PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1247/2012
ze dne 19. prosince 2012,
kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o formát a četnost vykazování obchodů do registrů obchodních údajů podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 ze dne 4. července 2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů (2), a zejména na čl. 9 odst. 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
S cílem zabránit nejednotnostem by se měly na všechny údaje zasílané do registrů obchodních údajů podle článku 9 nařízení (EU) č. 648/2012 vztahovat stejná pravidla, normy a formáty týkající se všech registrů obchodních údajů, všech protistran a všech druhů derivátů. Pro popis derivátového obchodu by se proto měl použít specifický soubor údajů.
(2)
Vzhledem k tomu, že OTC deriváty obvykle nelze jednoznačně identifikovat podle existujících kódů, které se běžně používají na finančních trzích, jako jsou mezinárodní identifikační čísla cenných papírů (ISIN) ani popsat pomocí kódu ISO klasifikace finančních nástrojů, je třeba vypracovat nový a univerzální způsob identifikace. Je-li k dispozici specifický identifikační kód produktu, který splňuje zásady specifičnosti, neutrality, spolehlivosti, otevřeného zdroje, přizpůsobitelnosti, přístupnosti, dostupnosti za přiměřenou cenu, je nabízen v odpovídajícím rámci řízení a je přijat pro používání v EU, měl by se použít. Není-li k dispozici specifický identifikační kód produktu splňující tyto požadavky, měla by se použít prozatímní taxonomie.
(3)
Podkladový nástroj by měl být identifikován jednotným identifikačním kódem, avšak v současné době na trhu neexistuje žádný běžně používaný standardizovaný kód k identifikaci podkladového nástroje v koši. Protistrany by proto měly přinejmenším uvést, že podkladovým nástrojem je koš, a tam, kde je to možné, použít kódy ISIN pro standardizované indexy.
(4)
Aby byla zajištěna provázanost, měly by být všechny strany derivátové smlouvy identifikovány specifickým kódem. K identifikaci všech finančních a nefinančních smluvních stran, makléřů, ústředních protistran a beneficiárních vlastníků by se měl použít, jakmile bude k dispozici, celosvětový identifikační kód právnické osoby nebo prozatímní identifikační kód subjektu definovaný v rámci řízení, který je v souladu s doporučeními Rady pro finanční stabilitu týkajícími se požadavků na údaje a je přijat pro používání v EU, zejména s cílem zajistit provázanost s Výborem pro platební a vypořádací systémy (CPSS) a zprávou Mezinárodní organizace komisí pro cenné papíry (IOSCO) o vykazování údajů o OTC derivátech a požadavcích na jejich agregaci, která popisuje identifikační kódy právnických osob jako nástroj pro agregaci údajů. V případě obchodování na účet klientů by beneficiární vlastníci měli být identifikováni jako jednotlivci nebo subjekty, jejichž jménem byla smlouva uzavřena.
(5)
Měl by se zohlednit přístup používaný v třetích zemích a také přístup samotných registrů obchodních údajů, když zahajují svou činnost. S cílem zajistit nákladově efektivní řešení pro protistrany a zmírnit operační riziko pro registry obchodních údajů by proto datum zahájení vykazování mělo zahrnovat data zavedení různých kategorií derivátů, počínaje nejstandardizovanějšími kategoriemi a následně rozšířením na další kategorie. Derivátové smlouvy, které byly uzavřeny před datem, k datu nebo po datu vstupu nařízení (EU) č. 648/2012 v platnost, jež nezůstaly nevypořádány ke dni nebo po datu zahájení vykazování, nemají pro regulatorní účely zásadní význam. Podle čl. 9 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 648/2012 se na ně však vztahuje oznamovací povinnost. Aby však byl v uvedených případech zajištěn efektivní a přiměřený režim vykazování a byly zohledněny obtíže při opětovném zjišťování údajů týkajících se ukončených smluv, měla by být na takové vykazování ponechána delší lhůta.
(6)
Toto nařízení vychází z návrhu prováděcích technických norem předložených Komisi Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy.
(7)
Postupem podle článku 15 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy) (3) vedl Evropský orgán pro cenné papíry a trhy otevřené veřejné konzultace o návrzích prováděcích technických norem, provedl analýzu potenciálních souvisejících nákladů a přínosů a vyžádal si stanovisko skupiny subjektů působících v oblasti cenných papírů a trhů Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy zřízené v souladu s článkem 37 uvedeného nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Formát vykazování derivátových smluv
Informace obsažené ve zprávě podle článku 9 nařízení (EU) č. 648/2012 se poskytují ve formátu stanoveném v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Četnost vykazování derivátových smluv
U smluv vykazovaných do registru obchodních údajů se v případech stanovených v čl. 11 odst. 2 nařízení (EU) č. 648/2012 provádí tržní přeceňování nebo ocenění podle modelu denně. Veškeré další náležitosti, které se vykazují, stanovené v příloze tohoto nařízení a v příloze aktu v přenesené pravomoci, pokud jde o regulační technické normy, které blíže určují minimální náležitosti údajů, jež se mají vykazovat do registru obchodních údajů podle čl. 9 odst. 5 nařízení (EU) č. 648/2012, se vykazují tak, jak k nim dochází, a s ohledem na lhůtu podle článku 9 nařízení (EU) č. 648/2012, zejména pokud jde o uzavření, změnu nebo ukončení smlouvy.
Článek 3
Identifikace protistran a ostatních subjektů
1. Ve zprávě se použije identifikační kód právnické osoby, který umožní identifikovat:
a)
beneficiárního vlastníka, který je právnickou osobou;
b)
makléře;
c)
ústřední protistranu;
d)
beneficiárního vlastníka, který je členem clearingového systému a je právnickou osobou;
e)
protistranu, která je právnickou osobou;
f)
předkládající subjekt.
2. Není-li k dispozici identifikační kód právnické osoby, zpráva musí obsahovat prozatímní identifikační kód definovaný na úrovni Unie, který je:
a)
specifický;
b)
neutrální;
c)
spolehlivý,
d)
otevřeným zdrojem;
e)
přizpůsobitelný;
f)
přístupný;
g)
dostupný za přiměřenou cenu;
h)
podléhá odpovídajícímu rámci řízení.
3. Není-li k dispozici identifikační kód právnické osoby ani prozatímní identifikační kód subjektu, ve zprávě se použije, pokud je k dispozici, identifikační kód společnosti podle normy ISO 9362.
Článek 4
Identifikace derivátů
1. Ve zprávě je derivátová smlouva identifikována pomocí specifického identifikačního kódu produktu, který je:
a)
specifický;
b)
neutrální;
c)
spolehlivý;
d)
otevřeným zdrojem;
e)
přizpůsobitelný;
f)
přístupný;
g)
dostupný za přiměřenou cenu;
h)
podléhá odpovídajícímu rámci řízení.
2. Neexistuje-li specifický identifikační kód produktu, derivátová smlouva se ve zprávě identifikuje pomocí kombinace přiděleného kódu ISO 6166 ISIN nebo identifikačního kódu alternativního nástroje s odpovídajícím kódem ISO 10962 klasifikace finančních nástrojů.
3. Není-li k dispozici kombinace uvedená v odstavci 2, druh derivátu se určí podle níže uvedeného:
a)
kategorie derivátu se určí jako jedna z těchto kategorií:
i)
komoditní deriváty;
ii)
úvěrové deriváty;
iii)
měnové deriváty;
iv)
akciové deriváty;
v)
úrokové deriváty;
vi)
ostatní.
b)
druh derivátu se určí jako jeden z těchto druhů:
i)
rozdílové smlouvy;
ii)
dohody o úrokové míře;
iii)
forwardy;
iv)
futures;
v)
opce;
vi)
swapy;
vii)
ostatní.
c)
V případě derivátů, které nespadají do konkrétní kategorie derivátů nebo konkrétního druhu derivátů, se ve zprávě objeví kategorie derivátu nebo druh derivátu, na níž nebo na němž se protistrany dohodnou, že se mu derivátová smlouva nejvíce podobá.
Článek 5
Datum zahájení vykazování
1. Úvěrové derivátové a úrokové derivátové smlouvy se vykazují:
a)
do 1. července 2013, pokud byl registr obchodních údajů pro uvedenou konkrétní kategorii derivátů zaregistrován podle článku 55 nařízení (EU) č. 648/2012 před 1. dubnem 2013;
b)
90 dnů po registraci registru obchodních údajů pro konkrétní kategorii derivátů podle článku 55 nařízení (EU) č. 648/2012, pokud nebyl do 1. dubna 2013 pro uvedenou konkrétní kategorii derivátů zaregistrován registr obchodních údajů;
c)
do 1. července 2015, pokud nebyl registr obchodních údajů pro uvedenou konkrétní kategorii derivátů zaregistrován podle článku 55 nařízení (EU) č. 648/2012 do 1. července 2015. Oznamovací povinnost začne k tomuto datu a smlouvy se vykazují Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy podle čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení, dokud nebude pro uvedenou konkrétní kategorii derivátů zaregistrován registr obchodních údajů.
2. Derivátové smlouvy neuvedené v odstavci 1 se vykazují:
a)
do 1. ledna 2014, pokud byl pro uvedenou konkrétní kategorii derivátů zaregistrován registr obchodních údajů podle článku 55 nařízení (EU) č. 648/2012 před 1. říjnem 2013;
b)
90 dnů po registraci registru obchodních údajů pro konkrétní kategorii derivátů podle článku 55 nařízení (EU) č. 648/2012, pokud nebyl registr obchodních údajů pro uvedenou konkrétní kategorii derivátů zaregistrován do 1. října 2013;
c)
do 1. července 2015, pokud nebyl registr obchodních údajů pro uvedenou konkrétní kategorii derivátů zaregistrován podle článku 55 nařízení (EU) č. 648/2012 do 1. července 2015. Oznamovací povinnost začne k tomuto datu a smlouvy se vykazují Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy podle čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení, dokud nebude pro uvedenou konkrétní kategorii derivátů zaregistrován registr obchodních údajů.
3. Derivátové smlouvy, které byly ke dni 16. srpna 2012 nevypořádány a stále nejsou vypořádány ke dni zahájení vykazování, se do registru obchodních údajů vykáží do 90 dnů od data zahájení vykazování pro konkrétní kategorii derivátů.
4. Derivátové smlouvy, které:
a)
byly uzavřeny před 16. srpnem 2012 a zůstaly k 16. srpnu 2012 nevypořádány, nebo
b)
byly uzavřeny k 16. srpnu 2012 nebo po tomto datu
a ke dni zahájení vykazování nebo po něm nezůstaly nevypořádány, se vykazují do registru obchodních údajů do tří let od data zahájení vykazování pro konkrétní kategorii derivátů.
5. Datum zahájení vykazování se prodlouží o 180 dnů pro vykazování informací uvedených v článku 3 aktu v přenesené pravomoci, pokud jde o regulační technické normy, které blíže určují minimální náležitosti údajů, které se mají vykazovat do registru obchodních údajů podle čl. 9 odst. 5 nařízení (EU) č. 648/2012.
Článek 6
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. prosince 2012.
A BIZOTTSÁG 1247/2012/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2012. december 19.)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletekről, a központi szerződő felekről és a kereskedési adattárakról szóló 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek megfelelően a kereskedési adattáraknak benyújtandó kereskedési jelentések formátumára és gyakoriságára vonatkozó végrehajtási technikai standardok meghatározásáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Központi Bank véleményére (1),
tekintettel a tőzsdén kívüli származtatott ügyletekről, a központi szerződő felekről és a kereskedési adattárakról szóló, 2012. július 4-i 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 9. cikke (6) bekezdésére,
mivel:
(1)
A következetlenségek elkerülése érdekében a 648/2012/EU rendelet 9. cikke értelmében a kereskedési adattáraknak bejelentett minden adatnak ugyanazon szabályokat, standardokat és formátumokat kell követnie minden kereskedési adattár, minden szerződő fél és a származtatott termékek minden típusa vonatkozásában. A származtatott ügyletek leírásához ezért egy egyedi adatkészletet kell használni.
(2)
Mivel a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek jellemzően nem azonosíthatók egyedileg a pénzügyi piacokon széles körben használt meglévő kódokkal - mint például a nemzetközi értékpapír-azonosító szám (ISIN) -, és nem is írhatók körül az ISO pénzügyi instrumentumok besorolása (CFI) kód használatával, az azonosítás új és univerzális módját kell kidolgozni. Amennyiben rendelkezésre áll egy egyedi termékazonosító, amely követi az egyediség, semlegesség, megbízhatóság, nyílt forrás, méretezhetőség, hozzáférhetőség elvét, ésszerű a költségalapja, megfelelő irányítási keretrendszerbe tartozik és használata az Unióban elfogadott, akkor azt kell használni. Amennyiben az említett követelményeknek megfelelő egyedi termékazonosító nem áll rendelkezésre, ideiglenes taxonómiát kell használni.
(3)
Az alapul szolgáló eszközt egyetlen azonosító használatával kell azonosítani, mindazonáltal jelenleg nincs a kosáron belüli alapul szolgáló eszköz azonosítására szolgáló, az egész piacon elterjedt szabványosított kód. A szerződő felek számára ezért elő kell írni legalább annak a feltüntetését, hogy az alapul szolgáló eszköz kosár, valamint, ha lehetséges, a szabványosított indexekre vonatkozó ISIN használatát.
(4)
A következetesség biztosítása érdekében a származtatott ügyletben részt vevő minden felet egyedi kóddal kell azonosítani. Az Unión belüli használatra elfogadott, az adatkövetelményekkel kapcsolatos FSB ajánlásokkal összeegyeztethető, irányítási keretrendszerben meghatározandó globális jogalany-azonosítót vagy ideiglenes jogalany-azonosítót kell használni minden pénzügyi és nem pénzügyi szerződő fél, bróker, központi szerződő fél és kedvezményezett azonosítására, amint rendelkezésre áll, különösen a Fizetési és Elszámolási Rendszerek Bizottság (CPPS) és az Értékpapír-felügyeletek Nemzetközi Szervezete (IOSCO) által kiadott, az adatszolgáltatási és adatösszesítési követelményekről szóló, a jogalany-azonosítókat az adatösszesítés eszközeként meghatározó jelentéssel való összhang biztosítása érdekében. Az ügynökön keresztüli kereskedés esetében a kedvezményezetteket azon magánszemélyként vagy jogalanyként kell azonosítani, akinek a nevében a szerződést kötötték.
(5)
Figyelembe kell venni a harmadik országokban használt, és üzleti tevékenységük megkezdésekor a kereskedési adattárak által is alkalmazott megközelítést. A szerződő felek számára költséghatékony megoldás biztosítása, valamint a kereskedési adattárak számára a működési kockázat mérséklése érdekében ezért a jelentéstétel kezdő időpontját a származtatott termékek különböző kategóriái szerint fokozatosan kell bevezetni, kezdve legszabványosítottabb kategóriával, majd kiterjesztve a többi kategóriára. A 648/2012/EU rendelet hatálybalépésének napján, azt megelőzően vagy azt követően kötött származtatott ügyleteknek, amelyek a jelentéstétel kezdő időpontjában vagy azt követően lezártak, szabályozási szempontból nincs nagy jelentőségük. Mindazonáltal ezeket a 648/2012/EU rendelet 9. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében be kell jelenteni. Ezekben az esetekben a hatékony és arányos jelentéstételi rendszer biztosítása érdekében, valamint a lezárt ügyletekre vonatkozó adatok rekonstrukciójának nehézségeit figyelembe véve hosszabb határidőt kell megállapítani az ilyen jelentéstételre.
(6)
Ez a rendelet az Európai Értékpapírpiaci Hatóság (EÉPH) által a Bizottságnak benyújtott végrehajtási technikai standardtervezeten alapul.
(7)
Az EÉPH az európai felügyeleti hatóság (Európai Értékpapírpiaci Hatóság) létrehozásáról szóló, 2010. november 24-i 1095/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) 15. cikkével összhangban nyilvános konzultációkat folytatott e végrehajtási technikai standardtervezetek kapcsán, elemezte a lehetséges kapcsolódó költségeket és hasznokat, és kikérte az említett rendelet 37. cikke szerint létrehozott EÉPH Értékpapírpiaci Érdekképviseleti Csoport véleményét,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A származtatott ügyletekre vonatkozó bejelentés formátuma
A 648/2012/EU rendelet 9. cikke szerinti bejelentésben foglalt információt az e rendelet mellékletében meghatározott formátumban kell megadni.
2. cikk
A származtatott ügyletekre vonatkozó bejelentés gyakorisága
Amennyiben a 648/2012/EU rendelet 11. cikkének (2) bekezdése úgy rendelkezik, a kereskedési adattárnak bejelentett ügyletek piaci értéken történő vagy modell alapú értékelését naponta kell elvégezni. Az e rendelet mellékletében, valamint a 648/2012/EU rendelet 9. cikkének (5) bekezdése alapján a kereskedési adattáraknak bejelentendő adatok minimális részleteit meghatározó szabályozási technikai standardokat létrehozó, felhatalmazáson alapuló jogi aktus mellékletében előírt egyéb jelentéstételi elemeket azok előfordulásakor, az ügylet megkötése, módosítása vagy lezárása tekintetében a 648/2012/EU rendelet 9. cikkében meghatározott határidő figyelembevételével kell bejelenteni.
3. cikk
Szerződő felek és egyéb jogalanyok azonosítása
(1) A bejelentésben jogalany-azonosítót kell alkalmazni a következők azonosítására:
a)
jogi személy kedvezményezett;
b)
bróker jogalany;
c)
központi szerződő fél;
d)
jogi személy klíringtag;
e)
jogalany szerződő fél;
f)
benyújtó jogalany;
(2) Amennyiben a jogalany-azonosító nem áll rendelkezésre, a bejelentésnek uniós szinten meghatározott olyan ideiglenes jogalany-azonosítót kell tartalmaznia, amely:
a)
egyedi;
b)
semleges;
c)
megbízható;
d)
nyílt forrású;
e)
méretezhető;
f)
hozzáférhető;
g)
ésszerű költségalapon rendelkezésre áll;
h)
megfelelő irányítási keretrendszer alá tartozik.
(3) Ha sem jogalany-azonosító, sem ideiglenes jogalany-azonosító nem áll rendelkezésre, a bejelentésben az ISO 9362 szerinti vállalatazonosító kódot kell alkalmazni, amennyiben rendelkezésre áll.
4. cikk
Származtatott ügyletek azonosítása
(1) A bejelentésben a származtatott ügyletet olyan egyedi termékazonosító használatával kell azonosítani, amely:
a)
egyedi;
b)
semleges;
c)
megbízható;
d)
nyílt forrású;
e)
méretezhető;
f)
hozzáférhető;
g)
ésszerű költségalapon rendelkezésre áll;
h)
megfelelő irányítási keretrendszer alá tartozik.
(2) Amennyiben nem létezik egyedi termékazonosító, a bejelentésben a származtatott ügyletet a hozzárendelt ISO 6166 ISIN kód vagy az alternatív eszközazonosító kód, valamint a megfelelő ISO 10962 CFI kód kombinációjának használatával kell azonosítani.
(3) Ha a (2) bekezdésben említett kombináció nem áll rendelkezésre, a származtatott ügylet típusát a következők alapján kell azonosítani:
a)
a származtatott termék kategóriáját a következők egyikeként kell azonosítani:
i.
áruk;
ii.
hitel;
iii.
deviza;
iv.
részvény;
v.
kamatláb;
vi.
egyéb.
b)
a származtatottügylet-típust a következők egyikeként kell azonosítani:
i.
különbözetre vonatkozó szerződések,
ii.
tőzsdén kívüli határidős kamatláb-megállapodások;
iii.
forward ügyletek;
iv.
határidős ügyletek;
v.
opciók;
vi.
swapügyletek;
vii.
egyéb.
c)
az olyan származtatott termékek esetében, amelyek nem esnek a származtatott termékek egy konkrét kategóriájába vagy típusába, a bejelentést a származtatott termékek azon kategóriája vagy típusa alapján kell megtenni, amelyhez a származtatott ügylet a szerződő felek megegyezése szerint a leginkább hasonlít.
5. cikk
A jelentéstétel kezdő időpontja
(1) A hitelderivatíva-ügyletek és a származtatott kamatügyletek bejelentését meg kell tenni:
a)
2013. július 1-jéig, ha a származtatott termékek meghatározott kategóriájának vonatkozásában 2013. április 1-je előtt sor került a kereskedési adattár 648/2012/EU rendelet 55. cikke szerinti nyilvántartásba vételére;
b)
90 nappal azt követően, hogy sor került a kereskedési adattár a származtatott termékek adott kategóriájának vonatkozásában történő, a 648/2012/EU rendelet 55. cikke szerinti nyilvántartásba vételére, amennyiben a származtatott termékek meghatározott kategóriájának vonatkozásában 2013. április 1-jén vagy azt megelőzően nem került sor a kereskedési adattár nyilvántartásba vételére;
c)
2015. július 1-jéig, ha a származtatott termékek meghatározott kategóriájának vonatkozásában 2015. július 1-jéig nem került sor a kereskedési adattár 648/2012/EU rendelet 55. cikke szerinti nyilvántartásba vételére. A jelentéstételi kötelezettség ezen a napon kezdődik, az ügyleteket pedig az említett rendelet 9. cikke (3) bekezdésének megfelelően az EÉPH-nak kell bejelenteni, amíg a származtatott termékek meghatározott kategóriájának vonatkozásában sor kerül a kereskedési adattár nyilvántartásba vételére.
(2) Az (1) bekezdésben nem említett származtatott ügyleteket be kell jelenteni:
a)
2014. január 1-jéig, ha a származtatott termékek meghatározott kategóriájának vonatkozásában 2013. október 1-je előtt sor került a kereskedési adattár 648/2012/EU rendelet 55. cikke szerinti nyilvántartásba vételére;
b)
90 nappal azt követően, hogy sor került a kereskedési adattár a származtatott termékek egy adott kategóriájának vonatkozásában történő, a 648/2012/EU rendelet 55. cikke szerinti nyilvántartásba vételére, amennyiben a származtatott termékek meghatározott kategóriájának vonatkozásában 2013. október 1-jén vagy azt megelőzően nem került sor a kereskedési adattár nyilvántartásba vételére;
c)
2015. július 1-jéig, ha a származtatott termékek meghatározott kategóriájának vonatkozásában 2015. július 1-jéig nem került sor a kereskedési adattár 648/2012/EU rendelet 55. cikke szerinti nyilvántartásba vételére. A jelentéstételi kötelezettség ezen a napon kezdődik, az ügyleteket pedig az említett rendelet 9. cikke (3) bekezdésének megfelelően az EÉPH-nak kell bejelenteni, amíg a származtatott termékek meghatározott kategóriájának vonatkozásában sor kerül a kereskedési adattár nyilvántartásba vételére.
(3) A 2012. augusztus 16-án nem lezárt, és a jelentéstétel kezdő időpontjában még mindig nem lezárt származtatott ügyleteket a származtatott termékek adott kategóriájára vonatkozó jelentéstétel kezdő időpontjától számított 90 napon belül be kell jelenteni a kereskedési adattárnak.
(4) Azokat a származtatott ügyleteket, amelyek:
a)
megkötésére 2012. augusztus 16. előtt került sor, és amelyeket 2012. augusztus 16-án még nem zártak le, vagy
b)
amelyek megkötésére 2012. augusztus 16-án vagy azt követően került sor,
és amelyeket a jelentéstétel kezdő időpontjában vagy azt követően lezártak, a származtatott termékek adott kategóriájára vonatkozó jelentéstétel kezdő időpontjától számított 3 éven belül be kell jelenteni a kereskedési adattárnak.
(5) A jelentéstétel kezdő időpontját 180 nappal el kell halasztani a 648/2012/EU rendelet 9. cikkének (5) bekezdése alapján a kereskedési adattáraknak bejelentendő adatok minimális részleteit meghatározó szabályozási technikai standardokat létrehozó, felhatalmazáson alapuló jogi aktus 3. cikkében említett információ bejelentése céljából.
6. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2012. december 19-én.