalmazhatók az említett nettósítási szabályok.
(3) Ezen átlagidő-nettósítási szabályok alkalmazása nem eredményezhet rövid távú pozíciókba történő befektetés révén indokolatlan tőkeáttétel-szintet. Az átlagidő-nettósítási szabályokat alkalmazó, közép lejáratú ABA teljesítményének nem a rövid lejáratú kamatderivatívák a fő forrásai.
(4) A kamatderivatívákat át kell váltani egyenértékű mögöttes eszközpozícióra és a III. melléklettel összhangban nettósítani kell azokat.
(5) Az átlagidő-nettósítási szabályokat alkalmazó ABA a fedezeti keretrendszert is alkalmazhatja. Az átlagidő-nettósítási szabályok csak azokra a kamatderivatívákra alkalmazhatók, amelyek nem szerepelnek a fedezeti megállapodásokban.
3. SZAKASZ
További szavatolótőke és szakmai felelősségbiztosítás
[a 2011/61/EU irányelv 9. cikkének (7) bekezdése és 15. cikke]
12. cikk
Szakmai felelősséggel kapcsolatos kockázatok
(1) A 2011/61/EU irányelv 9. cikkének (7) bekezdése értelmében fedezendő, szakmai felelősséggel kapcsolatos kockázatok az ABAK jogi felelősségi körébe tartozó tevékenységek gondatlan ellátása révén valamely releváns személy által okozott veszteség vagy kár kockázatai.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott, szakmai felelősséggel kapcsolatos kockázatok nem kizárólagos jelleggel a következők kockázatai:
a)
az ABA eszközeinek tulajdonjogát igazoló okiratok elvesztése;
b)
az ABA vagy befektetői előtt a tények hamis beállítása vagy nekik tett félrevezető nyilatkozatok;
c)
cselekmények, hibák vagy mulasztások, amelyek a következők megsértését eredményezik:
i.
jogszabályi vagy hatósági aktusból eredő kötelezettségek;
ii.
az ABA-val és befektetőivel szembeni szakértelemmel és körültekintéssel kapcsolatos kötelezettség;
iii.
vagyonkezelői kötelezettségek;
iv.
titoktartási kötelezettségek;
v.
az ABA alapszabálya vagy létesítő okirata;
vi.
az ABAK ABA által történő kijelölésének feltételei;
d)
a tisztességtelen, csalárd vagy rosszhiszemű cselekmények megelőzésére irányuló megfelelő eljárások meghatározásának, végrehajtásának és fenntartásának elmulasztása;
e)
az eszközök helytelen értékelése vagy a befektetési jegyekre/részvényekre vonatkozó árak nem megfelelő meghatározása;
f)
az üzletmenet fennakadásából, rendszerhibából, az ügyletek feldolgozásával vagy a folyamatkezeléssel kapcsolatos mulasztásból adódó veszteségek.
(3) A szakmai felelősséggel kapcsolatos kockázatokat minden esetben a 14. cikkel összhangban meghatározott, megfelelő további szavatolótőkével vagy a 15. cikkel összhangban meghatározott, megfelelő szakmai felelősségbiztosítással kell fedezni.
13. cikk
A szakmai felelősséggel kapcsolatos kockázatok kezelésére vonatkozó minőségi előírások
(1) Az ABAK eredményes belső működésikockázat-kezelési politikákat és eljárásokat működtet az ABAK-kal kapcsolatban ténylegesen vagy esetlegesen felmerülő működési kockázatok, köztük a szakmai felelősséggel kapcsolatos kockázatok azonosítása, mérése, kezelése és megfelelő nyomon követése érdekében A működési kockázat kezelésével kapcsolatos tevékenységeket a kockázatkezelési politika részeként, függetlenül kell végezni.
(2) Az ABAK a múltbeli veszteségeket tartalmazó adatbázist hoz létre, amelyben minden működési hibát, veszteséget és kárt rögzít. Ezen adatbázisban kell rögzíteni többek között minden, a 12. cikk (2) bekezdésében említett, szakmai felelősséggel kapcsolatos kockázatot, amely bekövetkezett.
(3) A kockázatkezelés keretén belül az ABAK a múltbeli veszteségekre vonatkozó belső adatokat, és adott esetben megfelelő külső adatokat, forgatókönyv-elemzést, valamint az üzleti környezetet tükröző tényezőket és belső ellenőrzési rendszereket használ.
(4) A működési kockázatnak való kitettségeket és a bekövetkező veszteségeket folyamatosan nyomon kell követni, és azokról rendszeres belső jelentésekben kell beszámolni.
(5) Az ABAK működésikockázat-kezelési politikáit és eljárásait megfelelően dokumentálni kell. Az ABAK rendelkezéseket vezet be a működésikockázat-kezelési politikáiknak való megfelelés biztosítására, valamint hatékony intézkedéseket hoz az e politikák be nem tartásának kezelésére. Az ABAK rendelkezik a megfelelő korrekciós intézkedések meghozatalához szükséges eljárásokkal.
(6) A működésikockázat-kezelési politikákat és eljárásokat, valamint a kockázat mérésére szolgáló rendszereket rendszeresen, legalább évente felül kell vizsgálni.
(7) Az ABAK kockázatiprofil-értékelésének megfelelő pénzügyi forrásokat tart fenn.
14. cikk
További szavatolótőke
(1) Ez a cikk azokra az ABAK-okra vonatkozik, amelyek a szakmai felelősséggel kapcsolatos kockázatokat további szavatolótőkével kívánják fedezni.
(2) Az ABAK a szakmai gondatlanságból eredő, felelősséggel kapcsolatos kockázatok fedezésére az általa kezelt ABA-k portfóliói által képviselt érték legalább 0,01 %-ának megfelelő további szavatolótőkét biztosít.
A kezelt ABA-k portfólióinak értéke megegyezik az ABAK által kezelt ABA-k összes eszköze, köztük a tőkeáttétel útján szerzett eszközök által képviselt abszolút érték összegével, amelynek kiszámítása során a származtatott termékeket piaci értékükön értékelik.
(3) A további szavatolótőkére vonatkozó, a (2) bekezdésben említett előírt összeget minden pénzügyi év végén újra meg kell határozni, és a további szavatolótőke összegét annak megfelelően ki kell igazítani.
Az ABAK a kezelt ABA-k portfóliói által képviselt, a (2) bekezdés második albekezdésével összhangban számított érték folyamatos nyomon követésére eljárásokat határoz meg, hajt végre és alkalmaz. Abban az esetben, ha az első albekezdésben említett éves újbóli meghatározás előtt a kezelt ABA-k portfóliónak értéke jelentősen emelkedik, az ABAK haladéktalanul újraszámítja a további szavatolótőke előírt összegét, és annak megfelelően kiigazítja a további szavatolótőkét.
(4) Az ABAK székhelye szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága csak abban az esetben engedélyezheti, hogy az ABAK a (2) bekezdésben említett összegnél alacsonyabb összegű további szavatolótőkét bocsásson rendelkezésre, ha - az értékelést megelőző legalább hároméves megfigyelési időszak alatt rögzített, a múltbeli veszteségekre vonatkozó adatok alapján - meggyőződött arról, hogy az ABAK a szakmai felelősséggel kapcsolatos kockázatok megfelelő fedezésére elegendő további szavatolótőkét biztosít. A további szavatolótőkére vonatkozóan engedélyezett alacsonyabb összeg nem lehet kevesebb, mint az ABAK által kezelt ABA-k portfóliói által képviselt érték 0,008 %-a.
(5) Az ABAK székhelye szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága, amennyiben nincs meggyőződve arról, hogy az ABAK a szakmai felelősséggel kapcsolatos kockázatok megfelelő fedezésére elegendő további szavatolótőkével rendelkezik, kérheti, hogy az ABAK a (2) bekezdésben említett összegnél magasabb összegű további szavatolótőkét biztosítson. A hatáskörrel rendelkező hatóság megindokolja, miért ítéli meg úgy, hogy az ABAK további szavatolótőkéje nem elegendő.
15. cikk
Szakmai felelősségbiztosítás
(1) Ez a cikk azokra az ABAK-okra vonatkozik, amelyek a szakmai felelősséggel kapcsolatos kockázatokat szakmai felelősségbiztosítással kívánják fedezni.
(2) Az ABAK olyan szakmai felelősségbiztosítást köt és tart fenn folyamatosan,:
a)
amelynek kezdeti időtartama legalább egy év;
b)
amely legalább 90 napos felmondási időt köt ki;
c)
amely fedezi a 12. cikk (1) és (2) bekezdésében meghatározott, szakmai felelősséggel kapcsolatos kockázatokat;
d)
amelyet az uniós joggal vagy a nemzeti joggal összhangban szakmai felelősségbiztosítás nyújtására engedéllyel rendelkező, uniós vagy nem uniós biztosítótársaságnál kötnek;
e)
amelyet harmadik fél bocsát rendelkezésre.
A megállapodás szerint meghatározott önrészt a 2011/61/EU irányelv 9. cikkének (1) és (3) bekezdésével összhangban rendelkezésre bocsátandó szavatolótőkén felüli szavatolótőkének teljes mértékben fedeznie kell.
(3) Az egyedi kártérítési igényre vonatkozó biztosítási fedezetnek el kell érnie az ABAK által kezelt ABA portfóliói által képviselt, a 14. cikk (2) bekezdésének második albekezdése szerint meghatározott érték legalább 0,7 %-át.
(4) Az éves összes követelésre vonatkozó biztosítási fedezetnek el kell érnie az ABAK által kezelt ABA portfóliói által képviselt, a 14. cikk (2) bekezdésének második albekezdése szerint meghatározott érték legalább 0,9 %-át.
(5) Az ABAK a szakmai felelősségbiztosítási politikát és annak az e cikkben meghatározott követelménynek való megfelelését legalább évente egyszer, valamint az említett politika e cikk követelményeinek való megfelelését érintő változás esetén felülvizsgálja.
III. FEJEZET
AZ ABAK-OK MŰKÖDÉSI FELTÉTELEI
1. SZAKASZ
Általános elvek
[a 2011/61/EU irányelv 12. cikkének (1) bekezdése]
16. cikk
A hatáskörrel rendelkező hatóságok általános kötelezettségei
Az ABAK 2011/61/EU irányelv 12. cikkének (1) bekezdése szerinti megfelelésének értékelésekor a hatáskörrel rendelkező hatóságok legalább az e szakaszban meghatározott kritériumokat figyelembe veszik.
17. cikk
Az ABA vagy befektetőinek érdekeit, valamint a piac integritását legjobban szolgáló eljárásra vonatkozó kötelezettség
(1) Az ABAK megfelelő politikákat és eljárásokat alkalmaz a jogellenes gyakorlatok megelőzése érdekében, beleértve azokat a gyakorlatokat, amelyekről indokoltan feltételezhető, hogy hátrányosan érintik a piac stabilitását és integritását.
(2) Az ABAK biztosítja, hogy az általa kezelt ABA-k vagy azok befektetői számára nem számolnak fel indokolatlan költségeket.
18. cikk
Átvilágítás
(1) Az ABAK a befektetések kiválasztása és folyamatos ellenőrzése során a legnagyobb gondossággal jár el.
(2) Az ABAK biztosítja, hogy megfelelő ismeretekkel és tudással rendelkezzen azokról az eszközökről, amelyekbe az ABA-t befektették.
(3) Az ABAK írásbeli átvilágítási politikákat és eljárásokat határoz meg, hajt végre és alkalmaz, és hatékony intézkedéseket hoz annak biztosítása érdekében, hogy az ABA-k nevében hozott befektetési döntéseit az ABA céljaival, befektetési politikájával, és adott esetben kockázati korlátaival összhangban hajtsa végre.
(4) A (3) bekezdésben említett átvilágítási politikákat és eljárásokat rendszeresen felül kell vizsgálni, és naprakésszé kell tenni.
19. cikk
Átvilágítás korlátozott likviditású eszközökbe történő befektetés esetén
(1) Abban az esetben, ha az ABAK korlátozott likviditású eszközökbe fektet be, és ezt a befektetést tárgyalási szakasz előzi meg, a 18. cikkben meghatározott követelményeken felül az ABAK a tárgyalási szakasz tekintetében:
a)
az ABA átlagidejével és a piaci feltételekkel összhangban lévő üzleti tervet dolgoz ki, és azt rendszeresen aktualizálja;
b)
az a) pontban említett üzleti tervvel összhangban lévő lehetséges ügyleteket keres és választ ki;
c)
adott esetben a lehetőségek, az általános kapcsolódó kockázatok, a vonatkozó jogi, adózási, pénzügyi vagy egyéb, értéket befolyásoló tényezők, a humán- és anyagi erőforrások, valamint a stratégiák, köztük a kilépési stratégia figyelembevételével értékeli a kiválasztott ügyleteket;
d)
a végrehajtást megelőzően elvégzi az ügyletekhez kapcsolódó átvilágítási tevékenységeket;
e)
az a) pontban említett üzleti terv tekintetében nyomon követi az ABA teljesítményét.
(2) Az (1) bekezdés szerinti tevékenységekre vonatkozó nyilvántartásokat az ABAK legalább öt évig megőrzi.
20. cikk
Átvilágítás az üzletfelek és a prime brókerek kiválasztása és kijelölése során
(1) Az ABAK az üzletfelek és a prime brókerek kiválasztása és kijelölése során a megállapodás megkötése előtt, és azt követően folyamatosan szakértelemmel, körültekintéssel és gondossággal jár el, figyelembe véve e személyek szolgáltatásainak teljes skáláját és minőségét.
(2) Abban az esetben, amikor a tőzsdén kívüli származtatott ügyletekben, az értékpapír-kölcsönügyletekben vagy a visszavásárlási megállapodásokban az ABAK kiválasztja az ABAK vagy az ABA prime brókereit vagy üzletfeleit, biztosítja, hogy ezek a prime brókerek és üzletfelek megfeleljenek a következő feltételek mindegyikének:
a)
valamely hatóság folyamatos felügyelete alatt állnak;
b)
pénzügyi helyzetük stabil;
c)
rendelkeznek az ABAK vagy az ABA számára biztosítandó szolgáltatások nyújtásához szükséges szervezeti felépítéssel és forrásokkal.
(3) A (2) bekezdés b) pontjában említett pénzügyi stabilitás értékelésekor az ABAK figyelembe veszi, hogy a prime brókerre vagy az üzletfélre vonatkozik-e prudenciális szabályozás, ideértve a megfelelő tőkekövetelményeket, és tényleges felügyelet.
(4) A kiválasztott prime brókerek listáját az ABAK felső vezetése hagyja jóvá. Kivételes esetekben a listában nem szereplő prime brókerek is kijelölhetők, feltéve, hogy megfelelnek a (2) bekezdésben meghatározott követelményeknek, és a felső vezetés jóváhagyja a kijelölést. Az ABAK-nak igazolnia kell e választás indokait, valamint a listán nem szereplő prime bróker kiválasztása és ellenőrzése során végzett átvilágítást.
21. cikk
Becsületes, tisztességes és kellő szaktudással való eljárás
Annak megállapítására, hogy az ABAK tevékenységeit becsületesen, tisztességesen és a kellő szaktudás jegyében végzi-e, a hatáskörrel rendelkező hatóságok értékelik legalább a következő feltételek teljesülését:
a)
az ABAK irányító testülete megfelelő kollektív ismeretekkel, készséggel és tapasztalattal rendelkezik az ABAK tevékenységeinek, különösen az ezekkel a tevékenységekkel összefüggő kockázatoknak és azoknak az eszközöknek a megértéséhez, amelyekbe az ABA-t befektették;
b)
az irányító testület tagjai elegendő időt fordítanak az ABAK-nál vállalt funkcióik megfelelő ellátására;
c)
az irányító testület minden tagja becsületesen, feddhetetlenül és független gondolkodással jár el;
d)
az ABAK megfelelő forrásokat fordít az irányító testület tagjainak hivatalba helyezésére és képzésére.
22. cikk
Erőforrások
(1) Az ABAK elegendő munkatársat alkalmaz, akik rendelkeznek a számukra kijelölt felelősségi körök ellátásához szükséges képzettséggel, tudással és szakértelemmel.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában az ABAK figyelembe veszi üzleti tevékenységének jellegét, nagyságrendjét és összetettségét, továbbá az ilyen üzleti tevékenység során végzett szolgáltatások és tevékenységek jellegét és körét.
23. cikk
Tisztességes bánásmód az ABA befektetőivel szemben
(1) Az ABAK gondoskodik arról, hogy az 57. cikkben említett döntéshozatali eljárásai és szervezeti felépítése biztosítsa a befektetőkkel szembeni tisztességes bánásmódot.
(2) Amennyiben az ABAK egy vagy több befektetőt kedvezményes elbánásban részesít, az nem eredményezhet lényeges általános hátrányt a többi befektető számára.
24. cikk
Ösztönzők
(1) Nem tekinthető úgy, hogy az ABAK becsületesen, tisztességesen és az általa kezelt ABA-k vagy ezen ABA-k befektetőinek érdekeit legjobban szolgálva működik, ha a 2011/61/EU irányelv I. mellékletében említett funkciók betöltése során kifejtett tevékenységekkel kapcsolatban bármilyen díjat vagy jutalékot fizet vagy kap, illetve bármilyen nem pénzbeli juttatást ad vagy kap, az alábbiak kivételével:
a)
az ABA vagy az ABA nevében eljáró személy által vagy neki fizetett díj, jutalék vagy nyújtott nem pénzbeli juttatás;
b)
harmadik fél, illetve a harmadik fél nevében eljáró személy által vagy neki fizetett díj, jutalék vagy nyújtott nem pénzbeli juttatás, amennyiben az ABAK igazolni tudja, hogy teljesülnek a következő feltételek:
i.
a díj, jutalék vagy juttatás létét, jellegét és összegét, illetve ha az összeg nem állapítható meg, akkor az összeg kiszámításának a módját az érintett szolgáltatás nyújtása előtt világosan az ABA befektetőinek tudomására hozzák olyan módon, hogy az átfogó, pontos és érthető legyen;
ii.
a díj vagy jutalék kifizetését vagy a nem pénzbeli juttatás biztosítását úgy alakították ki, hogy az növelje a vonatkozó szolgáltatás minőségét, és ne akadályozza az ABAK azon kötelezettségének teljesítését, hogy az általa kezelt ABA vagy az ABA befektetőinek érdekét legjobban szolgálva járjon el;
c)
olyan megfelelő díjak, amelyek a releváns szolgáltatás nyújtását lehetővé teszik vagy ahhoz szükségesek - mint például letétkezelési költségek, elszámolási és átváltási költségek, szabályozói díjak vagy jogi költségek -, és amelyek jellegüknél fogva nem összeférhetetlenek az ABAK azon kötelezettségével, hogy becsületesen, tisztességesen és az általa kezelt ABA vagy az ABA befektetőinek érdekeit legjobban szolgálva járjon el.
(2) A díjjal, jutalékkal, vagy nem pénzbeli juttatásokkal kapcsolatos megállapodások lényeges pontjainak összefoglalóként történő nyilvánosságra hozatala az (1) bekezdés b) pontjának i. alpontja alkalmazásában megfelelőnek tekinthető, feltéve, hogy az ABAK kötelezettséget vállal arra, hogy az általa kezelt ABA befektetőjének kérésére ezen túlmenő részletes tájékoztatást nyújt, és feltéve, hogy teljesíti ezt a kötelezettségvállalást.
25. cikk
Az erőforrások és az eljárások eredményes alkalmazása - a megbízások kezelése
(1) Az ABAK olyan eljárásokat és intézkedéseket határoz meg, hajt végre és alkalmaz, amelyek biztosítják az ABA nevében teljesített megbízások azonnali, tisztességes és gyors végrehajtását.
(2) Az (1) bekezdésben említett eljárások és intézkedések megfelelnek a következő követelményeknek:
a)
biztosítják, hogy az ABA-k nevében végrehajtott megbízásokat azonnal és gondosan rögzítsék és allokálják;
b)
az egyébként összehasonlítható ABA-megbízásokat egymás után és haladéktalanul végrehajtják, kivéve, ha a megbízás jellemzői vagy a fennálló piaci feltételek ezt kivitelezhetetlenné teszik, illetve, ha az ABA vagy az ABA befektetőinek érdekei mást kívánnak.
(3) A végrehajtott megbízás elszámolásaként kapott bármely pénzügyi eszközt, pénzösszeget vagy más eszközt haladéktalanul és pontosan át kell vezetni az érintett ABA számlájára, vagy ott regisztrálni kell.
(4) Az ABAK nem élhet vissza a függő ABA-megbízásokra vonatkozó információkkal, és minden ésszerű lépést megtesz annak megakadályozása érdekében, hogy bármely releváns személy visszaéljen az ilyen információkkal.
26. cikk
A jegyzési és visszaváltási megbízások végrehajtásával kapcsolatos jelentési kötelezettségek
(1) Abban az esetben, ha az ABAK végrehajtotta a befektető jegyzési, vagy adott esetben visszaváltási megbízását, tartós adathordozó útján haladéktalanul tájékoztatja a befektetőt a szóban forgó megbízás végrehajtását, vagy adott esetben a jegyzési ajánlat elfogadását érintő alapvető információkról.
(2) Az (1) bekezdést nem kell alkalmazni, amennyiben harmadik személyt kérnek fel arra, hogy a megbízás végrehajtását igazolja vissza a befektető számára, és amennyiben ez a visszaigazolás tartalmazza az alapvető információkat.
Az ABAK-nak biztosítania kell, hogy a harmadik személy teljesítse kötelezettségeit.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben említett alapvető információk a következő adatokat tartalmazzák:
a)
az ABAK azonosító adatai;
b)
a befektető azonosító adatai;
c)
a megbízás kézhezvételének napja és időpontja;
d)
a végrehajtás időpontja;
e)
az ABA azonosító adatai;
f)
a megbízás jegyzési díjakat is tartalmazó bruttó értéke vagy a visszaváltási díjakkal csökkentett nettó összeg.
(4) Az ABAK a befektetőt - annak kérésére - tájékoztatja a megbízás státusáról vagy a jegyzési ajánlat elfogadásáról, vagy adott esetben mindkettőről.
27. cikk
A kezelt ABA nevében történő üzletkötésre vonatkozó döntések végrehajtása
(1) Az ABAK az ABA-k portfólióinak kezelésével összefüggésben az ABA-k, illetve az ABA befektetőinek érdekeit legjobban szolgálva jár el a kezelt ABA-k nevében történő üzletkötési döntések végrehajtása során.
(2) Abban az esetben, ha az ABAK olyan pénzügyi eszközöket vagy más eszközöket vesz vagy ad el, amelyek szempontjából lényeges a legjobb végrehajtás, valamint az (1) bekezdés alkalmazásában megtesznek minden ésszerű lépést, hogy a legjobb eredményt érje el az általa kezelt ABA-k vagy ezen ABA-k befektetői számára, figyelemmel az árra, a költségekre, a gyorsaságra, a végrehajtás és az elszámolás valószínűségére, a megbízás nagyságrendjére és jellegére vagy bármely más olyan szempontra, amely a megbízás végrehajtása tekintetében szóba jöhet. E tényezők viszonylagos fontosságát a következő szempontokra figyelemmel kell meghatározni:
a)
az ABA-ra jellemző célkitűzések, befektetési politika és kockázatok, az ABA alapszabályában vagy létesítő okiratában, tájékoztatójában vagy az ajánlattételi dokumentumokban foglaltak szerint;
b)
a megbízás jellemzői;
c)
a megbízás tárgyát képező pénzügyi eszközök vagy más eszközök jellemzői;
d)
azon végrehajtási helyszínek jellemzői, ahová a megbízás továbbítható.
(3) Az ABAK az (1) és (2) bekezdésben említett kötelezettségnek való megfelelés érdekében hatékony intézkedéseket határoz meg és hajt végre. Az ABAK különösen olyan írásbeli végrehajtási politikát alakít ki és valósít meg, amely lehetővé teszi az ABA-k és befektetőik számára, hogy az ABA-megbízások tekintetében a (2) bekezdéssel összhangban a lehető legjobb eredményt érjék el.
(4) Az ABAK rendszeresen ellenőrzi az intézkedések és a megbízások végrehajtását szolgáló politika eredményességét annak érdekében, hogy azonosítsa, és szükség esetén kijavítsa az esetleges hiányosságokat.
(5) Az ABAK évente felülvizsgálja végrehajtási politikáját. Felülvizsgálatot végeznek abban az esetben is, ha olyan lényeges változás merül fel, amely hátrányosan érinti az ABAK azon képességét, hogy a kezelt ABA-k számára továbbra is a lehető legjobb eredményt érje el.
(6) Az ABAK-nak képesnek kell lennie annak igazolására, hogy az ABA nevében végrehajtott megbízások kapcsán a végrehajtási politikájával összhangban járt el.
(7) Amennyiben nem lehet különböző végrehajtási helyszínek közül választani, a (2)-(5) bekezdést nem kell alkalmazni. Az ABAK-nak azonban képesnek kell lennie arra, hogy igazolja, hogy nem lehet különböző végrehajtási helyszínek között választani.
28. cikk
Az ABA nevében történő üzletkötésre vonatkozó megbízás más jogalany részére történő, végrehajtási célú továbbítása
(1) Abban az esetben, ha az ABAK olyan pénzügyi eszközöket vagy más eszközöket vesz vagy ad el, amelyek szempontjából lényeges a legjobb végrehajtás, az ABA-k portfólióinak kezelésével összefüggésben az ABAK az általa kezelt ABA-k vagy ezen ABA-k befektetőinek érdekeit legjobban szolgálva jár el a kezelt ABA nevében történő üzletkötésre vonatkozó megbízás más jogalany részére történő, végrehajtási célú továbbítása során.
(2) Az ABAK megtesz minden ésszerű lépést, hogy a lehető legjobb eredményt érje el az ABA vagy az ABA befektetői számára, figyelemmel az árra, a költségekre, a gyorsaságra, a végrehajtás és az elszámolás valószínűségére, a megbízás nagyságrendjére és jellegére vagy bármely más olyan szempontra, amely a megbízás végrehajtása tekintetében szóba jöhet. E tényezők viszonylagos fontosságát a 27. cikk (2) bekezdésében meghatározott kritériumok alapján kell meghatározni.
Az ABAK olyan politikát határoz meg, hajt végre és alkalmaz, amelynek révén képes megfelelni az első albekezdésben említett kötelezettségének. A politika minden egyes eszközosztály tekintetében meghatározza azokat a jogalanyokat, amelyekhez a megbízások továbbíthatók. Az ABAK csak akkor köthet ilyen végrehajtási célú megállapodást, ha az megfelel az e cikkben megállapított kötelezettségeknek. Az ABAK az általa kezelt ABA befektetőit megfelelően tájékoztatja az e bekezdéssel összhangban elfogadott politikáról és annak bármely lényeges módosításáról.
(3) Az ABAK rendszeresen ellenőrzi a (2) bekezdéssel összhangban kialakított politika eredményességét, különös tekintettel az adott politikában meghatározott jogalanyok általi végrehajtás minőségére, és amennyiben lehetséges, orvosolják a hiányosságokat.
Ezen túlmenően az ABAK évente felülvizsgálja e politikát. Ilyen felülvizsgálatot kell tartani akkor is, ha olyan lényeges változás merül fel, amely hátrányosan érinti az ABAK azon képességét, hogy a kezelt ABA-k számára továbbra is a lehető legjobb eredményt érje el.
(4) Az ABAK-nak képesnek kell lennie annak igazolására, hogy az ABA nevében továbbított megbízások kapcsán a (2) bekezdésben meghatározott politikával összhangban járt el.
(5) Amennyiben nem lehet különböző végrehajtási helyszínek közül választani, a (2)-(5) bekezdést nem kell alkalmazni. Az ABAK-nak azonban képesnek kell lennie arra, hogy igazolja, hogy nem lehet különböző végrehajtási helyszínek között választani.
29. cikk
Kereskedési megbízások összevonása és allokációja
(1) Az ABAK egy adott ABA-megbízást csak abban az esetben vonhat össze egy másik ABA, egy ÁÉKBV vagy egy ügyfél megbízásával vagy a saját tőkéjük befektetése során adott megbízással, ha:
a)
valószínűsíthető, hogy a megbízások összevonása végül nem lesz azon ABA-k, ÁÉKBV-k vagy ügyfelek hátrányára, amelyeknek vagy akiknek a megbízásait össze kívánja vonni;
b)
olyan megbízásallokációs politikát alakított ki és hajtott végre, amely kellően pontos feltételeket ír elő az összevont megbízások tisztességes allokációjára, ideértve annak megadását is, hogy a megbízások volumene és ára hogyan határozza meg az allokációkat és a részleges végrehajtások kezelését.
(2) Ha az ABAK összevon egy ABA-megbízást más ABA-k, ÁÉKBV-k vagy ügyfelek egy vagy több megbízásával, és az összevont megbízás csak részben teljesül, az érintett kereskedéseket megbízás-allokációs politikájával összhangban allokálja.
(3) Ha egy ABAK sajátszámlás ügyleteit ABA-k, ÁÉKBV-k vagy ügyfelek egy vagy több megbízásával vonja össze, akkor a kapcsolódó kereskedéseket nem allokálhatja oly módon, hogy az az ABA, az ÁÉKBV vagy valamely ügyfél számára hátrányos legyen.
(4) Ha egy ABAK egy ABA, egy ÁÉKBV vagy egy másik ügyfél megbízását összevonja egy sajátszámlás megbízással, és az összevont megbízás csak részben teljesül, akkor a kapcsolódó kereskedések allokációja során az ABA, az ÁÉKBV vagy a másik ügyfél prioritást élvez a sajátszámlás megbízással szemben.
Ha azonban egy ABAK képes ésszerű alapon igazolni az ABA vagy az ügyfél előtt, hogy az összevonás nélkül nem lett volna képes ilyen előnyös feltételekkel - vagy egyáltalán - végrehajtani a megbízást, akkor az (1) bekezdés b) pontjában említett politikának megfelelő arányban a saját számlás ügyletet is bevonhatja az allokációba.
2. SZAKASZ
Összeférhetetlenségek
[a 2011/61/EU irányelv 14. cikke]
30. cikk
Az összeférhetetlenségek típusai
Az ABA kezelése során felmerülő összeférhetetlenségi esetek azonosítása érdekében az ABAK különösen figyelembe veszi, hogy az ABAK, egy releváns személy vagy az ABAK-hoz ellenőrzés révén közvetlenül vagy közvetve kapcsolódó személy:
a)
valószínűleg pénzügyi nyereséghez jut vagy pénzügyi veszteséget kerül el az ABA vagy az ABA befektetőinek kárára;
b)
érdekelt az ABA vagy befektetői vagy egy ügyfél részére nyújtott szolgáltatás vagy tevékenység, illetve az ABA vagy egy ügyfél nevében végrehajtott ügylet eredményében, és ez az érdek eltér az ABA-nak az adott eredményhez fűződő érdekétől;
c)
pénzügyi vagy más szempontból ösztönzött arra, hogy előnyben részesítse:
-
egy ÁÉKBV, egy ügyfél vagy egy ügyfélcsoport vagy egy másik ABA érdekeit az ABA érdekeivel szemben,
-
egy befektető érdekeit az ugyanazon ABA-ba befektető más befektető vagy befektetői csoport érdekeivel szemben;
d)
azonos tevékenységeket végez az ABA számára és egy másik ABA, egy ÁÉKBV vagy ügyfél számára; vagy
e)
az ABA-tól vagy befektetőitől eltérő személytől pénz, áru vagy szolgáltatás formájában olyan ösztönzőt kapott vagy fog kapni az ABA részére nyújtott kollektívportfólió-kezelési tevékenységekkel kapcsolatban, amely eltér az adott szolgáltatás szokásos jutalékától vagy díjától.
31. cikk
Összeférhetetlenségi politika
(1) Az ABAK hatékony összeférhetetlenségi politikát határoz meg, hajt végre és alkalmaz. E politikát írásban kell rögzíteni, és annak arányban kell állnia az ABAK méretével és szervezetével, valamint az általa folytatott üzleti tevékenység jellegével, nagyságrendjével és összetettségével.
Ha az ABAK egy csoport tagja, akkor a politikának figyelembe kell vennie továbbá minden olyan körülményt, amelyről az ABAK tud vagy tudnia kellene, és amely összeférhetetlenséget eredményezhet a csoport más tagjainak felépítéséből vagy üzleti tevékenységéből fakadóan.
(2) Az (1) bekezdéssel összhangban meghatározott összeférhetetlenségi politika a következőket tartalmazza:
a)
az ABAK által vagy az ABAK nevében, többek között a megbízott, a továbbruházásban feladatot teljesítő felek, külső értékbecslő vagy üzletfél által végzett tevékenységek tekintetében azoknak a körülményeknek az azonosítása, amelyek az ABA vagy befektetői érdeksérelmével járó lényeges kockázatot jelentő összeférhetetlenséggel járnak vagy járhatnak;
b)
az összeférhetetlenségek megelőzése, kezelése és ellenőrzése érdekében követendő eljárások és elfogadandó intézkedések.
32. cikk
A befektetések visszaváltásával kapcsolatos összeférhetetlenségek
A 2011/61/EU irányelv 14. cikkének (1) bekezdése szerinti kötelezettségeivel összhangban a nyílt végű ABA-t kezelő ABAK azonosítja, kezeli és nyomon követi a befektetéseiket visszaváltani kívánó befektetők és a befektetéseiket az ABA-ban megtartani kívánó befektetők között felmerülő összeférhetetlenségeket, valamint az ABAK illikvid eszközökbe történő befektetésre vonatkozó ösztönzöttsége és az ABA visszaváltási politikája közötti konfliktusokat.
33. cikk
Az összeférhetetlenségek megelőzésére vagy kezelésére vonatkozó eljárások és intézkedések
(1) Az összeférhetetlenségek megelőzése és kezelése érdekében meghatározott eljárásokat és intézkedéseket úgy kell kialakítani, hogy biztosítsák, hogy az összeférhetetlenség kockázatával járó különböző üzleti tevékenységeket folytató releváns személyek e tevékenységeket olyan mértékű függetlenséggel végezzék, amely arányban áll az ABAK és csoportja méretével és tevékenységeivel, illetve az ABA vagy befektetői érdeksérelmével kapcsolatos kockázat súlyával.
(2) Amennyiben a kellő mértékű függetlenség biztosítása érdekében szükséges és célszerű, az ABAK által a 31. cikk (2) bekezdésének b) pontja szerint követendő eljárások és elfogadandó intézkedések tartalmazzák a következőket:
a)
hatékony eljárások az olyan kollektívportfólió-kezelési tevékenységekben vagy a 2011/61/EU irányelv 6. cikkének (2) és (4) bekezdése szerinti egyéb tevékenységekben részt vevő releváns személyek közötti információcsere megelőzése vagy ellenőrzése érdekében, amely tevékenységek összeférhetetlenség kockázatával járnak, ha az információcsere egy vagy több ABA vagy azok befektetőinek érdekeit sértheti;
b)
olyan releváns személyek elkülönített felügyelete, akiknek a fő feladata az azon ügyfelek vagy befektetők nevében végzett vagy részükre szolgáltatott kollektívportfólió-kezelési tevékenység, akiknek érdekei ellentétesek lehetnek, vagy az akik által más módon képviselt különböző érdekek, ideértve az ABAK érdekeit is, egymással ellentétesek lehetnek;
c)
minden közvetlen kapcsolat megszüntetése a főként egy adott tevékenységet végző releváns személyek díjazása és más olyan releváns személyek díjazása vagy az általuk generált bevételek között, akik főként egy másik tevékenységet folytatnak, amennyiben e tevékenységek között összeférhetetlenség merülhet fel;
d)
annak megakadályozása vagy korlátozása, hogy bármely személy nem helyénvaló befolyást gyakoroljon arra, ahogy egy releváns személy végzi a kollektívportfólió-kezelési tevékenységeket;
e)
intézkedések annak megelőzésére vagy ellenőrzésére, hogy egy releváns személy egy időben vagy egymás után vegyen részt kollektívportfólió-kezelési tevékenységekben vagy a 2011/61/EU irányelv 6. cikkének (2) és (4) bekezdése szerinti egyéb tevékenységekben, amennyiben ez a részvétel akadályozhatja az összeférhetetlenségek megfelelő kezelését.
Ha egy vagy több fenti intézkedés és eljárás elfogadása vagy gyakorlása nem biztosítja a megfelelő szintű függetlenséget, a tagállamok előírják az ABAK számára, hogy olyan alternatív vagy kiegészítő intézkedéseket és eljárásokat fogadjon el, amelyek e célok elérése érdekében szükségesek és célszerűek.
34. cikk
Az összeférhetetlenségek kezelése
Amennyiben az ABAK által hozott szervezeti vagy igazgatási intézkedések nem elegendőek annak megfelelő megbízhatósággal történő biztosítására, hogy az ABA vagy az ABA befektetői érdeksérelmének kockázatát megelőzzék, az ABAK felső vezetését vagy más hatáskörrel rendelkező belső testületét haladéktalanul tájékoztatják annak érdekében, hogy meghozhassák az ahhoz szükséges intézkedéseket, hogy az ABAK az ABA vagy az ABA befektetőinek érdekeit legjobban szolgálva járjon el.
35. cikk
Az összeférhetetlenségek nyomon követése
(1) Az ABAK nyilvántartást vezet - és azt rendszeresen frissíti - az ABAK által vagy nevében végzett tevékenységtípusokról, amelyekben felmerült - vagy folyamatban lévő tevékenység esetén felmerülhet - egy vagy több ABA vagy annak befektetői érdeksérelmével járó, súlyos kockázatot jelentő összeférhetetlenség.
(2) A felső vezetés gyakori rendszerességgel, de legalább évente egyszer írásbeli jelentések kap az (1) bekezdésben említett tevékenységekről.
36. cikk
Az összeférhetetlenségek feltárása
(1) A 2011/61/EU irányelv 14. cikkének (1) és (2) bekezdésével összhangban a befektetők rendelkezésére bocsátandó információkat tartós adathordozón vagy egy honlapon keresztül kell biztosítani.
(2) Amennyiben az (1) bekezdésben említett tájékoztatás honlapon keresztül történik, és nem személyesen a befektetőnek szól, a következő feltételeknek kell teljesülniük:
a)
a befektető értesítést kapott a honlap címéről, és arról a helyről, ahol a honlapon a tájékoztatás hozzáférhető, és a befektető hozzájárult az információk ilyen módon való átadásához;
b)
a tájékoztatásnak naprakésznek kell lennie;
c)
a tájékoztatásnak folyamatosan hozzáférhetőnek kell lennie a honlapon mindaddig, amíg a befektetőnek indokolt igénye lehet a megtekintésre.
38. cikk
Szavazati jogok gyakorlásának stratégiái
(1) Az ABAK megfelelő és hatékony stratégiákat alakít ki annak meghatározására, hogy az általa kezelt ABA-portfóliókhoz kapcsolódó szavazati jogokat mikor és hogyan kell úgy gyakorolni, hogy az kizárólag az érintett ABA és befektetői érdekeit szolgálja.
(2) Az (1) bekezdésben említett stratégia meghatározza a következőkhöz szükséges intézkedéseket és eljárásokat:
a)
a releváns vállalati intézkedések nyomon követése;
b)
annak biztosítása, hogy a szavazati jogok gyakorlása összhangban álljon az adott ABA befektetési céljaival és politikájával;
c)
a szavazati jogok gyakorlásából eredő bármely összeférhetetlenség megelőzése vagy kezelése.
(3) A stratégiák leírásának összefoglalóját és az e stratégiák alapján hozott intézkedések részleteit a befektetők kérésére a rendelkezésükre kell bocsátani.
3. SZAKASZ
Kockázatkezelés
[a 2011/61/EU irányelv 15. cikke]
38. cikk
Kockázatkezelési rendszerek
E szakasz alkalmazásában kockázatkezelési rendszerek alatt az ABAK szervezeti felépítésének azon megfelelő elemeiből álló rendszereket kell érteni, amelyekben központi szerepet kap az állandó kockázatkezelési funkció, az egyes ABA-k befektetési stratégiájára vonatkozó kockázatkezeléssel összefüggő politikák és eljárások, valamint az ABAK által a kezelt ABA-k vonatkozásában alkalmazott kockázatméréssel és -kezeléssel összefüggő intézkedések, folyamatok és technikák.
39. cikk
Állandó kockázatkezelési funkció
(1) Az ABAK állandó kockázatkezelési funkciót hoz létre és tart fenn, amely:
a)
eredményes kockázatkezelési politikákat és eljárásokat működtet az egyes ABA-k befektetési stratégiája szempontjából releváns, az egyes ABA-kkal kapcsolatban ténylegesen vagy potenciálisan fennálló minden kockázat azonosítása, mérése, kezelése és folyamatos nyomon követése érdekében;
b)
biztosítja, hogy a 2011/61/EU irányelv 23. cikke (4) bekezdésének c) pontjával összhangban a befektetők tudomására hozott kockázati profil összhangban legyen az e rendelet 44. cikkének megfelelően meghatározott kockázati korlátokkal;
c)
ellenőrzi a 44. cikkel összhangban meghatározott kockázati korlátoknak való megfelelést, valamint időben értesíti az ABAK irányító testületét és - amennyiben létezik - az ABAK felügyeleti funkcióját, amennyiben úgy ítéli meg, hogy az ABA kockázati profilja nincs összhangban ezekkel a korlátokkal, vagy ha úgy látja, hogy jelentős a kockázata annak, hogy a kockázati profil e korlátokkal összeegyeztethetetlen lesz;
d)
az ABA vagy az ABAK tevékenységei jellegének, nagyságrendjének és összetettségének megfelelő gyakorisággal gondoskodik a következő naprakész információk rendszeres továbbításáról az ABAK irányító testülete és - amennyiben létezik - az ABAK felügyeleti funkciója felé:
i.
a 44. cikkel összhangban meghatározott kockázati korlátok és a 2011/61/EU irányelv 23. cikke (4) bekezdésének c) pontjával összhangban a befektetők tudomására hozott, az ABA-ra vonatkozó kockázati profil közötti összhang, és a kockázati korlátoknak való megfelelés;
ii.
a kockázatkezelési folyamat megfelelősége és eredményessége, megjelölve különösen azt, hogy tényleges vagy előre látható hiányosságok esetén megfelelő korrekciós intézkedéseket hoztak-e vagy fognak-e hozni;
e)
rendszeresen naprakész tájékoztatást nyújt a felső vezetésnek, megjelölve az egyes kezelt ABA-k esetében felmerülő aktuális kockázati szintet, valamint a 44. cikkel összhangban meghatározott kockázati korlátok tényleges vagy előre látható megsértését, annak érdekében, hogy azonnali és megfelelő lépéseket lehessen tenni.
(2) A kockázatkezelési funkció rendelkezik a szükséges felhatalmazással és hozzáféréssel minden releváns információhoz, amely ahhoz szükséges, hogy megvalósítsa az (1) bekezdésben megjelölt feladatokat.
40. cikk
Kockázatkezelési politika
(1) Az ABAK megfelelő és dokumentált kockázatkezelési politikát határoz meg, hajt végre és tart fenn, amely azonosítja mindazokat a releváns kockázatokat, amelyeknek az általa kezelt ABA-k ki vannak vagy ki lehetnek téve.
(2) A kockázatkezelési politika tartalmazza azokat az eljárásokat, amelyek szükségesek ahhoz, hogy az ABAK képes legyen az általa kezelt valamennyi ABA tekintetében felmérni az adott ABA piaci, likviditási és partnerkockázatnak való kitettségét, továbbá az ABA kitettségét minden olyan egyéb releváns kockázatnak, ideértve a működési kockázatokat is, amelyek az általa kezelt valamennyi ABA tekintetében jelentősek lehetnek.
(3) Az ABAK a kockázatkezelési politikában legalább a következő elemeket szabályozza:
a)
azok a technikák, eszközök és intézkedések, amelyek lehetővé teszik számára, hogy megfeleljen a 45. cikknek;
b)
azok a technikák, eszközök és intézkedések, amelyek lehetővé teszik az ABA rendes és rendkívüli likviditási feltételek esetén fennálló likviditási kockázatának értékelését és nyomon követését, többek között a 48. cikkel összhangban rendszeresen végzett stressztesztek alkalmazásával;
c)
a kockázatkezelésre vonatkozó felelősségeknek az ABAK-on belüli megosztása;
d)
az e rendelet 44. cikkével összhangban meghatározott kockázati korlátok és annak igazolása, hogy ezeket hogyan hangolták össze a 2011/61/EU irányelv 23. cikke (4) bekezdése c) pontjának megfelelően a befektetők tudomására hozott, az ABA-ra vonatkozó kockázati profillal;
e)
a 39. cikkben említett állandó kockázatkezelési funkció által teljesítendő jelentéstétel feltételei, tartalma, gyakorisága és címzettjei.
(4) A kockázatkezelési politika tartalmazza a 43. cikkben említett védintézkedések leírását, különösen a következőket:
a)
a lehetséges összeférhetetlenség jellege;
b)
a hozott korrekciós intézkedések;
c)
azok az okok, amelyek indokolják, hogy ésszerűen miért várható, hogy ezek az intézkedések biztosítják a kockázatkezelési funkció független gyakorlását;
d)
az ABAK várhatóan hogyan biztosítja a védintézkedések következetes eredményességét.
(5) Az (1) bekezdésben említett kockázatkezelési politika megfelelő az ABAK üzletmenete és az általa kezelt ABA jellegének, nagyságrendjének és összetettségének szempontjából.
41. cikk
A kockázatkezelési rendszerek értékelése, nyomon követése és felülvizsgálata
(1) Az ABAK értékeli, nyomon követi és rendszeresen, legalább évente egyszer felülvizsgálja a következőket:
a)
a kockázatkezelési politika, valamint a 45. cikkben említett intézkedések, folyamatok és technikák megfelelősége és eredményessége;
b)
az ABAK milyen mértékben felel meg a kockázatkezelési politikának, valamint a 45. cikkben említett intézkedéseknek, folyamatoknak és technikáknak;
c)
a kockázatkezelési folyamat megvalósítása során tapasztalt hiányosságok megoldása érdekében tett intézkedések megfelelősége és eredményessége;
d)
a kockázatkezelési funkció ellátása;
e)
a 42. cikkel összhangban a kockázatkezelési funkció funkcionális és hierarchikus elkülönítésének biztosítására irányuló intézkedések megfelelősége és eredményessége.
Az első albekezdésben említett rendszeres felülvizsgálat gyakoriságáról a felső vezetés az ABAK üzletmenetét és az általa kezelt ABA jellegét, nagyságrendjét és összetettségét figyelembe véve, az arányosság elvével összhangban dönt.
(2) Az (1) bekezdésben említett rendszeres felülvizsgálat mellett a kockázatkezelési rendszereket abban az esetben kell felülvizsgálni, ha:
a)
jelentős változások történtek a kockázatkezelési politikákban és eljárásokban, valamint a 45. cikkben említett intézkedésekben, folyamatokban és technikákban;
b)
belső vagy külső események jelzik, hogy további felülvizsgálatra van szükség;
c)
jelentős változások történtek az ABAK által kezelt ABA befektetési stratégiájában és célkitűzéseiben.
(3) Az ABAK az (1) és (2) bekezdésben említett felülvizsgálat eredménye alapján naprakésszé teszi a kockázatkezelési rendszereket.
(4) Az ABAK értesíti a székhelye szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságát a kockázatkezelési politika, valamint a 45. cikkben említett intézkedések, folyamatok és technikák lényeges változásairól.
42. cikk
A kockázatkezelési funkció funkcionális és hierarchikus elkülönítése
(1) A kockázatkezelési funkció csak abban az esetben tekinthető a működési egységektől, köztük a portfóliókezelési funkciótól funkcionálisan és hierarchikusan elkülönítettnek, ha a következő feltételek mindegyike teljesül:
a)
a kockázatkezelési funkció ellátásában részt vevő személyek nem tartoznak az ABAK működési egységeinek teljesítményéért, köztük a portfóliókezelési funkció ellátásáért felelős személyek felügyelete alá;
b)
a kockázatkezelési funkció ellátásában részt vevő személyek nem vesznek részt a működési egységek tevékenységeinek, köztük a portfóliókezelési funkciónak a gyakorlásában;
c)
a kockázatkezelési funkció ellátásában részt vevő személyeket az adott funkcióhoz kapcsolódó célkitűzések elérésével összhangban, a működési egységek, köztük a portfóliókezelési funkció teljesítményétől függetlenül javadalmazzák;
d)
a kockázatkezeléssel foglalkozó vezető tisztviselők javadalmazását közvetlenül a javadalmazási bizottság felügyeli, amennyiben létrehoztak ilyen bizottságot.
(2) Az (1) bekezdéssel összhangban a kockázatkezelési funkció funkcionális és hierarchikus elkülönítését az ABAK teljes hierarchikus struktúrájában, egészen annak irányító testületéig biztosítani kell. Ennek felülvizsgálata az ABAK irányító testületének és - amennyiben létezik - a felügyeleti funkciónak a feladata.
(3) Az ABAK székhelye szerinti hatáskörrel rendelkező hatóságok a 2011/61/EU irányelv 15. cikke (1) bekezdésének második albekezdésében meghatározott kritériumok alapján felülvizsgálják, hogy az ABAK hogyan alkalmazta az (1) és a (2) bekezdést.
43. cikk
Védintézkedések az összeférhetetlenségek elkerülésére
(1) Az összeférhetetlenségek elkerülésére szolgáló, a 2011/61/EU irányelv 15. cikkének (1) bekezdésében említett védintézkedések biztosítják legalább, hogy:
a)
a kockázatkezelési funkció által hozott döntések megbízható adatokon alapuljanak, amelyeket a kockázatkezelési funkció megfelelő mértékű ellenőrzésnek vet alá;
b)
a kockázatkezelési funkció ellátásában részt vevő személyek javadalmazása tükrözze a kockázatkezelési funkcióhoz kapcsolódó célkitűzések elérését, függetlenül annak a tevékenységi területnek a teljesítményétől, amellyel foglalkoznak;
c)
a kockázatkezelési funkciót megfelelő független felülvizsgálatnak vessék alá annak érdekében, hogy a döntések meghozatala függetlenül történjen;
d)
a kockázatkezelési funkció képviselete az irányító testületben vagy amennyiben létrehozták, a felügyeleti funkcióban legalább a portfóliókezelési funkció hatáskörével megegyezően biztosított legyen;
e)
az összeférhetetlenséget jelentő feladatok megfelelően elkülönüljenek egymástól.
(2) Amennyiben az ABAK jellegére, nagyságrendjére és összetettségére figyelemmel ez arányos, az (1) bekezdésben említett védintézkedések biztosítják továbbá, hogy:
a)
a belső ellenőrzési funkció, vagy ha ez nem jött létre, az irányító testület által kijelölt külső fél rendszeresen elvégezze a kockázatkezelési funkció teljesítményének felülvizsgálatát;
b)
amennyiben létrejött a kockázati bizottság, forrásokkal megfelelően ellátott legyen, és nem független tagjai ne rendelkezzenek a kockázatkezelési funkció feletti túlzott befolyással.
(3) Az ABAK irányító testülete és - amennyiben létezik - a felügyeleti funkció létrehozza az (1) és (2) bekezdésben meghatározott, az összeférhetetlenségek elkerülésére szolgáló védintézkedéseket, rendszeresen felülvizsgálja azok eredményességét, és időben korrekciós intézkedéseket hoz a hiányosságok kezelésére.
44. cikk
Kockázati korlátok
(1) Az ABAK a releváns kockázatok figyelembevételével az általa kezelt ABA-k mindegyikére vonatkozóan mennyiségi vagy minőségi kockázati korlátokat hoz létre és alkalmaz, vagy mindkettőt létrehozza és alkalmazza. Amennyiben csak mennyiségi korlátokat határoznak meg, az ABAK-nak képesnek kell lennie arra, hogy a hatáskörrel rendelkező hatóság számára megindokolja ezt a megközelítést.
(2) Az egyes ABA-kra vonatkozó minőségi és mennyiségi kockázati korlátok legalább a következő kockázatokra vonatkoznak:
a)
piaci kockázatok;
b)
hitelkockázatok;
c)
likviditási kockázatok;
d)
partnerkockázatok;
e)
működési kockázatok.
(3) A kockázati korlátok megállapításánál az ABAK figyelembe veszi az általa kezelt egyes ABA-k tekintetében alkalmazott stratégiákat és eszközöket, valamint az azokra az ABA-kra vonatkozó nemzeti szabályokat. Az említett kockázati korlátokat össze kell hangolni a 2011/61/EU irányelv 23. cikke (4) bekezdése c) pontjának megfelelően a befektetők tudomására hozott, az ABA-ra vonatkozó kockázati profillal; a korlátokat az irányító testületnek jóvá kell hagynia.
45. cikk
Kockázatmérés és -kezelés
(1) Az ABAK megfelelő és hatékony intézkedéseket, folyamatokat és technikákat fogad el az alábbiak érdekében:
a)
az általa kezelt ABA-kat érintő valós vagy lehetséges kockázatok mindenkori azonosítása, mérése, kezelése és nyomon követése;
b)
a 44. cikk szerint meghatározott korlátokkal való összhang biztosítása.
(2) Az (1) bekezdésben említett intézkedések, folyamatok és technikák arányosak az ABAK üzletmenetének és az általa kezelt ABA-knak a jellegével, nagyságrendjével és összetettségével, valamint összhangban vannak az ABA kockázati profiljával, amelyet a 2011/61/EU irányelv 23. cikke (4) bekezdése c) pontjának megfelelően a befektetők tudomására hoztak.
(3) Az (1) bekezdés alkalmazásában az ABAK az általa kezelt minden egyes ABA tekintetében megteszi a következő intézkedéseket:
a)
olyan kockázatmérési intézkedések, folyamatok és technikák bevezetése, amelyek szükségesek annak biztosításához, hogy megalapozott és megbízható adatok alapján pontosan felmérjék a foglalt pozíciók kockázatát és ezek hozzájárulását az átfogó kockázati profilhoz, és hogy a kockázatmérési intézkedések, folyamatok és technikák megfelelően dokumentáltak legyenek;
b)
időszakos visszamenőleges vizsgálatok végzése a - modellalapú előrejelzéseket és becsléseket is tartalmazó - kockázatmérési intézkedések validitásának felülvizsgálata céljából;
c)
időszakos megfelelő stressztesztek és forgatókönyv-elemzések végzése a piaci feltételek lehetséges változásaiból fakadó olyan kockázatok kezelése érdekében, amelyek hátrányosan érinthetik az ABA-t;
d)
annak biztosítása, hogy a jelenlegi kockázati szint megfeleljen a 44. cikkel összhangban meghatározott kockázati korlátoknak;
e)
olyan megfelelő eljárások kialakítása, megvalósítása és fenntartása, amelyek az ABA kockázati korlátainak tényleges vagy várható megsértése esetén időben meghozott, a befektetők érdekeit legjobban szolgáló korrekciós intézkedéseket eredményeznek;
f)
a 46. cikkben meghatározott követelményekkel összhangban minden egyes ABA-ra vonatkozóan megfelelő likviditáskezelési rendszerek és eljárások biztosítása.
4. SZAKASZ
Likviditáskezelés
[a 2011/61/EU irányelv 16. cikke]
46. cikk
Likviditáskezelési rendszer és eljárások
Az ABAK-nak képesnek kell lennie arra, hogy a székhelye szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságainak bizonyítsa, hogy - figyelembe véve az egyes ABA-k befektetési stratégiáját, likviditási profilját és visszaváltási politikáját - a 2011/61/EU irányelv 16. cikkének (1) bekezdésében említett megfelelő likviditáskezelési rendszerrel és eredményes eljárásokkal rendelkezik.
47. cikk
A likviditási kockázat nyomon követése és kezelése
(1) A 46. cikkben említett likviditáskezelési rendszer és eljárások biztosítják legalább, hogy:
a)
az ABAK az ABA-ban az alapkötelezettségeinek megfelelő likviditási szintet tart fenn, amely az ABA eszközeinek a piacon fennálló relatív likviditására vonatkozó értékelésen alapul, figyelembe véve a lezáráshoz szükséges időt és azt az árat vagy értéket, amelyen az említett eszközök lezárhatók, valamint az egyéb piaci kockázatokkal vagy tényezőkkel szembeni érzékenységüket;
b)
az ABAK nyomon követi az ABA eszközportfóliójának likviditási profilját, tekintettel az egyes eszközök fedezeti hozzájárulására, amely jelentős hatást gyakorolhat a likviditásra, valamint tekintettel a lényeges kötelezettségekre, valamint a feltételes vagy másmilyen kötelezettségvállalásokra, amelyekkel az ABA alapkötelezettségeivel kapcsolatosan rendelkezhet. E célból az ABAK figyelembe veszi az ABA befektetői bázisának profilját, beleértve a befektetőtípusokat, a befektetések relatív méretét és az ezekre a befektetésekre vonatkozó visszaváltási határidőket;
c)
amennyiben az ABA más kollektív befektetési vállalkozásokba fektet be, az ABAK nyomon követi az ezen más kollektív befektetési vállalkozások kezelői által elfogadott likviditáskezelési megközelítést, többek között időszakos felülvizsgálatok lefolytatásával, amelyek célja az azon alapul szolgáló kollektív befektetési vállalkozások visszaváltási politikájában bekövetkezett változások nyomon követése, amelyekbe az ABA befektet. Figyelemmel a 2011/61/EU irányelv 16. cikkének (1) bekezdésére, ez a kötelezettség nem vonatkozik arra az esetre, ha a másik kollektív befektetési vállalkozások, amelyekbe az ABA befektet, a 2004/39/EK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 14. pontja szerinti szabályozott piacon vagy azzal egyenértékű, harmadik országbeli piacon aktívan kereskednek;
d)
az ABAK megfelelő likviditásmérési rendszereket és eljárásokat vezet be és tart fenn a pozíciók, valamint az ABA eszközportfóliójának likviditási profiljára jelentős hatást gyakorló, tervezett befektetések mennyiségi és minőségi kockázatainak értékelésére annak érdekében, hogy megfelelően mérni lehessen azok általános likviditási profilra gyakorolt hatását. Az alkalmazott eljárások biztosítják, hogy az ABAK megfelelően ismeri és érti azoknak az eszközöknek a likviditását, amelyekbe az ABA befektetett, vagy befektetni kíván, beleértve adott esetben a kereskedési mennyiséget és az árérzékenységet, illetve adott esetben az egyes eszközök felárait rendes és rendkívüli likviditási feltételek esetén;
e)
az ABAK mérlegeli és bevezeti az általa kezelt ABA-k likviditási kockázatának kezeléséhez szükséges eszközöket és rendelkezéseket, beleértve a különös rendelkezéseket is. Az ABAK azonosítja azoknak a körülményeknek a típusait, amelyekben ezek az eszközök és rendelkezések mind rendes, mind pedig rendkívüli körülmények között alkalmazhatók, valamennyi kezelt ABA-val kapcsolatban figyelembe véve az ABA befektetőinek tisztességes bánásmódban való részesítését. Az ABAK ezeket az eszközöket és rendelkezéseket csak ilyen körülmények esetén, valamint akkor alkalmazhatja, ha a 108. cikkel összhangban megtörtént a megfelelő tájékoztatás.
(2) Az ABAK dokumentálja az (1) bekezdésben említettek szerinti likviditáskezelési politikáikat és eljárásaikat, évente legalább egyszer felülvizsgálja, és minden változás vagy új intézkedés esetén naprakésszé teszi azokat.
(3) Az ABAK a várható vagy fennálló likviditási hiány vagy az ABA más nehézségeket jelentő helyzetének kezelésére az (1) bekezdésben említett likviditáskezelési rendszerékbe és eljárásaiba megfelelő eszkalációs intézkedéseket épít be.
(4) Amennyiben az ABAK tőkeáttétellel finanszírozott zárt végű ABA-t kezel, e cikk (1) bekezdésének e) pontja nem alkalmazandó.
48. cikk
Likviditáskezelési korlátok és stressztesztek
(1) Az ABAK adott esetben - figyelembe véve az általa kezelt minden egyes ABA jellegét, nagyságrendjét és összetettségét - az ABA alapkötelezettségeinek és visszaváltási politikájának megfelelő, az ABA likviditására vagy illikviditására vonatkozó korlátokat alkalmaz és tart fenn, a mennyiségi és minőségi kockázati korlátokkal kapcsolatosan a 44. cikkben meghatározott követelményekkel összhangban.
Az ABAK ellenőrzi az ezeknek a korlátoknak való megfelelést, és amennyiben a korlátokat átlépik vagy valószínűleg át fogják lépni, meghatározza a kívánt (vagy szükséges) intézkedéseket. A megfelelő intézkedés meghatározása során az ABAK mérlegeli a likviditáskezelési politikák és eljárások megfelelőségét, az ABA tulajdonában lévő eszközök likviditási profiljának megfelelőségét és a szokásostól eltérő szintű visszaváltási kérelmek hatását.
(2) Az ABAK rendszeresen stresszteszteket végez mind rendes, mind rendkívüli likviditási feltételek mellett, amelyek lehetővé teszik számára, hogy értékelje az általa kezelt minden egyes ABA likviditási kockázatát. A stresszteszttel szemben támasztott követelmények a következők:
a)
mennyiségi szempontból, vagy ha ez nem megfelelő, minőségi szempontból megbízható és naprakész információk alapján kell elvégezni;
b)
adott esetben szimulálja az ABA tulajdonában lévő eszközök likviditásának hiányát, valamint a szokásostól eltérő visszaváltási kérelmeket;
c)
kiterjed a piaci kockázatokra és annak hatásaira, beleértve a letéti felhívásokat, a biztosítékra vonatkozó követelményeket vagy a hitelkereteket;
d)
figyelembe veszi az értékelés stresszhelyzetekben fennálló érzékenységét;
e)
az ABA jellegének megfelelő gyakorisággal, de legalább évente egyszer kell elvégezni, az ABA befektetési stratégiájának, likviditási profiljának, a befektető típusának és az ABA visszaváltási politikájának figyelembevételével.
(3) A stressztesztek eredményeivel kapcsolatban az ABAK a befektetők érdekeit legjobban szolgálva jár el.
49. cikk
A befektetési stratégia, a likviditási profil és a visszaváltási politika összehangolása
(1) A 2011/61/EU irányelv 16. cikke (2) bekezdésének alkalmazásában úgy tekinthető, hogy összhang van az ABAK által kezelt egyes ABA-k befektetési stratégiája, likviditási profilja és visszaváltási politikája között, ha a befektetők befektetéseiket az ABA minden befektetőjével szembeni tisztességes bánásmódnak megfelelően, valamint az ABA visszaváltási politikájával és kötelezettségeivel összhangban vissza tudják váltani.
(2) A befektetési stratégia, a likviditási profil és a visszaváltási politika összhangjának értékelése során az ABAK figyelembe veszi a visszaváltások által az ABA egyedi eszközeinek alapárára vagy felárára gyakorolt hatást is.
5. SZAKASZ
Értékpapírosítási pozíciókba történő befektetés
[a 2011/61/EU irányelv 17. cikke]
50. cikk
Fogalommeghatározások
E szakasz alkalmazásában:
a) „értékpapírosítás”: a 2006/48/EK irányelv 4. cikkének 36. pontja szerinti értékpapírosítás;
b) „értékpapírosítási pozíció”: a 2006/48/EK irányelv 4. cikkének 40. pontja szerinti értékpapírosítási pozíció;
c) „szponzor”: a 2006/48/EK irányelv 4. cikkének 42. pontja szerinti szponzor;
d) „tranche”: a 2006/48/EK irányelv 4. cikkének 39. pontja szerinti tranche.
51. cikk
A megtartott részesedéssel szembeni követelmények
(1) Az általa kezelt egy vagy több ABA nevében az ABAK csak abban az esetben viseli az értékpapírosítás hitelkockázatának való kitettséget, ha az értékpapírosítást kezdeményező, a szponzor vagy az eredeti hitelező kifejezetten közölte az ABAK-kal, hogy folyamatosan lényeges, 5 %-nál semmiképp sem kisebb nettó gazdasági érdekeltséget tart meg.
Kizárólag az alábbiak minősülnek legalább 5 %-os, lényeges nettó gazdasági érdekeltség megtartásának:
a)
a befektetőknek eladott vagy a befektetőkre átruházott minden egyes tranche névértéke legalább 5 %-ának megtartása;
b)
rulírozó kitettségek értékpapírosítása esetén az értékpapírosított kitettségek névértékének legalább 5 %-a mértékéig az értékpapírosítást kezdeményező érdekeltségének megtartása;
c)
véletlenszerűen kiválasztott - legalább az értékpapírosított kitettségek névértékének 5 %-ával egyenértékű - kitettségek megtartása, amennyiben ezeket az értékpapírosítás során egyébként értékpapírosították volna, feltéve, hogy a lehetséges értékpapírosítható kitettségek száma a kezdeményezéskor legalább 100;
d)
az első veszteségviselő kategóriába tartozó tranche és szükség esetén a befektetőkre átruházott vagy a befektetőknek eladott tranche-okkal azonos vagy magasabb kockázati profilú, és a befektetőkre átruházott vagy a befektetőknek eladott tranche-oknál nem korábbi lejáratú tranche-ok megtartása úgy, hogy a megtartott rész összesen legalább az értékpapírosított kitettségek névértékének 5 %-ával egyenlő;
e)
első veszteségviselő kategóriába tartozó kitettség megtartása, amely eléri az értékpapírosításban minden egyes értékpapírosított kitettség legalább 5 %-át.
A nettó gazdasági érdekeltséget az értékpapírosítás kezdeményezésekor mérik, és azt folyamatosan fenn kell tartani. A nettó gazdasági érdekeltség, ide értve a megtartott pozíciókat, érdekeltségeket és kitettségeket is, nem képezheti hitelkockázat-mérséklés, rövid pozíció vagy bármely más fedezeti ügylet tárgyát, és nem adható el. A nettó gazdasági érdekeltséget a mérlegen kívüli tételek elvi főösszege alapján határozzák meg.
A megtartásra vonatkozó követelmények semmilyen adott értékpapírosítás esetében nem alkalmazhatók többszörösen.
(2) Az (1) bekezdés nem alkalmazandó, amennyiben az értékpapírosított kitettségek a 2006/48/EK irányelv 122a. cikkének (3) bekezdésében felsorolt intézetekkel szembeni követelések vagy függő követelések, vagy azokat teljes egészében, feltétel nélkül és visszavonhatatlanul az ott felsorolt intézetek garantálják, valamint nem alkalmazandó a 2006/48/EK irányelv 122a. cikke (3) bekezdésének második albekezdésében felsorolt ügyletekre.
52. cikk
A szponzorokkal és az értékpapírosítást kezdeményezőkkel szembeni minőségi követelmények
Mielőtt az ABAK egy vagy több ABA nevében viselné az értékpapírosítás hitelkockázatának való kitettséget, biztosítja, hogy a szponzor és az értékpapírosítást kezdeményező:
a)
megbízható és jól meghatározott kritériumok alapján nyújtson hitelt, valamint egyértelműen állapítsa meg az értékpapírosításra váró kitettségekre nyújtott hitelek jóváhagyási, módosítási, megújítási és refinanszírozási folyamatát, amely folyamatok megfelelnek az általuk viselt kitettségekre alkalmazandó ilyen folyamatoknak;
b)
hatékony rendszereket hozzon létre és működtessen a hitelkockázatot hordozó portfóliók és kitettségek folyamatos nyomon követésének és ellenőrzésének kezelésére, beleértve a problémás hitelek azonosítását és kezelését, illetve a megfelelő értékeléshelyesbítés végrehajtását és céltartalékok képzését;
c)
a célpiac és az átfogó hitelstratégia alapján megfelelő módon diverzifikálja az egyes hitelportfóliókat;
d)
rendelkezzen a hitelkockázatra vonatkozó írásbeli politikával, amely tartalmazza a kockázati toleranciára vonatkozó korlátokat és a tartalékképzési politikát, valamint leírja, hogy hogyan méri, követi nyomon és ellenőrzi ezt a kockázatot;
e)
biztosítson könnyen elérhető hozzáférést az alapul szolgáló egyedi kitettségek hitelminőségére és teljesítményére, a cash flow-kra, valamint az értékpapírosítási kitettség biztosítékára vonatkozó lényeges adatokhoz, továbbá minden olyan információhoz, amely a cash flow-kra és az alapul szolgáló kitettségek biztosítékának értékére vonatkozó, átfogó és megalapozott stresszteszt elvégzéséhez szükséges; E célból az értékpapírosítás időpontjában és amennyiben az értékpapírosítás jellege szerint ez szükséges, a továbbiakban is meg kell határozni a „lényeges adatok” fogalomkörét;
f)
biztosítson könnyen elérhető hozzáférést minden egyéb olyan adathoz, amely szükséges ahhoz, hogy az ABAK megfeleljen az 53. cikkben meghatározott követelményeknek;
g)
tegye közzé az 51. cikk szerinti, megtartott nettó gazdasági érdekeltség szintjét, valamint minden olyan kérdést, amely alááshatja az említett cikk szerint előírt minimális nettó gazdasági érdekeltség megtartását.
53. cikk
Az értékpapírosításoknak kitett ABAK-okra vonatkozó minőségi követelmények
(1) Az ABAK-nak az értékpapírosítással járó kockázat vállalása előtt - illetve adott esetben azt követően - minden egyes értékpapírosítási pozíciója tekintetében képesnek kell lennie annak bizonyítására a hatáskörrel rendelkező hatóságok felé, hogy átfogó és mélyreható ismeretekkel rendelkezik e pozíciókra vonatkozóan, valamint hogy az érintett ABA értékpapírosított pozíciókba történő befektetései kockázati profiljának megfelelő formális szabályzatokat és eljárásokat dolgoztak ki a következők elemzésére és nyilvántartására:
a)
a kezdeményezők vagy a szponzorok által az 51. cikk alapján közölt információk, az általuk az értékpapírosításban folyamatosan fenntartott nettó gazdasági érdekeltség pontosítására vonatkozóan;
b)
az egyedi értékpapírosítási pozíciók kockázati jellemzői;
c)
az értékpapírosítási pozíció alapját képező kitettségek kockázati jellemzői;
d)
a kezdeményezők vagy szponzorok korábbi értékpapírosítások során szerzett hírneve és elszenvedett veszteségei az értékpapírosítási pozíció alapjául szolgáló kitettségi osztályok tekintetében;
e)
a kezdeményező vagy szponzor, vagy annak ügynöke vagy tanácsadója által tett nyilatkozatok és közzétételek az értékpapírosított kitettségekkel kapcsolatos átvilágításukról, és adott esetben az értékpapírosított kitettségek biztosítékainak minőségéről;
f)
adott esetben azok a módszertanok és fogalmak, amelyek segítségével az értékpapírosított kitettségek hitelbiztosítékait értékelik, valamint a kezdeményező vagy szponzor által az értékbecslő függetlenségének biztosítására elfogadott szabályzatok;
g)
az értékpapírosítás strukturális jellemzői, amelyek jelentősen befolyásolhatják az ABAK értékpapírosítási pozíciójának teljesítményét, például a szerződéses részvénykibocsátást és az ahhoz kapcsolódó kiváltó tényezőket, a hitelminőség-javítást, a likviditásjavítást, a piaci érték ösztönző tényezőit, valamint a nemteljesítés ügyletspecifikus meghatározását.
(2) Amennyiben az ABAK egy vagy több ABA nevében az értékpapírosításból eredően jelentős értékű hitelkockázatnak való kitettséget visel, a 2011/61/EU irányelv 15. cikke (3) bekezdésének b) pontjával összhangban az ilyen értékpapírosítási pozícióknak megfelelő rendszeres stresszteszteket végez. A stressztesztek összhangban vannak az értékpapírosítási pozíciókkal összefüggő kockázatok jellegével, nagyságrendjével és összetettségével.
Az ABAK az értékpapírosítási pozíció hitelkockázatával kapcsolatosan az érintett ABA kockázati profiljához igazodó, a 2011/61/EU irányelv 15. cikkében meghatározott elvekkel összhangban lévő formális nyomonkövetési eljárásokat hoz létre annak érdekében, hogy az ezen értékpapírosítási pozíciók alapját képező kitettségekkel kapcsolatos teljesítményre vonatkozó információkat folyamatosan és időben nyomon követhesse. Ezek az információk (amennyiben az adott értékpapírosítási típus esetében relevánsak és nem korlátozódnak az alábbiakban leírt információtípusokra) tartalmazzák a kitettségek típusát, a 30, 60 és 90 napnál régebben lejárt kölcsönök arányát, a nemteljesítési rátákat, az előtörlesztési rátákat, a végrehajtás alatti hiteleket, a hitelbiztosítékok típusait és az ingatlanhasználat mértékét, a hitelbírálati minősítéseknek vagy a hitelképesség más mérőszámainak gyakorisági eloszlását az alapul szolgáló kitettségek között, az ágazati és földrajzi diverzifikációt, valamint a megfelelő érzékenységi vizsgálatot lehetővé tevő sávszélességű hitelfedezeti ráták gyakorisági eloszlását. Amennyiben az alapul szolgáló kitettségek maguk is értékpapírosított pozíciók, úgy az ABAK-nak az ezen albekezdésben meghatározott információkkal nemcsak az alapul szolgáló értékpapírosítási tranche-ok tekintetében kell rendelkeznie - mint például a kibocsátó neve és hitelminősége -, hanem az értékpapírosítási tranche-ok alapjául szolgáló poolok jellemzői és teljesítménye tekintetében is.
Az ABAK ugyanezen elemzési normákat alkalmazza az értékpapírosítási műveletekben harmadik felek útján szerzett részesedésekre vagy jegyzésekre.
(3) A megfelelő kockázat- és likviditáskezelés céljából azon ABAK, amely egy vagy több ABA nevében viseli az értékpapírosítás hitelkockázatának való kitettséget, megfelelően azonosítja, méri, nyomon követi, ellenőrzi és jelenti a vonatkozó ABA eszközei és forrásai közötti eltérésekből eredő kockázatokat, az ezekből az eszközökből eredő koncentrációs kockázatot vagy befektetési kockázatot. Az ABAK biztosítja, hogy az ilyen értékpapírosítási pozíciók kockázati profilja megfeleljen az érintett ABA méretének, általános portfóliószerkezetének, befektetési stratégiáinak és célkitűzéseinek, az ABA alapszabályában, létesítő okiratában, tájékoztatójában és az ajánlattételi dokumentumokban foglaltak szerint.
(4) A 2011/61/EU irányelv 18. cikkében meghatározott követelményekkel összhangban az ABAK biztosítja, hogy megfelelő szintű belső jelentéstételi rendszer működik, amely úgy tájékoztatja a felső vezetést hogy az teljes mértékben tisztában legyen azzal, ha értékpapírosításoknak való jelentős kitettséget viselnek, és azzal, hogy az ezekből a kitettségekből eredő kockázatokat megfelelően kezelik.
(5) Az ABAK az értékpapírosítás hitelkockázatának való kitettségeikre és az e területtel kapcsolatos kockázatkezelési eljárásaikra vonatkozó megfelelő információkat belefoglalja a 2011/61/EU irányelv 22., 23. és 24. cikkével összhangban benyújtandó jelentésekbe és tájékoztatásokba.
54. cikk
Korrekciós intézkedés
(1) Az ABAK az érintett ABA befektetőinek érdekeit legjobban szolgáló korrekciós intézkedést hoz, amennyiben az értékpapírosításnak való kitettség vállalását követően úgy találja, hogy a megtartott érdekeltség meghatározása és közzététele nem felelt meg az e rendeletben előírt követelményeknek.
(2) Az ABAK az érintett ABA befektetőinek érdekeit legjobban szolgáló korrekciós intézkedést hoz, amennyiben az értékpapírosításnak való kitettség vállalását követően egy adott időpontban a megtartott érdekeltség 5 % alá csökken, és ez nem az ügylet természetes fizetési mechanizmusának eredménye.
55. cikk
Szerzett jogi záradék
Az 51-54. cikk a 2011. január 1-je után végrehajtott új értékpapírosításokra alkalmazandó. Az 51-54. cikket 2014. december 31-től kell alkalmazni a már létező értékpapírosításokra, ha e dátumot követően új alapul szolgáló kitettségeket adnak hozzájuk vagy kitettségeket cserélnek ki bennük.
56. cikk
Értelmezés
Az EÉPH vagy az európai felügyeleti hatóságok vegyes bizottsága külön értelmezésének hiányában e szakasz rendelkezéseit a 2006/48/EK irányelv vonatkozó rendelkezéseinek, valamint az Európai Bankfelügyeleti Bizottság által 2010. december 31-én kiadott, a tőkekövetelményekről szóló irányelv 122a. cikkére vonatkozó iránymutatásoknak (9) és azok későbbi módosításainak megfelelően kell értelmezni.
6. SZAKASZ
Szervezeti követelmények - Általános elvek
[a 2011/61/EU irányelv 12. és 18. cikke]
57. cikk
Általános követelmények
(1) Az ABAK:
a)
döntéshozatali eljárásokat és olyan szervezeti felépítést határoz meg, valósít meg és tart fenn, amely egyértelműen és dokumentált módon meghatározza a jelentéstételi kötelezettségeket, és kiosztja a funkciókat és a feladatokat;
b)
biztosítja, hogy a releváns személyek ismerjék a feladataik megfelelő ellátása érdekében követendő eljárásokat;
c)
megfelelő belső ellenőrzési mechanizmust határoz meg, hajt végre és tart fenn annak érdekében, hogy az ABAK minden szintjén biztosítsák a döntéseknek és az eljárásoknak való megfelelést;
d)
hatékony belső jelentéstételi és tájékoztatási rendszert határoz meg, valósít meg és tart fenn az ABAK minden érintett szintjén, illetve hatékony információáramlást teremt minden érintett harmadik féllel;
e)
megfelelő és rendszerezett nyilvántartást vezet üzleti tevékenységéről és belső szervezetéről.
Az ABAK figyelembe veszi üzleti tevékenységük jellegét, nagyságrendjét és összetettségét, továbbá az ilyen üzleti tevékenység során végzett szolgáltatások és tevékenységek jellegét és körét.
(2) Az ABAK olyan rendszereket és eljárásokat határoz meg, hajt végre és tart fenn, amelyek megfelelőek az információk biztonságának, integritásának és bizalmas jellegének megőrzésére, figyelemmel a szóban forgó információ jellegére.
(3) Az ABAK megfelelő üzletmenet-folytonossági politikát határoz meg, hajt végre és tart fenn, amelynek célja, hogy a rendszerek és eljárások működésének megszakadása esetén biztosítsa a létfontosságú adatok és funkciók megőrzését és a szolgáltatások és tevékenységek fenntartását, vagy amennyiben ez nem lehetséges, biztosítsa az adatok és funkciók mielőbbi helyreállítását, illetve a szolgáltatások és tevékenységek mielőbbi újraindítását.
(4) Az ABAK olyan számviteli politikákat és eljárásokat határoz meg, hajt végre és tart fenn, amelyek képessé teszik arra, hogy a hatáskörrel rendelkező hatóságok kérésére időben benyújtsa a hatáskörrel rendelkező hatóságok részére azokat a pénzügyi jelentéseket, amelyek megbízható és valós képet adnak pénzügyi helyzetéről, és amelyek megfelelnek az alkalmazandó számviteli standardoknak és szabályoknak.
(5) Az ABAK megfelelő politikákat és eljárásokat hajt végre annak érdekében, hogy a befektetőket az ABA-ba történő befektetéseik megtétele előtt és jelentős változásokat megelőzően kellő részletességgel tájékoztassa az ABA visszaváltási politikáiról.
(6) Az ABAK nyomon követi és rendszeresen értékeli az (1)-(5) bekezdéssel összhangban létrehozott rendszerei, belső ellenőrzési mechanizmusai és intézkedései megfelelőségét és eredményességét, és megfelelő intézkedéseket hoz a hiányosságok kezelésére.
58. cikk
Elektronikus adatfeldolgozás
(1) Az ABAK megfelelő és kielégítő intézkedéseket hoz a megfelelő elektronikus rendszerek alkalmazására, amelyek lehetővé teszik az egyes portfólióügyletek, valamint a jegyzési, vagy adott esetben a visszaváltási megbízások időben történő megfelelő rögzítését.
(2) Az ABAK biztosítja az elektronikus adatfeldolgozás magas szintű biztonságát, valamint adott esetben a rögzített információk integritását és bizalmas kezelését.
59. cikk
Számviteli eljárások
(1) A befektetők védelme érdekében az ABAK az 57. cikk (4) bekezdésében említett számviteli politikákat és eljárásokat alkalmazza. A számviteli nyilvántartásokat oly módon kell vezetni, hogy az ABA eszközei és forrásai mindenkor közvetlenül azonosíthatók legyenek. Ha az ABA különböző befektetési részalapokkal rendelkezik, akkor e befektetési részalapok tekintetében elkülönített számlákat kell fenntartani.
(2) Az ABAK-ok olyan számviteli és értékelési politikákat és eljárásokat fogadnak el, hajtanak végre és tartanak fenn, amelyek biztosítják, hogy az egyes ABA-k nettó eszközértéke pontosan kiszámítható legyen az alkalmazandó számviteli szabályok és standardok alapján.
60. cikk
Az irányító testület, a felső vezetés és a felügyeleti funkció általi ellenőrzés
(1) A funkciók belső kiosztásakor az ABAK biztosítja, hogy az irányító testület, a felső vezetés - és amennyiben létezik - a felügyeleti funkció felelős legyen annak biztosításáért, hogy az ABAK megfeleljen a 2011/61/EU irányelv szerinti kötelezettségeinek.
(2) Az ABAK biztosítja, hogy felső vezetése:
a)
legyen felelős az egyes kezelt ABA-k általános befektetési politikájának végrehajtásáért, adott esetben az alap alapszabályában, létesítő okiratában, a tájékoztatóban vagy az ajánlattételi dokumentumokban foglaltak szerint;
b)
felügyelje az egyes kezelt ABA-k befektetési stratégiáinak jóváhagyását;
c)
legyen felelős az értékelési politikáknak és eljárásoknak a 2011/61/EU irányelv 19. cikkével összhangban történő kidolgozásáért és végrehajtásáért;
d)
legyen felelős annak biztosításáért, hogy az ABAK állandó és hatékony megfelelési funkcióval rendelkezzen, még akkor is, ha ezt a funkciót harmadik fél látja el;
e)
rendszeresen gondoskodjon arról és ellenőrizze, hogy minden egyes kezelt ABA általános befektetési politikáját, befektetési stratégiáit és kockázati korlátait megfelelően és eredményesen végrehajtják, és azoknak megfelelnek, még akkor is, ha a kockázatkezelési funkciót harmadik felek látják el;
f)
rendszeresen jóváhagyja és felülvizsgálja az egyes kezelt ABA-k befektetési döntéseire vonatkozó belső eljárások megfelelőségét annak biztosítása érdekében, hogy ezek a döntések összhangban álljanak a jóváhagyott befektetési stratégiákkal;
g)
rendszeresen jóváhagyja és felülvizsgálja a kockázatkezelési politikát és az e politika végrehajtását szolgáló intézkedéseket, folyamatokat és technikákat, ideértve az általa kezelt ABA-k kockázati korlátainak rendszereit is;
h)
legyen felelős a javadalmazási politikának a 2011/61/EU irányelv II. mellékletével összhangban történő kidolgozásáért és alkalmazásáért.
(3) Az ABAK gondoskodik továbbá arról, hogy felső vezetése és - adott esetben - irányító testülete vagy felügyeleti funkciója:
a)
értékelje és rendszeresen vizsgálja felül azon politikák, intézkedések és eljárások hatékonyságát, amelyeket a 2011/61/EU irányelvben foglalt kötelezettségeknek való megfelelés érdekében fogadtak el;
b)
tegye meg a megfelelő intézkedéseket a hiányosságok kezelése érdekében.
(4) Az ABAK gondoskodik arról, hogy felső vezetése gyakori rendszerességgel, de legalább évente egyszer írásbeli jelentéseket kapjon a megfelelőség, a belső ellenőrzés és a kockázatkezelés kérdéseiről, amely jelentések különösen kitérnek arra, hogy hiányosságok esetén hoztak-e megfelelő korrekciós intézkedéseket.
(5) Az ABAK biztosítja, hogy felső vezetése rendszeresen jelentéseket kapjon a befektetési stratégiák végrehajtásáról és a (2) bekezdés b)-e) pontjában említett befektetési döntések meghozatalára vonatkozó belső eljárásokról.
(6) Az ABAK gondoskodik arról, hogy az irányító testület vagy - ha működik ilyen - a felügyeleti funkció rendszeresen írásbeli jelentéseket kapjon a (4) bekezdésben említett kérdésekről.
61. cikk
Állandó megfelelési funkció
(1) Az ABAK megfelelő politikákat és eljárásokat határoz meg, hajt végre és tart fenn annak érdekében, hogy észlelje annak kockázatát, hogy az ABAK nem teljesíti a 2011/61/EU irányelv szerinti kötelezettségeit, valamint észlelje a kapcsolódó kockázatokat, illetve megfelelő intézkedésekkel és eljárásokkal minimalizálja e kockázatokat, és lehetővé tegye a hatáskörrel rendelkező hatóságok számára az említett irányelv szerinti hatásköreik eredményes gyakorlását.
Az ABAK figyelembe veszi üzleti tevékenysége jellegét, nagyságrendjét és összetettségét, továbbá az ilyen üzleti tevékenység során végzett szolgáltatások és tevékenységek jellegét és körét.
(2) Az ABAK állandó és hatékony megfelelési funkciót hoz létre és tart fenn, amely függetlenül működik, és a következő felelősségekkel rendelkezik:
a)
az (1) bekezdéssel összhangban hozott intézkedések, politikák és eljárások, valamint az ABAK kötelezettségeinek való megfelelés hiányosságainak kiküszöbölését célzó cselekvések megfelelőségének és eredményességének nyomon követése és rendszeres értékelése;
b)
tanácsadás a szolgáltatások nyújtásáért és tevékenységek végzéséért felelős releváns személyek részére, valamint támogatásuk a 2011/61/EU irányelv szerinti kötelezettségeknek való megfelelésük érdekében.
(3) Annak érdekében, hogy a (2) bekezdésben említett megfelelési funkció a feladatait megfelelően és függetlenül láthassa el, az ABAK gondoskodik arról, hogy:
a)
a megfelelési funkció rendelkezzen a szükséges felhatalmazással, erőforrásokkal és szakértelemmel, valamint a vonatkozó információkhoz való hozzáféréssel;
b)
megfelelési tisztviselőt nevezzenek ki, aki felelős a megfelelési funkcióért, továbbá azért, hogy gyakori rendszerességgel, de legalább évente egyszer jelentés készüljön a felső vezetés részére a megfeleléssel kapcsolatos kérdésekről, amely jelentés kitér különösen arra, hogy hiányosságok esetén hoztak-e megfelelő korrekciós intézkedéseket;
c)
a megfelelési funkciót ellátó személyek ne vegyenek részt az általuk nyomon követett szolgáltatások nyújtásában vagy tevékenységek végzésében;
d)
a megfelelési tisztviselő és a megfelelési funkciót ellátó más személyek javadalmazását meghatározó módszer se most, se később ne veszélyeztesse az elfogulatlanságukat.
Az ABAK azonban nem köteles megfelelni az első albekezdés c) vagy d) pontjának, ha igazolni tudja, hogy tekintettel üzleti tevékenysége jellegére, nagyságrendjére és összetettségére, továbbá figyelemmel szolgáltatásai és tevékenységei jellegére és körére, az érintett előírás aránytalan, és a megfelelési funkciója továbbra is eredményes.
62. cikk
Állandó belső ellenőrzési funkció
(1) Amennyiben üzleti tevékenysége jellegére, nagyságrendjére és összetettségére, továbbá az ilyen üzleti tevékenység során végzett kollektívportfólió-kezelési tevékenységei jellegére és körére figyelemmel megfelelő és arányos, az ABAK olyan belső ellenőrzési funkciót alakít ki és tart fenn, amely az ABAK többi funkciójától és tevékenységétől elkülönül és független.
(2) Az (1) bekezdésben említett belső ellenőrzési funkció:
a)
ellenőrzési tervet dolgoz ki, hajt végre és tart fenn az ABAK rendszerei, belső ellenőrzési mechanizmusai és intézkedései megfelelőségének és eredményességének vizsgálata és értékelése céljából;
b)
ajánlásokat bocsát ki az a) ponttal összhangban végzett munka eredményére alapozva;
c)
ellenőrzi a b) pontban említett ajánlások betartását;
d)
jelentést tesz a belső ellenőrzéssel kapcsolatos kérdésekről.
63. cikk
Személyes ügyletek
(1) Az esetleg összeférhetetlenséghez vezető tevékenységekben részt vevő, vagy a bennfentes kereskedelemről és a piaci manipulációról (piaci visszaélés) szóló, 2003. január 28-i 2003/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (10) 1. cikkének (1) bekezdése szerinti bennfentes információhoz vagy más, az ABA-kkal kapcsolatos, illetve az ABA-kkal vagy az ABA-k nevében kötött ügyletekkel kapcsolatos bizalmas információhoz hozzáférő releváns személyek tekintetében az ABAK megfelelő intézkedéseket hoz, hajt végre és tart fenn, amelyek célja, hogy az ilyen releváns személyeket megakadályozzák a következőkben:
a)
olyan, pénzügyi eszközökkel vagy más eszközökkel kapcsolatos személyes ügyletben való részvétel, amely az alábbi feltételek egyikét kimeríti:
i.
az ügyletre a 2003/6/EK irányelv 2. cikkének (1) bekezdése vonatkozik;
ii.
az ügylet bizalmas információval való visszaéléssel vagy annak helytelen közzétételével jár;
iii.
az ügylet összeférhetetlen vagy összeférhetetlen lehet a 2011/61/EU ABAK-irányelvből eredő kötelezettségeivel;
b)
munkakörének vagy szolgáltatási szerződésének szokásos keretein túllépve bármely más személynek ad tanácsot vagy felkérést arra, hogy az a) pont i. és ii. alpontjában említett személyes ügyletet vagy olyan személyes ügyletet végezzen, amely egyébként a folyamatban lévő megbízásokkal kapcsolatos információval való visszaélésnek minősül;
c)
munkakörének vagy szolgáltatási szerződésének szokásos keretein túllépve és a 2003/6/EK irányelv 3. cikke a) pontjának sérelme nélkül bármilyen információt vagy véleményt közöl más személyekkel, amennyiben a releváns személy tudja vagy az ésszerűséget figyelembe véve tudnia kellene, hogy e közlés eredményeként a másik személy biztosan vagy valószínűsíthetően a következő lépések valamelyikét teszi:
i.
az a) pont i. és ii. alpontjában említett, pénzügyi eszközökkel vagy más eszközökkel kapcsolatos személyes ügyletet vagy olyan személyes ügyletet végez, amely egyébként a folyamatban lévő megbízásokkal kapcsolatos információval való visszaélésnek minősül;
ii.
más személynek ad tanácsot vagy felkérést arra, hogy ilyen személyes ügyletet végezzen.
(2) Az (1) bekezdésben előírt intézkedések célja különösen a következők biztosítása:
a)
minden releváns személy legyen tudatában az (1) bekezdésben említett személyes ügyletekre vonatkozó korlátozásoknak és annak, hogy az ABAK milyen intézkedéseket hozott a személyes ügyletekkel és a tájékoztatással kapcsolatban, az (1) bekezdés alapján;
b)
az ABAK-ot haladéktalanul tájékoztassák az (1) bekezdés hatálya alá tartozó releváns személy által végzett bármely személyes ügyletről, akár az ügyletre vonatkozó értesítés, akár más eljárás útján, amely lehetővé teszi az ABAK számára az ilyen ügyletek azonosítását;
c)
vezessenek nyilvántartást azokról a személyes ügyletekről, amelyekről az ABAK értesítést kapott vagy amelyeket maga azonosított, beleértve az ilyen ügylettel összefüggő működési engedélyt vagy tiltást.
Az első albekezdés b) pontjának alkalmazásában, ha bizonyos tevékenységeket harmadik felek látnak el, az ABAK gondoskodik arról, hogy a tevékenységet végző jogalany nyilvántartást vezessen az (1) bekezdés hatálya alá tartozó releváns személyek által végzett személyes ügyletekről, és erről kérésre haladéktalanul tájékoztassa az ABAK-ot.
(3) Az (1) és a (2) bekezdés nem vonatkozik a következő személyes ügyletekre:
a)
diszkrecionális portfóliókezelési szolgáltatás keretében végrehajtott személyes ügyletek, amennyiben a portfólió kezelője és a releváns személy - vagy bármely más személy, akinek a számlájára az ügyletet végrehajtják - között nincs előzetes kommunikáció az ügyletről;
b)
olyan, ÁÉKBV-re vagy ABA-kra vonatkozó személyes ügyletek, amelyek a tagállam joga szerint olyan felügyelet alatt állnak, amely az eszközeik tekintetében egyenértékű szintű kockázatmegosztást ír elő, ha a releváns személy és bármely más személy, akinek a számlájára az ügyletet végzik, nem vesz részt az adott vállalkozás kezelésében.
(4) Az (1) bekezdés alkalmazásában személyes ügylet a következők nevében vagy számlájára végrehajtott, pénzügyi eszközzel vagy más eszközzel kapcsolatos ügylet is:
a)
valamely releváns személy;
b)
olyan személy, akivel a releváns személy családi vagy egyéb szoros kapcsolatban van;
c)
olyan személy, akinek a releváns személlyel való kapcsolata folytán a releváns személynek közvetlen vagy közvetett anyagi érdeke fűződik az ügylethez (az ügylet végrehajtásáért kapott díjon vagy kezelési költségen kívül).
64. cikk
A portfólióügyletek rögzítése
(1) Az ABAK az általa kezelt ABA-kra vonatkozó valamennyi portfólióügylet tekintetében haladéktalanul nyilvántartásba veszi az információt oly módon, hogy az lehetővé tegye a megbízás és a végrehajtott ügylet vagy megállapodás részleteinek visszakeresését.
(2) A végrehajtás helyén bonyolított portfólióügyletek tekintetében az (1) bekezdésben említett nyilvántartás a következő információkat tartalmazza:
a)
az ABA és az ABA számlájára eljáró személy neve vagy más megjelölése;
b)
az eszköz;
c)
adott esetben a mennyiség;
d)
a megbízás vagy az ügylet típusa;
e)
az ár;
f)
megbízások esetében a megbízás továbbításának a napja és pontos időpontja, továbbá annak a személynek a neve vagy más megjelölése, akinek a részére a megbízást továbbították, ügyletek esetében pedig az ügylet megkötésére vonatkozó döntés és az ügylet végrehajtásának a napja és pontos időpontja;
g)
adott esetben a megbízást továbbító vagy az ügyletet végrehajtó személy neve;
h)
adott esetben a megbízás visszavonásának indokai;
i)
végrehajtott ügyletek esetében a másik fél és a végrehajtás helyének azonosítása.
(3) Az ABA által a végrehajtás helyén kívül bonyolított portfólióügyletek tekintetében az (1) bekezdésben említett nyilvántartás a következő információkat tartalmazza:
a)
az ABA neve vagy egyéb megjelölése;
b)
a portfólióügylet alapját képező jogi vagy más dokumentáció, beleértve különösen a teljesített megállapodást;
c)
az ár.
(4) A (2) és (3) bekezdés alkalmazásában a végrehajtás helye a 2004/39/EK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 7. pontja szerinti rendszeres internalizáló, az ugyanezen irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 14. pontja szerinti szabályozott piac, az ugyanezen irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 15. pontja szerinti multilaterális kereskedési rendszer, az ugyanezen irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 8. pontja szerinti árjegyző, illetve más likviditásszolgáltató vagy olyan jogalany, amely a fentiek bármelyike által ellátott funkciókhoz hasonló feladatot tölt be egy harmadik országban.
65. cikk
A jegyzési és visszaváltási megbízások rögzítése
(1) Az ABAK minden ésszerű lépést megtesz annak biztosítására, hogy az ABA-ra vonatkozó, kapott jegyzési, és adott esetben visszaváltási megbízásokat az ilyen megbízások kézhezvételét követően haladéktalanul rögzítsék.
(2) A rögzített adatok a következőkről adnak információt:
a)
az érintett ABA;
b)
a megbízást adó vagy továbbító személy;
c)
a megbízást fogadó személy;
d)
a megbízás napja és időpontja;
e)
a fizetés feltételei és módja;
f)
a megbízás típusa;
g)
a megbízás végrehajtásának napja;
h)
a jegyzett vagy visszaváltott befektetési jegyek vagy részvények száma, illetve az azok által képviselt összeg;
i)
az egyes befektetési jegyek vagy részvények jegyzési vagy visszaváltási ára, illetve adott esetben a vállalt és kifizetett tőke összege;
j)
a befektetési jegyek vagy részvények teljes jegyzési vagy visszaváltási értéke;
k)
a megbízás jegyzési díjakat is tartalmazó bruttó értéke, vagy a visszaváltási díjakkal csökkentett nettó összeg.
Az i), j) és k) pont szerinti információkat haladéktalanul rögzíteni kell, mihelyt rendelkezésre állnak.
66. cikk
Nyilvántartással kapcsolatos előírások
(1) Az ABAK biztosítja a 64. és 65. cikkben említett nyilvántartások legalább öt évig tartó megőrzését.
A hatáskörrel rendelkező hatóságok azonban előírhatják az ABAK számára, hogy e nyilvántartások egészét vagy egy részét az eszköz vagy a portfólióügylet jellegének megfelelően hosszabb ideig őrizze meg, ha ez szükséges ahhoz, hogy a hatóság gyakorolhassa a 2011/61/EU irányelv szerinti felügyeleti funkcióit.
(2) Az ABAK engedélyének megszűnését követően a nyilvántartásokat legalább az (1) bekezdésben említett, ötéves időszakból hátralévő időszakban meg kell őrizni. A hatáskörrel rendelkező hatóságok hosszabb idejű megőrzést is előírhatnak.
Ha az ABAK az ABA-ra vonatkozó felelősségét átruházza egy másik ABAK-ra, biztosítja, hogy az (1) bekezdésben említett nyilvántartások e másik ABAK számára hozzáférhetők legyenek.
(3) A nyilvántartásokat olyan adathordozón kell megőrizni, amely olyan módon biztosítja az információk tárolását, hogy azokat később a hatáskörrel rendelkező hatóságok használni tudják, továbbá olyan formában és módon, amely biztosítja a következő feltételek teljesülését:
a)
a hatáskörrel rendelkező hatóságok közvetlen hozzáféréssel rendelkeznek az adatokhoz, és minden egyes portfólióügylet-feldolgozás legfontosabb szakaszát vissza tudják keresni;
b)
a javítás vagy más módosítás, valamint az adatok e javítás vagy módosítás előtti tartalma könnyen megállapítható;
c)
egyéb beavatkozás vagy változtatás nem lehetséges.
7. SZAKASZ
Értékelés
[a 2011/61/EU irányelv 19. cikke]
67. cikk
Az ABA eszközeinek értékelésére vonatkozó politikák és eljárások
(1) Az ABAK az általa kezelt minden egyes ABA-ra vonatkozóan olyan írásbeli politikákat és eljárásokat határoz meg, tart fenn, hajt végre és vizsgál felül, amelyek stabil, átlátható, átfogó és megfelelően dokumentált értékelési folyamatot biztosítanak. Az értékelési politika és eljárások a vonatkozó ABA tekintetében kiterjednek az értékelési folyamat, valamint az értékelési eljárások és ellenőrzések minden lényeges szempontjára.
A nemzeti jog, valamint az ABA alapszabálya és létesítő okirata előírásainak sérelme nélkül az ABAK biztosítja, hogy az általa kezelt ABA-kra vonatkozóan tisztességes, megfelelő és átlátható értékelési módszereket alkalmazzanak. Az értékelési politikák azonosítják, az eljárások pedig végrehajtják az azokra az egyes eszköztípusokra alkalmazott értékelési módszereket, amelyekbe az ABA az alkalmazandó nemzeti joggal, az ABA alapszabályával és létesítő okiratával összhangban befektethet. Az ABAK egy meghatározott eszköztípusba csak az adott eszköztípusra vonatkozó, megfelelő értékelési módszer vagy módszerek azonosítását követően fektethet be.
Az értékelési módszerek megállapítására szolgáló politikák és eljárások magukban foglalják az inputokat, a modelleket, valamint az árképzési és a piaci adatok forrásaira vonatkozó kiválasztási kritériumokat. Biztosítják, hogy amennyiben lehetséges és megfelelő, az árakat független forrásokból szerzik be. Egy adott módszer kiválasztási folyamata magában foglalja a rendelkezésre álló vonatkozó módszerek értékelését, figyelembe véve azok érzékenységét a változókban bekövetkező változásokra, valamint azt, hogy adott stratégiák hogyan határozzák meg a portfólió eszközeinek relatív értékét.
(2) Az értékelési politikák meghatározzák az értékelésben részt vevő valamennyi fél, köztük az ABAK felső vezetésének kötelezettségeit, feladatait és felelősségeit. Az eljárások tükrözik az értékelési politikákban meghatározott szervezeti felépítést.
Az értékelési politikák és eljárások legalább a következőkkel foglalkoznak:
a)
az eszközök értékelését ténylegesen végző személyzet szakértelme és függetlensége;
b)
az ABA meghatározott befektetési stratégiái és azok az eszközök, amelyekbe az ABA befektethet;
c)
az értékelési inputok, források és módszerek kiválasztásának ellenőrzései;
d)
eszkalációs csatornák az eszközök értékében fennálló eltérések feloldására;
e)
a pozíciók méretével és likviditásával, vagy adott esetben a piaci feltételek változásaival kapcsolatos kiigazítások értékelése;
f)
az értékelés céljából történő mérlegkészítés megfelelő időpontja;
g)
az eszközértékelés megfelelő gyakorisága.
(3) Amennyiben külső értékbecslőt jelöltek ki, az értékelési politikák és eljárások meghatározzák az ABAK és a külső értékbecslő közötti információcsere folyamatát annak érdekében, hogy az értékelési feladat elvégzéséhez szükséges minden információ rendelkezésre álljon.
Az értékelési politikák és eljárások biztosítják, hogy az ABAK elvégezze az értékelési szolgáltatások nyújtására kijelölt harmadik felek kezdeti, majd rendszeres időközönkénti átvilágítását.
(4) Amennyiben az értékelést maga az ABAK végzi, a politikák magukban foglalják az értékelési feladatnak a 2011/61/EU irányelv 19. cikke (4) bekezdésének b) pontjával összhangban funkcionálisan független lefolytatására vonatkozó védintézkedések leírását. Ezek a védintézkedések intézkedéseket tartalmaznak annak megakadályozására vagy korlátozására, hogy bármely személy nem helyénvaló befolyást gyakoroljon arra, ahogy egy releváns személy az értékelési tevékenységeket végzi.
68. cikk
Modellek alkalmazása az eszközök értékeléséhez
(1) Amennyiben egy ABA eszközeinek értékeléséhez modellt alkalmaznak, az értékelési eljárásokban és politikákban kifejtik és indokolják a modellt és annak fő jellemzőit. Megfelelően dokumentálni kell a modellválasztás indokait, az alapadatokat, a modellben alkalmazott feltevéseket és azok alkalmazásának magyarázatát, valamint a modellalapú értékelés korlátait.
(2) Az értékelési politikáknak és eljárásoknak biztosítaniuk kell, hogy a modell alkalmazása előtt azt egy olyan, kellő szakértelemmel rendelkező személy validálja, aki nem vett részt az adott modell kidolgozásában. A validálási folyamatot megfelelően dokumentálni kell.
(3) A modellt az ABAK felső vezetésének előzetesen jóvá kell hagynia. Amennyiben a modellt olyan ABAK alkalmazza, amely az értékelési funkciót maga látja el, a felső vezetés jóváhagyása nem érinti a hatáskörrel rendelkező hatóság arra vonatkozó jogát, hogy a 2011/61/EU irányelv 19. cikkének (9) bekezdése szerint előírja a modell külső értékbecslő vagy könyvvizsgáló általi ellenőrzését.
69. cikk
Az értékelési politikák és eljárások következetes alkalmazása
(1) Az ABAK biztosítja az értékelési politikák és eljárások, valamint a kijelölt értékelési módszerek következetes alkalmazását.
(2) Az értékelési politikákat és eljárásokat, valamint a kijelölt módszereket az ABA minden eszközére alkalmazzák, figyelembe véve a befektetési stratégiát, az eszköz típusát, és adott esetben azt, hogy vannak-e különböző külső értékbecslők.
(3) Amennyiben nincs szükség aktualizálásra, a politikákat és eljárásokat hosszú távon következetesen kell alkalmazni, valamint az értékelés forrásainak és szabályainak hosszú távon következetesnek kell maradniuk.
(4) Az értékelési eljárásokat, valamint a kijelölt módszereket az ugyanazon ABAK által kezelt minden ABA-ra következetesen kell alkalmazni, figyelembe véve az ABA-k befektetési stratégiáit és eszközeinek típusát, és adott esetben azt, hogy vannak-e különböző külső értékbecslők.
70. cikk
Az értékelési politikák és eljárások időszakos felülvizsgálata
(1) Az értékelési politikák rendelkeznek a politikák és eljárások, köztük az értékelési módszerek időszakos felülvizsgálatáról. A felülvizsgálatot legalább évente egyszer, valamint azt megelőzően kell elvégezni, hogy az ABA az érvényben lévő értékelési politikában nem szereplő új befektetési stratégia vagy új típusú eszköz mellett kötelezné el magát.
(2) Az értékelési politikák és eljárások meghatározzák, hogy az értékelési politika, benne a módszertan is, hogyan változtatható meg, és ez milyen körülmények között lenne megfelelő. A politikák és eljárások megváltoztatására vonatkozó javaslatokat a felső vezetés elé kell terjeszteni, amely felülvizsgálja és jóváhagyja a változásokat.
(3) A 38. cikkben említett kockázatkezelési funkció felülvizsgálja az eszközök értékelésére elfogadott politikákat és eljárásokat, és adott esetben megfelelő támogatást nyújt hozzájuk.
71. cikk
Az egyedi eszközértékek felülvizsgálata
(1) Az ABAK biztosítja az ABA valamennyi eszközének tisztességes és megfelelő értékelését. Az ABAK eszköztípusonként dokumentálja, hogy hogyan értékelik az egyedi értékek megfelelőségét és tisztességes jellegét. Az ABAK-nak mindenkor képesnek kell lennie annak bizonyítására, hogy az általa kezelt ABA-k portfólióinak értékelése megfelelő.
(2) Az értékelési politikák és eljárások meghatározzák az egyedi eszközértékekre vonatkozó felülvizsgálati folyamatot, amennyiben jelentős a kockázata annak, hogy az értékelés nem megfelelő, például a következő esetekben:
a)
az értékelés kizárólag egyetlen üzletfél vagy bróker által biztosított forrásból rendelkezésre álló árakon alapul;
b)
az értékelés illikvid tőzsdei árakon alapul;
c)
az értékelést az ABAK-hoz kapcsolódó felek befolyásolják;
d)
az értékelést más jogalanyok befolyásolják, akiknek pénzügyi érdekeltségük lehet az ABA teljesítményében;
e)
az értékelés azon üzletfél által rendelkezésre bocsátott árakon alapul, aki létrehozott egy eszközt, különösen akkor, ha ez a személy az ABA ezen eszközben fennálló pozícióját is finanszírozza;
f)
az értékelést az ABAK-on belüli egy vagy több személy befolyásolja.
(3) Az értékelési politikák és eljárások leírják a felülvizsgálati folyamatot, beleértve az egyedi értékek ésszerűségére vonatkozó elegendő és megfelelő vizsgálatokat és ellenőrzéseket. Az ésszerűséget a megfelelő szintű objektivitás fennállása szempontjából kell értékelni. Ezek a vizsgálatok és ellenőrzések kiterjednek legalább a következőkre:
a)
az értékek ellenőrzése az üzletfelektől beszerzett árak egymással történő és különböző időszakok közötti összehasonlításával;
b)
az értékek validálása a realizált árak és a legutóbbi könyv szerinti értékek összehasonlításával;
c)
az értékelési forrás hírnevének, következetességének és minőségének figyelembevétele;
d)
összehasonlítás harmadik féltől származó értékekkel;
e)
kivételek vizsgálata és dokumentációja;
f)
azoknak az eltéréseknek a kiemelése és tanulmányozása, amelyek szokatlannak tűnnek, vagy amelyek az eszköztípusra meghatározott értékelési referencia szerint változnak;
g)
elavult árak és azokkal kapcsolatos paraméterek keresése;
h)
összehasonlítás a kapcsolódó eszközök vagy az azokkal összefüggő fedezeti ügyletek árával;
i)
a modellalapú árképzésben alkalmazott inputok felülvizsgálata, különösen azoké, amelyekkel kapcsolatban a modellben szereplő ár jelentős érzékenységet mutat.
(4) Az értékelési politikák és eljárások az eltérések és az eszközök értékelése során felmerülő egyéb problémák kezelésére megfelelő eszkalációs intézkedéseket foglalnak magukban.
72. cikk
A befektetési jegyenkénti vagy részvényenkénti nettó eszközérték kiszámítása
(1) Az ABAK biztosítja, hogy az általa kezelt ABA-k tekintetében a befektetési jegyek vagy részvények kibocsátásakor vagy jegyzésekor, illetve törlésekor, de legalább évente egyszer kiszámítják a befektetési jegyenkénti vagy részvényenkénti nettó eszközértéket.
(2) Az ABAK-ok biztosítják a befektetési jegyenkénti vagy részvényenkénti nettó eszközérték kiszámítására vonatkozó eljárások és módszertan teljes körű dokumentálását. A számítási eljárásokat és módszereket, valamint azok alkalmazását az ABAK rendszeresen ellenőrzi, és a dokumentációt megfelelően módosítja.
(3) Az ABAK biztosítja, hogy a nettó eszközérték helytelen megállapítása esetén korrekciós eljárások álljanak rendelkezésre.
(4) Az ABAK biztosítja a kibocsátás alatt lévő befektetési jegyek és részvények számának rendszeres ellenőrzését, legalább a befektetési jegyek és részvények ármegállapításának megfelelő gyakorisággal.
73. cikk
Szakmai garanciák
(1) A külső értékbecslők kérésre szakmai garanciákat nyújtanak annak igazolására, hogy képesek az értékelési funkció ellátására. A külső értékbecslők által nyújtandó szakmai garanciákat írásos formában kell rendelkezésre bocsátani.
(2) A szakmai garanciák tartalmazzák a külső értékbecslő képesítésének, valamint annak igazolását, hogy a külső értékbecslő képes megfelelő és független értékelés elvégzésére, beleértve legalább a következők meglétének igazolását:
a)
megfelelő személyi és technikai erőforrások;
b)
megfelelő és független értékelést biztosító, kielégítő eljárások;
c)
az ABA befektetési stratégiájának és azoknak az eszközöknek a megfelelő ismerete és megértése, amelyeknek az értékelésére a külső értékbecslőt kijelölték;
d)
kellően jó hírnév és elegendő tapasztalat az értékelés terén.
(3) Amennyiben a külső értékbecslőt a székhelye szerinti állam hatáskörrel rendelkező hatóságánál vagy más jogalanynál kötelező szakmai nyilvántartásba venni, a szakmai garanciának tartalmaznia kell e hatóság vagy jogalany megnevezését, beleértve a vonatkozó kapcsolattartási adatokat is. A szakmai garanciának egyértelműen meg kell jelölnie a külső értékbecslőre vonatkozó jogszabályi vagy hatósági rendelkezéseket, illetve szakmai magatartási szabályokat.
74. cikk
A nyílt végű ABA-k eszközeire vonatkozó értékelés gyakorisága
(1) A nyílt végű ABA-k pénzügyi eszközeire vonatkozó értékelést minden esetben el kell végezni, amikor a 72. cikk (1) bekezdése szerint kiszámítják a befektetési jegyenkénti vagy részvényenkénti nettó eszközértéket.
(2) A nyílt végű ABA egyéb eszközeire vonatkozó értékelést évente legalább egyszer, valamint minden alkalommal el kell végezni, amikor bizonyíték van arra, hogy a legutóbb meghatározott érték már nem valós vagy nem megfelelő.
8. SZAKASZ
Az ABAK funkcióinak átruházása
[a 2011/61/EU irányelv 20. cikkének (1), (2), (4) és (5) bekezdése]
75. cikk
Általános elvek
Amikor egy vagy több funkciójának a nevében történő ellátására ad megbízást, az ABAK-nak különösen a következő általános elveknek kell megfelelnie:
a)
az átruházási szerkezet nem teszi lehetővé az ABAK kötelezettségeinek vagy felelősségének megkerülését;
b)
az átruházás nem érinti az ABAK ABA-val és annak befektetőivel szembeni kötelezettségeit;
c)
az átruházás nem ássa alá azokat a feltételeket, amelyeknek az ABAK-nak meg kell felelnie annak érdekében, hogy a 2011/61/EU irányelvvel összhangban engedélyt kapjon és tevékenykedhessen;
d)
az átruházásra vonatkozó megállapodás az ABAK és a megbízott közötti írásbeli szerződés formájában jön létre;
e)
az ABAK biztosítja, hogy a megbízott az átruházott funkciókat eredményesen, valamint az alkalmazandó jogszabályokkal és hatósági rendelkezésekkel összhangban lássa el, valamint módszereket és eljárásokat hoz létre a megbízott által nyújtott szolgáltatások folyamatos felülvizsgálatára. Az ABAK megfelelő intézkedések hoz, amennyiben kiderül, hogy a megbízott nem tudja eredményesen vagy az alkalmazandó jogszabályoknak és hatósági rendelkezéseknek megfelelően ellátni a funkciókat;
f)
az ABAK eredményesen felülvizsgálja az átruházott funkciókat, és kezeli az átruházással összefüggő kockázatokat. E célból az ABAK-nak mindenkor rendelkeznie kell az átruházott funkciók felügyeletéhez szükséges tapasztalattal és erőforrásokkal. Az ABAK a megállapodásban kiköti a tájékoztatáshoz, az ellenőrzéshez, továbbá a belépéshez és a hozzáféréshez való jogát, valamint a megbízottal szembeni utasítási és nyomonkövetési jogát. Az ABAK biztosítja továbbá, hogy a megbízott megfelelően felügyelje az átruházott funkciók ellátását, valamint megfelelően kezelje az átruházással kapcsolatos kockázatokat;
g)
az ABAK biztosítja, hogy az átruházott funkciók vagy a funkciók ellátására vonatkozó átruházott feladat folyamatossága és minősége abban az esetben is fennmaradjon, ha az átruházás az átruházott funkcióknak vagy a funkciók ellátására vonatkozó átruházott feladatnak további harmadik fél részére történő átadásával, vagy azáltal szűnik meg, hogy azokat maga látja el;
h)
az ABAK és a megbízott jogait és kötelezettségeit a megállapodás világosan meghatározza és rögzíti. Az ABAK a szerződésben különösen biztosítja utasítási és felmondási jogait, a tájékoztatáshoz való jogát, továbbá az ellenőrzésekhez, valamint a könyveléshez való hozzáférési és a helyiségekbe való belépési jogát. A megállapodásban rögzíteni kell, hogy továbbruházás csak az ABAK beleegyezésével történhet;
i)
az átruházás, amennyiben portfóliókezelésre vonatkozik, összhangban van az ABA befektetési politikájával. Az ABAK utasítja a megbízottat, hogy az hogyan hajtsa végre a befektetési politikát, majd nyomon követi, hogy a megbízott folyamatosan megfelel-e ennek;
j)
az ABAK gondoskodik arról, hogy a megbízott minden olyan fejleményről tájékoztassa az ABAK-ot, amely lényeges hatással lehet az átruházott funkciók eredményes és az alkalmazandó jogszabályoknak és hatósági rendelkezéseknek megfelelő ellátására;
k)
az ABAK biztosítja, hogy a megbízott védje az ABAK-kal, az átruházással érintett ABA-val és az ABA befektetőivel kapcsolatos valamennyi bizalmas információt;
l)
az ABAK biztosítja, hogy a megbízott készenléti tervet dolgozzon ki, hajtson végre és tartson fenn a vészhelyzetek orvoslására és a biztonsági eszközök időszakos tesztelésére, az átruházott funkciók típusának figyelembevételével.
76. cikk
Az átruházás objektív indokai
(1) Az ABAK a hatáskörrel rendelkező hatóságoknak részletesen leírja, megmagyarázza és igazolja az átruházás objektív indokait. Annak vizsgálatakor, hogy az átruházás szerkezetének egésze a 2011/61/EU irányelv 20. cikke (1) bekezdésének a) pontja szerinti objektív indokokon alapul-e, a következő kritériumokat kell figyelembe venni:
a)
az üzleti tevékenység funkcióinak és folyamatainak optimalizálása;
b)
költségmegtakarítás;
c)
a megbízott szakértelme az ügyvitel, illetve meghatározott piacok vagy befektetések terén;
d)
a megbízott hozzáférése globális kereskedési lehetőségekhez.
(2) A hatáskörrel rendelkező hatóságok kérésére az ABAK további magyarázatokkal szolgál, valamint dokumentumokat bocsát rendelkezésre annak igazolására, hogy az átruházás szerkezetének egésze objektív indokokon alapul
77. cikk
A megbízott jellemzői
(1) A megbízott elegendő erőforrásokkal rendelkezik és kellő létszámú személyzetet alkalmaz, amelynek tagjai rendelkeznek a megbízottra átruházott feladatok megfelelő ellátásához szükséges képzettséggel, tudással és szakértelemmel, valamint az átruházott feladatok ellátását támogató, megfelelő szervezeti struktúrát tart fenn.
(2) Az ABAK által átruházott tevékenységeket ténylegesen végző személyek az érintett funkciók terén kellő tapasztalattal, megfelelő elméleti ismeretekkel és megfelelő gyakorlati tapasztalattal rendelkeznek. Szakképzettségük és a múltban betöltött funkcióik jellege illeszkedik az üzletmenethez.
(3) A megbízott üzleti tevékenységét ténylegesen végző személyek nem tekinthetők kellően jó hírnévvel rendelkezőnek, ha mind a jó hírnév értékelése, mind pedig az átruházott feladatok megfelelő teljesítése terén negatív bejegyzés készült róluk, vagy ha jó hírnevüket hátrányosan érintő egyéb információk állnak rendelkezésre. Ilyen negatív bejegyzésként értékelhetők többek között, de nem kizárólag az átruházott tevékenységek teljesítésével összefüggő bűncselekmények, bírósági eljárások vagy közigazgatási szankciók. Külön figyelmet kell fordítani a pénzügyi tevékenységekkel összefüggő bűncselekményekre, többek között a pénzmosás, a tisztességtelen magatartás, a csalás vagy pénzügyi bűncselekmény, a csőd vagy a fizetésképtelenség megelőzésével kapcsolatos kötelezettségekre. Az egyéb vonatkozó információk körébe tartoznak például az azt jelző információk, hogy az adott személy nem megbízható vagy nem tisztességes.
Amennyiben a megbízott az Unión belüli szakmai szolgáltatások tekintetében szabályozás hatálya alatt áll, az első albekezdésben említett tényezők az ellenkező bizonyításáig kielégítőnek tekinthetők, ha az illetékes felügyeleti hatóság az engedélyezési eljárás keretében felülvizsgálta a „jó hírnévre” vonatkozó kritériumot.
78. cikk
A portfólió- vagy kockázatkezelés átruházása
(1) Ez a cikk a portfóliókezelés, illetve a kockázatkezelés átruházására vonatkozik.
(2) A 2011/61/EU irányelv 20. cikke (1) bekezdése c) pontjának megfelelően a következő jogalanyok tekinthetők vagyonkezelés céljából engedélyezett vagy bejegyzett, továbbá felügyelet alá tartozó vállalkozásnak:
a)
a 2009/65/EK irányelv alapján engedélyezett alapkezelő társaságok;
b)
a 2004/39/EK irányelv alapján portfóliókezelési tevékenység végzésére engedéllyel rendelkező befektetési vállalkozások;
c)
a 2006/48/EK irányelv alapján engedélyezett hitelintézetek, amelyek a 2004/39/EK irányelv alapján engedéllyel rendelkeznek portfóliókezelési tevékenység végzésére;
d)
a 2011/61/EU irányelv alapján engedélyezett külső ABAK-ok;
e)
vagyonkezelés céljából engedélyezett vagy bejegyzett, harmadik országbeli jogalanyok, amelyek tényleges felügyeletét e harmadik országok hatáskörrel rendelkező hatóságai látják el.
(3) Amennyiben az átruházás harmadik országbeli vállalkozásra történik, a 2011/61/EU irányelv 20. cikke (1) bekezdése d) pontjának megfelelően a következő feltételeknek kell teljesülniük:
a)
az ABAK székhelye szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságai és a megbízott vállalkozás felett felügyeletet gyakorló hatóság között írásbeli megállapodás van érvényben;
b)
a megbízott vállalkozás tekintetében az a) pontban említett megállapodás lehetővé teszi a hatáskörrel rendelkező hatóságok számára, hogy:
i.
kérésre megkapják a 2011/61/EU irányelvben előírt felügyeleti feladataik elvégzéséhez szükséges vonatkozó információkat;
ii.
hozzáférést nyerjenek a felügyeleti feladataik ellátása tekintetében releváns, harmadik országban tartott dokumentumokhoz;
iii.
a funkciókkal megbízott vállalkozás helyiségeiben helyszíni vizsgálatokat végezzenek. A helyszíni vizsgálatokra vonatkozó gyakorlati eljárások részleteit írásbeli megállapodásban kell rögzíteni;
iv.
a 2011/61/EU irányelvben és annak végrehajtási intézkedéseiben előírt követelmények lehetséges megsértésének vizsgálata céljából a harmadik ország felügyeleti hatóságától a lehető legrövidebb időn belül információkat kapjanak;
v.
a harmadik ország felügyeleti hatóságára és a hatáskörrel rendelkező uniós hatóságra alkalmazandó nemzeti és nemzetközi jognak megfelelően együttműködjenek a végrehajtásban a 2011/61/EU irányelvben és annak végrehajtási intézkedéseiben előírt követelmények, valamint a vonatkozó nemzeti jog megsértése esetén.
79. cikk
Eredményes felügyelet
Az átruházás abban az esetben tekinthető az ABAK eredményes felügyeletét akadályozó átruházásnak, ha:
a)
az ABAK, annak könyvvizsgálói és a hatáskörrel rendelkező hatóságok ténylegesen nem férnek hozzá az átruházott funkciókhoz kapcsolódó adatokhoz és nem léphetnek be a megbízott üzlethelyiségeibe, vagy a hatáskörrel rendelkező hatóságok nem gyakorolhatják e hozzáférési jogokat;
b)
a megbízott az átruházott funkciókkal összefüggésben nem működik együtt az ABAK hatáskörrel rendelkező hatóságaival;
c)
az ABAK a hatáskörrel rendelkező hatóság kérésére nem bocsátja rendelkezésre az ahhoz szükséges információkat, hogy a hatóságok felügyelhessék az átruházott funkciók ellátásának a 2011/61/EU irányelvben és annak végrehajtási intézkedéseiben előírt követelményeknek való megfelelését.
80. cikk
Összeférhetetlenségek
(1) A 2011/61/EU irányelv 20. cikke (2) bekezdése b) pontjának megfelelően az annak értékelésére szolgáló kritériumok, hogy az átruházás sérti-e az ABAK vagy az ABA befektetőinek érdekeit, legalább a következőkre terjednek ki:
a)
amennyiben az ABAK és a megbízott ugyanazon csoport tagja, vagy más szerződéses kapcsolatban állnak egymással, a megbízott milyen mértékben ellenőrzi az ABAK-ot vagy képes befolyásolni annak tevékenységeit;
b)
amennyiben a megbízott és az érintett ABA befektetője ugyanazon csoport tagja, vagy más szerződéses kapcsolatban állnak egymással, ez a befektető milyen mértékben ellenőrzi a megbízottat vagy képes befolyásolni annak tevékenységeit;
c)
annak valószínűsége, hogy a megbízott pénzügyi nyereséghez jut vagy pénzügyi veszteséget kerül el az ABA vagy az ABA befektetői kárára;
d)
annak valószínűsége, hogy a megbízott érdekelt az ABAK-nak vagy az ABA-nak nyújtott szolgáltatás vagy tevékenység eredményében;
e)
annak valószínűsége, hogy a megbízott pénzügyi vagy más szempontból ösztönzött arra, hogy egy másik ügyfél érdekeit részesítse előnyben az ABA vagy az ABA befektetőinek érdekeivel szemben;
f)
annak valószínűsége, hogy a megbízott az ABAK-tól eltérő személytől pénz, áru vagy szolgáltatás formájában olyan ösztönzőt kapott vagy fog kapni az ABAK és az általa kezelt ABA részére nyújtott kollektívportfólió-kezelési tevékenységekkel kapcsolatban, amely eltér az adott szolgáltatás szokásos jutalékától vagy díjától.
(2) A portfólió- vagy kockázatkezelési funkció csak abban az esetben tekinthető az esetlegesen összeférhetetlenséget jelentő feladatoktól funkcionálisan és hierarchikusan elkülönítettnek, ha a következő feltételek teljesülnek:
a)
a portfóliókezelési funkció ellátásában részt vevő személyek nem vesznek részt az esetlegesen összeférhetetlenséget jelentő feladatok, például az ellenőrzési feladatok ellátásában;
b)
a kockázatkezelési funkció ellátásában részt vevő személyek nem vesznek részt az esetlegesen összeférhetetlenséget jelentő feladatok, például a működtetési feladatok ellátásában;
c)
a kockázatkezelési funkciók ellátásában részt vevő személyek nem tartoznak a működtetési feladatok teljesítéséért felelős személyek felügyelete alá;
d)
az elkülönítés a megbízott teljes hierarchikus struktúrájában, egészen annak irányító testületéig biztosított, és azt a megbízott irányító testülete és - amennyiben létezik - felügyeleti funkciója vizsgálja felül.
(3) Az esetleges összeférhetetlenségek azonosítása, kezelése, nyomon követése és az ABA befektetői előtti nyilvánosságra hozatala csak abban az esetben tekinthető megfelelőnek, ha:
a)
az ABAK biztosítja, hogy a megbízott minden ésszerű lépést megtegyen a közte, valamint az ABAK, az ABA és az ABA befektetői között felmerülő esetleges összeférhetetlenségek azonosítása, kezelése és nyomon követése érdekében. Az ABAK biztosítja, hogy a megbízott rendelkezzen a 31-34. cikkben előírt eljárásokkal;
b)
az ABAK biztosítja, hogy a megbízott tájékoztassa az esetleges összeférhetetlenségekről, valamint az ezen összeférhetetlenségek kezelését célzó, általa elfogadandó eljárásokról és intézkedésekről az ABAK-ot, amely a 36. cikkel összhangban tájékoztatja ezekről az ABA-t és az ABA befektetőit.
81. cikk
A továbbruházáshoz való hozzájárulás és a továbbruházás bejelentése
(1) A továbbruházás az ABAK írásbeli hozzájárulásával válik hatályossá.
Az ABAK előzetesen adott általános hozzájárulása nem tekinthető a 2011/61/EU irányelv 20. cikke (4) bekezdése a) pontjának megfelelő hozzájárulásnak.
(2) A 2011/61/EU irányelv 20. cikke (4) bekezdésének b) pontja szerint az értesítés tartalmazza a megbízott adatait, a továbbruházásban feladatot teljesítő fél engedélyezésének vagy bejegyzésének helye szerinti, hatáskörrel rendelkező hatóság nevét, az átruházott funkciókat, a továbbruházással érintett ABA-kat, az ABAK írásbeli hozzájárulásának másolatát és a továbbruházás hatálybalépésének tervezett napját.
82. cikk
Az ABA kezelőjének már nem tekinthető postafiókcég és ABAK
(1) Az ABAK postafiókcégnek minősül, és már nem tekinthető az ABA kezelőjének, ha legalább a következő helyzetek valamelyike fennáll:
a)
az ABAK már nem rendelkezik az átruházott feladatok eredményes felügyeletéhez és az átruházással összefüggő kockázatok kezeléséhez szükséges szakértelemmel és forrásokkal;
b)
az ABAK már nem rendelkezik a felső vezetés felelősségi körébe tartozó kulcsterületeket érintő döntéshozatali hatáskörrel vagy már nem rendelkezik a felső vezetési funkciók ellátására vonatkozó hatáskörrel, különösen az általános befektetési politika és a befektetési stratégiák végrehajtása terén;
c)
az ABAK elveszíti szerződéses jogát arra, hogy megbízottjainál vizsgálatot folytasson, azokat ellenőrizze, tekintetükben hozzáféréssel rendelkezzen vagy utasításokat adjon nekik, vagy e jogok gyakorlása a gyakorlatban lehetetlenné válik;
d)
az ABAK befektetéskezelési funkcióinak ellátását olyan mértékben ruházza át, hogy az jelentősen meghaladja a maga az ABAK által ellátott befektetéskezelési funkciók arányát. Az átruházás mértékének értékelésekor a hatáskörrel rendelkező hatóságok az átruházás szerkezetének egészét értékelik, figyelembe véve nemcsak az átruházás alapján kezelt eszközöket, hanem a következő kvalitatív kritériumokat is:
i.
azoknak az eszközöknek a típusa, amelyekbe az ABA-t vagy az ABA nevében eljáró ABAK-ot befektették, valamint az átruházás alapján kezelt eszközök jelentősége az ABA kockázati és hozamprofilja szempontjából;
ii.
az átruházás alapján kezelt eszközök jelentősége az ABA befektetési céljainak elérése szempontjából;
iii.
az ABA-k befektetéseinek földrajzi és ágazati megoszlása;
iv.
az ABA kockázati profilja;
v.
az ABA vagy az ABA nevében eljáró ABAK által követett befektetési stratégiák típusa;
vi.
az átruházott feladatok típusa a megtartott feladatokhoz képest; és
vii.
a megbízottak és az általuk megbízottak összetétele, működési területük földrajzi helye és vállalati struktúrájuk, feltüntetve, hogy a megbízott jogalany az ABAK-éval azonos vállalatcsoporthoz tartozik-e.
(2) E cikk alkalmazását a Bizottság a piaci fejlemények tükrében nyomon követi. Két év elteltével a Bizottság helyzetértékelést készít, és amennyiben szükségesnek bizonyul, megteszi az azon feltételek további pontosítására irányuló intézkedéseket, amelyek alapján az ABAK-ról megállapítható, hogy tevékenységét olyan mértékben átruházta, hogy postafiókcéggé vált, és a továbbiakban nem tekinthető az ABA kezelőjének.
(3) Az EÉPH iránymutatásokat bocsáthat ki az átruházási szerkezetek uniószerte egységes értékelésének biztosítása érdekében.
IV. FEJEZET
LETÉTKEZELŐ
1. SZAKASZ
Az írásbeli szerződés elemei
[a 2011/61/EU irányelv 21. cikkének (2) bekezdése]
83. cikk
A szerződés elemei
(1) A 2011/61/EU irányelv 21. cikke (2) bekezdésének megfelelően a letétkezelő kijelöléséről szóló szerződés egyrészt a letétkezelő, másrészt az ABAK, illetve adott esetben az ABA között jön létre, és legalább a következő elemeket tartalmazza:
a)
a letétkezelő által nyújtandó szolgáltatásoknak és azoknak az eljárásoknak a leírása, amelyeket azon eszköztípusok tekintetében kell elfogadni, amelyekbe az ABA befektethet, és amelyeket azután a letétkezelőre bíznak;
b)
a letétkezelési és a felügyeleti funkció ellátási módjának leírása, amely mód azoknak az eszközöknek a típusától és azoktól a földrajzi régióktól függ, amelyekbe az ABA be kíván fektetni. A letétkezelési feladatok tekintetében ez a leírás országlistákat foglal magában, valamint tartalmazza az országok e listára való felkerülésére, illetve adott esetben az onnan történő törlésére vonatkozó eljárásokat. Ennek azon eszközök tekintetében, amelyekbe az ABA befektethet, összhangban kell lennie az ABA alapszabályában, létesítő okiratában és ajánlattételi dokumentumában szereplő információkkal.
c)
nyilatkozat arról, hogy a letétkezelő felelősségét letétkezelési funkcióinak átruházása nem érinti, kivéve, ha a letétkezelő a 2011/61/EU irányelv 21. cikkének (13) és (14) bekezdésével összhangban kizárta a felelősségét;
d)
a szerződés érvényességi ideje, valamint módosításának és megszűnésének feltételei, beleértve azokat a helyzeteket is, amelyek a szerződés megszűnéséhez vezethetnek, valamint a szerződés felmondására vonatkozó eljárásra, és adott esetben azokra az eljárásokra vonatkozó részletek, amelyekkel a letétkezelőnek továbbítania kell a vonatkozó információkat jogutódjának;
e)
az alkalmazandó jogszabályokkal és hatósági rendelkezésekkel összhangban a felekre vonatkozó titoktartási kötelezettségek. Ezek a kötelezettségek nem akadályozhatják a hatáskörrel rendelkező hatóságokat abban, hogy hozzáférjenek a releváns dokumentumokhoz és információkhoz;
f)
azon eszközök és eljárások, amelyek útján a letétkezelő az ABAK vagy az ABA részére továbbítja azokat a vonatkozó információkat, amelyek szükségesek ahhoz, hogy az teljesíthesse feladatait, ideértve az eszközökhöz kapcsolódó jogok gyakorlását, valamint annak érdekében, hogy az ABAK és az ABA kellő időben és pontossággal áttekintést kapjon az ABA számláiról;
g)
azon eszközök és eljárások, amelyek útján az ABAK vagy az ABA továbbít minden vonatkozó információt, vagy biztosítja, hogy a letétkezelő hozzáférjen azokhoz az információkhoz, amelyek szükségesek ahhoz, hogy teljesíthesse feladatait, beleértve azokat az eljárásokat, amelyek biztosítják, hogy a letétkezelő tájékoztatást kap az ABA vagy az ABAK által kijelölt egyéb felektől;
h)
arra vonatkozó információk, hogy a letétkezelő vagy a 2011/61/EU irányelv 21. cikkének (11) bekezdésével összhangban letétkezelési funkciókkal megbízott harmadik fél a rá bízott eszközöket újból felhasználhatja-e, és adott esetben az ilyen újbóli felhasználásra vonatkozó feltételek;
i)
a követendő eljárások arra az esetre, ha az ABA alapszabályának, létesítő okiratának vagy ajánlattételi dokumentumainak módosítását mérlegelik, azoknak a helyzeteknek a részletezésével, amelyekben a letétkezelőt tájékoztatni kell, vagy ha a módosítás véghezviteléhez a letétkezelő előzetes beleegyezése szükséges;
j)
minden olyan információ, amelyet az ABA befektetési jegyeinek vagy részvényeinek eladásával, jegyzésével, visszaváltásával, kibocsátásával, törlésével vagy visszavásárlásával kapcsolatban ki kell cserélni egyrészről az ABA, az ABAK, az ABA vagy az ABAK nevében eljáró harmadik fél, másrészről a letétkezelő között;
k)
minden olyan információ, amelyet a letétkezelő felügyeleti és ellenőrzési funkciójának ellátásával kapcsolatban ki kell cserélni az ABA, az ABAK, az ABA vagy az ABAK nevében eljáró harmadik fél és a letétkezelő között;
l)
amennyiben a szerződő felek harmadik feleket kívánnak kijelölni a rájuk háruló feladatok egy részének elvégzésére, kötelezettségvállalás, amely szerint rendszeresen rendelkezésre bocsátják a kijelölt harmadik fél adatait, valamint kérésre tájékoztatást nyújtanak a harmadik fél kiválasztására szolgáló szempontokról és a kiválasztott harmadik fél által végzett tevékenység ellenőrzése érdekében tett lépésekről;
m)
a szerződő felek feladataira és felelősségére vonatkozó információk a pénzmosás megelőzésével és adott esetben a terrorizmus finanszírozása elleni küzdelemmel kapcsolatos kötelezettségek terén;
n)
tájékoztatás az ABA nevében, illetve az ABA nevében eljáró ABAK nevében nyitott folyószámlákról és azokról az eljárásokról, amelyek biztosítják, hogy a letétkezelőt tájékoztatják, ha az ABA nevében vagy az ABA nevében eljáró ABAK nevében új számlát nyitnak;
o)
a letétkezelő eszkalációs eljárásainak részletes leírása, beleértve azoknak a személyeknek az adatait, akikkel a letétkezelőnek az ABA-n, illetve adott esetben az ABAK-on belül fel kell vennie a kapcsolatot, ha elindít egy ilyen eljárást;
p)
a letétkezelő kötelezettségvállalása arra, hogy értesíti az ABAK-ot, ha megállapítja, hogy az eszközök elkülönítése nem, vagy már nem elegendő a 2011/61/EU irányelv 21. cikkének (11) bekezdésével összhangban, meghatározott joghatósági területen letétkezelési funkciókkal megbízott harmadik fél fizetésképtelensége elleni védelem biztosítására;
q)
azok az eljárások, amelyek biztosítják, hogy a letétkezelő feladatai tekintetében felvilágosítást kérhet az ABAK, illetve adott esetben az ABA magatartásáról, valamint értékelheti a kapott információk minőségét, akár az ABA, és adott esetben az ABAK könyvelésébe való betekintés vagy helyszíni látogatások útján is;
r)
azok az eljárások, amelyek biztosítják, hogy az ABAK, illetve adott esetben az ABA a letétkezelő szerződéses kötelezettségei tekintetében felülvizsgálhatja a letétkezelő teljesítményét.
(2) Az a)-r) pontban meghatározott eszközök és eljárások részletes leírását a letétkezelő kijelöléséről szóló szerződés, illetve a szerződés későbbi módosításai tartalmazzák.
(3) A (2) bekezdésben említett, a letétkezelő kijelöléséről szóló szerződést, illetve a szerződés későbbi módosításait írásba kell foglalni.
(4) A felek megállapodhatnak abban, hogy a közöttük áramló információk összességét vagy egy részét elektronikusan továbbítják, feltéve, hogy biztosított ezen információk megfelelő rögzítése.
(5) A nemzeti jog eltérő rendelkezése hiányában nem kötelező minden egyes ABA-ra külön írásbeli szerződést kötni; az ABAK és a letétkezelő keretmegállapodást köthet, amely felsorolja az adott ABAK által kezelt azon ABA-kat, amelyekre a megállapodás vonatkozik.
(6) A letétkezelő kijelöléséről szóló szerződésre és a későbbi megállapodásokra alkalmazandó nemzeti jogot meg kell határozni.
2. SZAKASZ
A harmadik országbeli letétkezelőkre vonatkozó prudenciális szabályozás és felügyelet értékelésének általános kritériumai
[a 2011/61/EU irányelv 21. cikke (6) bekezdésének b) pontja]
84. cikk
A harmadik országbeli letétkezelőre vonatkozó prudenciális szabályozás és felügyelet értékelésének kritériumai
A 2011/61/EU irányelv 21. cikke (6) bekezdése b) pontjának alkalmazásában a harmadik országbeli letétkezelőre vonatkozó prudenciális szabályozás és felügyelet eredményességét, azt, hogy annak hatálya megegyezik-e az uniós jog szerinti szabályozás hatályával, és annak tényleges végrehajtását a következő kritériumok alapján értékelik:
a)
a letétkezelőt olyan hatáskörrel rendelkező hatóság engedélyezi és felügyeli folyamatosan, amely megfelelő forrásokkal rendelkezik feladatai ellátásához;
b)
a harmadik ország joga meghatározza a letétkezelőként történő engedélyezés kritériumait, amelyek hatálya megegyezik az Unión belül a hitelintézeti vagy befektetési vállalkozási tevékenység folytatására vonatkozó kritériumok hatályával;
c)
a harmadik országbeli letétkezelőre vonatkozó tőkekövetelmények hatálya megegyezik az Unióban attól függően alkalmazandó tőkekövetelmények hatályával, hogy a letétkezelő ugyanolyan jellegű-e, mint egy uniós hitelintézet vagy befektetési vállalkozás;
d)
a harmadik országbeli letétkezelőre vonatkozó működési feltételek hatálya megegyezik a letétkezelő jellegétől függően az Unión belüli hitelintézetekre vagy befektetési vállalkozásokra vonatkozó működési feltételek hatályával;
e)
az ABA letétkezelője által végzett, meghatározott feladatok teljesítésére vonatkozó, a harmadik ország joga szerinti követelmények hatálya megegyezik a 2011/61/EU irányelv 21. cikkének (7)-(15) bekezdésében és végrehajtási intézkedéseiben, valamint a vonatkozó nemzeti jogban előírt követelmények hatályával;
f)
a harmadik ország joga kellően visszatartó erejű végrehajtási intézkedések alkalmazását írja elő arra az esetre, ha a letétkezelő megsérti az a)-e) pontban említett követelményeket és feltételeket.
3. SZAKASZ
Letétkezelői funkciók, átvilágítási feladatok és elkülönítési kötelezettség
[a 2011/61/EU irányelv 21. cikkének (7)-(9) bekezdése és 21. cikke (11) bekezdése c) pontja és d) pontjának iii. alpontja]
85. cikk
A pénzmozgások nyomon követése - általános követelmények
(1) Amennyiben a 2011/61/EU irányelv 21. cikkének (7) bekezdésében említett jogalanynál az ABA nevében, az ABA nevében eljáró ABAK nevében vagy az ABA nevében eljáró letétkezelő nevében folyószámlát tartanak fenn vagy nyitottak, az ABAK biztosítja, hogy a letétkezelő feladatai teljesítésének kezdetétől folyamatosan megkapja a kötelezettségei teljesítéséhez szükséges minden vonatkozó információt.
(2) Annak érdekében, hogy biztosított legyen az ABA folyószámlájára vonatkozó információkhoz való hozzáférés, valamint az ABA pénzmozgásaira való világos rálátás, a letétkezelőt legalább:
a)
kijelölésekor tájékoztatni kell az ABA nevében vagy az ABA nevében eljáró ABAK nevében nyitott valamennyi meglévő folyószámláról;
b)
tájékoztatni kell az ABA által vagy az ABA nevében eljáró ABAK által nyitott új folyószámlákról;
c)
tájékoztatni kell a harmadik fél jogalanynál nyitott folyószámlákkal kapcsolatos információkról, amely tájékoztatást közvetlenül e harmadik felektől kell kapnia.
86. cikk
Az ABA pénzmozgásainak nyomon követése
A letétkezelő biztosítja az ABA pénzmozgásainak eredményes és megfelelő nyomon követését és különösen legalább:
a)
biztosítja, hogy az ABA pénzeszközeit az ABA műveletei céljából folyószámlanyitást előíró érintett piacokon a 2006/73/EK irányelv 18. cikke (1) bekezdésének a), b) és c) pontjában említett jogalanyoknál nyitott számlákon tartsák nyilván, amely jogalanyokra olyan prudenciális szabályok és felügyelet vonatkozik, amelynek hatálya megegyezik az uniós jog hatályával, amelyet ténylegesen végrehajtanak és amely összhangban van a 2006/73/EK irányelv 16. cikkében meghatározott elvekkel;
b)
a pénzmozgások egyeztetésére vonatkozóan eredményes és megfelelő eljárásokat alkalmaz, és ezeket az egyeztetéseket naponta, vagy ritka pénzmozgások esetén a pénzmozgások bekövetkezésekor végzi;
c)
megfelelő eljárásokat alkalmaz a jelentős pénzmozgásoknak és különösen azon pénzmozgásoknak a munkanap végén történő azonosítására, amelyek esetleg nem egyeztethetők össze az ABA műveleteivel;
d)
rendszeresen felülvizsgálja ezeknek az eljárásoknak a megfelelőségét, beleértve az egyeztetési folyamat legalább évente egyszeri teljes felülvizsgálatát, és biztosítja, hogy az egyeztetési folyamat kiterjedjen az ABA nevében, az ABA nevében eljáró ABAK nevében vagy az ABA nevében eljáró letétkezelő nevében nyitott folyószámlákra;
e)
folyamatosan nyomon követi az egyeztetések eredményeit és az egyeztetési eljárások során azonosított eltérések nyomán hozott intézkedéseket, és haladéktalanul értesíti az ABAK-ot, ha valamely szabálytalanságot nem orvosoltak, továbbá a hatáskörrel rendelkező hatóságokat is, ha a helyzet nem tisztázható, illetve adott esetben nem korrigálható;
f)
ellenőrzi, hogy a likviditási pozíciókra vonatkozó saját nyilvántartása összhangban áll-e az ABAK nyilvántartásával. Az ABAK biztosítja, hogy a letétkezelő a harmadik félnél nyitott folyószámlával kapcsolatos minden utasítást és információt megkapjon, hogy ezáltal a letétkezelő lefolytathassa saját egyeztetési eljárását.
87. cikk
A jegyzésekkel kapcsolatos feladatok
Az ABAK biztosítja, hogy az ABA befektetési jegyeinek vagy részvényeinek jegyzése során a befektetők által vagy a nevükben teljesített befizetésekről a letétkezelőt minden munkanap végén tájékoztassák, ha az ABAK, az ABA vagy az ABA nevében eljáró fél, például egy transzferügynök ilyen befizetést vagy megbízást kap a befektetőtől. Az ABAK biztosítja, hogy a letétkezelő minden vonatkozó információt megkapjon, amelyre szüksége van annak biztosításához, hogy a 2011/61/EU irányelv 21. cikke (7) bekezdésében előírt rendelkezésekkel összhangban a befizetéseket a letétkezelő az ABA nevében vagy az ABA nevében eljáró ABAK nevében vagy az ABA nevében eljáró letétkezelő nevében nyitott folyószámlákon jóváírják.
88. cikk
A letétben őrizendő pénzügyi eszközök
(1) A letétkezelő letétkezelési feladatai a következő követelmények teljesülése esetén terjednek ki az ABA vagy az ABA nevében eljáró ABAK tulajdonában lévő azon pénzügyi eszközökre, amelyek fizikailag nem szállíthatók le a letétkezelőnek:
a)
ezek a pénzügyi eszközök átruházható értékpapírok, beleértve a 2009/65/EK irányelv 51. cikke (3) bekezdésének utolsó albekezdésében és a 2007/16/EK bizottsági irányelv (11) 10. cikkében említettek szerinti, származtatott termékeket tartalmazó átruházható értékpapírokat is, pénzpiaci eszközök vagy kollektív befektetési vállalkozások befektetési jegyei;
b)
ezeket a pénzügyi eszközöket a letétkezelő nevében közvetlenül vagy közvetve nyilván lehet tartani vagy számlán lehet tartani.
(2) Azokat a pénzügyi eszközöket, amelyeket az alkalmazandó nemzeti joggal összhangban az ABA nevében csak közvetlenül maga a kibocsátó vagy megbízottja, például egy könyvvezető vagy egy transzferügynök tart nyilván, nem kell letétben őrizni.
(3) A letétkezelő letétkezelési feladatai mindenkor kiterjednek az ABA vagy az ABA nevében eljáró ABAK tulajdonában lévő azon pénzügyi eszközökre, amelyek fizikailag leszállíthatók a letétkezelőnek.
89. cikk
A letétben őrzött eszközökkel kapcsolatos letétkezelési feladatok
(1) A letétben őrizendő pénzügyi eszközök tekintetében a 2011/61/EU irányelv 21. cikke (8) bekezdésének a) pontjában meghatározott kötelezettségeknek való megfelelés érdekében a letétkezelő legalább a következőket biztosítja:
a)
a 2011/61/EU irányelv 21. cikke (8) bekezdése a) pontjának ii. alpontjával összhangban a pénzügyi eszközök megfelelő nyilvántartása;
b)
a nyilvántartások és az elkülönített számlák vezetésének módja biztosítja azok pontosságát, és e nyilvántartások különösen rögzítik az ABA pénzügyi eszközeinek és pénzeszközeinek való megfelelést;
c)
rendszeres egyeztetéseket végez a letétkezelő belső számlái és nyilvántartásai, valamint a 2011/61/EU irányelv 21. cikkének (11) bekezdésével összhangban a letétkezelési funkciókkal megbízott valamely harmadik fél belső számlái és nyilvántartásai között;
d)
a befektetők magas szintű védelmének biztosítása érdekében a letétben őrzött pénzügyi eszközökkel kapcsolatosan kellő gondossággal jár el;
e)
a letétkezelési lánc egészében értékeli és nyomon követi a letétkezelési kockázatokat, és az ABAK-ot tájékoztatja az azonosított jelentős kockázatokról;
f)
megfelelő szervezeti megoldások bevezetésével minimalizálja a pénzügyi eszközöknek vagy e pénzügyi eszközökkel kapcsolatos jogoknak a csalásból, nem megfelelő ügyvitelből, nem megfelelő nyilvántartás-vezetésből vagy gondatlanságból eredő elvesztésének vagy csökkenésének kockázatát;
g)
ellenőrzi az ABA eszközök feletti tulajdonjogát, illetve az ABA nevében eljáró ABAK eszközök feletti tulajdonjogát.
(2) Amennyiben a letétkezelő a 2011/61/EU irányelv 21. cikkének (11) bekezdésével összhangban harmadik felet bízott meg a letétkezelési funkciókkal, továbbra is vonatkoznak rá az e cikk (1) bekezdésének b)-e) pontjában meghatározott követelmények. Biztosítania kell továbbá, hogy a harmadik fél megfeleljen az e cikk (1) bekezdésének b)-g) pontjában meghatározott követelményeknek és a 99. cikkben előírt elkülönítési kötelezettségeknek.
(3) A letétkezelőnek az (1) és (2) bekezdésben említett letétkezeléssel kapcsolatos feladatai az áttekintés szintjén vonatkoznak az ABA vagy az ABA nevében eljáró ABAK által közvetlenül vagy közvetve ellenőrzött pénzügyi struktúrák, illetve adott esetben jogi struktúrák mögöttes eszközeire.
Az első albekezdésben említett követelmény nem vonatkozik az alapok alapjainak struktúráira vagy a master-feeder struktúrákra, amennyiben az alapul szolgáló alapok rendelkeznek az ezen alapok eszközeit letétben őrző letétkezelővel.
90. cikk
A tulajdonjog-ellenőrzéssel és a nyilvántartás-vezetéssel kapcsolatos letétkezelési feladatok
(1) Az ABAK a letétkezelő feladatai teljesítésének kezdetétől folyamatosan a letétkezelő rendelkezésére bocsát minden vonatkozó információt, amely a 2011/61/EU irányelv 21. cikke (8) bekezdésének b) pontja szerinti kötelezettségei teljesítéséhez szükséges, valamint biztosítja, hogy harmadik felek a letétkezelő rendelkezésére bocsássanak minden vonatkozó információt.
(2) A 2011/61/EU irányelv 21. cikke (8) bekezdésének b) pontjában meghatározott kötelezettségeknek való megfelelés érdekében a letétkezelő legalább:
a)
haladéktalanul hozzáfér a tulajdonjog-ellenőrzési és nyilvántartás-vezetési feladatainak ellátásához szükséges vonatkozó információkhoz, beleértve a letétkezelő részére harmadik felek által nyújtandó információkat;
b)
elegendő és megbízható információval rendelkezik ahhoz, hogy meggyőződjön az ABA eszközök feletti tulajdonjogáról vagy az ABA nevében eljáró ABAK eszközök feletti tulajdonjogáról;
c)
nyilvántartást vezet azokról az eszközökről, amelyek megállapítása szerint az ABA vagy az ABA nevében eljáró ABAK tulajdonát képezik. E kötelezettség teljesítése érdekében a letétkezelő:
i.
az ABA nevében nyilvántartásában szerepelteti azokat az eszközöket, amelyek megállapítása szerint az ABA vagy az ABA nevében eljáró ABAK tulajdonát képezik, beleértve azok névleges összegét;
ii.
bármikor átfogó és naprakész leltárt tud rendelkezésre bocsátani az ABA eszközeiről, beleértve azok névleges összegét.
A (2) bekezdés c) pontja ii. alpontjának alkalmazásában a letétkezelő gondoskodik arról, hogy olyan eljárások álljanak rendelkezésre, amelyek biztosítják, hogy a nyilvántartott eszközöket ne lehessen átengedni, átruházni, kicserélni vagy leszállítani a letétkezelő vagy megbízottja ezen ügyletekről történő tájékoztatása nélkül, valamint, hogy az értett harmadik fél azonnali hozzáférést biztosítson a letétkezelő számára az egyes ügyletek és pozíciók igazoló okirataihoz. Az ABAK biztosítja, hogy eszközértékesítés vagy eszközök megszerzése esetén, illetve pénzügyi eszközök kibocsátását eredményező vállalati intézkedés esetén az érintett harmadik fél minden esetben haladéktalanul, de legalább évente egyszer a letétkezelő rendelkezésére bocsássa az igazolásokat vagy más igazoló okiratot.
(3) A letétkezelő minden esetben biztosítja, hogy az ABAK megfelelő eljárásokkal rendelkezzen, és azokat alkalmazza annak ellenőrzésére, hogy az általa kezelt ABA által megszerzett eszközöket az ABA nevében vagy az ABA nevében eljáró ABAK nevében megfelelően nyilvántartják, továbbá annak ellenőrzésére, hogy fennáll-e az összhang az ABAK-ok nyilvántartásában szereplő pozíciók és azon eszközök között, amelyekről a letétkezelő megállapította, hogy az ABA vagy az ABA nevében eljáró ABAK tulajdonát képezik. Az ABAK biztosítja, hogy a letétkezelő az ABA eszközeivel kapcsolatos minden utasítást és vonatkozó információt megkapjon, hogy ezáltal a letétkezelő lefolytathassa saját ellenőrzési és egyeztetési eljárását.
(4) A letétkezelő eszkalációs eljárást dolgoz ki és alkalmaz azokra a helyzetekre, amelyekben eltérést állapítanak meg, beleértve az ABAK és a hatáskörrel rendelkező hatóság értesítését, ha a helyzet nem tisztázható, illetve adott esetben nem korrigálható.
(5) A letétkezelőnek az (1)-(4) bekezdésben említett letétkezelési feladatai az áttekintés szintjén vonatkoznak az ABA vagy az ABA nevében eljáró ABAK által a mögöttes eszközökbe történő befektetés céljából létrehozott pénzügyi struktúrák, illetve adott esetben jogi struktúrák mögöttes eszközeire, amelyeket közvetlenül vagy közvetve az ABA vagy az ABA nevében eljáró ABAK ellenőriz.
Az első albekezdésben említett követelmény nem vonatkozik az alapok alapjainak struktúráira és a master-feeder struktúrákra, amennyiben az alapul szolgáló alapok olyan letétkezelővel rendelkeznek, amely az említett alapok eszközeire vonatkozóan tulajdonjog-ellenőrzési és nyilvántartás-vezetési funkciókat lát el.
91. cikk
A prime brókerek jelentési kötelezettségei
(1) Amennyiben prime brókert jelöltek ki, az ABAK gondoskodik arról, hogy a kijelölés napjától megállapodás biztosítsa, hogy a prime bróker tartós adathordozón köteles a letétkezelő rendelkezésére bocsátani különösen egy kimutatást, amely a következő információkat tartalmazza:
a)
a (3) bekezdésben felsorolt tételek értéke minden munkanap végén;
b)
minden más kérdésre vonatkozó részletek, amelyek szükségesek annak biztosításához, hogy az ABA letétkezelője naprakész és pontos adatokkal rendelkezzen azoknak az eszközöknek az értékéről, amelyeknek letéti őrzését a 2011/61/EU irányelv 21. cikke (11) bekezdésének megfelelően átruházták.
(2) Az (1) bekezdésben említett kimutatást legkésőbb az azt követő munkanap végén kell az ABA letétkezelőjének rendelkezésére bocsátani, amely napra vonatkozik.
(3) Az (1) bekezdés a) pontjában említett tételek a következőket tartalmazzák:
a)
az ABA-ra vonatkozóan a prime brókernél lévő eszközök összértéke, amennyiben a 2011/61/EU irányelv 21. cikkének (11) bekezdésével összhangban a letétkezelési funkciókat átruházták, a következők mindegyikének értéke:
i.
az ABA-nak nyújtott készpénzkölcsönök és a felhalmozódott kamat;
ii.
az ABA nevében kötött nyitott rövid pozíció alapján az ABA által visszaszolgáltatandó értékpapírok;
iii.
a határidős ügyletek alapján az ABA által fizetendő aktuális elszámolási összegek;
iv.
az ABA nevében kötött rövid pozíciók tekintetében a short ügyletek prime brókernél lévő készpénzbevételei;
v.
az ABA nevében kötött nyitott határidős ügyletek tekintetében a prime brókernél lévő készpénzletétek. Ez a kötelezettség a 87. és 88. cikk szerinti kötelezettségeken felül merül fel;
vi.
az ABA nevében kötött, tőzsdén kívüli ügyletek nyitott pozícióinak lezárását követően az aktuális piaci átértékelés szerinti kitettségek;
vii.
az ABA prime brókerrel szembeni összes biztosított kötelezettsége; és
viii.
az ABA-val kapcsolatos minden egyéb eszköz;
b)
a 2011/61/EU irányelv 21. cikke (8) bekezdésének b) pontjában említett egyéb eszközök értéke, amelyeket a prime bróker a prime bróker kijelöléséről szóló megállapodás alapján kötött, biztosított ügyletek tekintetében biztosítékként tart;
c)
az eszközök értéke, amennyiben a prime bróker az ABA eszközei tekintetében használati jogot gyakorolt;
d)
azoknak az intézményeknek a felsorolása, amelyeknél a prime bróker az ABA nevében vagy az ABA nevében eljáró ABAK nevében nyitott számlán az ABA pénzeszközeit tartja vagy tarthatja a 2011/61/EU irányelv 21. cikkének (7) bekezdése alapján.
92. cikk
Felügyeleti feladatok - általános követelmények
(1) Kijelölésekor a letétkezelő értékeli az ABA stratégiájának és az ABAK szervezetének jellegével, nagyságrendjével és összetettségével kapcsolatos kockázatokat annak érdekében, hogy az ABA-nak és azoknak az eszközöknek megfelelő felügyeleti eljárásokat dolgozzon ki, majd hajtson végre és alkalmazzon, amelyekbe az ABA befektet. Ezeket az eljárásokat rendszeresen aktualizálni kell.
(2) A 2011/61/EU irányelv 21. cikkének (9) bekezdése szerinti felügyeleti feladatainak ellátása során a letétkezelő utólagos ellenőrzésnek és vizsgálatnak veti alá az ABAK, az ABA vagy a kijelölt harmadik fél felelősségi körébe tartozó folyamatokat és eljárásokat. A letétkezelő minden körülmények között biztosítja, hogy megfelelő ellenőrzési és egyeztetési eljárások álljanak rendelkezésre, amelyeket végre kell hajtani, alkalmazni kell és gyakori rendszerességgel felül kell vizsgálni. Az ABAK biztosítja, hogy a letétkezelő az ABA eszközeivel és műveleteivel kapcsolatos minden utasítást és vonatkozó információt megkapjon, hogy ezáltal a letétkezelő lefolytathassa saját ellenőrzési és egyeztetési eljárását.
(3) A letétkezelő világos és átfogó eszkalációs eljárást hoz létre azoknak a helyzeteknek a kezelésére, amelyek esetében felügyeleti feladatai végrehajtása során lehetséges szabálytalanságokat tár fel; ezen eljárás részletes leírását kérésre az ABAK hatáskörrel rendelkező hatóságainak rendelkezésére bocsátja.
(4) Az ABAK a letétkezelő feladatai teljesítésének kezdetétől folyamatosan a letétkezelő rendelkezésére bocsát minden vonatkozó információt, amely a 2011/61/EU irányelv 21. cikke (9) bekezdése szerinti kötelezettségei teljesítéséhez szükséges, beleértve azokat az információkat is, amelyeket harmadik feleknek kell a letétkezelő rendelkezésére bocsátaniuk. Az ABAK a meglévő eljárások megfelelőségének és alkalmazhatóságának garantálása érdekében biztosítja különösen, hogy a letétkezelő hozzáféréssel rendelkezzen a könyveléshez, és helyszíni látogatásokat tehessen az ABAK, valamint az ABA vagy az ABAK által kijelölt bármely szolgáltató, például ügykezelők vagy külső értékbecslők helyiségeiben, illetve adott esetben felülvizsgálhassa a bejegyzett független könyvvizsgálók vagy más szakértők által elismert külső tanúsításokról szóló jelentéseket és nyilatkozatokat.
93. cikk
A jegyzésekkel és visszaváltásokkal kapcsolatos feladatok
A 2011/61/EU irányelv 21. cikke (9) bekezdése a) pontjának való megfelelés érdekében a letétkezelő a következő követelményeket teljesíti:
1.
A letétkezelő biztosítja, hogy az ABA, az ABAK vagy a kijelölt jogalany megfelelő és következetes eljárást hozott létre, hajt végre és alkalmaz annak érdekében, hogy:
i.
egyeztesse a jegyzési megbízásokat a jegyzésből befolyt bevételekkel, valamint a befektetési jegyek vagy részvények számát az ABA által beszedett, a jegyzésből befolyt bevételekkel;
ii.
egyeztesse a visszaváltási megbízásokat a kifizetett visszaváltásokkal, valamint a törölt befektetési jegyek vagy részvények számát az ABA által kifizetett visszaváltásokkal;
iii.
rendszeresen ellenőrizze az egyeztetési eljárás megfelelőségét.
Az i., ii. és iii. pont alkalmazásában a letétkezelő különösen rendszeresen ellenőrzi az ABA számláján lévő összes befektetési jegy vagy részvény számának összhangját az ABA nyilvántartásában szereplő összes kibocsátott részvény vagy befektetési jegy számával.
2.
A letétkezelő biztosítja és ellenőrzi, hogy az ABA befektetési jegyeinek vagy részvényeinek eladására, kibocsátására, visszavásárlására, visszaváltására és törlésére vonatkozó eljárások megfeleljenek az alkalmazandó nemzeti jognak és az ABA alapszabályának vagy létesítő okiratának, valamint ellenőrzi ezen eljárások tényleges végrehajtását.
3.
A letétkezelő által végzett ellenőrzések gyakoriságának összhangban kell lennie a jegyzések és visszaváltások gyakoriságával.
94. cikk
A befektetési jegyek/részvények értékelésével kapcsolatos feladatok
(1) A 2011/61/EU irányelv 21. cikke (9) bekezdése b) pontjának való megfelelés érdekében a letétkezelő:
a)
folyamatosan ellenőrzi, hogy a 2011/61/EU irányelv 19. cikkével és annak végrehajtási intézkedéseivel, valamint az ABA alapszabályával és létesítő okiratával összhangban az eszközök értékelésére vonatkozóan megfelelő és következetes eljárásokat hoztak létre és alkalmaznak; és
b)
biztosítja az értékelési politikák és eljárások tényleges végrehajtását és rendszeres felülvizsgálatát.
(2) A letétkezelő eljárásait az ABA 2011/61/EU irányelv 19. cikkében és annak végrehajtási intézkedéseiben előírtak szerinti értékelési politikájában meghatározott gyakorisággal összhangban lévő gyakorisággal kell lefolytatni.
(3) Amennyiben a letétkezelő úgy ítéli meg, hogy az ABA részvényei vagy befektetési jegyei értékének kiszámítása nem az alkalmazandó jognak vagy az ABA alapszabályának vagy a 2011/61/EU irányelv 19. cikkének megfelelően történt, értesíti az ABAK-ot, illetve adott esetben az ABA-t, és biztosítja, hogy időben meghozzák az ABA befektetői érdekét legjobban szolgáló korrekciós intézkedéseket.
(4) Külső értékbecslő kijelölése esetén a letétkezelő ellenőrzi, hogy a külső értékbecslő kijelölése összhangban van-e a 2011/61/EU irányelv 19. cikkével és végrehajtási intézkedéseivel.
95. cikk
Az ABAK utasításainak végrehajtásával kapcsolatos feladatok
A 2011/61/EU irányelv 21. cikke (9) bekezdése c) pontjának való megfelelés érdekében a letétkezelő legalább:
a)
megfelelő eljárásokat hoz létre és hajt végre annak ellenőrzésére, hogy az ABA és az ABAK megfelel-e az alkalmazandó jogszabályoknak és hatósági rendelkezéseknek, valamint az ABA alapszabályának és létesítő okiratának. A letétkezelő különösen nyomon követi az ABA megfelelését az ABA ajánlattételi dokumentumaiban meghatározott befektetési korlátozásoknak és tőkeáttételi korlátoknak. Ezeknek az eljárásoknak az ABA jellegével, nagyságrendjével és összetettségével arányosaknak kell lenniük;
b)
eszkalációs eljárást hoz létre és hajt végre abban az esetben, ha az ABA megsértette az a) pontban említett korlátok vagy korlátozások valamelyikét.
96. cikk
Az ügyletek időben történő elszámolásával kapcsolatos feladatok
(1) A 2011/61/EU irányelv 21. cikke (9) bekezdése d) pontjának való megfelelés érdekében a letétkezelő eljárást hoz létre azoknak a helyzeteknek a feltárására, amelyekben az ABA vagy az ABA nevében eljáró ABAK eszközeit érintő műveletekkel kapcsolatos díjazást a szokásos időn belül nem fizetik meg az ABA-nak, az ABA értesíti az ABAK-ot, és abban az esetben, ha a helyzetet nem orvosolták, amennyiben lehetséges, kéri az üzletféltől a pénzügyi eszköz visszatérítését.
(2) Amennyiben az ügyletekre nem szabályozott piacon kerül sor, a szokásos határidőket az ügylethez (tőzsdén kívüli származtatott ügylet vagy ingatlanokba, illetve magántulajdonban lévő vállalkozásokba történő befektetések) kapcsolódó feltételek figyelembevételével kell értékelni.
97. cikk
Az ABA bevételeinek felosztásával kapcsolatos feladatok
(1) A 2011/61/EU irányelv 21. cikke (9) bekezdése e) pontjának való megfelelés érdekében a letétkezelő:
a)
biztosítja, hogy az ABAK általi bejelentést követően a nettó bevétel kiszámítása az ABA alapszabályával, létesítő okiratával és az alkalmazandó nemzeti joggal összhangban történjen;
b)
biztosítja, hogy megfelelő intézkedéseket hozzanak, ha az ABA könyvvizsgálói fenntartásokkal fogadták el az éves pénzügyi kimutatásokat. Az ABA vagy az ABA nevében eljáró ABAK a letétkezelő rendelkezésére bocsátja a pénzügyi kimutatásokkal kapcsolatos fenntartásokat; és
c)
az ABAK általi bejelentést követően ellenőrzi az osztalékkifizetések, és adott esetben a nyereségrészesedések teljességét és pontosságát.
(2) Amennyiben a letétkezelő úgy ítéli meg, hogy a bevételszámítás nem az alkalmazandó jognak vagy az ABA alapszabályának vagy létesítő okiratának megfelelően történt, értesíti az ABAK-ot, illetve adott esetben az ABA-t, és biztosítja, hogy időben meghozzák az ABA befektetői érdekét legjobban szolgáló korrekciós intézkedéseket.
98. cikk
Átvilágítás
(1) A 2011/61/EU irányelv 21. cikke (11) bekezdésének c) pontjában meghatározott kötelezettségek teljesítése érdekében a letétkezelő megfelelően dokumentált átvilágítási eljárást hajt végre és alkalmaz a megbízott kiválasztására és folyamatos nyomon követésére. Ezt az eljárást rendszeresen, de legalább évente egyszer felül kell vizsgálni, és a hatáskörrel rendelkező hatóságok rendelkezésére kell bocsátani.
(2) A 2011/61/EU irányelv 21. cikkének (11) bekezdésével összhangban a letétkezelési funkciókkal megbízott harmadik fél kiválasztásánál és kijelölésénél a letétkezelő kellő szakértelemmel, körültekintéssel és gondossággal jár el annak érdekében, hogy e harmadik fél e pénzügyi eszközökkel való megbízása megfelelő szintű védelmet biztosítson. A letétkezelő legalább:
a)
értékeli a szabályozási és jogi keretrendszert, beleértve az országkockázatot, a letétkezelési kockázatot és a harmadik felek szerződéseinek végrehajthatóságát. Ez az értékelés különösen lehetővé teszi, hogy a letétkezelő meg tudja határozni a harmadik fél fizetésképtelenségének az ABA eszközeire és jogaira gyakorolt esetleges hatását. Amennyiben a letétkezelő megállapítja, hogy az eszközök elkülönítése a harmadik fél székhelye szerinti ország joga miatt nem elegendő a fizetésképtelenség elleni védelem biztosításához, haladéktalanul értesíti az ABAK-ot;
b)
értékeli, hogy a harmadik fél gyakorlata, eljárásai és belső ellenőrzései megfelelőek-e annak biztosításához, hogy az ABA vagy az ABA nevében eljáró ABAK pénzügyi eszközei magas szintű gondoskodásban és védelemben részesüljenek;
c)
értékeli, hogy a harmadik fél pénzügyi ereje és hírneve összhangban áll-e az átruházott feladatokkal. Az értékelés a lehetséges harmadik fél által szolgáltatott információkon, valamint adott esetben más adatokon és információkon alapul;
d)
biztosítja, hogy a harmadik fél rendelkezzen az átruházott letétkezelési feladatok megfelelő szintű védelmet és biztonságot nyújtó teljesítéséhez szükséges működési és technológiai lehetőségekkel.
(3) A letétkezelő a rendszeres felülvizsgálat és a folyamatos nyomon követés során kellő szakértelemmel, körültekintéssel és gondossággal jár el annak érdekében, hogy a harmadik fél továbbra is megfeleljen az e cikk (1) bekezdésében meghatározott kritériumoknak és a 2011/61/EU irányelv 21. cikke (11) bekezdésének d) pontjában előírt feltételeknek. Ennek érdekében a letétkezelő legalább:
a)
nyomon követi a harmadik fél teljesítményét és a letétkezelő által előírt normáknak való megfelelését;
b)
biztosítja, hogy a harmadik fél magas szintű gondossággal, óvatossággal és körültekintéssel járjon el letétkezelési feladatai teljesítése során, és hogy különösen a 99. cikkel összhangban ténylegesen különítse el a pénzügyi eszközöket;
c)
felülvizsgálja az azzal a döntéssel kapcsolatos letétkezelési kockázatokat, hogy az eszközöket harmadik félre bízzák, és az ABA-t vagy az ABAK-ot haladéktalanul értesíti az ezekben a kockázatokban bekövetkezett változásokról. Az értékelés a harmadik fél által szolgáltatott információkon, valamint adott esetben más adatokon és információkon alapul. Piaci zavar vagy kockázat azonosítása esetén a felülvizsgálat gyakoriságát növelni és hatályát bővíteni kell. Amennyiben a letétkezelő megállapítja, hogy az eszközök elkülönítése a harmadik fél székhelye szerinti ország joga miatt már nem elegendő a fizetésképtelenség elleni védelem biztosításához, haladéktalanul értesíti az ABAK-ot.
(4) Amennyiben a harmadik fél továbbruházza a rá ruházott feladatok bármelyikét, az (1), (2) és (3) bekezdésben meghatározott feltételeket és kritériumokat értelemszerűen kell alkalmazni.
(5) A letétkezelő nyomon követi a 2011/61/EU irányelv 21. cikke (4) bekezdésének való megfelelést.
(6) A letétkezelő készenléti tervet dolgoz ki minden egyes piacra, ahol a 2011/61/EU irányelv 21. cikke (11) bekezdésének megfelelően harmadik felet jelöl ki a letétkezelési feladatok ellátására. Ez a készenléti terv tartalmazza az alternatív szolgáltató adatait, ha van ilyen.
(7) Amennyiben a megbízott már nem felel meg a követelményeknek, a letétkezelő az ABA és annak befektetői érdekeit legjobban szolgáló intézkedéseket hoz, beleértve a szerződés felmondását.
99. cikk
Elkülönítési kötelezettség
(1) Amennyiben a letétkezelési funkciókat részben vagy egészben harmadik félre ruházták át, a letétkezelő annak érdekében, hogy a letétkezelési funkciók ellátásával a 2011/61/EU irányelv 21. cikke (11) bekezdésével összhangban megbízott harmadik fél a 2011/61/EU irányelv 21. cikke (11) bekezdése d) pontjának iii. alpontjában meghatározott elkülönítési kötelezettségnek megfelelően járjon el, ellenőrzi, hogy a harmadik fél:
a)
ezeket a nyilvántartásokat és számlákat úgy vezeti-e, hogy bármikor, késedelem nélkül megkülönböztethesse a letétkezelő ABA-ügyfeleinek eszközeit a saját eszközeitől, más ügyfeleinek eszközeitől, a letétkezelő saját számlás eszközeitől és az ABA-tól eltérő más ügyfelek letétkezelő által kezelt eszközeitől;
b)
úgy vezeti-e a nyilvántartásokat és a számlákat, hogy azok pontossága biztosított legyen és különösen összhangban legyenek a letétkezelő ügyfelei számára letétben őrzött eszközökkel;
c)
végez-e rendszeres egyeztetéseket belső számlái és nyilvántartásai, valamint a 2011/61/EU irányelv 21. cikke (11) bekezdésének harmadik albekezdésével összhangban az általa letétkezelési funkciókkal megbízott harmadik fél belső számlái és nyilvántartásai között;
d)
megfelelő szervezeti megoldásokat vezet-e be a pénzügyi eszközöknek vagy e pénzügyi eszközökkel kapcsolatos jogoknak a pénzügyi eszközökkel való visszaélésből, csalásból, nem megfelelő ügyvitelből, nem megfelelő nyilvántartás-vezetésből vagy gondatlanságból eredő elvesztése vagy csökkenése kockázatának minimalizálása érdekében;
e)
amennyiben a harmadik fél a 2006/73/EK irányelv 18. cikke (1) bekezdésének a), b) és c) pontjában említett jogalanyok körébe tartozik, amely jogalanyok az uniós jog hatályával megegyező hatályú hatékony prudenciális szabályok és felügyelet alatt állnak, amelyeket ténylegesen végre is hajtanak, a letétkezelő megteszi a szükséges lépéseket annak érdekében, hogy az ABA pénzeszközeit a 2011/61/EU irányelv 21. cikke (7) bekezdésének megfelelő számlán vagy számlákon tartsák.
(2) Amennyiben a letétkezelő letétkezelési funkcióit a 2011/61/EU irányelv 21. cikke (11) bekezdésének megfelelően harmadik félre ruházta át, annak nyomon követése, hogy a harmadik fél teljesíti-e elkülönítési kötelezettségét, biztosítja, hogy a letétkezelő ügyfeleinek pénzügyi eszközei védelmet élvezzenek az említett harmadik fél fizetésképtelensége esetén. Amennyiben az alkalmazandó jognak, különösen a tulajdonjogra vagy a fizetésképtelenségre vonatkozó jogszabályoknak megfelelően az (1) bekezdésben meghatározott követelmények nem elegendőek e célkitűzés eléréséhez, a letétkezelő értékeli, hogy milyen további intézkedéseket kell tenni a veszteség kockázatának minimalizálása és a megfelelő szintű védelem fenntartása érdekében.
(3) Az (1) és (2) bekezdést értelemszerűen kell alkalmazni, ha a 2011/61/EU irányelv 21. cikke (11) bekezdésével összhangban a letétkezelési funkciókkal megbízott harmadik fél úgy döntött, hogy letétkezelési funkcióinak egy részét vagy egészét a 2011/61/EU irányelv 21. cikke (11) bekezdése harmadik albekezdésének megfelelően egy további harmadik félre ruházza át.
4. SZAKASZ
A pénzügyi eszközök elvesztése, mentesülés a felelősség alól és objektív indokok
[a 2011/61/EU irányelv 21. cikkének (12) és (13) bekezdése]
100. cikk
A letétben őrzött pénzügyi eszköz elvesztése
(1) A 2011/61/EU irányelv 21. cikkének (12) bekezdése értelmében a letétben őrzött pénzügyi eszköz elvesztése abban az esetben következik be a letétkezelő vagy a letétben őrzött pénzügyi eszköz letéti őrzésével megbízott harmadik fél által letétben őrzött pénzügyi eszköz tekintetében, ha a következő feltételek valamelyike teljesül:
a)
az ABA meghatározott tulajdonjogáról bebizonyosodik, hogy érvénytelen, mert megszűnt vagy soha nem létezett;
b)
az ABA-t véglegesen megfosztották a pénzügyi eszköz feletti tulajdonjogától;
c)
az ABA véglegesen képtelen közvetlenül vagy közvetve rendelkezni a pénzügyi eszköz felett.
(2) Az ABAK a pénzügyi eszköz elvesztésének megállapítása során a hatáskörrel rendelkező hatóságok számára könnyen hozzáférhető, dokumentált folyamatot követ. A veszteség megállapítását követően a befektetőket tartós adathordozón haladéktalanul értesíteni kell.
(3) A 2011/61/EU irányelv 21. cikke (12) bekezdésének értelmében a letétben őrzött pénzügyi eszköz nem tekinthető elveszettnek, ha az ABA-t egy adott eszköz tekintetében véglegesen megfosztják tulajdonjogától, de ezt az eszközt egy másik pénzügyi eszközzel vagy eszközökkel helyettesítik, illetve azzá vagy azokká alakítják.
(4) A letétben őrzött pénzügyi eszközök letéti őrzésével megbízott harmadik fél fizetésképtelensége esetén az ABAK a letétben őrzött pénzügyi eszköz elvesztését akkor állapítja meg, amint az (1) bekezdésben felsorolt feltételek valamelyike bizonyossággal bekövetkezik.
Legkésőbb a fizetésképtelenségi eljárások végén bizonyossá válik, hogy az (1) bekezdésben meghatározott feltételek valamelyike bekövetkezett-e. Az ABAK és a letétkezelő szorosan nyomon követi a fizetésképtelenségi eljárásokat annak megállapítására, hogy a pénzügyi eszközök letéti őrzésével megbízott harmadik felekre bízott pénzügyi eszközök összessége vagy egy része ténylegesen elveszett-e.
(5) A letétben őrzött pénzügyi eszköz elvesztését attól függetlenül kell megállapítani, hogy az (1) bekezdésben felsorolt feltételek csalás, gondatlanság vagy más szándékos vagy nem szándékos magatartás eredményeként következtek-e be.
101. cikk
Mentesülés a felelősség alól a 2011/61/EU irányelv 21. cikkének (12) bekezdése alapján
(1) A letétkezelőnek a 2011/61/EU irányelv 21. cikke (12) bekezdésének második albekezdése szerinti felelősséget nem kell viselnie, ha bizonyítani tudja, hogy a következő feltételek mindegyike teljesül:
a)
a veszteséget okozó esemény nem a letétkezelő vagy a letétben őrzött pénzügyi eszköz letéti őrzésével a 2011/61/EU irányelv 21. cikke (8) bekezdésének a) pontjával összhangban megbízott harmadik fél cselekményének vagy mulasztásának eredménye;
b)
a letétkezelő a veszteséget eredményező esemény bekövetkezését ésszerűen nem tudta volna megakadályozni, annak ellenére, hogy az általános ágazati gyakorlat szerint a körültekintő letétkezelőre háruló minden óvintézkedést megtett;
c)
szigorú és átfogó átvilágítás ellenére a letétkezelő nem tudta megakadályozni a veszteséget.
Ez a feltétel abban az esetben tekinthető teljesítettnek, ha a letétkezelő biztosította, hogy a letétkezelő vagy a letétben őrzött pénzügyi eszköz letéti őrzésével a 2011/61/EU irányelv 21. cikke (8) bekezdésének a) pontjával összhangban megbízott harmadik fél a következő intézkedések mindegyikét meghozta:
i.
a letétben őrzött pénzügyi eszköz esetleges elvesztését eredményező külső események időben történő azonosítása és folyamatos nyomon követése érdekében az ABA eszközei jellegének és összetettségének megfelelő és azzal arányos struktúrák és eljárások létrehozása, végrehajtása, alkalmazása és fenntartása, valamint szakértelem biztosítása;
ii.
folyamatos értékelés arra vonatkozóan, hogy az i. alpontban azonosított események valamelyike jelent-e a letétben őrzött pénzügyi eszköz elvesztésével járó jelentős kockázatot;
iii.
az ABAK tájékoztatása az azonosított jelentős kockázatokról, és adott esetben megfelelő intézkedések meghozatala a letétben őrzött pénzügyi eszköz elvesztésének megelőzése vagy a veszteség enyhítése érdekében abban az esetben, ha olyan tényleges vagy lehetséges külső eseményeket azonosítottak, amelyekről úgy vélik, hogy a letétben őrzött pénzügyi eszköz elvesztésével járó jelentős kockázatot jelentenek.
(2) Az (1) bekezdés a) és b) pontjában említett követelmények a következő esetekben minősülhetnek teljesítettnek:
a)
emberi ellenőrzésen vagy befolyáson kívül eső természeti események;
b)
a letétben őrzött pénzügyi eszközöket érintő, valamely kormány vagy kormányzati szerv, többek között bíróság vagy törvényszék által hozott törvény, törvényerejű vagy közigazgatási rendelet, határozat vagy végzés;
c)
háború, felkelés vagy más nagyobb zavargás.
(3) Az (1) bekezdés a) és b) pontjában említett követelmények nem tekinthetők teljesítettnek olyan esetekben, mint például a letétkezelő vagy a letétben őrzött pénzügyi eszköz letéti őrzésével a 2011/61/EU irányelv 21. cikke (8) bekezdésének a) pontjával összhangban megbízott harmadik fél szintjén bekövetkező számviteli hiba, működési mulasztás, csalás, az elkülönítési követelmények alkalmazásának elmulasztása.
(4) Ezt a cikket értelemszerűen kell alkalmazni a megbízottra, ha a letétkezelő a 2011/61/EU irányelv 21. cikke (13) és (14) bekezdésével összhangban szerződésben átruházta felelősségét.
102. cikk
A felelősség alóli mentesülés szerződésben való rögzítésének objektív indokai a letétkezelő szempontjából
(1) A mentesülés 2011/61/EU irányelv 21. cikkének (13) bekezdése alapján történő, szerződésben való rögzítésére vonatkozó objektív indokoknak meg kell felelniük a következő feltételeknek:
a)
az adott tevékenységre jellemző pontos és konkrét körülményekre korlátozódnak;
b)
összhangban vannak a letétkezelő politikáival és döntéseivel.
(2) Az objektív indokokat minden esetben meg kell határozni, amikor a letétkezelő mentesülni akar a felelősség alól.
(3) Abban az esetben tekinthető úgy, hogy a letétkezelő objektív indokokkal rendelkezik a felelősség alóli mentesülésnek a 2011/61/EU irányelv 21. cikke (13) bekezdésének megfelelően történő, szerződésben való rögzítéséhez, ha bizonyítani tudja, hogy nem volt más választása, mint hogy harmadik félre ruházza át letétkezelési feladatait. Különösen ez a helyzet, ha:
a)
harmadik ország joga azt írja elő, hogy bizonyos pénzügyi eszközöket helyi jogalanynál helyezzenek letétbe, és vannak olyan helyi jogalanyok, amelyek megfelelnek a 2011/61/EU irányelv 21. cikke (11) bekezdésében meghatározott átruházási kritériumoknak; vagy
b)
az ABAK ragaszkodik ahhoz, hogy valamely befektetést egy adott joghatósági területen tart fenn, annak ellenére, hogy a letétkezelő figyelmeztette arra, hogy ez fokozott kockázattal jár.
V. FEJEZET
ÁTLÁTHATÓSÁGI KÖVETELMÉNYEK, TŐKEÁTTÉTEL, HARMADIK ORSZÁGOKRA VONATKOZÓ SZABÁLYOK ÉS AZ ABAK TEVÉKENYSÉGEINEK LEHETSÉGES KÖVETKEZMÉNYEIVEL KAPCSOLATOS INFORMÁCIÓK CSERÉJE
1. SZAKASZ
Éves jelentés, a befektetők tájékoztatása és jelentéstétel a hatáskörrel rendelkező hatóságok felé
[a 2011/61/EU irányelv 22. cikke (2) bekezdésének a)-e) pontja, 23. cikkének (4) bekezdése és 24. cikkének (1) bekezdése]
103. cikk
Az éves jelentésre vonatkozó általános elvek
Az éves jelentésben szereplő minden információt, beleértve az e szakaszban meghatározott információkat is, olyan módon kell közölni, amely lényeges, megbízható, összehasonlítható és egyértelmű tájékoztatást nyújt. Az éves jelentés azokat az információkat tartalmazza, amelyekre a befektetőknek egy adott ABA struktúrájával kapcsolatban szükségük van.
104. cikk
A mérleg vagy a vagyonkimutatás, valamint a bevételi és kiadási kimutatás tartalma és formátuma
(1) A mérleg, illetve a vagyonkimutatás a 2011/61/EU irányelv 22. cikke (2) bekezdésének a) pontjával összhangban legalább a következő elemeket és alaptételsorokat tartalmazza:
a) „eszközök”: múltbeli események eredményeképpen az ABA ellenőrzése alatt álló erőforrás, amelyből az ABA-nak várhatóan jövőbeli gazdasági haszna származik. Az eszközök a következő tételsorok szerint bonthatók tovább:
i. „befektetések”: többek között, de nem kizárólag hitelviszonyt és tulajdonviszonyt megtestesítő értékpapírok, ingatlan és vagyon, valamint származtatott termékek;
ii. „pénzeszköz és pénzeszköz-egyenértékesek”: többek között, de nem kizárólag készpénzállomány, látra szóló betétek és minősített rövid távú likvid befektetések;
iii. „követelések”: többek között, de nem kizárólag osztalékokkal és kamattal kapcsolatos követelések, értékesített befektetések, brókerekkel szembeni követelések és aktív időbeli elhatárolások, többek között, de nem kizárólag az ABA kiadásaival összefüggésben előre fizetett összegek;
b) „kötelezettségek”: az ABA múltbeli eseményekből származó olyan meglévő kötelme, amelynek a teljesítése várhatóan gazdasági hasznokat megtestesítő erőforrásoknak az ABA-ból történő kiáramlását eredményezi. A kötelezettségek a következő tételsorok szerint bonthatók tovább:
i. „tartozások”: többek között, de nem kizárólag befektetések vételével vagy az ABA befektetési jegyeinek vagy részvényeinek visszaváltásával kapcsolatos tartozások és brókereknek fizetendő összegek, valamint „elhatárolt kiadások”, többek között, de nem kizárólag kezelési díjakkal, tanácsadói díjakkal, teljesítménydíjakkal, kamatokkal és az ABA működése során felmerült egyéb kiadásokkal kapcsolatos kiadások;
ii. „kölcsöntartozások”: többek között, de nem kizárólag a bankokkal és más üzletfelekkel szemben fennálló tartozások;
iii. „egyéb kötelezettségek”: többek között, de nem kizárólag a kölcsönzött értékpapírok visszaadásakor a biztosítékkal kapcsolatosan az üzletfelekkel szembeni tartozások, bevétlek passzív időbeli elhatárolása, valamint fizetendő osztalékok és nyereségrészesedések;
c) „nettó eszközök”: valamennyi kötelezettség levonása után az ABA eszközeiben maradó érdekeltség.
(2) A bevételi és kiadási kimutatás legalább a következő elemeket és alaptételsorokat tartalmazza:
a) „bevétel”: a gazdasági hasznokban a beszámolási időszakban eszközök beáramlása vagy növekedése vagy kötelezettségek csökkenése formájában bekövetkezett növekedések, amelyek azt eredményezik, hogy a nettó eszközök a befektetők hozzájárulásától eltérő okból nőnek. A bevétel a következő tételsorok szerint bontható tovább:
i. „befektetési jövedelem”: amely a következőképpen bontható tovább:
- „osztalékbevétel”: tőkebefektetések után fizetett osztalék, amelyre az ABA jogosult,
- „kamatbevétel”: kötvények és pénzeszközök után fizetett kamat, amelyre az ABA jogosult,
- „bérleti bevétel”: ingatlanbefektetésből származó bérleti bevétel, amelyre az ABA jogosult;
ii. „befektetések realizált nyeresége”: befektetések elidegenítésén elért nyereség;
iii. „befektetések nem realizált nyeresége”: befektetések átértékelésén elért nyereség; és
iv. „egyéb bevételek”: többek között, de nem kizárólag kölcsönzött értékpapírokból és különböző forrásokból származó díjbevétel;
b) „kiadások”: a gazdasági hasznokban a beszámolási időszakban eszközök kiáramlása vagy csökkenése vagy kötelezettségek felmerülése formájában bekövetkezett csökkenések, amelyek azt eredményezik, hogy a nettó eszközök a befektetőknek történő juttatásoktól eltérő okból csökkennek. A kiadások a következő tételsorok szerint bonthatók tovább:
- „befektetési tanácsadási vagy kezelési díjak”: a tanácsadóval vagy ABAK-kal szemben felmerülő, szerződés alapján fizetendő díjak,
- „egyéb kiadások”: többek között, de nem kizárólag eljárási díjak, szakértői díjak, letéti díjak és kamat. Az egyedi tételeket, amennyiben lényegesek, külön kell közzétenni,
- „befektetések realizált vesztesége”: befektetések elidegenítésén elért veszteség,
- „befektetések nem realizált vesztesége”: befektetések átértékelésén elért veszteség;
c) „nettó bevétel vagy kiadás”: a kiadást meghaladó bevétel vagy adott esetben a bevételt meghaladó kiadás.
(3) A tételsorok tagolása, nómenklatúrája és terminológiája összhangban van az ABA-ra vonatkozó számviteli standardokkal vagy az ABA által elfogadott szabályokkal, és megfelel az ABA székhelye szerint alkalmazandó jogszabályoknak. A fentieknek való megfelelés érdekében ezek a tételsorok módosíthatók vagy kibővíthetők.
(4) További tételsorokat, rovatokat és részösszegeket kell szerepeltetni a mérlegben vagy a vagyonkimutatásban, ha ez az ABA pénzügyi helyzetének megértéséhez szükséges, vagy azokat tartalmilag és formailag a bevételi és kiadási kimutatásban kell szerepeltetni, ha ez az ABA pénzügyi teljesítményének megértéséhez szükséges. Adott esetben további információkat kell szerepeltetni a pénzügyi kimutatásokhoz fűzött megjegyzésekben. A megjegyzések célja, hogy megadják az elsődleges kimutatásokban szereplő tételek magyarázó leírását vagy bontását, valamint információkat szolgáltassanak azokról a tételekről, amelyek nem felelnek meg e kimutatások feltételeinek.
(5) A hasonló tételek lényeges osztályait külön kell kimutatni. Az egyedi tételeket, amennyiben lényegesek, közzé kell tenni. A lényeges jelleget az elfogadott számviteli keret követelményei alapján kell értékelni.
(6) A mérlegben vagy a vagyonkimutatásban a tételek kimutatását és osztályozását az egyik beszámolási vagy számviteli időszaktól a másikig meg kell tartani, kivéve, ha nyilvánvaló, hogy egy másik kimutatás vagy osztályozás megfelelőbb lenne, például, ha a befektetési stratégiában bekövetkezett változás eltérő kereskedelmi folyamatokat eredményez, vagy mert valamely számviteli standard változtatást ír elő a kimutatásban.
(7) Ami a IV. mellékletben meghatározott bevételi és kiadási kimutatás tartalmát és formátumát illeti, egy adott időszak valamennyi bevételi és kiadási tételét fel kell tüntetni a bevételi és kiadási kimutatásban, kivéve, ha az ABA által elfogadott számviteli standard mást ír elő.
105. cikk
A pénzügyi évben folytatott tevékenységekről szóló beszámoló
(1) A pénzügyi évben folytatott tevékenységekről szóló beszámoló legalább a következőket tartalmazza:
a)
az adott évben vagy időszakban végzett befektetési tevékenységek áttekintése és az adott év vagy időszak végén az ABA tulajdonában lévő portfóliók áttekintése;
b)
az adott évre vagy időszakra vonatkozóan az ABA teljesítményének áttekintése;
c)
a 2011/61/EU irányelv 23. cikkében felsorolt információkban bekövetkezett, az alábbiakban meghatározott lényeges változások, amelyek még nem szerepelnek a pénzügyi kimutatásokban.
(2) A beszámoló valós és kiegyensúlyozott áttekintést ad az ABA tevékenységeiről és teljesítményéről, azon főbb kockázatok és befektetések, illetve gazdasági bizonytalanságok leírásával együtt, amelyekkel az ABA szembesülhet.
(3) Az elemzés az ABA befektetési tevékenységeinek vagy teljesítményének megértéséhez szükséges mértékben tartalmazza az adott ABA szempontjából releváns, kulcsfontosságú pénzügyi és nem pénzügyi teljesítménymutatókat. A beszámolóban szereplő információknak összhangban kell lenniük az ABA székhelye szerinti nemzeti szabályokkal.
(4) A pénzügyi év tevékenységeiről szóló beszámolóban szereplő információk az igazgatók vagy vagyonkezelők jelentésének részét képezik, amennyiben ezt általában az ABA pénzügyi kimutatásaival együtt ismertetik.
106. cikk
Lényeges változások
(1) Az információkban bekövetkezett változások a 2011/61/EU irányelv 22. cikke (2) bekezdésének d) pontja értelmében lényegesnek tekinthetők, ha nagy a valószínűsége, hogy az ésszerű befektető, amennyiben ilyen információ kerül a birtokába, átgondolná az ABA-ba történő befektetését, többek között azért is, mert az ilyen információk hatással lehetnek a befektető azon képességére, hogy gyakorolhassa befektetésével kapcsolatos jogait, vagy egyébként sértik az ABA egy vagy több befektetőjének érdekeit.
(2) A 2011/61/EU irányelv 22. cikke (2) bekezdése d) pontjának való megfelelés érdekében az ABAK e cikk (1) bekezdésével összhangban a pénzügyi év során értékeli a 2011/61/EU irányelv 23. cikkében említett információkban bekövetkezett változásokat.
(3) Az információkat a számviteli standardokkal és az ABA által elfogadott számviteli szabályokkal összhangban kell közzétenni, az ABA-ra, illetve adott esetben az ABA befektetőire esetlegesen vagy várhatóan gyakorolt hatások leírásával együtt. További tájékoztatást kell nyújtani abban az esetben, ha a számviteli standardok és számviteli szabályok meghatározott követelményei esetlegesen nem elegendőek ahhoz, hogy lehetővé tegyék a befektetők számára a változás hatásának megértését.
(4) Amennyiben az (1) bekezdéssel összhangban közzéteendő információkra nem terjednek ki az ABA-ra vonatkozó számviteli standardok vagy az ABA számviteli szabályai, rendelkezésre kell bocsátani a lényeges változás leírását az ABA-ra, illetve adott esetben az ABA befektetőire gyakorolt lehetséges vagy várható hatásokkal együtt.
107. cikk
A javadalmazás közzététele
(1) A 2011/61/EU irányelv 22. cikke (2) bekezdésének e) pontjában előírt információk közlésekor meg kell határozni, hogy a teljes javadalmazás vonatkozik-e a következőkre:
a)
az ABAK valamennyi alkalmazottjának teljes javadalmazása, a kedvezményezettek számának megjelölésével;
b)
az ABAK azon alkalmazottainak teljes javadalmazása, akik teljes mértékben vagy részben vesznek részt az ABA tevékenységeiben, a kedvezményezettek számának megjelölésével;
c)
az ABA-nak betudható, az ABAK alkalmazottainak járó teljes javadalmazás aránya, a kedvezményezettek számának megjelölésével.
(2) Adott esetben a pénzügyi évre vonatkozó teljes javadalmazás tartalmazza az ABA által kifizetett nyereségrészesedéseket is.
(3) Amennyiben az információkat az ABAK szintjén teszik közzé, az egyes ABA-k tekintetében történő felosztást, illetve bontást is közölni kell, amennyiben vannak ilyen információk, vagy ezek könnyen hozzáférhetők. E közzététel részeként rendelkezésre kell bocsátani a felosztás, illetve bontás módjának leírását.
(4) Az ABAK-ok az érintett alkalmazotti kategóriákra vonatkozó javadalmazási politikák és gyakorlatok pénzügyi és nem pénzügyi kritériumaival kapcsolatos általános információkat nyújtanak annak érdekében, hogy a befektetők értékelni tudják a létrehozott ösztönzőket. A 2011/61/EU irányelv II. mellékletében meghatározott elvekkel összhangban az ABAK legalább az ABA kockázati profiljának és az ABA által az összeférhetetlenségek elkerülése és kezelése érdekében elfogadott intézkedéseknek a megértéséhez szükséges információkat közzéteszi.
108. cikk
A befektetők időszakos tájékoztatása
(1) A 2011/61/EU irányelv 23. cikkének (4) bekezdésében említett információkat világos és érthető módon kell közzétenni.
(2) Az ABA azon eszközei által képviselt arány közzététele során, amelyekre a 2011/61/EU irányelv 23. cikke (4) bekezdése a) pontjával összhangban illikvid jellegükből eredően különös rendelkezések vonatkoznak, az ABAK:
a)
áttekintést nyújt valamennyi különös rendelkezésről, többek között arról, hogy azok side pocket számlákra, visszaváltási korlátokra vagy egyéb hasonló rendelkezésekre vonatkoznak-e, az ilyen rendelkezések hatálya alá tartozó eszközökre vonatkozó értékelési módszerről és arról, hogy a kezelési díjak és teljesítménydíjak hogyan vonatkoznak ezekre az eszközökre;
b)
ezeket az információkat az ABA alapszabályában vagy létesítő okiratában előírt, az ABA befektetőknek szóló időszakos jelentésének részeként vagy a tájékoztatóval és az ajánlattételi dokumentummal egy időben és - legalább - az éves jelentésnek a 2011/61/EU irányelv 22. cikke (1) bekezdése szerinti rendelkezésre bocsátásával egy időben teszi közzé.
Az ABA 1. cikk (5) bekezdésében meghatározott különös rendelkezések hatálya alá tartozó eszközeinek arányát a különös rendelkezések hatálya alá tartozó ezen eszközök nettó értékének és az érintett ABA nettó eszközértékének hányadosaként kell kiszámítani.
(3) A 2011/61/EU irányelv 23. cikke (4) bekezdésének b) pontjával összhangban az ABA likviditásának kezelésével kapcsolatos új megállapodások tekintetében az ABAK:
a)
minden egyes általuk kezelt, nem tőkeáttétellel finanszírozott, zárt végű ABA-ra vonatkozóan értesíti a befektetőket, ha változtatásokat vezet be a 2011/61/EU irányelv 16. cikkének (1) bekezdésében említett likviditáskezelési rendszerekben és eljárásokban, amennyiben e változtatások a 106. cikk (1) bekezdésének megfelelően lényegesek;
b)
azonnal értesíti a befektetőket, ha visszaváltási korlátokat, side pocket számlákat vagy hasonló különös rendelkezéseket vezet be, vagy ha úgy dönt, hogy felfüggeszti a visszaváltásokat;
c)
áttekintést nyújtanak a likviditással kapcsolatos rendelkezésekben bekövetkezett változásokról, függetlenül attól, hogy ezek különös rendelkezések-e. Adott esetben ki kell térni azokra a feltételekre, amelyek alapján megengedett a visszaváltás, valamint azokra a körülményekre, amelyek meghatározzák, hogy mikor alkalmazandó a teljes körű kezelési jog. Ki kell térni továbbá a gyakorolható szavazati vagy más korlátozásokra, a lekötés hosszára vagy a visszaváltási korlátokra és felfüggesztésekre az „első a sorban” vagy „az arányos elosztás” tekintetében alkalmazott rendelkezésekre.
(4) A 2011/61/EU irányelv 23. cikke (4) bekezdésének c) pontjával összhangban az ABA kockázati profiljának közzététele a következőket tartalmazza:
a)
azok az intézkedések, amelyek célja az ABA portfólióinak azokra a leginkább releváns kockázatokra való érzékenységének a mérése, amelyeknek az ABA ki van vagy ki lehet téve;
b)
amennyiben az ABAK által meghatározott kockázati korlátokat túllépték vagy valószínűleg túllépik, a körülmények és a hozott korrekciós intézkedések leírása.
Az információkat az ABA alapszabályában vagy létesítő okiratában előírt, az ABA befektetőknek szóló időszakos jelentésének részeként vagy a tájékoztatóval és az ajánlattételi dokumentummal egy időben és - legalább - az éves jelentésnek a 2011/61/EU irányelv 22. cikke (1) bekezdése szerinti rendelkezésre bocsátásával egy időben kell közzétenni.
(5) Az ABAK által a 2011/61/EU irányelv 23. cikke (4) bekezdésének c) pontjával összhangban alkalmazott kockázatkezelési rendszerek kitérnek az ABAK által azon kockázatok kezelésére alkalmazott kockázatkezelési rendszerek főbb jellemzőire, amelyeknek az általa kezelt egyes ABA-k ki vannak vagy ki lehetnek téve. Változás esetén a tájékoztatás tartalmazza a változásra vonatkozó információt és annak az ABA-ra és befektetőire gyakorolt várható hatását.
Az információkat az ABA alapszabályában vagy létesítő okiratában előírt, az ABA befektetőknek szóló időszakos jelentésének részeként vagy a tájékoztatóval és az ajánlattételi dokumentummal egy időben és - legalább - az éves jelentésnek a 2011/61/EU irányelv 22. cikke (1) bekezdése szerinti rendelkezésre bocsátásával vagy nyilvánosságra hozatalával egy időben kell közzétenni.
109. cikk
A befektetők rendszeres tájékoztatása
(1) A 2011/61/EU irányelv 23. cikkének (5) bekezdésében említett információkat világos és érthető módon kell közzétenni.
(2) A bruttó módszer és a kötelezettség-módszer alapján számított tőkeáttétel legnagyobb mértékében bekövetkező változásokra és a biztosítékok vagy a tőkeáttételi megállapodások értelmében nyújtott garanciák újbóli felhasználási jogára vonatkozó információkat haladéktalanul rendelkezésre kell bocsátani, és azoknak ki kell térniük a következőkre:
a)
a tőkeáttétel 7. és 8. cikkel összhangban számított eredeti és felülvizsgált legnagyobb mértéke, ahol a tőkeáttétel mértékét a vonatkozó kitettség és az ABA nettó eszközértékének hányadosaként kell kiszámítani;
b)
a biztosíték újbóli felhasználását garantáló jogok jellege;
c)
a nyújtott garanciák jellege, és
d)
a szolgáltatók tekintetében bekövetkező, a fenti tételek valamelyikére vonatkozó változások részletei.
(3) Az ABA által alkalmazott bruttó módszer és kötelezettség-módszer alapján számított tőkeáttétel teljes összegére vonatkozó információkat az ABA alapszabályában vagy létesítő okiratában előírt, az ABA befektetőknek szóló időszakos jelentésének részeként vagy a tájékoztatóval és az ajánlattételi dokumentummal egy időben és - legalább - az éves jelentésnek a 2011/61/EU irányelv 22. cikke (1) bekezdése szerinti rendelkezésre bocsátásával egy időben kell közzétenni.
110. cikk
Jelentéstétel a hatáskörrel rendelkező hatóság felé
(1) A 2011/61/EU irányelv 24. cikke (1) bekezdésének második albekezdésében és 3. cikke (3) bekezdésének d) pontjában előírt követelményeknek való megfelelés érdekében az ABAK a hatáskörrel rendelkező hatóságoknak szóló jelentésében a következő információkat nyújtja:
a)
azok a fő eszközök, amelyekkel kereskedik, beleértve a pénzügyi eszközök és más eszközök lebontását, valamint az ABA befektetési stratégiáit és azok földrajzi és ágazati befektetési súlypontjait;
b)
azok a piacok, amelyeknek tagja vagy ahol aktívan kereskedik;
c)
az ABA portfóliójának diverzifikációja, beleértve többek között, de nem kizárólag főbb kitettségeit és legfontosabb koncentrációit.
Az információkat a lehető leghamarabb, de legkésőbb a (3) bekezdésben említett időszak végét követő egy hónapon belül rendelkezésre kell bocsátani. Amennyiben az ABA alapok alapja, ezt az időszakot az ABAK 15 nappal meghosszabbíthatja.
(2) A 2011/61/EU irányelv 24. cikkének (2) bekezdésével összhangban az ABAK az általa kezelt uniós ABA-król és az általa az Unióban forgalmazott ABA-król a következő információkat bocsátja a székhelye szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságainak rendelkezésére:
a)
az ABA azon, a 2011/61/EU irányelv 23. cikke (4) bekezdésének a) pontjában említett eszközeinek aránya, amelyekre illikvid jellegükből eredően e rendelet 1. cikkének (5) bekezdésében meghatározott különös rendelkezések vonatkoznak;
b)
az ABA likviditásának kezelésével kapcsolatos minden új megállapodás;
c)
az ABAK által a piaci kockázat, a likviditási kockázat, a partnerkockázat, és egyéb, többek között a működési kockázat kezelése érdekében alkalmazott kockázatkezelési rendszerek;
d)
az ABA aktuális kockázati profilja, beleértve a következőket:
i.
az ABA befektetéseinek piaci kockázati profilja, beleértve az ABA szokásos piaci feltételek szerinti várható hozamát és volatilitását;
ii.
az ABA befektetéseinek likviditási profilja, beleértve az ABA eszközeinek likviditási profilját, a visszaváltási határidők profilját és az ABA-nak az üzletfelek által biztosított finanszírozási feltételeket;
e)
információ azon fő eszközkategóriákról, amelyekbe az ABA befektetett, beleértve a hosszú és rövid pozíciók piaci értékét, a jelentéstételi időszak alatti forgalmat és teljesítményt; és
f)
a 2011/61/EU irányelv 15. cikke (3) bekezdésének b) pontja és 16. cikke (1) bekezdésének második albekezdése értelmében, a szokásos és rendkívüli körülmények esetén végzett időszakos stressztesztek eredményei.
(3) Az (1) és a (2) bekezdésben említett információkról a következők szerint kell jelentést tenni:
a)
az ABAK-ok által kezelt valamennyi uniós ABA és az általuk az Unióban forgalmazott valamennyi ABA tekintetében félévente azok az ABAK-ok, amelyek olyan ABA-k portfólióit kezelik, amelyek kezelt eszközeinek a 2. cikkel összhangban számított értéke összesen meghaladja a 2011/61/EU irányelv 3. cikke (2) bekezdésének a) és b) pontjában meghatározott 100 millió EUR vagy 500 millió EUR küszöbértéket, de nem haladja meg az 1 milliárd EUR-t;
b)
az ABAK-ok által kezelt valamennyi uniós ABA és az általuk az Unióban forgalmazott valamennyi ABA tekintetében negyedévente azok az ABAK-ok, amelyek olyan ABA-k portfólióit kezelik, amelyek kezelt eszközeinek a 2. cikkel összhangban számított értéke összesen meghaladja az 1 milliárd EUR-t;
c)
negyedévente azok az ABAK-ok, amelyekre e bekezdés a) pontjában említett követelmények vonatkoznak, minden olyan ABA tekintetében, amelyek kezelt eszközeinek összértéke, beleértve a tőkeáttétel alkalmazásával megszerzett eszközöket is, meghaladja az 500 millió EUR-t, ABA-nként;
d)
az ABAK-ok évente az általuk kezelt, nem tőkeáttétellel finanszírozott minden egyes olyan ABA tekintetében, amelyek alapvető befektetési politikájukkal összhangban tőzsdén nem jegyzett vállalkozásokba és kibocsátókba fektetnek be, hogy megszerezzék felettük az ellenőrzést.
(4) A (3) bekezdéstől eltérve az ABAK székhelye szerinti hatáskörrel rendelkező hatóság funkciója ellátása érdekében megfelelőnek és szükségesnek ítélheti, hogy az információk egészének vagy egy részének kapcsán gyakoribb jelentéstételt írjon elő.
(5) Az egy vagy több olyan ABA-t kezelő ABAK-ok, amelyeket úgy értékeltek, hogy e rendelet 111. cikke értelmében jelentős mértékben alkalmaznak tőkeáttételt, a 2011/61/EU irányelv 24. cikkének (4) bekezdése alapján előírt információkat az e cikk (2) bekezdése alapján előírtakkal egyidejűleg biztosítják.
(6) Az ABAK-ok az (1), (2) és (5) bekezdésben meghatározott információkat a IV. melléklet szerinti pro forma jelentéstételi mintával összhangban bocsátják rendelkezésre.
(7) A 2011/61/EU irányelv 42. cikke (1) bekezdésének a) pontjával összhangban a nem uniós ABAK-ok esetében a székhely szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságaira való hivatkozás a referencia-tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságát jelenti.
111. cikk
„Jelentős mértékű” tőkeáttétel alkalmazása
(1) A 2011/61/EU irányelv 24. cikke (4) bekezdésének alkalmazásában a tőkeáttétel alkalmazása jelentős mértékűnek tekinthető, ha az ABA e rendelet 8. cikke szerinti kötelezettség-módszerrel számított kitettsége meghaladja nettó eszközértéke háromszorosát.
(2) Az e cikk (1) bekezdésében említett követelmények teljesülése esetén az ABAK a 2011/61/EU irányelv 24. cikke (4) bekezdésével összhangban, az e rendelet 110. cikke (3) bekezdésében meghatározott elveknek megfelelően tájékoztatja a székhelye szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságait.
2. SZAKASZ
Tőkeáttétellel finanszírozott ABA-kat kezelő ABAK-ok
[a 2011/61/EU irányelv 25. cikkének (3) bekezdése]
112. cikk
Az ABA-k kezelésére vonatkozó korlátozások
(1) Az e cikkben meghatározott elveket kell alkalmazni azoknak a körülményeknek a meghatározása érdekében, amelyekben a hatáskörrel rendelkező hatóságok gyakorolják azon hatáskörüket, hogy az ABAK-okra vonatkozóan tőkeáttételi korlátokat és egyéb korlátozásokat írnak elő.
(2) A 2011/61/EU irányelv 7. cikkének (3) bekezdése, 15. cikkének (4) bekezdése, 24. cikkének (4) bekezdése vagy 24. cikkének (5) bekezdése alapján kapott információk értékelésekor a hatáskörrel rendelkező hatóság figyelembe veszi, hogy az ABAK által alkalmazott tőkeáttétel vagy az ABAK-nak az ABAK-ok egy csoportjával vagy más pénzügyi vállalkozásokkal való kölcsönhatása milyen mértékben járulhat hozzá a pénzügyi rendszert fenyegető rendszerkockázat vagy a rendellenes piaci működéssel kapcsolatos kockázat előidézéséhez.
(3) A hatáskörrel rendelkező hatóságok értékelésükben legalább a következő szempontokat figyelembe veszik:
a)
azok a körülmények, amelyekben az ABA vagy több ABA kitettsége, beleértve a finanszírozásból vagy az ABAK által saját számlájára vagy az ABA nevében kötött befektetési pozíciókból eredő kitettségeket, jelentős piaci, likviditási vagy partnerkockázatot jelenthet a pénzügyi vállalkozásnak;
b)
azok a körülmények, amelyekben az ABAK tevékenységei vagy annak például az ABAK-ok egy csoportjával vagy más pénzügyi vállalkozásokkal való kölcsönhatása, különösen azon eszközöknek a típusa tekintetében, amelyekbe az ABA befektet, valamint az ABAK által a tőkeáttétel alkalmazásán keresztül használt technikák tekintetében, hozzájárulnak vagy hozzájárulhatnak a pénzügyi eszközök vagy más eszközök árainak olyan mértékű csökkenő tendenciájához, amely veszélyezteti ezeknek a pénzügyi eszközöknek vagy más eszközöknek az életképességét;
c)
olyan kritériumok, mint például az ABA típusa, az ABAK érintett ABA-kra vonatkozó befektetési stratégiája, az ABAK és az ABA működésének keretét adó piaci feltételek és azok az esetleges prociklikus hatások, amelyek abból erednek, hogy a hatáskörrel rendelkező hatóságok az érintett ABAK által alkalmazott tőkeáttételre vonatkozóan korlátokat vagy más korlátozásokat vezetnek be;
d)
olyan kritériumok, mint például az ABA vagy több ABA mérete és egy adott piaci szektorban a kapcsolódó hatások; a kockázatok koncentrációja meghatározott piacokon, ahol az ABA vagy több ABA befektet; kockázatok átterjedése egy másik piacra olyan piacról, ahol kockázatokat azonosítottak; likviditási kérdések meghatározott piacokon, egy adott időpontban; az eszközök és források közötti eltérések nagyságrendje egy meghatározott ABAK befektetési stratégiájában, vagy szabálytalan mozgások azoknak az eszközöknek az árában, amelybe az ABA befektethet.
3. SZAKASZ
Harmadik országokra vonatkozó különös szabályok
[a 2011/61/EU irányelv 34. cikkének (1) bekezdése, 35. cikkének (2) bekezdése, 36. cikkének (1) bekezdése, 37. cikke (7) bekezdésének d) pontja, 40. cikke (2) bekezdésének a) pontja és 42. cikkének (1) bekezdése]
113. cikk
Általános követelmények
(1) Az együttműködési megállapodások a 2011/61/EU irányelv VII. fejezetében meghatározott minden lehetséges helyzetre és szereplőre kiterjednek, figyelembe véve az ABAK székhelyét, az ABA székhelyét és az ABAK tevékenységét.
(2) Az együttműködési megállapodást írásban kell rögzíteni.
(3) Az együttműködési megállapodások felügyeleti és végrehajtási célból konzultációs, együttműködési és információcserét lehetővé tévő meghatározott keretrendszert hoznak létre az EU hatáskörrel rendelkező hatóságai és a harmadik ország hatáskörrel rendelkező hatóságai között.
(4) Az együttműködési megállapodások a 2011/61/EU irányelv előírása szerint külön záradékot tartalmaznak a hatáskörrel rendelkező uniós hatóság által harmadik országbeli felügyeleti hatóságtól kapott információknak másik hatáskörrel rendelkező uniós hatóságok, az EÉPH vagy az ERKT részére történő átadásáról.
114. cikk
Mechanizmusok, eszközök és eljárások
(1) Az együttműködési megállapodások létrehozzák a szükséges mechanizmusokat, eszközöket és eljárásokat, amelyek lehetővé teszik a hatáskörrel rendelkező uniós hatóságok számára, hogy a 2011/61/EU irányelv szerinti feladataik teljesítéséhez szükséges valamennyi információhoz hozzáférjenek.
(2) Az együttműködési megállapodások létrehozzák a szükséges mechanizmusokat, eszközöket és eljárásokat, amelyek lehetővé teszik, hogy amennyiben a hatáskörrel rendelkező uniós hatóságok 2011/61/EU irányelv szerinti feladatainak ellátásához szükséges, helyszíni vizsgálatokat végezzenek. A helyszíni vizsgálatokat közvetlenül a hatáskörrel rendelkező uniós hatóság, vagy a harmadik ország hatáskörrel rendelkező hatósága végzi a hatáskörrel rendelkező uniós hatóság segítségével.
(3) Az együttműködési megállapodások létrehozzák a szükséges mechanizmusokat, eszközöket és eljárásokat, amelyek lehetővé teszik harmadik ország hatáskörrel rendelkező hatósága számára, hogy szükség esetén segítse a hatáskörrel rendelkező uniós hatóságokat a harmadik országban székhellyel rendelkező jogalany által megsértett uniós jogszabályok és nemzeti végrehajtási jogszabályok végrehajtásában, az említett hatóságra vonatkozó nemzeti és nemzetközi joggal összhangban.
115. cikk
Adatvédelem
Az együttműködési megállapodások biztosítják, hogy az adatok harmadik országoknak való továbbítása és az adatok elemzése kizárólag a 2011/61/EU irányelv 52. cikkének megfelelően történjen.
4. SZAKASZ
Az ABAK-ok tevékenységének lehetséges rendszerszintű következményeivel kapcsolatos információcsere
[a 2011/61/EU irányelv 53. cikkének (1) bekezdése]
116. cikk
Az ABAK-ok tevékenységének lehetséges rendszerszintű következményeivel kapcsolatos információcsere
A 2011/61/EU irányelv 53. cikkének alkalmazásában az említett irányelv alapján az ABAK-ok engedélyezéséért vagy felügyeletéért felelős, hatáskörrel rendelkező tagállami hatóságok a többi tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságaival, az EÉPH-val és az ERKT-val legalább a következő információkat kicserélik:
a)
a 110. cikk szerint kapott információk, amennyiben ezek lényegesek lehetnek az egyes ABAK-oknak vagy ABAK-ok összességének tevékenysége következtében a rendszerszintű fontossággal bíró pénzügyi intézmények stabilitását, illetve az adott ABAK-ok tevékenységével érintett piacok megfelelő működését befolyásoló esetleges hatások nyomon követése és kezelése szempontjából;
b)
a harmadik ország hatóságaitól kapott információk, amennyiben ezek a rendszerkockázatok nyomon követéséhez szükségesek;
c)
az a) és b) pontban említett információk elemzése, és azoknak a helyzeteknek az értékelése, amelyekben egy vagy több felügyelt ABAK vagy az általuk kezelt egy vagy több ABA tevékenységét úgy ítélik meg, hogy az hozzájárul a pénzügyi rendszert fenyegető rendszerkockázat, a rendellenes piaci működéssel kapcsolatos kockázat vagy a gazdaság hosszú távú növekedését fenyegető kockázatok kialakulásához;
d)
a meghozott intézkedések, amikor egy vagy több felügyelt ABAK vagy az általuk kezelt egy vagy több ABA tevékenysége rendszerkockázatot jelent vagy veszélyezteti azoknak a piacoknak a megfelelő működését, amelyeken tevékenységüket folytatják.
VI. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
117. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2013. július 22-től kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2012. december 19-én.