PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1379/2014
ze dne 16. prosince 2014,
kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo na dovoz některých výrobků ze skleněných vláken pocházejících z Čínské lidové republiky a kterým se mění prováděcí nařízení Rady (EU) č. 248/2011, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz některých výrobků z nekonečných skleněných vláken pocházejících z Čínské lidové republiky
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na jeho článek 15, a nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (2), a zejména na čl. 9 odst. 4 a čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Platná opatření
(1)
Prováděcím nařízením Rady (EU) č. 248/2011 (3) uložila Rada konečné antidumpingové clo na dovoz některých výrobků z nekonečných skleněných vláken, v současnosti kódů KN 7019 11 00, ex 7019 12 00 a ex 7019 31 00 a pocházející z Čínské lidové republiky.
2. Zahájení antisubvenčního řízení
(2)
Dne 12. prosince 2013 Evropská komise (dále jen „Komise“) zveřejnila v Úředním věstníku Evropské unie oznámení (dále jen „oznámení o zahájení antisubvenčního řízení“), kterým informovala o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu některých výrobků ze skleněných vláken pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“) do Evropské unie (4).
(3)
Řízení zahájila Komise na základě podnětu, který podalo dne 28. října 2013 sdružení European Glass Fibre Producers Association („APFE“) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 25 % celkové výroby některých výrobků ze skleněných vláken v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o subvencování některých výrobků ze skleněných vláken a o tím způsobené podstatné újmě, což Komise považovala za dostačující pro zahájení řízení.
(4)
V souladu s čl. 10 odst. 7 nařízení (ES) č. 597/2009 (dále jen „základní antisubvenční nařízení“) Komise před zahájením řízení oznámila vládě ČLR, že obdržela podnět s náležitými podklady, podle nějž subvencovaný dovoz některých výrobků ze skleněných vláken pocházejících z ČLR způsobuje výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Komise vyzvala vládu ČLR ke konzultacím s cílem vyjasnit situaci ohledně obsahu podnětu a dosáhnout řešení na základě vzájemné dohody.
(5)
Vláda ČLR přijala nabídku ke konzultacím, jež pak následně proběhly dne 5. prosince 2013. Během konzultací nebylo možné dospět k řešení na základě vzájemné dohody. Komise však řádně přihlédla ke stanoviskům, jež čínská vláda předložila ohledně režimů uvedených v podnětu. V návaznosti na konzultace došlo dne 9. prosince 2013 písemné podání od vlády ČLR.
(6)
Vládě ČLR byly nabídnuty další konzultace o dalších režimech, jež byly zjištěny v průběhu šetření. Vláda ČLR však tuto nabídku nepřijala s konstatováním, že neobdržela dostatek informací o těchto režimech.
3. Souběžná žádost o částečný prozatímní přezkum platných antidumpingových opatření
(7)
Komise obdržela žádost o zahájení částečného prozatímního přezkumu platných antidumpingových opatření (5) omezeného na posouzení újmy podle čl. 11 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 (dále jen „základní antidumpingové nařízení“). Žádost podalo dne 28. října 2013 také sdružení APFE jménem výrobců v Unii, kteří představují více než 25 % celkové výroby některých výrobků ze skleněných vláken v Unii.
(8)
Komise poté, co zjistila, že existují dostatečné důkazy pro zahájení částečného prozatímního přezkumu, dne 18. prosince 2013 oznámila zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (dále jen „oznámení o zahájení částečného prozatímního antidumpingového přezkumu“) (6) zahájení částečného prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 základního antidumpingového nařízení.
(9)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že co se týče jeho, stávající opatření uložená prováděcím nařízením Rady č. 248/2011 jsou od počátku neplatná a že současné přezkumné řízení týkající se stávajících opatření uložených uvedeným nařízením by tudíž mělo být ukončeno. Tvrdil, že stávající opatření jsou v rozporu s antidumpingovou dohodou WTO, jelikož danému vyvážejícímu výrobci bylo zamítnuto individuální zacházení ve smyslu ustanovení čl. 9 odst. 5 základního antidumpingového nařízení, tak jak tato ustanovení platila v době přijetí uvedeného nařízení. Na podporu svého tvrzení se odvolával na zprávu odvolacího orgánu WTO ze dne 28. července 2011 ve věci DS397 (7).
(10)
V návaznosti na zprávu odvolacího orgánu WTO ze dne 28. července 2011 ve věci DS397 byl pozměněn čl. 9 odst. 5 základního antidumpingového nařízení (8). Změna se uplatňuje na všechna řízení zahájená po jejím vstupu v platnost, tj. od 6. září 2012. Pokud jde o vyvážející výrobce, na které se vztahují opatření, jež byla v platnosti ještě před uvedeným datem, Komise zveřejnila dne 23. března 2012 oznámení (9), v němž vyzvala vyvážející výrobce v zemích s netržním hospodářstvím, aby požádali o přezkum, pokud se domnívají, že opatření, která se na ně vztahují, by měla být přezkoumána s ohledem na výše uvedenou zprávu odvolacího orgánu. V uvedeném oznámení bylo konkrétně zmíněno prováděcí nařízení (EU) č. 248/2011. Komise od daného vyvážejícího výrobce takovou žádost o přezkum neobdržela a tento vyvážející výrobce nepožádal ani o prozatímní přezkum ve smyslu čl. 11 odst. 3 základního nařízení.
(11)
O platnosti stávajících opatření tudíž není sporu, a toto tvrzení se proto zamítá.
4. Období šetření a posuzované období použitelné pro obě řízení
(12)
Šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. října 2012 do 30. září 2013 (dále jen „období šetření“ nebo v tabulkách „OŠ“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2010 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
(13)
Analýzy újmy provedené v rámci antisubvenčního šetření a částečného prozatímního antidumpingového přezkumu vycházejí ze stejné definice výrobního odvětví Unie, stejných reprezentativních výrobců v Unii a stejného období šetření a přinášejí stejné závěry, není-li uvedeno jinak. Tento přístup byl považován za vhodný pro zefektivnění analýzy újmy a dosažení odpovídajících zjištění v obou řízeních. Z tohoto důvodu byla stanoviska týkající se aspektů újmy předložená v jednom z těchto šetření zohledněna v obou šetřeních.
5. Strany dotčené řízeními
(14)
Komise v obou oznámeních o zahájení řízení vyzvala zúčastněné strany, aby ji za účelem účasti v obou řízeních kontaktovaly. Kromě toho Komise informovala o zahájení obou řízení žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce a orgány v ČLR, známé dovozce, dodavatele a uživatele, obchodníky a sdružení, o nichž bylo známo, že se jich to týká, a vyzvala je, aby se řízení zúčastnili.
(15)
Zúčastněné strany měly příležitost vyjádřit se k zahájení obou řízení a požádat o slyšení u Komise nebo úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
6. Výběr vzorku
(16)
Komise v obou oznámeních o zahájení řízení uvedla, že by mohla omezit řízení na přiměřený počet vyvážejících výrobců v ČLR, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii, jichž se bude šetření týkat, a to prostřednictvím výběru vzorků v souladu s článkem 17 základního antidumpingového nařízení a článku 27 základního antisubvenčního nařízení.
6.1. Výběr vzorku výrobců v Unii použitelného pro obě řízení
(17)
V obou oznámeních o zahájení řízení Komise uvedla, že prozatímně vybrala vzorek výrobců v Unii. Komise vybrala vzorek na základě produkce v Unii a objemu prodeje obdobného výrobku na trhu Unie v období šetření a na základě zeměpisného rozložení. Tento vzorek sestával z výrobních závodů tří výrobců v Unii, kteří se nacházejí v Belgii, Francii a na Slovensku (10) a kteří představují přibližně 52 % celkové výroby v Unii a 49 % všeho prodeje na trhu Unie. Vzorek byl proto považován za reprezentativní pro výrobní odvětví Unie. Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se k prozatímnímu vzorku vyjádřily.
(18)
V průběhu řízení vláda ČLR uvedla, že v původním antidumpingovém šetření byla bez zdůvodnění použita odlišná metodika pro výběr vzorku výrobců v Unii než v současných řízeních. Vláda ČLR uvedla, že i) Komise již vybrala vzorek před zahájením šetření, a tudíž už před zahájením šetření rozhodla, že vzorek je nutný, ii) v původním šetření musely všechny strany, která si přály být zahrnuty do vzorku, poskytnout Komisi informace do 15 dnů po zahájení šetření, zatímco v tomto případě se to od výrobců již zařazených do vzorku nevyžaduje, iii) strany, které si přály být zařazeny do vzorku, nebyly v obou oznámeních o zahájení řízení obeznámeny s tím, jaké informace musí poskytnout, aby byly zařazeny do vzorku, a že nebyly poskytnuty žádné informace, pokud jde o objem výroby a prodeje představovaný výrobci zařazenými do vzorku, iv) použité výběrové kritérium „tento vzorek představuje největší reprezentativní objem výrobců, kteří mohou být přiměřeně prošetřeni ve stanoveném čase“ není obsaženo v článku 17 základního antidumpingového nařízení a vzorek vybraný na tomto základě není v souladu s uvedeným ustanovením.
(19)
V obou oznámeních o zahájení řízení Komise vysvětlila, že s ohledem na velký počet výrobců v Unii a za účelem dokončení šetření ve stanovených lhůtách se uchýlila k výběru vzorku a současně byl navržen prozatímní vzorek. Byla použita stejná metoda jako v předchozím šetření tj. výběr vzorků. Použití prozatímního vzorku neznamenalo změnu metodiky, pouze umožnilo Komisi získat čas při plném respektování práv na obhajobu. Komise totiž dala příležitost ostatním výrobcům v Unii, kteří se domnívají, že existují důvody, proč by měli být zařazeni do vzorku, aby kontaktovali Komisi, nebo jiným zúčastněným stranám, aby předložily jakékoli další relevantní informace týkající se vzorku. V konečném vzorku by měly být zohledněny všechny případné obdržené připomínky. Protože k navrženému vzorku nedošly žádné připomínky, prozatímní vzorek byl potvrzen. Co se týče druhého tvrzení, výrobci, kteří byli předběžně vybráni do vzorku, vyplnili obvyklý formulář, který obsahoval informace nezbytné k tomu, aby Komise mohla vybrat prozatímní vzorek. Obvyklý formulář a odpovědi byly k dispozici ke kontrole ve spisu s informacemi nedůvěrného charakteru. Pokud jde o třetí tvrzení, strany, které chtěly být zařazeny, byly vyzvány, aby se Komisi přihlásily do 15 dnů ode dne zveřejnění oznámení o zahájení řízení, a měly možnost nahlédnout do spisu s informacemi nedůvěrného charakteru, kde se nacházely obvyklé formuláře. Obvyklé formuláře obsahovaly informace týkající se objemu výroby a prodeje. Čtvrtá výtka také není opodstatněná, protože čl. 17 odst. 1 základního antidumpingového nařízení jasně odkazuje na největší reprezentativní objem, který může být v době, která je k dispozici, přiměřeně přezkoumán.
(20)
Po poskytnutí konečných informací vláda ČLR zopakovala svá tvrzení týkající se údajné procedurální nedůslednosti při výběru vzorku výrobců v Unii před zahájením obou řízení a poukázala na to, že: i) zdůvodnění Komise o dodržení lhůt v řízení je neudržitelné, neboť v čl. 17 odst. 2 základního antidumpingového nařízení a v čl. 27 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení se jednoznačně předpokládá výběr vzorku po zahájení obou řízení a podle připomínek ve lhůtě tří týdnu po zahájení obou řízení, ii) prozatímní vzorek je diskriminační nebo neobjektivní a další výrobce v Unii prý odradil od toho, aby se přihlásili, a iii) Komise neposkytla dalším výrobcům v Unii na přihlášení tři týdny.
(21)
V čl. 17 odst. 2 základního antidumpingového nařízení a čl. 27 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení se uvádí, že „nejvhodnější je výběr vzorku po projednání s dotčenými stranami a s jejich souhlasem, pokud se tyto strany přihlásí ve lhůtě tří týdnů od zahájení šetření a poskytnou dostatek informací“. Pokud jde o první tvrzení, základní anitdumpingové nařízení ani základní antisubvenční nařízení nebrání Komisi, aby při zahájení řízení navrhla prozatímní vzorek a vyzvala strany, aby se k jeho složení vyjádřily. Vzhledem k tomu, že výrobci v Unii (nebo alespoň jejich velká část) podnět podporují a s ohledem na informace získané z obvyklých formulářů měla Komise k dispozici nezbytné informace týkající se výrobního odvětví Unie, aby mohla v počáteční fázi řízení vybrat prozatímní vzorek. S těmito poznatky byl výběr vzorku výrobců v Unii jiný než výběr vzorku vyvážejících výrobců. Pokud jde o druhé a třetí tvrzení, v oznámeních o zahájení řízení bylo uvedeno, že výrobci v Unii, kteří se domnívají, že existují důvody, proč by měli být zahrnuti do vzorku, musí kontaktovat Komisi do 15 dnů. Komise nechápe, jak tento postup porušuje základní nařízení nebo proč ho lze považovat za diskriminační, neobjektivní, natož demotivující.
(22)
Vláda ČLR tvrdila, že vzorek není reprezentativní, protože do něj nebyla zařazena žádná společnost s významnou výrobou pro vlastní spotřebu, a část domácího výrobního odvětví tudíž prostě nebyla hodnocena.
(23)
Toto tvrzení se zamítá, neboť výrobci v Unii zařazení do vzorku skutečně prodávali pro vlastní spotřebu. Vláda ČLR kromě toho neuvedla, který výrobce v Unii měl být do vzorku zařazen a který měl být vyřazen.
(24)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že vzorek výrobců v Unii není reprezentativní, neboť žádný výrobce v Unii zařazený do vzorku nevyráběl či neprodával rohože ze střiže.
(25)
Tři výrobci v Unii zařazení do vzorku opravdu nevyráběli rohože ze střiže, ale vyráběli rohože z nekonečných skleněných vláken a další hlavní typy výrobku. Subjekty zařazené do vzorku se tedy považovaly za reprezentativní také proto, že představovaly přibližně 52 % celkové výroby v Unii, 49 % veškerého prodeje na trhu Unie a byly vhodně zeměpisně rozptýleny. Na tomto závěru nic nemění to, že výrobci v Unii nevyráběli jednu z mnoha variant typů výrobku.
6.2. Výběr vzorku dovozců použitelného pro obě šetření
(26)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala Komise dovozce, kteří nebyli ve spojení, aby poskytli informace uvedené v obou oznámeních o zahájení řízení.
(27)
Vzhledem k tomu, že pouze dva dovozci, kteří nebyli ve spojení, odpověděli na formulář pro výběr vzorku, nebylo nutné provést výběr vzorku.
6.3. Výběr vzorku vyvážejících výrobců v ČLR použitelného pro obě šetření
(28)
Aby mohla rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala Komise všechny vyvážející výrobce v ČLR, aby poskytli informace uvedené v oznámeních o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala Stálé zastoupení ČLR při Evropské unii, aby určilo nebo kontaktovalo případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast v šetření.
(29)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo osm vyvážejících výrobců. V souladu s čl. 27 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení a čl. 17 odst. 1 základního antidumpingového nařízení vybrala Komise vzorek tří vyvážejících výrobců na základě největšího reprezentativního objemu vývozu, který mohl být v době, která byla k dispozici, přiměřeně přezkoumán. V souladu s čl. 27 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení a čl. 17 odst. 2 základního antidumpingového nařízení byli všichni známí dotčení vyvážející výrobci a orgány v dotčené zemi vyzváni, aby se vyjádřili k prozatímně vybranému vzorku. Nebyly vzneseny žádné připomínky. Komise proto rozhodla zachovat navrhovaný vzorek a všechny zúčastněné strany byly v tomto smyslu informovány o konečném výběru vzorku.
(30)
Vzorek vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců zahrnuje tyto podniky:
-
Chongqing Polycomp International Corporation („CPIC“),
-
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd („OCH“) a s ní spojené společnosti: Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd („NCH“) a Changzhou Tianma Group Co., Ltd („Tianma“). Tyto tři společnosti jsou označovány jako „Jiangsu Changhai Group“,
-
Jinko Solar Co. Ltd a s ní spojené společnosti: Jushi Group Chengdu Co., Ltd a Jushi Group Jiujiang Co., Ltd. Tyto tři společnosti jsou označovány jako Jushi Group.
(31)
Vzorek představoval 78 % celkového objemu vývozu na prodej z ČLR do Unie během období šetření, a to na základě odpovědí na formuláře pro výběr vzorku.
7. Odpovědi na dotazník a inspekce na místě
(32)
Komise rozeslala dotazníky vládě ČLR, všem čínským vyvážejícím výrobcům, kteří o to požádali, dále výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, uživatelům a oborovým sdružením, kteří se přihlásili během lhůty stanovené v obou oznámeních o zahájení řízení.
(33)
Odpovědi na dotazník došly od vlády, tří čínských vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, tří výrobců v Unii zařazených do vzorku, 14 uživatelů a dvou dovozců, kteří nebyli ve spojení. Odpověď jednoho z uživatelů však byla nedostatečná a neumožnila Komisi provést užitečnou analýzu těchto údajů, přestože zaslala několik upomínek.
(34)
Kromě toho se sdružení „Glass Alliance Europe“ zastupující sklářský průmysl přihlásilo jménem svých členů jako zúčastněná strana a předložilo stanovisko.
(35)
Písemné informace došly také od několika sdružení uživatelů, jmenovitě od „Danish Wind Industry Association“, „Danish Plastics Federation“ a „Groupement de la Plasturgie Industrielle et des Composites (GPIC)“, jakož i od Siemens Wind Power AG.
(36)
Kromě tohoto předložila připomínky čínská obchodní komora pro dovoz a vývoz výrobků lehkého průmyslu a uměleckých řemesel („CCCLA“).
(37)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné ke stanovení subvencování, újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě podle článku 16 základního antidumpingového nařízení a článku 26 základního antisubvenčního nařízení byly provedeny v sídle vlády ČLR a v prostorách těchto společností:
Výrobci v Unii:
-
3B Fibreglass SPRL, Belgie,
-
Owens Corning Fibreglass France, Francie,
-
Johns Manville Slovakia a.s., Slovensko.
Vyvážející výrobci v ČLR:
-
Chongqing Polycomp International Corporation,
-
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd,
-
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd,
-
Changzhou Tianma Group Co., Ltd;
-
Jushi Group Co., Ltd,
-
Jushi Group Chengdu Co., Ltd,
-
Jushi Group Jiujiang Co., Ltd.
Obchodníci se sídlem v ČLR ve spojení s vyvážejícími výrobci:
-
China National Building Materials and Equipment Import and Export Corporation („CMBIE“),
-
China National Building Materials International Corporation („CNBMIC“).
Obchodníci se sídlem v Unii a ve spojení s vyvážejícími výrobci:
-
Jushi Italia Srl,
-
Jushi Spain SA,
-
Jushi France SAS.
Nezávislí dovozci:
-
Helm AG, Německo.
Uživatelé:
-
Basell Polyolefine, Německo,
-
DSM, Nizozemsko,
-
DuPont de Nemours, Belgie,
-
Exel Composites, Belgie,
-
Fiberline Composites, Dánsko,
-
Formax, Spojené království,
-
Polyone, Německo,
-
Vestas Wind Systems, Dánsko.
(38)
Vláda ČLR uvedla, stručně řečeno, že byla porušena její práva na obhajobu, pokud jde o přístup ke spisu, který je zúčastněným stranám přístupný ke kontrole, protože ve spisu s informacemi nedůvěrného charakteru bez „řádného důvodu“ chyběly informace nebo nebyly uvedeny v podobě dostatečně podrobných shrnutí, nebo ve výjimečných případech nebyly udány důvody pro neposkytnutí shrnutí bez důvěrných údajů.
(39)
Komise měla za to, že spis s informacemi nedůvěrného charakteru, který je zúčastněným stranám přístupný ke kontrole, obsahoval dostatečné informace k tomu, aby se zúčastněné strany mohly seznámit s údaji, které Komise použila ve své analýze, a toto tvrzení se proto pokládá za nepodložené. Vláda byla informována o důvodech, proč Komise měla za to, že uvedená tvrzení byla nepodložená.
(40)
Po poskytnutí konečných informací vláda ČLR a jeden vyvážející výrobce zopakovali, že ustanovení o důvěrnosti byla použita příliš široce, a požádali o poskytnutí informací o typech výrobku, které prodávali výrobci v Unii, a též o celkových množstvích podle kontrolních čísel výrobků (PCN).
(41)
Komise má za to, že k porušení práv na obhajobu nedošlo, protože všichni vyvážející výrobci obdrželi konkrétní informace o výrobcích podle kontrolních čísel výrobků (PCN) vyráběných výrobci v Unii zařazenými do vzorku, u nichž docházelo k soutěži s ČLR. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(42)
Výrobek, jehož se týkají obě řízení, je stejný jako výrobek definovaný v prováděcím nařízení Rady (EU) č. 248/2011 a popsaný v obou oznámeních o zahájení řízení, a to střiž ze skleněných vláken o délce nejvýše 50 mm; pramence skleněných vláken, s výjimkou pramenců skleněných vláken, které jsou impregnovány a povrstveny a mají ztrátu žíháním více než 3 % (jak je stanoveno v normě ISO 1887), a rohože vyrobené z nekonečných skleněných vláken, s výjimkou rohoží ze skleněné vlny (dále jen „dotčený výrobek“ nebo „výrobky ze skleněných vláken“), v současnosti kódů KN 7019 11 00, ex 7019 12 00 a 7019 31 00 (tento kód nahradil dne 1.1.2014 kód 7019 31 10) a pocházející z Čínské lidové republiky.
(43)
Dotčený výrobek je surovinou nejčastěji využívanou k vyztužení termoplastických a termosetových pryskyřic v průmyslu kompozitních materiálů. Výsledné kompozitní materiály (plasty vyztužené nekonečnými skleněnými vlákny) jsou využívány v celé řadě odvětví: v automobilovém průmyslu, v elektrickém a elektronickém průmyslu, při výrobě listů větrných elektráren, ve stavebnictví, při výrobě nádrží a trubek, při výrobě spotřebního zboží, v kosmickém výzkumu, ve zbrojním průmyslu atd.
(44)
Toto řízení se týká tří základních typů výrobků ze skleněných vláken - totiž střiže (chopped strands) (11), pramenců (rovings) (12) a rohoží (mats) (13) (s výjimkou rohoží ze skleněné vlny). Šetření prokázalo, že navzdory odlišnému vzhledu a možným rozdílům v konečném využití jednotlivých typů mají všechny tyto různé typy dotčeného výrobku stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a používají se v podstatě ke stejným účelům.
2. Žádosti o vyloučení výrobku
2.1. Kód KN 7019 31 90
(45)
Po zveřejnění obou oznámení o zahájení řízení CCCLA vznesla připomínku, že obě oznámení o zahájení řízení odkazovala na kód KN 7019 31 10, zatímco žadatel odkazoval na kód KN 7019 31 00, který už neexistuje. Uvedli, že výrobky dříve zařazené pod kód KN 7019 31 00 jsou nyní zařazené do dvou různých kódů KN: 7019 31 10 (rohože z nekonečných skleněných vláken) a 7019 31 90 (ostatní rohože ze skleněných vláken). Vzhledem k tomu, že současné šetření se týká některých výrobků z nekonečných skleněných vláken, CCCLA se domnívá, že výrobky zařazené pod kódem KN 7019 31 90, a sice „rohože ze skleněných vláken bez filamentů“, by měly být vyloučeny z definice dotčeného výrobku.
(46)
Toto tvrzení není relevantní, protože tento výrobek v první řadě není dotčeným výrobkem.
(47)
Žadatel odkázal na kód KN ex 7019 31 00 a výslovně uvedl, že rohože ze skleněné vlny (tj. jiné rohože nebo rohože ze skleněných vláken bez filamentů) jsou vyloučeny. Proto je před kódem KN uvedeno „ex“.
(48)
Obě oznámení o zahájení řízení byla zveřejněna v prosinci 2013 a uvádělo se v nich, že „v současnosti kódů KN […] 7019 31 10“. Vzhledem k tomu, že od 1. ledna 2012 jsou výrobky spadající pod kód KN 7019 31 00 rozděleny pod kódy KN 7019 31 10 a 7019 31 90, oznámení o zahájení řízení nezahrnuje „rohože ze skleněných vláken bez filamentů“, neboť se v něm uvádí „v současnosti kódů KN […] 7019 31 10“.
(49)
Stávající nařízení však uvádí „v současnosti kódů KN […] 7019 31 00“, neboť tyto dva kódy KN 7019 31 10 a 7019 31 90 byly od 1. ledna 2014 znovu sloučeny, protože kód KN 7019 31 90 zůstal prakticky prázdný (protože ostatní rohože ze skleněných vláken, a sice rohože ze skleněné vlny, byly spíše řazeny pod kód KN 7019 39 00).
(50)
Proto žádost o vynětí kódu KN 7019 31 90 není relevantní.
2.2. Strukturované pramence
(51)
Jeden uživatel požádal o vynětí strukturovaných pramenců (14) z definice výrobku na základě toho, že výrobci nekonečných skleněných vláken v Unii tyto výrobky nevyrábějí.
(52)
V Unii však byly nalezeny tři společnosti vyrábějící strukturované pramence s dostatečnou kapacitou dodávat je pro potřeby trhu. Šetření prokázalo, že navzdory možným rozdílům v konečném využití mají všechny různé typy dotčeného výrobku stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a používají se v podstatě ke stejným účelům. Žádost o vynětí strukturovaných pramenců z definice výrobku se proto zamítá.
(53)
Po poskytnutí konečných informací vláda ČLR vznesla námitku, že strukturované pramence by měly být vyloučeny, neboť i) pouze jeden výrobce v Unii dodává strukturované pramence na trh v omezeném množství, a proto dovoz takových výrobků nemůže způsobit výrobnímu odvětví Unie újmu, ii) strukturované pramence se liší od rovných pramenců, které jsou v příčném směru složeného pultruzovaného profilu pevnější a jinak se vyrábějí a iii) na rozdíl od toho, jak se postupovalo v původním antidumpingovém šetření v souvislosti s nitěmi, se Komise nyní domnívá, že omezená nahraditelnost není významným faktorem pro vyloučení strukturovaných pramenců z definice výrobku.
(54)
Pokud jde o první námitku, Komise opakuje, že v Unii je několik výrobců, kteří jsou schopni dodávat strukturované pramence pro potřeby trhu, ale jen jeden tento typ výrobku v současnosti prodává. Argument vlády ČLR, že v současnosti prodává daný výrobek pouze jeden výrobce v Unii, je spíše projevem újmy, neboť to znamená, že uživatelé se obrátili k jiným dodavatelům mimo Unii, zejména z ČLR.
(55)
Pokud jde o druhou námitku, výrobní proces strukturovaných pramenců je totožný s výrobním procesem „normálních“ pramenců, až na jeden úkon navíc, při němž se fouká vzduch do příze, což vyžaduje jen poměrně nepříliš nákladné technické zařízení, ale základní technické a fyzikální vlastnosti výrobku se tím nemění. Strukturovaný pramenec vypadá o něco huňatější než „normální“ pramenec.
(56)
Pokud jde o třetí námitku, Komise postupovala stejně jako v předchozím šetření, v němž byly strukturované pramence také součástí dotčeného výrobku a kdy byla žádost o jejich vyloučení zamítnuta. Argumenty, jež by vedly k jinému závěru, nebyly předloženy.
(57)
Žádost o vyloučení strukturovaných pramenců z definice výrobku se proto zamítá.
2.3. Výrobky, u nichž výrobní odvětví Unie nečelí konkurenci ČLR
(58)
Vláda ČLR požádala, aby výrobky, u nichž výrobní odvětví v Unii nečelí konkurenci ze strany čínského dovozu (jak je uvedeno v nedůvěrné verzi antisubvenčního podnětu), byly vyňaty z definice výrobku. Uvedené produkty byly střiže pro vlhké použití a rohože.
(59)
Střiže pro vlhké použití mají omezenou dobu použitelnosti a vyžadují vyšší náklady na dopravu v důsledku dodatečné hmotnosti obsahu vody. Se střižemi pro vlhké použití se nicméně obchoduje v celosvětovém měřítku. Šetření prokázalo, že navzdory odlišnému vzhledu a možným rozdílům v konečném využití mají všechny různé typy dotčeného výrobku stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a používají se v podstatě ke stejným účelům. Střiže pro vlhké použití a rohože, stejně jako ostatní typy dotčeného výrobku, se používají jako výztužný materiál. Kromě toho tvrzení vlády ČLR, že některé čínské výrobky z nekonečných skleněných vláken se zatím ve velkých množstvích na trhu Unie nevyskytují, nevylučuje změnu obchodního chování v budoucnosti, pokud jde o vývoz těchto konkrétních typů. Žádost o vynětí těchto výrobků z definice výrobku se proto zamítá.
(60)
Po poskytnutí konečných informací přišla vláda ČLR s tvrzením, že i) střiže pro vlhké použití vyrábí jenom jeden výrobce v Unii, a tudíž dovoz takových výrobků nemůže způsobovat výrobnímu odvětví Unie újmu, ii) pokud jde o výše zmíněné výrobky, výrobcům Unie není způsobována újma, neboť v nedůvěrném znění žádosti výrobní odvětví Unie tvrdilo, že z těchto výrobků dosahuje zisk kolem 8 % - 10 %, iii) střiže pro vlhké použití mají vyšší obsah vody, omezenou dobu skladovatelnosti a jinak se vyrábějí, a proto mají jiné fyzikální i chemické vlastnosti než normální střiže, a (iv) na rozdíl od toho, jak se postupovalo v předchozím šetření v souvislosti s nitěmi, se nyní Komise domnívá, že omezená nahraditelnost není významným faktorem pro vyloučení střiže pro vlhké použití a rohoží z definice výrobku.
(61)
První tvrzení se zamítá, jelikož střiže pro vlhké použití prodává několik výrobců v Unii, a výrobní odvětví Unie tudíž nelze vyloučit z újmy způsobované tímto typem výrobku.
(62)
Pokud jde o druhé tvrzení, to, že některé typy výrobku jsou v některých okamžicích ziskové, není dostatečným důvodem pro jejich vyloučení z definice výrobku. Střiže pro vlhké použití se kromě toho dovážejí do Unie v mnohem menším množství než jiné výrobky z nekonečných skleněných vláken. Ziskové rozpětí u tohoto jediného typu výrobku tedy není reprezentativní pro dotčený výrobek.
(63)
Pokud jde o třetí tvrzení, dotčený výrobek není definován odkazem na jeho obsah vody. Obsah vody ve střiži pro vlhké použití tudíž nezdůvodňuje její vynětí z definice výrobku. Proces výroby střiže pro vlhké použití je navíc stejný jako proces výroby střiže pro suché použití, až na fázi sušení.
(64)
Pokud jde o čtvrté tvrzení, Komise postupovala stejně jako v předchozím antidumpingovém šetření, v němž byla střiž pro vlhké použití také součástí dotčeného výrobku. Argumenty, jež by vedly k jinému závěru, nebyly předloženy.
(65)
Žádost o vynětí střiže pro vlhké použití z definice výrobku se proto zamítá.
3. Obdobný výrobek
(66)
Podobně jako v případě předchozích antidumpingových šetření bylo zjištěno, že dotčený výrobek a výrobky z nekonečných skleněných vláken vyráběné a prodávané na domácím trhu v ČLR, stejně jako výrobky z nekonečných skleněných vláken vyráběné a prodávané v Unii výrobním odvětvím Unie, mají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a použití. Tyto výrobky jsou proto obdobné výrobky pro účely stávajících řízení ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního antidumpingového nařízení a čl. 2 písm. c) základního antisubvenčního nařízení.
C. SUBVENCE
1. Úvod
(67)
Ve 12. pětiletém plánu národního hospodářského a sociálního rozvoje ČLR je osvětlena strategická vize vlády ČLR, pokud jde o zlepšení a podporu klíčových průmyslových odvětví, mimo jiné také odvětví výroby skleněných vláken. V 9. kapitole 12. pětiletého plánu, která pojednává o transformaci a modernizaci zpracovatelského průmyslu, se uvádí:
„Zaměříme se na vývoj nových materiálů, jako je fotovoltaické sklo, ultratenké substrátové sklo, speciální skleněná vlákna a speciální keramika.“
(68)
V 3. části 9. kapitoly zmíněného plánu, která pojednává o technologické modernizaci podniků, se konkrétně uvádí, že vláda ČLR „bude pobízet podniky k tomu, aby lépe uměly vyvíjet nové výrobky, zvyšovat technologický obsah a přidanou hodnotu svých výrobků a rychleji aktualizovat a modernizovat své výrobky“.
(69)
Kromě toho kapitola 10 oddíl 1 uvedeného plánu stanoví následující:
„V odvětvích využívajících nové materiály je středem zájmu rozvoj nových funkčních materiálů, moderních konstrukčních materiálů, vysoce výkonných vláken a z nich vyráběných směsných materiálů a základních materiálů pro běžné účely“
.
(70)
Význam inovací a nových materiálů obecně je jasně vysvětlen jak v „12. pětiletém programu průmyslových technologických inovací“, tak v „Národním plánu dlouhodobého rozvoje vědy a technologie (2006-2020)“.
(71)
Ve Směrném indexu průmyslové restrukturalizace z roku 2011 (rozhodnutí č. 9) se kromě toho výslovně uvádí, že upřednostňovaná odvětví jsou „výroba skleněných vláken z E-skla tažením v pecích […], vývoj a výroba vysoce výkonných skleněných vláken a výrobků z nich“. Také „Směrný index odvětví vhodných pro zahraniční investice“ vyjmenovává odvětví, v nichž se upřednostňují zahraniční investice (15) a výslovně odkazuje na výrobu výrobků ze skleněných vláken a speciálních skleněných vláken.
(72)
Vláda ČLR uvedla, že tyto plány jsou pouze orientační a nezávazné. Ve 12. pětiletém plánu se však jednoznačně uvádí, že je právně závazný:
„Tento plán má po projednání a schválení Všečínským shromážděním lidových zástupců právní platnost.“
(73)
Po poskytnutí informací přišla vláda ČLR s tvrzením, že dotčeným výrobkem jsou pouze výrobky ze standardních skleněných vláken (E-sklo), nikoli technologicky vyspělejší a vysoce výkonné skleněné vlákno (skleněná vlákna pro zvláštní účely neboli S-sklo) Dotčený výrobek, jehož se týká toto šetření, tudíž nespadá pod upřednostňovaná odvětví, jelikož upřednostňovanými odvětvími jsou jen výroba speciálních skleněných vláken nebo vysoce výkonných vláken. Vláda ČLR se odvolává mezi jiným na 12. pětiletý plán, který se zmiňuje jen o „vysoce výkonných vláknech“ a „speciálních skleněných vláknech“.
(74)
Zaprvé, dotčeným výrobkem jsou některé výrobky z nekonečných skleněných vláken. Definice výrobku nerozlišuje, zda se jedná o výrobky za standardních skleněných vláken (dále jen E-sklo) nebo ze speciálních skleněných vláken (S-sklo). Zadruhé, žádná zúčastněná strana nepředložila žádost o vynětí některého výrobku s tím, že definice výrobku by neměla zahrnovat speciální skleněná vlákna. Zatřetí, vláda ČLR nezpochybnila, že upřednostňuje vývoj „speciálních skleněných vláken“. Vždyť i výrobky ze standardních skleněných vláken jsou uvedeny coby odvětví s upřednostňovanými zahraničními investicemi (viz 71. bod odůvodnění).
(75)
V každém případě, i kdyby se akceptovalo, že vláda ČLR upřednostňuje pouze vývoj vysoce výkonných skleněných vláken (např. S-sklo), ze šetření nevyplynul žádný rozdíl mezi odvětvím standardních skleněných vláken na jedné straně a odvětvím speciálních skleněných vláken na straně druhé. Naopak, všechny výrobky ze skleněných vláken, ať již z E-skla nebo s vysoce výkonných skleněných vláken, jako je S-sklo, vyrábí stejné odvětví skleněných vláken. Komise v tomto ohledu zejména zjistila, že všichni čínští vyvážející výrobci zařazení do vzorku používají ve výrobním procesu jak standardní skleněná vlákna (E-sklo), tak vysoce výkonná skleněná vlákna (např. S-sklo), a neexistuje mechanismus, jak omezit poskytovanou podporu buď v podobě preferenčních úvěrů nebo poskytnutí práv k užívání pozemků jen na jeden segment výroby. Z toho vyplývá, že výslovné upřednostňování vývoje výrobků z vysoce výkonných skleněných vláken nemůže ani právně ani fakticky vyloučit základní odvětví skleněných vláken z celkové strategické politiky orientované na pobízení podniků k vývoji nových výrobků, zvyšování technologického obsahu a přidané hodnoty jejich výrobků a rychlejší aktualizaci a modernizaci jejich výrobků.
(76)
Z výše uvedeného vyplývá, že tvrzení, že dotčený výrobek není součástí upřednostňovaného odvětví, není podložené, a proto se zamítá.
(77)
V „Rozhodnutí Státní rady č. 40 o vyhlášení a provedení ‚Dočasných pravidel o podpoře průmyslové restrukturalizace‘“ (které se společně s „Dočasnými pravidly o podpoře průmyslové restrukturalizace“ označuje jako „rozhodnutí č. 40“) se navíc uvádí, že vláda ČLR bude aktivně podporovat rozvoj různých průmyslových odvětví (16).
(78)
I když rozhodnutí č. 40 výslovně neodkazuje na odvětví nekonečných skleněných vláken ani obecněji na odvětví využívající nové materiály, přesto vyzývá všechny finanční instituce, aby poskytovaly úvěry pouze upřednostňovaným projektům a předpokládá provádění „dalších preferenčních politik v případě upřednostňovaných projektů“ (17). Lze proto dojít k závěru, že rozhodnutí č. 40 se týká odvětví nekonečných skleněných vláken.
(79)
Vláda ČLR uvedla, že rozhodnutí č. 40 znamená pouze, že upřednostňovaná odvětví by měla obdržet úvěrovou podporu „podle úvěrových zásad“, ale z toho nelze dovodit, že tato podpora by měla být přednostní.
(80)
Šetření prokázalo, že společnosti zařazené do vzorku těžily z preferenční úvěrové politiky. Ve skutečnosti některé ztrátové podniky i nadále dostávaly úvěry za preferenčních podmínek. Komise proto odmítá tvrzení vlády ČLR, že poskytování úvěrů odvětví nekonečných skleněných vláken probíhalo „podle úvěrových zásad“. Rozhodující je, že podle rozhodnutí č. 40 budou všechny finanční instituce poskytovat úvěry upřednostňovaným odvětvím, mezi které patří odvětví nekonečných skleněných vláken, a že tato podpora je de facto poskytována za preferenčních podmínek.
(81)
A navíc v Národním plánu střednědobého a dlouhodobého rozvoje v oblasti vědy a technologie (2006-2020) se čínská vláda zavazuje, že „na prvním místě bude politicky zaměřené financování“, že „vybídne finanční instituce, aby poskytovaly preferenční úvěrovou pomoc hlavním národním projektům v oblasti vědecké a technologické industrializace“, že „vybídne finanční instituce, aby zlepšily a posílily finanční služby poskytované podnikům působícím v oblasti špičkových technologií“ a „zavede preferenční daňovou politiku v zájmu rozvoje podniků působících v oblasti špičkových technologií“.
(82)
Výroba nekonečného skleněného vlákna spadá pod popis technologicky vyspělého podniku, jak dokazuje řada výrobců se statusem podniků působících v oblasti špičkových a nových technologií v ČLR. Šetření skutečně odhalilo, že některé společnosti zařazené do vzorku získaly osvědčení podniku využívajícího nové a špičkové technologie, a mohou tedy využít preferenční zacházení uvedené ve výše zmíněném „Národním plánu střednědobého a dlouhodobého rozvoje vědy a technologie (2006-2020)“.
2. Nedostatečná spolupráce a využití dostupných údajů
2.1. Použití ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení na jednoho vyvážejícího výrobce
(83)
Během inspekce na místě v jedné společnosti v ČLR se zjistilo, že společnost vyměnila auditovanou účetní závěrku, kterou původně předložila Komisi ve své odpovědi na antisubvenční dotazník. Společnost tyto informace nezveřejnila dobrovolně a existence jiné auditované účetní závěrky byla odhalena, až když byla společnost požádána, aby poskytla originál účetní závěrky. Kromě toho byla nová závěrka k dispozici pouze v čínštině. Jelikož šíření dvou auditovaných účetních závěrek je v rozporu s mezinárodními normami pro audit (č. 560: o „následných událostech“), inspekční tým zdůraznil, že se jedná o závažný problém, neboť vyvolává pochybnosti ohledně důvěryhodnosti předložených účetních závěrek. Společnost vysvětlila, že auditovaná účetní závěrka, kterou původně předložila v odpovědi na dotazník, obsahovala chyby, a proto byla nahrazena novou verzí od téže auditorské společnosti, zpětně datovanou a znovu vydanou pod stejným pořadovým číslem jako původní účetní závěrka, která byla zničena.
(84)
Po inspekci na místě, když byl k dispozici překlad „druhé“ účetní závěrky, zaslala Komise společnosti dopis, v němž uvedla konkrétní a podrobné důvody, proč má za to, že některé údaje uvedené v dotazníku nelze považovat za ověřené. Společnost byla informována, že Komise může založit svá zjištění na dostupných údajích v souladu s čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení, a byla jí poskytnuta možnost vyjádřit své stanovisko.
(85)
Společnost předložila své připomínky písemně i během slyšení u úředníka pro slyšení. Ve své odpovědi naznačila existenci další (třetí) auditované účetní závěrky (ve formátu, který se používá pro kotované společnosti). Třebaže se nezdálo, že rozdíly mezi „druhou“ a „třetí“ závěrkou jsou podstatné, třetí závěrka byla mnohem podrobnější a obsažnější. Byla již vydána a ač ji společnost měla k dispozici během inspekce na místě (18), nebyla existence této účetní závěrky prozrazena Komisi včas ještě během inspekce. Na rozdíl od jiných účetních závěrek, v této „třetí“ verzi byly výslovně a podrobně uvedeny všechny subvence (včetně jejich právního základu), které společnost obdržela v průběhu období šetření. Prozkoumání této účetní závěrky při inspekci na místě by tudíž bylo velmi užitečné za účelem ověření všech předložených informací týkajících se jednotlivých právních režimů subvencí, které společnost dostala.
(86)
Auditované účetní závěrky jsou základním dokumentem umožňujícím řádné ověření informací, které společnost poskytla Komisi, pokud jde mimo jiné o granty, úvěry, práva k užívání pozemků, odklady daní atd.
(87)
Jak je uvedeno výše, spolupráce společnosti nebyla vstřícná a představovala vážnou překážku pro řádné ověření informací předkládaných Komisi, která proto nemohla řádně ověřit obdržené informace týkající se mimo jiné výše subvencí, jež společnost dostala. V důsledku toho nemohla Komise dospět k přiměřeně správným zjištěním, zejména co se týče výše obdržených subvencí.
(88)
Má se za to, že společnost poskytla zavádějící informace a přiměřeně nespolupracovala. Komise proto rozhodla, že použije ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení. Vzhledem k tomu, že tato společnost byla součástí skupiny, ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení bylo použitelné na celou skupinu.
(89)
Pro stanovení úrovně subvencování v případě skupiny však Komise použila skutečné údaje týkající se dvou společností ve skupině, které plně spolupracovaly v obou šetřeních a jejichž údaje o jejich úrovni subvencování byly považovány za spolehlivé. Pokud jde o společnost v rámci skupiny, která poskytla zavádějící informace, úroveň subvencování byla stanovena na základě dostupných údajů. Při stanovení úrovně subvencování u této právnické osoby použila Komise dostupné údaje, které byly na nejvyšší úrovni subvencí zjištěných u každého režimu subvencí pro právnické osoby z řad společností zařazených do vzorku nebo skupin společností uvedených v 30. bodě odůvodnění, které při šetření plně spolupracovaly.
(90)
Po poskytnutí informací přišel žadatel s tvrzením, že nebyla použita správná metodika výpočtu úrovně subvencování skupiny. Tvrdil, že subvenční rozpětí by mělo být mnohem vyšší, jelikož subvenční rozpětí skupiny je součtem nejvyšších subvenčních rozpětí zjištěných u každého režimu subvence pro každou spolupracující společnost.
(91)
Toto tvrzení vyvěrá z nepochopení. Metodika použitá pro výpočet úrovně subvencování je popsaná v 89. bodě odůvodnění a byla uplatněna jen na společnost (v rámci skupiny), která poskytla zavádějící informace, nikoli však na skupinu jako celek. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(92)
Společnost, která poskytla zavádějící informace, dotčený výrobek nevyvážela. Dotčený výrobek vyvážela jedna ze společností ve spojení v rámci dané skupiny. Tato společnost však plně spolupracovala v obou šetřeních a poskytla spolehlivé informace o vývozních cenách skupiny. Tyto poskytnuté informace byly proto použity pro konečná zjištění Komise v uvedeném řízení.
(93)
Po poskytnutí informací přišel vyvážející výrobce s tvrzením, že Komise pochybila, když použila ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.
(94)
Především tvrdil, že v dopise zaslaném této společnosti, v němž Komise uvedla podrobné důvody pro použití ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení, nebylo nikde řečeno, že si nemohla ověřit informace o subvencích. Komise se proto o tuto argumentaci nemohla opřít ve svých konečných závěrech, protože daná společnost nedostala příležitost vyjádřit se k tomuto argumentu.
(95)
Toto tvrzení nelze přijmout. Ve zmíněném dopise Komise výslovně uvedla, že„nemůže konstatovat, že informace o úrovni subvencí, které obdržela (společnost), byly ověřeny“. Daná společnost byla každopádně plně informována o důvodech pro použití nejlepších dostupných údajů v dokumentu s konečnými informacemi a byla jí poskytnuta příležitost vyjádřit se, což také učinila.
(96)
Zadruhé, vyvážející výrobce tvrdil, že i kdyby Komise mohla použít ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního opatření, neměla by odkazovat na údaje o jiných společnostech jako na základ pro určení úrovně subvencování, ale měla by vycházet z auditované účetní závěrky dané společnosti, jelikož se přece jedná o „nejvhodnější“ a „nejuspokojivější“ informace o úrovni subvencování dané společnosti.
(97)
Jak je objasněno výše v 83. až 88. bodě odůvodnění, Komise má vážné pochybnosti o věrohodnosti předložených účetních závěrek, a proto se na ně nemohla spolehnout, když chtěla ověřit úroveň subvencování v různých právních režimech nebo subvenčních programech, jako jsou preferenční úvěry a práva k užívání pozemků za nižší než přiměřenou odměnu. Spolehlivé auditované účetní závěrky jsou totiž velmi zásadní pro ověření přesnosti a úplnosti informací poskytnutých jinou cestou. Komise se proto musela uchýlit k nejlepším dostupným údajům, když chtěla určit úroveň subvencování, což v tomto případě byly ověřené informace o příslušných subvenčních režimech od jiných spolupracujících společností. Tento argument se proto odmítá.
(98)
Společnost také tvrdila, že Komise chybně použila mezinárodní účetní standardy („IAS“) coby kritérium pro odmítnutí auditované účetní závěrky. Podle společnosti se mělo rozlišovat mezi úlohou účetní závěrky a významem IAS při posuzování zacházení jako v tržním hospodářství na jedné straně v antidumpingovém řízení a v antisubvenčním řízení na straně druhé. Porušení IAS nemůže zakládat důvod pro použití ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.
(99)
Komise poznamenává, že porušení mezinárodních účetních standardů, na které se přišlo během šetření, nebylo samo o sobě důvodem pro použití čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení. Důvodem byla skutečnost, že Komisi byly předloženy různé verze účetních závěrek, což zpochybňuje jejich věrohodnost, a vedlo to Komisi k závěru, že jiné informace o úrovni subvencování nelze ověřit. Tento argument se proto odmítá.
(100)
Tato společnost rovněž tvrdila, že metodika, kterou Komise použila pro výpočet subvenčního rozpětí a která spočívala v tom, že vzala nejvyšší sazbu vyrovnávacího cla z každého právního režimu zjištěnou u každé spolupracující právnické osoby (a ne u každé skupiny), je neodůvodněná. Společnost tvrdila, že tato metodika je chybná, neboť společnosti ve stejné skupině se mohou rozhodnout, že soustředí subvence do jednoho konkrétního subjektu ku prospěchu celé skupiny.
(101)
Jak je vysvětleno v 89. bodě odůvodnění, při výpočtu úrovně subvencování za celou skupinu použila Komise skutečné údaje dvou jiných společností v této skupině, jež spolupracovaly v obou šetřeních. Dostupné údaje byly použity jen na jednu právnickou osobu ve skupině, která poskytla zavádějící informace. Komise zjistila, že pro určení úrovně subvencování právnické osoby ve skupině je nejlepší vycházet při výpočtech ze stejné úrovně korporátní struktury a vzít za základ nejvyšší úroveň subvencování zjištěnou u kterékoli právnické osoby (případně v rámci skupiny), která patří mezi společnosti nebo skupiny společností zařazené do vzorku. Tento argument se proto odmítá.
2.2. Použití ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení na banky ve státním vlastnictví
(102)
Žádná státní banka v ČLR s Komisí nespolupracovala. Tyto banky byly vyzvány, aby vyplněním dotazníku poskytly informace nezbytné pro účely antisubvenčního šetření. Komise proto oznámila vládě ČLR, že pokud jde o údaje týkající se státních bank, zváží založit svá zjištění na dostupných údajích ve smyslu čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.
(103)
V odpovědi na dopis Komise a v návaznosti na poskytnutí informací vznesla vláda ČLR námitku proti použití čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení, pokud jde o informace požadované od státních bank. Tvrdila, že velké množství informací poskytla v rámci tohoto šetření vláda ČLR. Komise nicméně zjistila, že uvedené informace nemohly zcela nahradit odpovědi státních bank na zvláštní dotazníky. Vláda ČLR nezpochybnila skutečnost, že státní banky neodpověděly na dotazník, ani to, že banky jsou ve vlastnictví státu. Své závěry týkající se bank ve státním vlastnictví proto musela Komise opřít o dostupné údaje.
3. Prošetřované režimy
(104)
Komise zaslala vládě ČLR dotazníky, mezi nimiž byly dotazníky určené státním bankám a vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku a v nichž se požadovaly informace o právních režimech, v jejichž rámci byly údajně poskytovány subvence odvětví nekonečných skleněných vláken. Byly prošetřeny následující právní režimy:
a)
Politika preferenčních úvěrů, záruk a pojištění pro odvětví nekonečných skleněných vláken:
-
Politika preferenčních úvěrů
-
Subvenční programy vývozních úvěrů
-
Vývozní záruky a pojištění pro nové materiály
-
Výhody plynoucí z přístupu k offshore holdingovým společnostem a ze splacení úvěrů vládou
b)
Grantové programy:
-
Subvence na rozvoj „známých značek“ a programu „China world top brands“
-
Granty centrální vlády
-
Granty vlád na nižších úrovních (provinčních)
-
Finanční prostředky na vnější expanzi průmyslu v provincii Guangdong
c)
Poskytnutí vládních zdrojů za cenu nižší než přiměřenou
-
Vládní dodávky elektrické energie
-
Vládní dodávky vody
-
Vládní dodávky surovin
-
Poskytnutí pozemku vládou za cenu nižší než přiměřenou
d)
Programy osvobození od daně z příjmů a jiných přímých daní a jejich snížení
-
Program „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ pro podniky se zahraničními investicemi
-
Snížení daně z příjmů pro proexportně zaměřené podniky se zahraničními investicemi
-
Úlevy na dani z příjmu pro podniky se zahraničními investicemi na základě zeměpisné polohy
-
Místní programy na osvobození od daně z příjmu a její snížení pro výrobní podniky se zahraničními investicemi
-
Snížení daně pro podniky se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená v Číně
-
Zápočty daně u výzkumných a vývojových činností podniků se zahraničními investicemi
-
Vrácení daně za reinvestici zisků v případě podniků se zahraničními investicemi orientovanými na vývoz
-
Preferenční daňové programy pro podniky se zahraničními investicemi, které jsou označovány jako podniky využívající nejnovější a špičkové technologie
-
Snížení daní pro podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií a zapojené v určených projektech
-
Preferenční politika, pokud jde o daně z příjmu pro podniky v severovýchodním regionu
-
Daňové programy v provincii Guangdong
-
Osvobození od daně z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky
-
Snížené sazby daně z příjmů právnických osob
e)
Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla:
-
Osvobození od DPH při využívání dovezeného zařízení
-
Odpočty DPH pro podniky se zahraničními investicemi na nákup zařízení vyrobeného v Číně
-
Osvobození od DPH a od cla na nákupy fixních aktiv v rámci programu na rozvoj zahraničního obchodu
4. Politika preferenčních úvěrů, jiné financování, záruky a pojištění
4.1. Preferenční úvěry
a) Úvod
(105)
Jak je vysvětleno v oddíle C.2.2, závěry týkající se státních bank byly učiněny na základě dostupných údajů v souladu s čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.
b) Právní základ
(106)
Preferenční úvěry v ČLR upravují tyto právní předpisy: Zákon ČLR o komerčním bankovnictví z roku 2003 (dále jen „zákon o bankovnictví“), Obecná pravidla týkající se půjček vyhlášená Čínskou lidovou bankou dne 28. června 1996 a rozhodnutí Státní rady č. 40.
c) Závěry šetření
Existence subvence
(107)
Zatímco čínské orgány předložily pouze velmi omezené informace o podílnících resp. vlastnické struktuře bank v ČLR, šetřením na základě dostupných údajů se zjistilo, že pro čínský finanční trh je charakteristický významný vliv a kontrola vlády. Při analýze, zda jsou banky pověřeny vládními pravomocemi, zda jsou jim svěřeny či zda je vykonávají (jakožto veřejnoprávní subjekty), použila Komise všechny dostupné informace nejen o státním vlastnictví bank, ale také další parametry, jako je zastoupení vlády ve správní radě, vliv a dohled vlády na činnost bank, provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů a to, zda byly bankovní subjekty zřízeny právním předpisem.
(108)
Z dostupných informací lze vyvodit závěr, že banky v úplném státním vlastnictví mají správní radu s převahou vlády ČLR, drží největší podíl na trhu a jsou na čínském finančním trhu předními aktéry. Na státní banky se vztahují právní předpisy, které mimo jiné vyžadují, aby vykonávaly úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství, poskytovaly úvěrovou pomoc upřednostňovaným projektům (19) či upřednostňovaly rozvoj výrobních odvětví využívajících nové a špičkové technologie (20).
(109)
Další známkou účasti státu na čínském finančním trhu je úloha, kterou sehrává Čínská lidová banka při určování konkrétních limitů pro způsob stanovení úrokových sazeb a jejich kolísání. (21) Finanční instituce mají poskytovat úrokové sazby v určitém rozmezí, jež je odvozeno od referenční úrokové sazby Čínské lidové banky. V případě preferenčních úvěrů se úrokové sazby nesmějí pohybovat směrem nahoru. Limity úrokových sazeb společně se stropy pro sazby z vkladů vytvářejí situaci, kdy banky mají zaručený přístup k levnému kapitálu (vzhledem k nařízení o sazbách z vkladů) a jsou schopny půjčovat vybraným výrobním odvětvím za výhodné sazby podle vládní politiky, jež nařizuje bankám, aby konkrétním způsobem podporovaly některá upřednostňovaná nebo technologicky vyspělá průmyslová odvětví, jako je odvětví nekonečných skleněných vláken.
(110)
Komise žádala čínskou vládu o vysvětlení k definici a formulacím, jež jsou obsaženy v oběžníku č. 251, a k právnímu předpisu, který oběžníku č. 251 předcházel (Oběžník Čínské lidové banky o rozšíření rozmezí pro pohyb úrokových sazeb u úvěrů poskytovaných finančními institucemi - YinFa [2003] č. 250). Jak je však popsáno výše v oddíle C. 2.2, vláda ČLR tyto oběžníky neposkytla. Vláda ČLR však tvrdila, že oběžník č. 250 byl zrušen oběžníkem č. 251, že od července roku 2013 byly minimální úrokové sazby úvěrů zrušeny, a k zasahování státu do bankovního sektoru tudíž nedochází.
(111)
Ke zrušení minimálních úrokových sazeb úvěrů však došlo v průběhu období šetření. Čínská lidová banka tudíž po velkou část období šetření ovlivňovala stanovování úrokových sazeb státními bankami. Šetřením se navíc neprokázal žádný bezprostřední účinek tohoto zrušení na půjčky pro výrobce zařazené do vzorku. V každém případě spodní hranice pro úrokové sazby, která platila v průběhu období šetření, není jediným argumentem, proč Komise považuje státní banky za veřejnoprávní subjekty.
(112)
Závěry antisubvenčního šetření, jež se týkaly solárních panelů (22) a solárního skla (23), tj. že státní banky v ČLR jednají jako veřejnoprávní subjekty (viz 158. až 168. bod odůvodnění nařízení o solárních panelech a 73. bod odůvodnění nařízení o solárním skle), jsou dostupnými údaji také v tomto šetření, pokud jde o statut veřejnoprávního subjektu státních bank. Tyto skutečnosti lze shrnout takto:
-
stání banky mají největší tržní podíl a jsou předními aktéry na trhu v ČLR;
-
z dostupných údajů vyplývá, že státní banky podléhají vládnímu dozoru prostřednictvím vlastnictví a správní kontroly jejich obchodního chování, včetně mezí pro úrokové sazby, které mohou nabízet;
-
zákon o bankovnictví a ostatní právní předpisy vyžadují, aby banky půjčovaly v souladu s potřebami národního hospodářství, poskytovaly úvěrovou pomoc upřednostňovaným projektům a upřednostňovaly podniky působící v oblasti nových a špičkových technologií.
(113)
Na základě výše uvedeného se dospělo k závěru, že státní banky vykonávají funkce vlády z pověření vlády ČLR, zejména pak povinnou podporu některých hospodářských odvětví v souladu se státním plánem a politickými dokumenty. Silná majetková účast státu v státních bankách potvrzuje, že tyto banky jsou při výkonu svých veřejných funkcí kontrolovány vládou. Čínská vláda vykonává účinnou kontrolu nad státními bankami tím, že všudypřítomně zasahuje do finančního sektoru a naléhá na státní banky, aby se řídily vládními politikami. Státní banky jsou proto považovány za veřejnoprávní subjekty, neboť mají vládní moc, jsou jí pověřeny a uplatňují ji.
(114)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila tento závěr, přičemž uvedla, že Komise neuvedla důvody, proč považuje státní banky za veřejnoprávní subjekty. Komise s upokojením konstatuje, že skutečnosti uvedené v předchozích bodech zdůvodňují závěr, že státní banky jsou veřejnoprávními subjekty.
(115)
Zatímco valnou většinu úvěrů, které dostali vyvážející výrobci zařazení do vzorku, poskytly státní banky, šetřením bylo zjištěno, že malá část úvěrů je poskytována soukromými bankami. Komise proto zkoumala, zda vláda ČLR pověřuje soukromé banky v ČLR nebo jim přikazuje, aby výrobcům nekonečného skleněného vlákna poskytovaly preferenční úvěry ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního antisubvenčního nařízení.
(116)
Článek 34 zákona o bankovnictví stanoví, že soukromé banky jsou také povinny „vykonávat úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a sociálního rozvoje a v duchu státní průmyslové politiky“ (24).
(117)
Šetřením bylo zjištěno, že úrokové sazby státních a soukromých bank pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku byly všeobecně na velmi podobné úrovni. Svědčí to o tom, že státní banky, které jsou v ČLR předními aktéry na bankovním trhu a trhu půjček, určují výši úrokových sazeb a soukromé banky pouze kopírují úrokové sazby stanovené státními bankami (veřejnoprávními subjekty).
(118)
Za těchto okolností se konstatuje, že soukromé banky nestanovují své sazby bez ohledu na zásahy státu a že úvěrovou strategii soukromých bank řídí vláda ČLR.
(119)
Po poskytnutí informací vznesla vláda ČLR námitku proti tomu, jak Komise interpretuje článek 34 zákona o bankovnictví, a uvedla, že „Komise vkládá do článku 34 význam, který tam evidentně nepatří“. Čínská vláda upozornila Komisi na jiné články zákona o bankovnictví, zejména na články 4, 5 a 7, které mají zajistit, aby byly úvěry poskytovány bez vměšování a po řádném úvěrovém hodnocení.
(120)
Komise uznává, že tyto články existují, ale má za to, že je třeba je chápat a vykládat s ohledem na článek 34. V tomto ohledu je třeba připomenout, že ani vláda ČLR ani banky či dotčené společnosti zařazené do vzorku nebyly s to prokázat, že úvěry byly poskytnuty bez vměšování nebo po řádném úvěrovém hodnocení. Šetřením bylo naopak zjištěno, že jeden vyvážející výrobce utrpěl ztráty, avšak podařilo se mu získat od bank úvěry za obvyklé úrokové sazby bez přirážky za riziko v souvislosti s jeho obtížnou finanční situací.
(121)
Komise proto činí závěr, že vláda pověřuje nebo řídí soukromé banky tak, aby poskytovaly preferenční úvěry podobné těm, které poskytují státní banky, a tudíž že existuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního antisubvenčního nařízení.
Specifičnost
(122)
Co se týče bank, které úvěrovaly spolupracující vyvážející výrobce, většina z nich je ve vlastnictví státu a v konečném důsledku jsou ovládané vládou ČLR. Jedná se především o největší komerční banky a banky spojené s vládní politikou v ČLR jako China Development Bank, EXIM Bank, Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank a Industrial and Commercial Bank of China.
(123)
Komise kromě toho konstatuje, že vláda ČLR nařizuje poskytovat preferenční úvěry omezenému počtu odvětví. V rozhodnutí č. 40 se například uvádí, že vláda ČLR aktivně podpoří rozvoj odvětví využívajících nové materiály, a odvětví nekonečných skleněných vláken je za takové považováno. Všechny finanční instituce také dostaly pokyn, aby poskytovaly úvěry pouze upřednostňovaným projektům, a do této kategorie patří projekty nekonečných skleněných vláken. Toto rozhodnutí rovněž slibuje provádění „dalších preferenčních politik vůči upřednostňovaným projektům“.
(124)
Vláda ČLR tvrdila, že Komise mylně argumentuje rozhodnutím č. 40, jelikož dotčený výrobek není klasifikován jako upřednostňované odvětví. I kdyby se akceptovalo, že toto odvětví je upřednostňované, vláda tvrdila, že odvolávání se na rozhodnutí č. 40 nelze rozšířit na odvětví, jež není vyjmenováno v rozhodnutí č. 9 („Směrný index průmyslové restrukturalizace z roku 2011“).
(125)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku patří jak do kategorie upřednostňovaných odvětví, jak je uvedeno v 67. až 76. bodě odůvodnění, tak do kategorie výrobních odvětví využívajících nové a špičkové technologie. Kromě toho v rozporu s tvrzením vlády jsou speciální skleněná vlákna a výrobky z nich, jakož i pece pro výrobu E-skla výslovně uvedené v rozhodnutí č. 9, kapitole XII, bodě 6 (25). Toto tvrzení je proto neodůvodněné.
Výhoda.
(126)
Výhoda spočívá v míře, v níž jsou vládní půjčky nebo půjčky od soukromých subjektů pověřených nebo řízených vládou poskytovány za podmínek výhodnějších, než jaké by mohli jejich příjemci skutečně získat na trhu.
Nutnost využívat referenční hodnoty
(127)
Komise se pokusila ověřit posouzení úvěrového rizika vypracované bankami, které v průběhu období šetření půjčily finanční prostředky vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku. Někteří vyvážející výrobci byli ve ztrátě. Podařilo se jim však získat úvěry od bank za referenční sazbu bez jakékoli přirážky za rizika spojená s jejich zhoršující se finanční situací. Komise má proto důvody se ptát, zda půjčky společnostem vyrábějícím nekonečná skleněná vlákna vycházely z řádného posouzení rizik a zda je stanovená úroková sazba výsledkem takového postupu.
(128)
Jak je vysvětleno výše, úvěry, jež čínské banky poskytují, jsou výrazem významných vládních zásahů v bankovním sektoru a jejich úrokové sazby neodrážejí sazby na fungujícím bankovním trhu; vhodná tržní referenční úroveň byla početně zjištěna pomocí níže popsané metody. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády využila Komise ke zjištění vhodné tržní referenční úrovně úrokových sazeb rovněž dostupné údaje.
(129)
Při výpočtu vhodné referenční úrovně pro úvěry v RMB se pokládá za přiměřené použít čínské úrokové sazby upravené tak, aby se v nich promítalo běžné tržní riziko. Aktuální finanční situace vývozců byla totiž zjišťována v podmínkách narušeného trhu bankovních úvěrů a čínské banky neposkytly spolehlivé údaje o tom, jak měří rizika a určují úvěrový rating. V takové situaci je proto pokládáno za nezbytné nevycházet jen z nominálních hodnot údajů o úvěruschopnosti čínských vývozců, ale uplatnit na ně přirážku, která odráží potenciální dopad narušeného čínského trhu na finanční situaci těchto vývozců.
(130)
Stejná situace platí pro půjčky v cizích měnách. Jako referenční úroveň byly použity podnikové dluhopisy s ratingem BB v příslušné měně vydané během období šetření.
(131)
Jak bylo uvedeno výše, vláda ČLR i spolupracující vyvážející vývozci byli požádáni o informace o úvěrové politice čínských bank a o tom, jak byly tyto úvěry vyvážejícím výrobcům poskytovány. Tyto informace však nebyly poskytnuty. Vzhledem k této nedostatečné spolupráci a ke všem dostupným údajům a v souladu s čl. 28 odst. 6 základního antisubvenčního nařízení se lze oprávněně domnívat, že všem podnikům v Číně by byla udělena pouze nejvyšší známka pro dluhopisy neinvestičního stupně (BB dle agentury Bloomberg) a na standardní úvěrovou sazbu Čínské lidové banky by byla uplatněna přiměřená prémie předpokládaná u dluhopisů, jež podniky s tímto ratingem vydávají.
(132)
Pro výpočet referenční úrokové sazby úvěrů pro společnosti zařazené do vzorku během období šetření byla vypočtena riziková přirážka s použitím rozdílu mezi úrokovou sazbou dluhopisů společností s ratingem BB a dluhopisů společností s ratingem AAA (což je úvěrový rating dluhopisů vydávaných v ČLR) podle evidence agentury Bloomber. Následně byla riziková přirážka připočtena ke zveřejněným úvěrovým sazbám Čínské lidové banky pro dluhopisy s ratingem BB se zohledněním doby trvání úvěrů.
(133)
Poté bylo vypočteno zvýhodnění pro vyvážející výrobce jako rozdíl mezi úrokem, který společnosti skutečně zaplatily během období šetření, a úrokem, jenž by byl zaplacen, kdyby se na úvěry použila referenční úroková sazba. Toto zvýhodnění bylo poté vyjádřeno jako procentuální podíl z celkového obratu každého spolupracujícího vyvážejícího výrobce.
(134)
Po poskytnutí informací vláda ČLR přišla s tvrzením, že Komise neměla při výpočtu zvýhodnění odkazovat na žádnou referenční hodnotu, jelikož úvěry prý byly poskytnuty za tržních podmínek, a proto nevzniklo žádné zvýhodnění.
(135)
Jak je vysvětleno v 127. až 130. bodě odůvodnění, trh bankovních půjček je v ČLR narušený, a Komise se tudíž domnívá, že použití referenční hodnoty je plně odůvodněné.
(136)
Vláda ČLR kromě toho tvrdila, že volbu této konkrétní referenční hodnoty Komise dostatečně nezdůvodnila.
(137)
Komise se domnívá, že při výpočtu vhodné referenční hodnoty pro úvěry je přiměřené použít čínské úrokové sazby upravené tak, aby se v nich promítalo běžné tržní riziko. Aktuální finanční situace vývozců byla totiž zjišťována v podmínkách narušeného trhu a čínské banky neposkytly spolehlivé údaje o tom, jak měří rizika a určují úvěrový rating. V takové situaci se proto pokládá za nezbytné uplatnit přirážku, která bude odrážet potenciální dopad narušených podmínek čínského trhu na finanční situaci těchto vývozců.
d) Závěr
(138)
Na základě závěrů šetření dospěla Komise k názoru, že odvětví nekonečných skleněných vláken v ČLR těžilo v průběhu období šetření z preferenčních úvěrů jak od státních bank, tak také od soukromých bank. Financování odvětví nekonečných skleněných vláken zakládá subvenci ve smyslu základního antisubvenčního nařízení, jelikož
a)
existuje finanční příspěvek vlády podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i);
b)
existuje pověření a řízení vládou podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) a
c)
tím je příjemci poskytnuta výhoda, jak vyžaduje čl. 3 odst. 2.
(139)
Vzhledem k existenci finančního příspěvku, výhodě pro vyvážející výrobce a specifičnosti je tato subvence napadnutelná.
e) Výpočet výše subvence
(140)
Ustanovení čl. 6 písm. b) základního antisubvenčního nařízení stanoví, že výhoda u preferenčních půjček by se měla vypočítat jako rozdíl mezi částkou zaplacených úroků a částkou, která by byla zaplacena za srovnatelnou obchodní půjčku, kterou by podnik (příjemce půjčky) mohl získat na trhu. Jak již bylo uvedeno, vzhledem k neexistenci smysluplného posouzení rizik stanovila Komise pro srovnatelné obchodní půjčky tržní referenční hodnotu.
(141)
Výhoda byla vypočtena pro období šetření jako rozdíl mezi úroky skutečně zaplacenými v průběhu období šetření a úroky, které by byly zaplaceny při použití referenční hodnoty.
(142)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že Komise použila pro výpočet zvýhodnění nesprávnou úrokovou sazbu, kterou skutečně zaplatila daná společnost za jednu půjčku. Toto tvrzení bylo přijato a Komise výpočet opravila. Opravený výpočet však neměl žádný účinek na zjištěné subvenční rozpětí.
(143)
Subvenční rozpětí vypočtená pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku na základě této metodiky mají tuto podobu:
Preferenční úvěry
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Chongqing Polycomp International Corporation
6,3 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (26)
2,6 %
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
7,4 %
4.2. Další režimy preferenčních půjček
(144)
Během období šetření nedostali vyvážející výrobci zařazení do vzorku žádné finanční příspěvky v rámci ostatních režimů preferenčních půjček uvedených v bodě C.3 výše.
5. Grantové programy
(145)
Společností zařazené do vzorku nedostaly během období šetření žádný finanční příspěvek z programů „Famous Brands“, „China World Top Brands“ ani „Funds for Outward Expansion of Industries in Guangdong Province“.
5.1. Zvláštní grantové programy a granty
a) Úvod
(146)
Společnosti zařazené do vzorku dostaly jednorázové granty od různých vládních orgánů na různých úrovních, z čehož vyplynulo přijetí výhody během období šetření. Má se za to, že tyto granty spadají pod grantové programy, jež jsou uvedeny v podnětu, neboť žadatel tvrdil, že výrobci nekonečných skleněných vláken získali jednorázové granty od provinčních a místních orgánů samosprávy a že tyto granty jim přinesly výhodu, protože finanční prostředky obdrželi bez přiměřeného plnění.
(147)
Komise nabídla vládě ČLR konzultace o těchto zvláštních grantech.
(148)
Vláda ČLR se postavila proti konzultacím s argumentem, že by to nebylo v souladu s Dohodou o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, jelikož takové konzultace by se měly uskutečnit před zahájením šetření a pro čínské orgány by bylo nepřiměřenou zátěží, kdyby měly ověřovat informace týkající se každého jednotlivého režimu.
(149)
Většina grantů byla v zanedbatelné výši. Proto je Komise dále neprošetřovala.
(150)
Komise však přešetřila jeden zvláštní a relativně velký grant na vybudování ubytovny pro zaměstnance společnosti, který byl poskytnut jedné ze společností zařazených do vzorku, a u něhož se má za to, že má vazbu na grantové programy uvedené v podnětu.
b) Závěr
(151)
Jednorázový charakter výše uvedeného grantu svědčí jasně o tom, že nebyl dostupný jiným společnostem, a byl tudíž specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního antisubvenčního nařízení. Na základě shromážděných důkazů o poskytnutí tohoto grantu a vzhledem k neexistenci jakýchkoli dalších informací má Komise za to, že tento grant představuje subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního antisubvenčního nařízení, čímž byla poskytnuta dotčenému vyvážejícímu výrobci výhoda.
(152)
Po poskytnutí informací přišla společnost, jež obdržela grant, s tvrzením, že jí byl grant poskytnutý na obnovu dlouhodobých aktiv, která se odepisují 50 let. Tato subvence by se tedy měla rozepsat na 50 let a při výpočtu subvenčního rozpětí by se měla brát v potaz jen 1/50, která odpovídá výhodě obdržené v období šetření.
(153)
Společnost nepředložila žádný důkaz, jenž by zdůvodňoval odpisové období 50 let u investic do dlouhodobých aktiv, v tomto případě do budovy používané jako ubytovna zaměstnanců. Skutečné odpisové období dlouhodobých aktiv společnosti je obvykle mnohem kratší a odpovídá 10 až 20 rokům. Na tomto základě lze tedy soudit, že zvýhodnění získané tímto grantem je zanedbatelné, a proto by nemělo být napadnuto.
6. Programy osvobození od přímých daní a jejich snížení
6.1. Program „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ pro podniky se zahraničními investicemi
a) Úvod
(154)
Program „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ opravňuje podniky se zahraničními investicemi k tomu, aby první dva roky neplatily žádnou daň z příjmu právnických osob a tři následující roky platily pouze 12,5 % místo 25 %.
b) Právní základ
(155)
Právním základem tohoto programu je článek 8 zákona Čínské lidové republiky o dani z příjmů podniků se zahraničními investicemi a zahraničních podniků (dále jen „zákon o dani týkající se podniků se zahraničními investicemi“) a článek 72 prováděcích pravidel k zákonu Čínské lidové republiky o dani z příjmů podniků se zahraničními investicemi a zahraničních podniků. Podle vlády ČLR byl tento program ukončen podle článku 57 zákona o dani z příjmů podniků z roku 2008 s přechodným obdobím do konce roku 2012. Z uvedeného zákona tedy jasně vyplývá, že v rámci tohoto režimu by existovala výhoda v zdaňovacím období 2012.
c) Závěry šetření
(156)
Uvedený režim „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ přinesl výhody podnikům v průběhu účetního roku 2012, načež byl podle čínské vlády uvedený režim zrušen. Žádná ze společností zařazených do vzorku není podnikem v zahraničním vlastnictví, který by byl způsobilý k využívání uvedeného daňového režimu v průběhu období šetření.
d) Závěr
(157)
Společnosti zařazené do vzorku nedostaly v rámci tohoto programu během období šetření žádný finanční příspěvek. Šetřením se dále zjistilo, že vláda ČLR tento právní režim skutečně zrušila.
6.2. Podniky využívající nové a špičkové technologie
a) Úvod
(158)
Na základě tohoto programu mohou společnosti, které jsou schopny prokázat splnění určitého souboru kritérií k získání statusu „podniku využívajícího nové a špičkové technologie“, využívat sníženou sazbu u daně z příjmů právnických osob ve výši 15 % v porovnání s běžnou sazbou 25 %.
b) Právní základ
(159)
Právní základ tohoto programu tvoří čl. 28 odst. 2 zákona o dani z příjmů podniků z roku 2008 společně se „správními opatřeními pro určení podniku využívajícího nové a špičkové technologie“ (Guo Fa Ke Huo [2008] č. 172); a článek 93 nařízení, kterými se provádí zákon o dani z příjmu podniků, společně s Oznámením státní daňové správy o otázkách týkajících se daně z příjmů podniků využívajících nové a špičkové technologie (Guo Shui Han [2008] č. 985).
c) Závěry šetření
(160)
Tento režim se použije na podniky, které vláda ČLR uzná za podniky využívající nové a špičkové technologie. Aby byly podniky pro tento režim způsobilé, musí mít základní nezávislá práva duševního vlastnictví a musí splňovat následující požadavky, které jsou stanoveny v uvedeném právním základě a lze je shrnout takto:
a)
jejich výroba spadá pod definici výrobků v „oblastech špičkových technologií s klíčovou státní podporou“;
b)
jejich celkové výdaje na výzkum a vývoj tvoří 3-6 % celkového příjmu z prodeje;
c)
jejich příjem z výrobků v oblasti špičkových a nových technologií činí více než 60 % celkového příjmu z prodeje;
d)
pracovníci zapojení do výzkumu a vývoje představují 10 % z celkového počtu zaměstnanců;
e)
ostatní požadavky stanovené „správními opatřeními pro podniky využívající špičkové a nové technologie z roku 2008“ jsou splněny.
(161)
Bylo zjištěno, že někteří vyvážející výrobci zařazení do vzorku tento režim využívají, a platí tedy daň z příjmu právnických osob pouze ve výši 15 % a nikoli 25 %. Tyto společnosti požádaly o status podniků využívajících nové a špičkové technologie a obdržely úřední oznámení, že splnily kritéria režimu, a jsou proto způsobilé k tomu, aby svá přiznání k dani právnických osob vyplnily odpovídajícím způsobem.
d) Závěr
(162)
Komise je toho názoru, že v případě tohoto režimu se jedná o subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení, neboť existuje finanční příspěvek v podobě prominutých příjmů vlády ČLR, čímž dotčené společnosti získávají výhodu. Výhoda pro příjemce se rovná daňové úspoře.
(163)
Tato subvence je specifická, jak je definováno v čl. 4 odst. 2 písm. a) základního antisubvenčního nařízení, jelikož je omezena na podniky, které získaly osvědčení podniků využívajících špičkové a nové technologie a splňují všechny požadavky správních opatření z roku 2008. Společnosti zařazené do vzorku vyvážejících výrobců toto osvědčení získaly. Právními předpisy nebo orgánem poskytujícím subvenci nebyla stanovena žádná objektivní kritéria pro způsobilost.
(164)
Po poskytnutí informací vláda ČLR zpochybnila závěry Komise, přičemž tvrdila, že kritéria způsobilosti byla objektivní a platila stejně pro všechny společnosti v ČLR. Kritérium specifičnosti tedy nesplňují.
(165)
Komise s tímto tvrzením nesouhlasí. Grant mohou dostat jen společnosti se zvláštní charakteristikou (podniky využívající špičkové a nové technologie), nikoli všechna odvětví a všechny sektory. Způsobilost navíc rovněž není automatická, ale závisí na udělení osvědčení podniku využívajícímu špičkové a nové technologie, které vydává příslušný orgán na základě vlastního uvážení. Tento režim je tudíž v podstatě specifický.
(166)
Komise proto tuto subvenci považuje za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(167)
Komise vypočítala výši napadnutelné subvence jako rozdíl mezi výší daně běžně placené v průběhu období šetření a výší daně, kterou v období šetření skutečně zaplatily dotčené společnosti.
Podniky využívající nové a špičkové technologie
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Chongqing Polycomp International Corporation
0,0 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (27)
1,3 %
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
0,8 %
6.3. Snížení daně z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená v Číně
a) Úvod
(168)
Tento program umožňuje společnosti uplatnit daňové úlevy na nákup tuzemského zařízení, pokud je projekt v souladu s průmyslovou politikou čínské vlády. Na dodatečné zvýšení daňové povinnosti z předchozího roku se může uplatňovat daňová úleva až do výše 40 % nákupní ceny tuzemského zařízení.
b) Právní základ
(169)
Právním základem tohoto programu jsou prozatímní opatření, která se týkají slevy na dani z příjmu u investic do zařízení vyrobených v tuzemsku pro projekty technologické modernizace ze dne 1. července 1999 a oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření státní daňové správy týkající se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku, č. 52 [2008] s účinností od 1. ledna 2008.
c) Závěry šetření
(170)
Vláda ČLR tvrdila, že tento program byl ukončen počínaje lednem 2008, a to v souladu se zmíněným oznámením č. 52. Šetření však odhalilo, že jedna společnost zařazená do vzorku těžila z tohoto programu během období šetření.
d) Závěr
(171)
Uvedený program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek ve formě prominutých příjmů vlády ČLR v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tento program poskytuje příjemcům výhodu ve výši, která se rovná daňové úspoře ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního anitsubvenčního nařízení. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. b) základního antisubvenčního nařízení, neboť daňová úspora závisí na přednostním používání domácího zboží na úkor zboží dováženého.
e) Výpočet výše subvence
(172)
Komise vypočítala výši napadnutelné subvence jako rozdíl mezi výší daně běžně placené v průběhu období šetření a výší daně, kterou v období šetření skutečně zaplatily dotčené společnosti.
(173)
Subvenční sazba zjištěná pro tuto subvenci podniku Jiangsu Changhai Group během období šetření činí 0,2 %.
(174)
Po poskytnutí informací přišel jeden vyvážející výrobce s tvrzením, že v rámci režimu „Snížení daně z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená v Číně“ nebyl způsobilý k získání finančního příspěvku, jelikož nebyl podnikem se zahraničními investicemi. Komise mu tedy na základě dostupných údajů chybně připsala zvýhodnění podle tohoto režimu. Rovněž tvrdil, že byly zjištěny menší početní chyby. Obě tvrzení byla přijata a výpočet subvenčního rozpětí byl odpovídajícím způsobem opraven.
6.4. Jiné režimy osvobození od přímých daní a programy jejich snížení
(175)
Byl přezkoumán také zápočet daně za VaV. Toto opatření se však týkalo zanedbatelných částek. Proto ho Komise dále neprošetřovala.
(176)
Během období šetření nedostali vyvážející výrobci zařazení do vzorku žádné finanční příspěvky z jiných programů osvobození od daně uvedených v bodě C.3 výše.
7. Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla
7.1. Osvobození od DPH a snížení dovozních cel při využívání dovezeného zařízení
a) Úvod
(177)
Tento program stanoví osvobození od DPH a dovozních cel ve prospěch podniků se zahraničními investicemi nebo tuzemských podniků na dovoz investičního zařízení použitého v jejich výrobě. Osvobození od daně je podmíněno tím, že zařízení nesmí být uvedeno na seznamu nezpůsobilých zařízení a že podnik musí obdržet osvědčení o státem upřednostňovaném projektu, jež vydávají čínské orgány nebo Národní komise pro rozvoj a reformy v souladu s příslušnými právními předpisy o investicích, daních a clech.
b) Právní základ
(178)
Právní základ tohoto programu tvoří Oběžník Státní rady o úpravě daňové politiky v případě dováženého zařízení, Guo Fa č. 37/1997, Oznámení ministerstva financí, všeobecné celní správy a státní daňové správy o úpravě některých preferenčních politik týkajících se cla na dovoz, sdělení ministerstva financí, všeobecné celní správy a státní daňové správy [2008] č. 43, Oznámení Národní komise pro rozvoj a reformy č. 316/2006 ze dne 22. února 2006 o důležitých otázkách k vyřizování potvrzení o státem upřednostňovaných projektech financovaných z domácích a zahraničních zdrojů a Katalog zboží dováženého pro podniky se zahraničními investicemi a tuzemské podniky, jež nelze vyjmout z celní povinnosti, pro rok 2008.
c) Závěry šetření
(179)
Všechny společnosti zařazené do vzorku z tohoto režimu těžily.
d) Závěr
(180)
Má se za to, že uvedený program poskytuje finanční příspěvek v podobě prominutých příjmů vlády ČLR ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii), neboť podniky se zahraničními investicemi a další způsobilé tuzemské podniky jsou osvobozené od platby DPH nebo cel, které by byly jinak splatné. Poskytuje tedy výhodu společnostem z řad příjemců ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení. Program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního antisubvenčního nařízení, neboť právní předpisy, kterými se tento orgán řídí, omezují přístup k subvenci na podniky, které investují v rámci specifické obchodní kategorie taxativně vymezené zákonem a které patří buď do upřednostňované kategorie nebo do zakázané kategorie B v rámci Katalogu pro orientaci průmyslu v oblasti zahraničních investic a převodu technologií, nebo které jsou v souladu s Katalogem klíčových odvětví, výrobků a technologií, jejichž rozvoj upřednostňuje stát.
(181)
Po poskytnutí informací vláda ČLR zpochybnila závěry Komise, přičemž tvrdila, že kritéria způsobilosti byla objektivní a platila stejně pro všechny společnosti v ČLR. Kritérium specifičnosti tedy nesplňují. Vláda ČLR však nepoukázala na žádné konkrétní ustanovení v právních předpisech, které by doložilo její stanovisko, a nepředložila ani žádný přesvědčivý důkaz o tom, že způsobilost je automatická.
(182)
Vláda ČLR i jeden vyvážející výrobce také tvrdili, že Komise nemůže napadnout možné zvýhodnění v oblasti DPH, které snad získaly tři společnosti zařazené do vzorku, jelikož v minulosti přiznané osvobození od DPH se s účinností od roku 2009 již nemohlo využívat. Když se tedy předpokládá průměrné 5leté až 10leté odpisové období dotčeného dovezeného zařízení, údajné zvýhodnění by buď skončilo před uložením opatření nebo by pravděpodobně nepokračovalo během celého pětiletého trvání opatření.
(183)
Komise poznamenává, že odpisové období je u některého dovezeného zařízení mnohem delší než 10 let a v některých případech mohlo trvat 15 či 20 roků. Komise každopádně nenapadla žádné zvýhodnění vzniklé z nákupů dovezeného zařízení po roce 2009. Vláda ČLR navíc uznává, že tyto společnosti mohly těžit z daného režimu ještě „chvíli poté“, tj. po uložení opatření. Tento argument se proto odmítá.
e) Výpočet výše subvence
(184)
Výše napadnutelné subvence se vypočítává s ohledem na zvýhodnění, které získal příjemce a jehož existence byla v průběhu období šetření zjištěna. Má se za to, že zvýhodnění příjemce se rovná výši DPH a osvobození od cel na dovážené zařízení. Aby se zajistilo, že se napadnutelná částka bude vztahovat pouze na období šetření, byla získaná výhoda odepisována po dobu životnosti zařízení v souladu s běžnými účetními postupy vyvážejícího výrobce.
(185)
Subvenční sazba zjištěná pro tento program během období šetření činí u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku:
Osvobození od DPH a snížení dovozních cel při využívání dovezeného zařízení
Společnost/skupina
Subvenční sazba
Chongqing Polycomp International Corporation
0,5 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (28)
0,1 %
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
0,5 %
7.2. Jiné režimy osvobození od nepřímých daní a programy jejich snížení
(186)
Během období šetření nedostali vyvážející výrobci zařazení do vzorku žádné finanční příspěvky z jiných programů osvobození od nepřímých daní uvedených v bodě C.3 výše.
8. Dodání zboží nebo poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou
8.1. Poskytnutí surovin, elektřiny, vody
(187)
V průběhu období šetření nebyla zjištěna žádná subvence spojená s nákupem surovin, vody nebo elektřiny vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku v průběhu období šetření.
8.2. Poskytování práv k užívání pozemků
a) Úvod
(188)
Společnosti nesmí v ČLR přímo nakupovat pozemky, mohou si pouze koupit práva k užívání pozemků od místních orgánů.
b) Právní základ
(189)
Zákon ČLR o správě půdy uvádí, že veškerá půda patří lidu a nelze ji kupovat či prodávat, ale stanoví podmínky, za kterých lze prodávat práva k užívání pozemků podnikům, a to v zadávacím řízení, nabídkovém řízení nebo v dražbě.
c) Závěry šetření
(190)
Systém dražby by v zásadě umožnil trhu posoudit cenu konkrétního práva k užívání pozemků, a cena by tedy byla stanovena nezávisle. Vláda ČLR však uvedla, že v každém případě stanoví spodní hranici cen pro každý stupeň pozemku (pozemky jsou ohodnoceny stupněm od 1 do 15 na základě kvality parcely), pod které nesmí cena práva k užívání pozemku klesnout.
(191)
Vláda ČLR má rovněž pod kontrolou nabídku pozemků tím, že pro jednotlivé provincie a na každý rok stanoví omezenou kvótu pozemků, k nimž lze prodávat práva k užívání pro průmyslové účely nebo pro účely bydlení.
(192)
V každém případě, u žádného nákupu práva k užívání pozemku vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku Komise neshledala žádné důkazy dražebního postupu, který by nezávisle stanovil cenu práva k užívání pozemků. Vyvážející výrobce ocenil pozemek vyvolávací cenovou nabídkou a jelikož byl jediným zájemcem, získal právo k užívání pozemku. Po poskytnutí informací vláda ČLR prohlásila, že nesouhlasí se závěry Komise o tom, že v ČLR není funkční trh pro prodej práv na užívání pozemků. Na podporu tohoto stanoviska však nepředložila žádné nové argumenty.
(193)
Závěry šetření potvrzují, že situace týkající se poskytování a nabývání pozemků v ČLR je nejasná a netransparentní a že ceny často svévolně stanovují úřady. Úřady stanoví ceny podle systému oceňování městských pozemků, který jim při určování ceny pozemků pro průmyslové využití ukládá kromě dalších kritérií povinnost brát v úvahu průmyslovou politiku (29).
(194)
Také z nezávislých veřejně dostupných informací lze usuzovat, že pozemky v ČLR jsou poskytovány za ceny nižší, než jsou běžné tržní sazby (30).
(195)
Ve skutečnosti tedy společnosti zařazené do vzorku zaplatily cenu stanovenou vládou ČLR. Právo k užívání pozemků se poskytuje za cenu nižší než přiměřenou v porovnání s referenční tržní hodnotou, která je uvedena v písmeni e) níže.
(196)
Situaci týkající se pozemků v ČLR rozebírá rovněž pracovní dokument MMF, který potvrzuje, že při poskytování práv k užívání pozemků čínským podnikům nejsou respektovány tržní podmínky (31).
d) Závěr
(197)
Komise dospěla k závěru, že poskytování práv k užívání pozemků vládou ČLR je nutno pokládat ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a čl. 3 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení za subvenci v podobě dodání zboží, a společnostem tím byla poskytnuta výhoda. Jelikož šetření neprokázalo existenci fungujícího trhu pro prodej práv k užívání pozemků v ČLR, použití vnější referenční hodnoty (viz písmeno e) níže) ukazuje, že částka, kterou vývozci zařazení do vzorku zaplatili za práva k užívání pozemků, je nižší než tržní sazba.
(198)
Jak je podrobně vysvětleno v 67. až 82. bodě odůvodnění, subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a c) základního antisubvenčního nařízení, protože rozhodnutí Státní rady č. 40 ukládá veřejným orgánům povinnost zajistit, aby byly pozemky poskytovány upřednostňovaným odvětvím, k nimž patří i odvětví nekonečných skleněných vláken, jak je podrobně vysvětleno v 67. až 82. bodě odůvodnění. Článek 18 rozhodnutí č. 40 objasňuje, že odvětví, která jsou „omezená“, nebudou mít k právům k užívání pozemků přístup.
e) Výpočet subvenčního rozpětí
(199)
Výhodu tedy představuje rozdíl mezi cenou zaplacenou za právo k využívání pozemků a vhodným vnějším referenčním základem.
(200)
Komise považuje Tchaj-wan za vhodný vnější referenční základ z těchto důvodů:
a)
srovnatelná úroveň hospodářského rozvoje, HDP a hospodářských struktur na Tchaj-wanu a ve většině provincií a měst v ČLR, kde sídlí vyvážející výrobci zařazení do vzorku;
b)
fyzická blízkost ČLR a Tchaj-wanu;
c)
vysoký stupeň rozvoje průmyslové infrastruktury na Tchaj-wanu a v mnoha provinciích v ČLR;
d)
silné hospodářské vazby a přeshraniční obchod mezi Tchaj-wanem a ČLR;
e)
vysoká hustota obyvatelstva v mnoha provinciích ČLR a na Tchaj-wanu;
f)
podobný typ pozemků a obchodních transakcí použitých pro stanovení relevantního referenčního základu na Tchaj-wanu a v ČLR a
g)
společné demografické, jazykové a kulturní charakteristické rysy Tchaj-wanu a ČLR.
(201)
Po poskytnutí informací vznesla vláda ČLR námitku proti použití Tchaj-wanu coby referenčního základu s tím, že hustota obyvatelstva na Tchaj-wanu je mnohokrát vyšší než v ČLR, a kvůli tomu jsou ceny a situace pozemků v obou zemích nesrovnatelné. Komise nicméně soudí, že z mnoha důvodů uvedených v předchozím bodě odůvodnění byl tento referenční základ zvolen rozumně.
(202)
Kromě toho po poskytnutí informací jeden z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku uvedl, že použití Tchaj-wanu není vhodné s ohledem na hospodářské podmínky v provincii, ve které se nachází, nicméně nenavrhl žádné jiné řešení. Tvrdil rovněž, že fyzická blízkost ČLR a Tchaj-wanu by se neměla považovat za platné kritérium pro volbu této konkrétní referenční hodnoty, ale své tvrzení nezdůvodnil. Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy jiné návrhy řešení referenční hodnoty, použití Tchaj-wanu se potvrzuje.
(203)
Vzhledem ke všem těmto faktorům dospěla Komise k závěru, že ceny práv k užívání pozemků v ČLR, pokud by na trhu převládaly tržní podmínky, by pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku byly velmi podobné cenám pozemků na Tchaj-wanu.
(204)
Průměrné ceny pozemků na Tchaj-wanu v roce 2012 byly převzaty od Odboru průmyslu Ministerstva hospodářství a upraveny zpětně o inflaci a růst HDP za účelem stanovení referenční ceny pro pozemky v jednotlivých kalendářních letech. Vzhledem k tomu, že práva k užívání pozemků platí 50 let a po tuto dobu se odepisují, výhoda v období šetření činí 1/50 rozdílu mezi referenční cenou a skutečně uhrazenou cenou.
(205)
Subvenční sazba zjištěná pro poskytování pozemků za cenu nižší než přiměřenou činí:
Poskytování pozemků za cenu nižší než přiměřenou
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Chongqing Polycomp International Corporation
2,9 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (32)
1,6 %
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
1,6 %
9. Závěr ohledně subvencování
(206)
Komise vypočítala výši napadnutelných subvencí v souladu s ustanoveními základního antisubvenčního nařízení pro šetřené společnosti a jednotlivé režimy a sečtením těchto výsledků vypočítala celkovou výši subvence pro každého vyvážejícího výrobce za období šetření.
(207)
Pro výpočet níže uvedených celkových subvenční rozpětí Komise nejprve vypočítala procento subvencování, což je podíl výše subvence na celkovém obratu společnosti. Tato procentuální hodnota pak byla použita k výpočtu subvence poskytnuté na vývoz dotčeného výrobku do Unie v období šetření.
(208)
Dále byla vypočítána výše subvence na tunu dotčeného výrobku vyvezeného do Unie v průběhu období šetření a níže uvedená rozpětí byla vypočítána jako procento hodnoty nákladů, pojištění a přepravného („CIF“) stejného vývozu za tunu.
(209)
V souladu s čl. 15 odst. 3 základního antisubvenčního nařízení je celkové rozpětí subvence pro spolupracující společnosti nezařazené do vzorku vypočteno na základě váženého průměru subvenčního rozpětí zjištěného pro spolupracující vyvážející výrobce zařazené do vzorku, s výjimkou skupiny, do níž patří vyvážející výrobce, na něhož se vztahují ustanovení čl. 28 odst. 1.
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Chongqing Polycomp International Corporation
9,7 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (33)
5,8 %
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
10,3 %
Ostatní spolupracující společnosti
10,2 %
D. ÚJMA
1. Výroba v Unii a výrobní odvětví v Unii
(210)
Během období šetření vyrábělo obdobný výrobek v Unii osm výrobců. Tito výrobci tvoří „výrobní odvětví Unie“ ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního antidumpingového nařízení a čl. 9 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.
(211)
Celková výroba v Unii během období šetření byla stanovena mezi 530 000 a 580 000 tunami. Komise stanovila tento údaj na základě všech dostupných informací o výrobním odvětví Unie, jak je poskytlo sdružení APFE. Jak je uvedeno v 17. bodě odůvodnění, do vzorku byli vybráni tři výrobci v Unii, kteří představují 52 % celkové výroby obdobného výrobku v Unii.
(212)
Na základě informací obsažených v podnětu/žádosti o přezkum, kde byly zpřístupněny skutečné makroekonomické ukazatele žadatelů, a na základě toho, že pouze velmi omezený počet výrobců v Unii nebyl ve skupině žadatelů, je zřejmě vhodné nezveřejňovat skutečné celkové makroekonomické ukazatele týkající se všech výrobců v Unii, neboť by to každé zúčastněné straně umožnilo dovtípit se chybějící údaje o konkrétních společnostech, které žádost nepodaly.
(213)
Po poskytnutí konečných informací vznesla vláda ČLR námitky proti důvěrnému zacházení a proti uvádění rozmezí v případě celkové spotřeby v Unii a dalších ukazatelů makroekonomické újmy.
(214)
Na základě žádosti a po předložení pádných důvodů má Komise povinnost respektovat důvěrné údaje výrobců, kteří nejsou žadateli. Odhalení přesných makroekonomických ukazatelů by umožnilo identifikaci důvěrných údajů těchto výrobců a poškodilo by jejich zájmy. Tato námitka se proto zamítá.
2. Spotřeba v Unii
(215)
Komise stanovila spotřebu v Unii na základě i) objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie podle údajů poskytnutých sdružením APFE a ii) dovozu z třetích zemí podle údajů Eurostatu (Comext).
(216)
Spotřeba v Unii se vyvíjela takto:
Tabulka 1
Spotřeba v Unii (v tunách)
2010
2011
2012
OŠ
Celková spotřeba v Unii
700 000 - 750 000
680 000 - 730 000
710 000 - 760 000
720 000 - 770 000
Index (2010 = 100)
100
97
101
103
Zdroj: Údaje poskytnuté sdružením APFE; Eurostat (Comext)
(217)
Mezi rokem 2010 a obdobím šetření se spotřeba Unie zvýšila o 3 %.
(218)
Po poskytnutí konečných informací přišel jeden uživatel s tvrzením, že spotřeba Unie klesla v roce 2009 téměř o 30 %. Tvrdil, že z tohoto pohledu není 3 % zvýšení v roce 2010 významné. Komise však toto zvýšení nehodnotila jako významné, ale poznamenala, že v posuzovaném období se spotřeba zvýšila.
3. Dovoz z dotčené země
3.1. Objem dumpingového a subvencovaného dovozu a jeho podíl na trhu
(219)
Níže uvedená analýza zahrnuje dumpingový a subvencovaný dovoz od stejných výrobců v ČLR zařazených do vzorku a za stejné období šetření.
(220)
Objem dovozu dotčeného výrobku z ČLR se vyvíjel takto:
Tabulka 2
Objem dovozu (v tunách), podíl na trhu
2009
2010
2011
2012
OŠ
Objem dovozu (v tunách)
98 916
152 514
109 172
125 781
130 958
Index (2010 = 100)
65
100
72
82
86
Index (2009 = 100)
100
154
110
127
132
Podíl na trhu
13 % - 18 %
19 % - 24 %
13 % - 18 %
15 % - 20 %
15 % - 20 %
Index (2010 = 100)
87
100
73
81
83
Index (2009 = 100)
100
115
84
93
97
Zdroj: Eurostat (Comext)
(221)
Objem dovozu z ČLR se během posuzovaného období snížil o 14 % a jeho podíl na trhu o 17 %. Rok 2010 však není vhodným referenčním rokem a trend dovozu by byl přesněji analyzován, kdyby se bral v úvahu také předcházející rok 2009, jak ukazuje tabulka výše. Rok 2010 se vyznačoval velkým hromaděním zásob čínských výrobků z nekonečných skleněných vláken u dovozců v Unii před uložením prozatímních cel v září 2010. Šetření skutečně odhalilo, že během prvních devíti měsíců roku 2010 bylo z ČLR dovezeno mnohem větší množství než obvykle. Dovoz z ČLR v roce 2009 činil přibližně 99 000 tun, zatímco v roce 2010 přesáhl 152 000 tun, aby poté v roce 2011 klesl na zhruba 109 000 tun. Tento vývoj ukazuje jasný nárůst dovozu po roce 2009. Od roku 2011 se čínský dovoz zvýšil o 20 % v objemovém vyjádření, což vedlo k opětovnému zvýšení podílu na trhu o 2 procentní body.
(222)
Několik stran zopakovalo svá tvrzení, že mezi rokem 2010 a koncem období šetření dovoz z ČLR a jeho podíl na trhu klesl, a že tedy nebylo prokázáno významné zvýšení dovozu, jak to požaduje čl. 3 odst. 2 antidumpingové dohody WTO a čl. 15 odst. 2 dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních. Dále tvrdí, že rok 2009 není vhodným referenčním rokem z těchto důvodů: i) v základním antidumpingovém nařízení a základním antisubvenčním nařízení neexistuje právní základ a senát ve věci Mexico-Steel Pipes and Tubes rozhodl, že „vyšetřujícímu orgánu není dovoleno používat časové podmnožiny určitého období“, ii) neexistuje důkaz pro tvrzení, že dovoz v roce 2010 byl výsledkem vytváření zásob a iii) údaje za rok 2009 nebyly zohledněny při jiných aspektech posouzení újmy, kvůli čemuž je tedy toto posouzení neobjektivní.
(223)
Pokud jde o první a třetí tvrzení, základní antidumpingové nařízení a základní antisubvenční nařízení jakožto rozhodné právní předpisy podrobně nestanoví, jaké období je třeba brát v úvahu pro účely analýzy trendů. Není tedy důvod, proč nezohledňovat rok 2009 pro účely analýzy trendů dovozu z ČLR. Tím se analýza nestává neobjektivní, naopak, doplňuje analýzu o situaci výrobního odvětví Unie. Jak je uvedeno výše v 219. bodě odůvodnění, rok 2009 byl zohledněn jako doplněk posuzovaného období pouze s ohledem na specifické ukazatele újmy související s čínským dovozem. Co se týče dalších ukazatelů újmy, neexistoval žádný objektivní důvod, proč by se neměly brát plně v potaz všechny roky posuzovaného období.
(224)
Pokud jde o druhé tvrzení, v měsíčních údajích o dovozu z databáze vytvořené v souladu s čl. 14 odst. 6 základního antidumpingového nařízení je výsledek hromadění zásob zcela patrný (viz následující graf č.1) (34). Před uložením prozatímních opatření došlo k prudkému růstu dovozu dotčeného výrobku z ČLR ve druhém a třetím čtvrtletí roku 2010 (u spotřeby to nastalo před koncem roku 2010/začátkem roku 2011 kvůli omezené skladovatelnosti). Neodpovídá to podobnému zvýšení spotřeby, což naznačuje, že tento dovoz byl uskutečněn za účelem vytvoření zásob v očekávání nadcházejícího uložení opatření. Vláda ČLR neposkytla jiné vysvětlení tohoto zvýšení, a Komise se proto může důvodně domnívat, že k tvorbě zásob došlo před uložením prozatímních opatření koncem roku 2010. Dále se to projevuje tím, že úroveň měsíčního dovozu z ČLR v období mezi prozatímními a konečnými opatřeními (čtvrté čtvrtletí roku 2010 a první trimestr roku 2011) byla velmi nízká. Když byla opatření v konečné fázi snížena (v březnu 2011), úrovně měsíčního dovozu se opět zvedly a zůstaly stabilní.
Graf 1
Dovoz dotčeného výrobku z ČLR (množství za měsíc)
Zdroj: Databáze podle čl. 14 odst. 6
3.2. Ceny dumpingového a subvencovaného dovozu
(225)
Ceny čínského dovozu (bez platných antidumpingových cel) se vyvíjely takto:
Tabulka 3
Dovozní ceny
2010
2011
2012
OŠ
Průměrná cena CIF (EUR/t)
911
877
892
834
Index (2010 = 100)
100
96
98
92
Zdroj: Eurostat (Comext)
(226)
Čínské dovozní ceny CIF (bez platných antidumpingových cel) se průběhu posuzovaného období změnily z 911 EUR/t na 834 EUR/t. To představuje snížení o 8 % v průběhu posuzovaného období.
(227)
Vláda ČLR a jeden uživatel tvrdili, že je zavádějící srovnávat průměrné dovozní ceny, když nebyla provedena analýza sortimentu výrobků. Vláda ČLR dále uvedla, že většina dovozu z ČLR se skládala z nejlevnějšího typu výrobku, to znamená z pramenců.
(228)
Na rozdíl od toho, co se tvrdilo, při analýze bylo plně přihlédnuto k sortimentu výrobků, protože Komise porovnala prodejní ceny čínských vyvážejících výrobců s prodejními cenami výrobců v Unii zařazených do vzorku za každý typ výrobku. Stejně se postupovalo i v původním šetření.
(229)
Po poskytnutí konečných informací požádala vláda ČLR o čínské dovozní ceny jednotlivých typů výrobku v tabulce č. 3 vzhledem k tomu, že údaje o jednotlivých typech výrobku se používají pro výpočet cenového podbízení a rozpětí újmy.
(230)
Průměrná čínská dovozní cena z tabulky č. 3 se používá k znázornění trendu po celé posuzované období. Za účelem vykázání trendů je použití průměrných cen na místě. Pro určení cenového podbízení a pro výpočet rozpětí újmy byly použity údaje pro jednotlivé typy výrobku.
(231)
Za účelem určení cenového podbízení během období šetření byly vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých typů výrobku prodávaných výrobci v Unii zařazenými do vzorku účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami jednotlivých typů výrobku z dovozu čínských výrobců zařazených do vzorku účtovanými prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF a příslušně upravenými o cla, antidumpingová cla a náklady po dovozu. Porovnání cen bylo provedeno podle jednotlivých typů u transakcí na stejné obchodní úrovni. Výsledek tohoto srovnání byl vyjádřen jako procentní podíl vážené průměrné ceny ze závodu výrobců v Unii zařazených do vzorku během období šetření. Výsledek ukázal u jednoho velkého čínského vývozce do Unie rozpětí cenového podbízení ve výši 2 %, a to i přes platná antidumpingová opatření (a cla), která byla k dovozní ceně připočtena. Velká většina jiných dovozů se uskutečnila za ceny srovnatelné s cenami Unie.
(232)
Po poskytnutí konečných informací přišel jeden vyvážející výrobce s tvrzením, že u tří kontrolních čísel výrobků (PCN) jsou nepřesné hodnoty CIF.
(233)
Toto tvrzení bylo správné a Komise upravila příslušné hodnoty CIF, což vedlo k malé změně v rozpětí cenového podbízení a prodeje pod cenou u tohoto vyvážejícího výrobce (viz 440. bod odůvodnění).
(234)
Několik stran namítalo, že během období šetření nedocházelo k významnému cenovému podbízení. Uvedly, že rozpětí cenového podbízení u jediného vývozce ve výši 2 % je téměř zanedbatelné (de minimis) a nelze ho považovat za významné. Kromě toho se odvolávají na praxi Komise, která měla obvykle za to, že omezené cenové podbízení nebo prodej pod cenou do 6 % nemá žádný účinek na obecnou cenovou hladinu v Unii kvůli omezenému objemu vývozu.
(235)
Navzdory současným antidumpingovým clům stále dochází k cenovému podbízení. Odvolávat se na praxi Komise je zavádějící. V případě „těžké sody“ (35) bylo rozhodnuto, že 6 % cenové podbízení nemá prakticky žádný účinek na všeobecnou cenovou hladinu kvůli omezenému objemu dovozu ve spojení s tržním podílem vyvážející země ve výši 1,4 %. Pro porovnání lze uvést, že tržní podíl ČLR v období šetření se pohyboval mezi 15 % a 20 %. V případě „některých laserových optických snímacích systémů“ (36) se odkazovalo na omezené cenové podbízení dotčeného dovozu s ohledem na i) velké zvýšení spotřeby Unie (129 %) a ii) povahu dotčeného výrobku coby nehomogenního výrobku s velmi pestrými rysy a technickými rozdíly, jehož se dotýká rychlý technologický rozvoj. V aktuálních šetřeních má trh dotčeného výrobku úplně jinou povahu a velikost cenového podbízení se tudíž musí posuzovat v podmínkách tohoto zvláštního trhu. Dotčený výrobek je základní homogenní vyztužovací výrobek na trhu, který je dosti stabilní. Takový trh je citlivější na cenové rozdíly a i menší cenový rozdíl může mít na trh velký vliv. Závěry Komise se nemění jen proto, že nedošlo k většímu cenovému podbízení. Tento prvek byl naopak při posuzování plně zohledněn. Každý případ je každopádně posuzován individuálně podle jeho vlastních specifik a obrázek o újmě se skládá z mnoha ukazatelů, z nichž ani jeden nemůže mít rozhodující význam.
4. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(236)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního antidumpingového nařízení a čl. 8 odst. 4 základního antisubvenčního nařízení byly v rámci analýzy účinků dumpingového a subvencovaného dovozu na výrobní odvětví Unie posouzeny všechny ekonomické ukazatele, které v posuzovaném období ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie.
(237)
Jak je uvedeno v 17. až 25. bodě odůvodnění, byl za účelem určení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie proveden výběr vzorku.
(238)
Pro účely analýzy újmy Komise rozlišovala mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Komise posoudila makroekonomické ukazatele na základě údajů uvedených v podnětu a v žádosti o přezkum a též v následujících podáních a, pokud to bylo možné, zkontrolovala je se statistickými údaji. Údaje se vztahovaly na všechny výrobce v Unii. Komise posoudila mikroekonomické ukazatele na základě údajů obsažených v odpovědích na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku. Oba soubory údajů byl shledány jako reprezentativní pro hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie.
(239)
Makroekonomické ukazatele jsou tyto: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, rozsah dumpingového a subvenčního rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu nebo subvencí.
(240)
Mikroekonomické ukazatele jsou tyto: průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, náklady práce, zásoby, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál.
5. Makroekonomické ukazatele
5.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(241)
Kolísání roční výroby je ve výrobním odvětví Unie běžné, protože je nutno provádět přestavbu pecí každých 7 až 10 let, kvůli čemuž se během roku před přestavbou produkuje vyšší objem výroby do zásob, a v roce, kdy je pec odstavena za účelem obnovy, je objem výroby nižší. V roce, kdy je pec odstavena za účelem přestavby, je také nižší výrobní kapacita.
(242)
S přihlédnutím k těmto omezením se celková výroba, výrobní kapacita a využití kapacity v Unii v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 4
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2010
2011
2012
OŠ
Objem výroby (v tunách)
560 000 - 610 000
580 000 - 630 000
510 000 - 560 000
530 000 - 580 000
Index
100
103
92
95
Výrobní kapacita (v tunách)
670 000 - 720 000
680 000 - 730 000
650 000 - 700 000
640 000 - 690 000
Index
100
101
97
96
Využití kapacity
84 %
86 %
81 %
84 %
Index
100
102
95
99
Zdroj: Údaje poskytnuté sdružením APFE
(243)
V podmínkách rostoucí spotřeby Unie (o 3 %) vyrábělo výrobní odvětví Unie mezi rokem 2010 a obdobím šetření o 5 % méně obdobného výrobku. Též výrobní kapacita se snížila mezi rokem 2010 a obdobím šetření přibližně o 4 %. Využití kapacity zůstalo během posuzovaného období víceméně stabilní s výjimkou poklesu v roce 2012.
(244)
Mezi roky 2011 a 2012 lze pozorovat pokles výroby o 11 procentních bodů a pokles výrobní kapacity o 4 procentní body. Byl to důsledek restrukturalizace výrobního odvětví Unie a uzavření některých jeho závodů. Společnost Ahlstrom, výrobce nekonečných skleněných vláken, ukončila výrobu na konci roku 2011 a společnost Owens Corning Vado Ligure v Itálii uzavřela svůj výrobní závod v roce 2012, neboť nebyly schopny překonat účinky dumpingového dovozu. Výrobní odvětví Unie se však domnívá, že po restrukturalizaci a po obnovení rovných podmínek si může zachovat životaschopnost, což vysvětluje, proč výrobní odvětví Unie stále investuje do přestavby stávajících pecí.
(245)
Po poskytnutí konečných informací přišla vláda ČLR s tvrzením, že Komise odkazovala na podprůměrnou životnost pecí, a proto investice výrobců v Unii nebo využití pecí vykazují výraznou neefektivnost.
(246)
Bylo prokázáno, že výrobní odvětví Unie přijímalo rozhodnutí o přestavbě pecí na základě úvah o výrobě a energetické účinnosti. Neexistovaly náznaky, že životnost pece, tak jak toto kritérium používají výrobci v Unii zařazení do vzorku, není v souladu s osvědčenými postupy a požadavky sortimentu výrobků.
(247)
Několik stran tvrdilo, že je třeba brát v úvahu delší období než období od roku 2010 do období šetření, zvláště kvůli nákladům na přestavbu pecí, které mají vliv na všechny makroekonomické a mikroekonomické ukazatele. Vláda ČLR prohlásila, že nebyly poskytnuty žádné údaje či informace o tom, v kterých letech se výrobci v Unii pustili do přestavby pecí.
(248)
Přestavba pecí se opakuje a je tomuto odvětví vlastní. Je nutná pro zajištění kontinuity provozu a udržení kapacity. Investice do VaV souvisejí přímo s provozní kapacitou a umožňují vyvíjet výrobky přizpůsobené potřebám odběratele. Tyto investice tudíž nejsou pro posuzované období nijak výjimečné. Bez ohledu na uvažovanou dobu jejich trvání budou mít opravy či přestavby pecí vždy vliv na objem produkce. Konkrétní informace společnosti o tom, kdy docházelo k přestavbě, se považují za důvěrné.
(249)
Jeden uživatel také tvrdil, že výrobní odvětví Unie se mohlo vyvarovat škodlivého účinku (subvencovaného a dumpingového dovozu), protože využití kapacity bylo od roku 2010 do konce období šetření víceméně stabilní.
(250)
Výroba obdobného výrobku představuje nepřerušovaný proces, jež nelze přizpůsobovat krátkodobým výkyvům v poptávce. Na víceméně stabilní využití kapacity je nutno pohlížet s ohledem na klesající výrobní kapacitu. Toto tvrzení se proto zamítá.
5.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(251)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie na volném trhu v Unii, objem prodeje na závislém trhu v Unii a odpovídající tržní podíly se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 5
Objem prodeje a podíl na trhu
2010
2011
2012
OŠ
Objem prodeje na volném trhu v Unii (v tunách)
420 000 - 470 000
390 000 - 440 000
400 000 - 450 000
420 000 - 470 000
Index
100
94
96
99
Tržní podíl prodeje na volném trhu
58 % - 63 %
56 % - 61 %
55 % - 60 %
56 % - 61 %
Index
100
96
95
97
Objem prodeje na závislém trhu v Unii (v tunách)
20 000 - 70 000
30 000 - 80 000
30 000 - 80 000
30 000 - 80 000
Index
100
114
123
121
Tržní podíl prodeje na závislém trhu
4 % - 9 %
5 % - 10 %
5 % - 10 %
5 % - 10 %
Index
100
117
122
118
Zdroj: Údaje poskytnuté sdružením APFE
(252)
Během posuzovaného období mírně (o 1 %) poklesl objem výrobků z nekonečných skleněných vláken, které prodalo výrobní odvětví Unie na volném trhu (tj. odběratelům, kteří nejsou ve spojení). V podmínkách zvýšení spotřeby v Unii o 3 % to však mělo za následek pokles podílu výrobního odvětví Unie na trhu z 58 % - 63 % v roce 2010 na 56 % - 61 % během období šetření. Nižší objem prodeje v roce 2011 je výsledkem hromadění zásob z čínského dovozu v roce 2010, které se postupně dostávaly na trh v roce 2011.
(253)
Během posuzovaného období představoval prodej výrobního odvětví Unie na závislém trhu 11 % až 14 % celkového prodeje (na volném a závislém trhu) výrobního odvětví Unie na trhu Unie. Prodej na závislém trhu vykazoval mezi roky 2010 a 2012 stoupající tendenci a následně se v období šetření ustálil. V absolutních číslech byl tento vzestup prodeje na závislém trhu mezi roky 2010 a 2012 jen omezený.
5.3. Zaměstnanost a produktivita
(254)
Zaměstnanost a produktivita výrobců v Unii se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 6
Zaměstnanost a produktivita
2010
2011
2012
OŠ
Počet zaměstnanců
3 450 - 3 950
3 350 - 3 850
3 200 - 3 700
3 000 - 3 500
Index
100
97
95
89
Produktivita (v jednotkách na zaměstnance)
153
163
150
164
Index
100
106
98
107
Zdroj: Údaje poskytnuté sdružením APFE
(255)
Úroveň zaměstnanosti u výrobců v Unii ukazuje, že výrobní odvětví Unie se v průběhu posuzovaného období pokusilo racionalizovat výrobu s cílem snížit výrobní náklady. V průběhu posuzovaného období se počet zaměstnanců skutečně snížil o 11 %.
(256)
Kombinovaný účinek změny počtu zaměstnanců a objemu výroby ve stejném posuzovaném období měl za následek vyšší produktivitu pracovní síly výrobců v Unii, měřenou jako produkci (v tunách) na jednu zaměstnanou osobu za rok, ve výši 7 % mezi rokem 2010 a obdobím šetření.
5.4. Růst
(257)
Jak je uvedeno v 217. bodě odůvodnění, spotřeba v Unii se během posuzovaného období zvýšila o 3 %. Vzhledem k četným aplikacím obdobného výrobku výrobní odvětví Unie a uživatelé očekávají, že tento trend růstu bude pokračovat i v blízké budoucnosti.
5.5. Velikost dumpingového a subvenčního rozpětí a překonání účinků minulého dumpingu nebo subvencování
(258)
Výrobnímu odvětví Unie byla působena újma v důsledku dumpingového dovozu z ČLR až do roku 2011, kdy začala platit cla. Platná cla na dovoz z ČLR byla uzpůsobena tak, aby byly zajištěny rovné podmínky, za nichž by výrobní odvětví Unie mohlo soutěžit s tímto dovozem a překonat účinky způsobené újmy.
(259)
To se však nestalo. Výrobní odvětví Unie je nyní opět ztrátové a nadále ztrácelo podíl na trhu, přestože spotřeba v Unii vzrostla. Dovoz z ČLR nadále přicházel za velmi nízké ceny a získával podíl na trhu. Podíl čínského dovozu na trhu během období šetření stoupl o 3 procentní body nad úroveň před uložením cel (37). Výrobní odvětví Unie restrukturalizovalo a uzavřelo některé ze svých výrobních závodů (viz 244. bod odůvodnění výše). K překonání účinků dřívějšího dumpingu jednoznačně nedošlo.
(260)
Vzhledem k objemu, podílu na trhu a cenám dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR a s přihlédnutím k stávajícím dumpingovým rozpětím (9,6 % a 29,7 %) (38), lze dopad na situaci výrobního odvětví Unie považovat za významný.
(261)
Jelikož se jedná o první antisubvenční šetření ohledně dotčeného výrobku, není překonání účinků dřívější subvence pro posouzení relevantní.
6. Mikroekonomické ukazatele
6.1. Ceny
(262)
Vážené průměrné jednotkové prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 7
Prodejní ceny na volném trhu a na závislém trhu v Unii
2010
2011
2012
OŠ
Průměrná jednotková prodejní cena ze závodu na volném trhu v Unii (EUR/t)
1 061
1 144
1 070
1 035
Index (2010 = 100)
100
108
101
98
Průměrná jednotková prodejní cena ze závodu na závislém trhu v Unii (EUR/t)
1 006
1 031
1 027
989
100
103
102
98
Zdroj: Údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku
Index (2010 = 100)
(263)
V průběhu posuzovaného období klesly jednotkové prodejní ceny na volném trhu o 2 %. Když v září 2010 začala platit prozatímní cla, mohlo výrobní odvětví Unie v roce 2011 zvýšit své ceny. Od roku 2011 se však jednotkové prodejní ceny snížily o 10 %.
(264)
Pokud jde o jednotkové prodejní ceny na závislém trhu (tj. transferové ceny), měly stejnou tendenci jako jednotkové prodejní ceny na volném trhu, přičemž výrobní odvětví Unie zvýšilo v roce 2011 své ceny na závislém trhu a poté tyto jednotkové prodejní ceny klesly o 4 %.
6.2. Průměrné jednotkové výrobní náklady
(265)
Jednotkové výrobní náklady se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 8
Jednotkové výrobní náklady
2010
2011
2012
OŠ
Jednotkové výrobní náklady (v EUR za tunu)
964
990
1 035
976
Index (2010 = 100)
100
103
107
101
Zdroj: Údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku
(266)
Průměrné jednotkové výrobní náklady se mezi lety 2010 a 2012 zvýšily. Po roce 2012 průměrné jednotkové výrobní náklady opět klesly téměř na úroveň roku 2010. Vrchol v roce 2012 lze přičíst určité investiční situaci jednoho výrobce v Unii zařazeného do vzorku. Během celého posuzovaného období stouply průměrné jednotkové výrobní náklady pouze o 1 %.
(267)
Několik uživatelů tvrdilo, že situace jedné společnosti by neměla zdůvodnit obecné závěry. Závěr týkající se jednotkových výrobních nákladů byl takový, že tyto náklady byly víceméně stabilní. Vrchol v roce 2012 nezměnil obecný závěr.
(268)
Jednotkové výrobní náklady jsou založeny na celkovém objemu výroby výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku. Jednotková prodejní cena v tabulce č. 7 vychází z prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení. Tyto dva ukazatele mají tudíž jiný základ a nejsou přímo srovnatelné.
(269)
Po poskytnutí konečných informací přišla CCCLA s tvrzením, že Komise musí poskytnout dostatečně srovnatelné údaje pro posouzení toho, zda kolísání výrobních nákladů může vysvětlit mírný pokles prodejních cen Unie.
(270)
Tyto dva ukazatele vycházejí z odlišného základu a třebaže absolutní čísla nejsou přímo srovnatelná, jejich trendy srovnatelné jsou.
6.3. Náklady práce
(271)
Průměrné náklady práce výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 9
Průměrné náklady práce na zaměstnance
2010
2011
2012
OŠ
Průměrná mzda na jednoho zaměstnance (EUR)
40 518
41 590
42 310
42 917
Index (2010 = 100)
100
103
104
106
Zdroj: Údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku
(272)
Průměrné náklady práce na jednoho zaměstnance vykazovaly postupně rostoucí trend (+ 6 %) během posuzovaného období. To bylo v souladu s indexem nákladů práce v zemích, kde měli sídlo výrobci zařazení do vzorku (39).
6.4. Zásoby
(273)
Úroveň zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjela takto:
Tabulka 10
Zásoby
2010
2011
2012
OŠ
Konečný stav zásob (v tunách)
18 539
46 585
50 198
52 805
Index (2010 = 100)
100
251
271
285
Zdroj: Údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku
(274)
Konečný stav zásob nejprve v roce 2011 výrazně vzrostl a poté dále stoupal po celé posuzované období.
(275)
Vláda ČLR uvedla, že změny stavu zásob vykazované v údajích od sdružení APFE ukazují na nevykazovaný prodej a nesvědčí o újmě vzhledem k čínskému dovozu.
(276)
Toto tvrzení je třeba odmítnout. Komise provedla analýzu mikroekonomických ukazatelů, jako je úroveň zásob, na základě skutečných údajů, které poskytli výrobci v Unii zařazení do vzorku. Šetřením výrobců v Unii zařazených do vzorku nebyl zjištěn žádný nevykázaný prodej.
(277)
Po poskytnutí konečných informací přišel jeden uživatel s tvrzením, že rok 2010 není vhodným referenčním rokem, jelikož úroveň zásob byla tehdy nezvykle nízká ve srovnání s dobou od roku 2006 do října roku 2009 (období šetření v původním antidumpingovém řízení).
(278)
Toto tvrzení se zamítá, protože subjekty zařazené do vzorku v současných řízeních jsou jiné než subjekty ve vzorku z předchozího šetření, a údaje tudíž nejsou srovnatelné. Komise se ve svém šetření omezila jen na posuzované období, zvláště co se týče mikroekonomických údajů, a nemá k dispozici údaje o úrovni zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku v době před posuzovaným obdobím. Vláda ČLR prohlásila, že s ohledem na 3 % pokles spotřeby Unie v roce 2011 byla úroveň zásob v tomto roce také vyšší. Tento prvek však nemá žádný účinek na trend v posuzovaném období.
6.5. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(279)
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic se v případě výrobců v Unii zařazených do vzorku v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 11
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic
2010
2011
2012
OŠ
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)
3 %
2 %
-6 %
-4 %
Index (2010 = 100)
100
66
-200
-134
Peněžní tok (v EUR)
32 847 910
10 978 839
-1 297 704
14 660 203
Index (2010 = 100)
100
33
-4
45
Investice (v EUR)
7 729 022
9 721 478
30 738 820
32 511 238
Index (2010 = 100)
100
126
398
421
Návratnost investic
2 %
2 %
-4 %
-3 %
Index (2010 = 100)
100
69
-184
-137
Zdroj: Údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku
(280)
Ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku stanovila Komise tak, že zisk před zdaněním z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, vyjádřila jako procentní podíl z obratu tohoto prodeje. Během posuzovaného období se ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku významně snížila, a sice z 3 % na -4 %.
(281)
Čistý peněžní tok je schopnost výrobců v Unii samofinancovat svoji činnost. Peněžní tok v průběhu posuzovaného období výrazně klesl (-55 %).
(282)
Úroveň investic výrobců v Unii zařazených do vzorku měla během posuzovaného období rostoucí tendenci. Zvýšení bylo výraznější v roce 2012 a v období šetření. Vysoké investiční náklady se týkaly přestavby pecí. V tomto odvětví, které má vysoké nároky na kapitál, je nutno provádět přestavbu pecí každých 7 až 10 let a náklady spojené s přestavbou jedné pece mohou dosáhnout 8 až 13 milionů EUR (rozpětí je uváděno z důvodu důvěrného charakteru těchto informací). Investice zahrnují také podstatné strukturální investiční náklady související se spotřebou slitin v průchodkách a jejich opakovaným obnovováním.
(283)
Návratnost investice je zisk vyjádřený v procentech ve vztahu k čisté účetní hodnotě investic. Návratnost investic jednoznačně kopírovala negativní trend ziskovosti. Zhoršení návratnosti investic je jasnou známkou zhoršení hospodářské situace výrobního odvětví Unie během posuzovaného období.
(284)
Výše uvedená citlivá finanční situace nastala navzdory zvýšené spotřebě v posuzovaném období, jak je uvedeno výše v 217. bodě odůvodnění, a přes snahu výrobního odvětví Unie o racionalizaci výrobních nákladů, jak je uvedeno výše v 244. a 337. bodě odůvodnění.
(285)
Šetření neodhalilo, že by výrobci z Unie zařazení do vzorku měli jakékoli vážné potíže se získáváním kapitálu.
(286)
Po poskytnutí konečných informací několik stran poznamenalo, že úroveň investic byla v roce 2012 a v období šetření velice vysoká a že právě tyto vysoké investice mohly být příčinou ztrátovosti výrobního odvětví Unie během období šetření. Vláda ČLR rovněž tvrdila, že snížená ziskovost přímo souvisí s vyššími výrobními náklady a ztrátami produkce z důvodu přestavby pecí.
(287)
Zaprvé, investice ve výši 32 milionů EUR v období šetření od 1. října 2012 do 30. září 2013 se částečně překrývají s investicemi ve výši 30 milionů EUR v roce 2012. Zadruhé, investice realizované v těchto obdobích se v tomto odvětví opakují, byly nutné pro přestavbu pecí a, jak je vysvětleno v 241. až 250. bodě odůvodnění, jsou považovány za zcela běžné. Zatřetí, úroveň investic má vliv na výsledky výrobního odvětví Unie, protože generují dodatečné náklady. Investice se nicméně nejvíce projevují v rozvaze, nikoli ve výsledovce, neboť vykazují opakované standardní oprávky (náklady na odpisy), a samy o sobě tudíž nedokáží vysvětlit ztrátovou situaci. Pokud jde o tvrzení vlády ČLR, přestavba pecí se pečlivě plánuje předem. Kontinuita dodávek pro odběratele je zajištěna tvorbou regulačních zásob. Navíc dopad těchto investic na náklady a výsledky společnosti je rozložen na několik let.
(288)
Několik stran kromě toho tvrdilo, že i) vyšší investiční náklady se odrazily na nižší návratnosti investic v roce 2012 a v období šetření (vzhledem k tomu, že některé investice nenesly okamžité výnosy) a ii) není rozumné na základě dvouletého období zatíženého velkými investicemi vyvozovat závěr, že situace výrobního odvětví Unie se zhoršila.
(289)
Investice do pecí nebyly v posuzovaném období výjimečné. Šetřením se zjistilo, že od roku 2004 investovalo výrobní odvětví Unie do pecí takřka každý rok. Proto bez ohledu na posuzovanou dobu jejich trvání budou mít opravy či přestavby pecí vždy vliv na objem produkce a návratnost investic. Zhoršení ziskovosti výrobců v Unii zařazených do vzorku naznačuje, že nebyli schopni účtovat si za obdobný výrobek takové ceny, které by jim umožnily nutné investice pro nepřerušovaný chod podniků.
(290)
Vláda ČLR tvrdila, že podniky v tomto odvětví použijí nejdříve disponibilní peníze a až potom si půjčí, a proto je normální, že se peněžní tok zhoršil, když výrobci v Unii zařazení do vzorku investovali v roce 2012 a v období šetření velké částky. Navíc tvrdila, že ztrátové odvětví nemohlo investovat tolik, kolik investovaly společnosti zařazené do vzorku.
(291)
Odvětví nekonečných skleněných vláken má globální charakter a mechanismus jeho financování přesahuje finanční akční rádius výrobců v Unii zařazených do vzorku. Investiční situace nemusí mít nutně dopad na peněžní tok. Tato tvrzení byla proto zamítnuta.
7. Závěr k situaci výrobního odvětví Unie
(292)
Výsledky šetření potvrzují, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního antidumpingového nařízení a čl. 8 odst. 4 základního antisubvenčního nařízení.
(293)
Uložení antidumpingových opatření umožnilo výrobnímu odvětví Unie v roce 2011 zvýšit ceny. Zároveň se výrobní odvětví Unie snažilo zvýšit efektivitu a produktivitu. Přestože se spotřeba v Unii zvyšovala, výrobní odvětví Unie nemělo jinou možnost, než od roku 2012 opět snížit své jednotkové prodejní ceny, aby udrželo svůj podíl na trhu.
(294)
Z analýzy cenového podbízení (viz 231. bod odůvodnění) a klesajícího trendu prodejních cen výrobců v Unii (viz 263. bod odůvodnění) jasně vyplývá, že výrobci v Unii zkusili cenově konkurovat čínskému dovozu a zrušili cenové rozdíly. To však vedlo k výraznému zhoršení finančních výsledků výrobců v Unii a výrobní odvětví Unie vykázalo v roce 2012 ztrátu. V krátkodobém až střednědobém horizontu tato situace není udržitelná.
(295)
Ostatní ukazatele, například výroba, výrobní kapacita, zásoby, zaměstnanost a peněžní tok, se rovněž vyvíjely negativně, a to i po uložení opatření vůči ČLR.
(296)
Výsledky obou šetření rovněž potvrzují, že změněné okolnosti, které odůvodňovaly zahájení částečného prozatímního přezkumu antidumpingových opatření, tedy konkrétně restrukturalizace a uzavření některých závodů v Unii, jak je vysvětleno v 244. bodě odůvodnění výše, mají podstatnou a trvalou povahu. Po uzavření závodu je tento zcela demontován. Postavit novou pec klade vysoké nároky na investice a čas a nelze to uskutečnit v krátké době. Čas a náklady spojené se zakládáním nového závodu s pecemi by se proto neměly podceňovat. Lze tedy soudit, že restrukturalizace a uzavření některých výrobních zařízení mají podstatnou a trvalou povahu.
(297)
Několik stran uvedlo, že existují jasné známky absence újmy. O těchto tvrzeních pojednávají následující body odůvodnění.
(298)
CCCLA uvedla, že jednoho výrobce v Unii, společnost 3B Fibreglass, získala v roce 2012 skupina Binani a že celková výkonnost výrobního odvětví Unie musí být dobrá, protože rozumný hospodářský subjekt by neinvestoval do průmyslového odvětví, které je nevýkonné. Cituje rovněž výroční zprávu Braj Binany za rok 2013, že „celková výkonnost 2 výrobních závodů v Belgii a Norsku se považuje za dobrou“. CCCLA rovněž uvedla, že obrat dvou výrobců v Unii mezi rokem 2010 a obdobím šetření vzrostl a výrobní odvětví Unie tedy jednoznačně netrpí žádnou újmou.
(299)
Indická skupina Binani Group v roce 2012 společnost 3B Fibreglass skutečně získala. Bez ohledu na individuální podnikatelskou motivaci skupiny Binani Komise odkazuje na své závěry šetření, totiž že výrobní odvětví Unie ztratilo podíl na trhu a ziskovost. Citaci je třeba chápat v souvislostech a celá zní takto: „Celková výkonnost 2 výrobních závodů v Belgii a Norsku se považuje za dobrou a kapacita se zčásti omezila, aby se přizpůsobila slabší tržní poptávce. Efektivita výroby zdárně stoupala k běžným hodnotám. Průměrná realizace však byla podprůměrná kvůli levnému dovozu asijského zboží“.
(300)
Tvrzení, že výrobnímu odvětví Unie není způsobována újma, protože dva výrobci v Unii měli mezi rokem 2010 a obdobím šetření vyšší obrat, je zavádějící a nesprávné. CCCLA vycházela ve své analýze z obratu vyjádřeného v kilogramech. Vyvozovat závěry pouze z vyššího prodaného množství však není správné, protože se přitom nebere v úvahu úroveň cen v těchto prodejních transakcích a tedy ani dopad na ziskovost společnosti.
(301)
Vláda ČLR uvedla, že jasnou známkou neexistence újmy je, že členové sdružení APFE investují do zvýšení kapacity v Unii a mimo ni (např. v ČLR, Rusku, Indii, Tunisku).
(302)
Toto šetření újmy souvisí s výkonností výrobců v Unii na trhu Unie. Jak je uvedeno v tabulce č. 4 výše, v roce 2011 se kapacita výrobního odvětví Unie mírně zvýšila o 1 % a následně klesla o 5 procentních bodů ke konci období šetření. V Unii tudíž nedošlo ke zvýšení kapacity. Avšak vzhledem k tomu, že četní výrobci nekonečných skleněných vláken jsou nadnárodními společnostmi, není překvapením, že tyto společnosti investují také mimo Unii, pokud se naskytne příležitost. Do dodatečné kapacity mimo Unii se investuje proto, aby se uspokojily potřeby rozvíjejících se trhů a s vyhlídkou na dosažení zisku. Zřízení závodů v těchto regionech rovněž zapadá do obrazu dodavatele, který má blízko ke svým odběratelům. Podnikatelské rozhodování o tom, zda zřídit či nezřídit výrobní závod mimo Unii však nemá žádnou souvislost s tím, že výrobcům z Unie je způsobována újma. Podobným tvrzením o velkých investicích výrobního odvětví Unie se zabývá oddíl o újmě vzniklé vlastním zaviněním.
(303)
Několik účastníků řízení tvrdilo, že újma neexistuje, jelikož někteří výrobci v Unii oznámili, že od ledna 2014 zvýší své ceny obdobného výrobku, aby si vynahradili neustálý růst cen surovin, energie a dopravních nákladů.
(304)
Za prvé, ceny v roce 2014 souvisejí s událostmi, které nastaly po období šetření. Za druhé, výrobní odvětví Unie absorbovalo v posledních letech větší díl tohoto zvýšení cen zvyšováním produktivity. Jednou se však dospěje do bodu, kdy se další zvyšování produktivity realizuje v krátkodobém horizontu mnohem obtížněji. Vzhledem k tomu, že v období šetření bylo výrobní odvětví Unie ztrátové a již nedokáže absorbovat takový nárůst cen, v určitém okamžiku je nutné přenést tento cenový růst na odběratele, přičemž existuje riziko ztráty dalšího podílu na trhu. Na základě výše uvedeného byla tato tvrzení odmítnuta.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
1. Úvod
(305)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního antidumpingového nařízení a čl. 8 odst. 6 a 7 základního antisubvenčního nařízení bylo prošetřeno, zda dumpingový a subvencovaný dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu v takové míře, že ji lze označit za podstatnou.
(306)
Byly zkoumány i jiné známé činitele než dumpingový dovoz, které mohly ve stejné době způsobit újmu výrobnímu odvětví Unie, aby se zajistilo, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude přičítána dumpingovému a subvencovanému dovozu.
1.1. Účinek dumpingového a subvencovaného dovozu
(307)
Šetření prokázalo, že během posuzovaného období navzdory platným antidumpingovým opatřením stoupl objem dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR o 32 % oproti referenčnímu roku 2009. To vedlo ke zvýšení podílu ČLR na trhu z 18 % v roce 2009 na 20 % na konci období šetření.
(308)
Současně, a to i přes nárůst spotřeby, klesl podíl výrobního odvětví Unie na trhu o tři procentní body během posuzovaného období.
(309)
Průměrné ceny dumpingového a subvencovaného dovozu se mezi rokem 2010 a obdobím šetření snížily o 8 % a byly nižší než ceny výrobního odvětví Unie ve stejném období.
(310)
Výrobní odvětví Unie bylo v letech 2010 a 2011 ještě ziskové a poté začalo být ztrátové, což se časově shodovalo s růstem dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR. Ani po snížení svých prodejních cen se výrobnímu odvětví Unie nepodařilo udržet svůj podíl na trhu. Tento pokles cen byl na úkor ziskovosti, což vede ke ztrátové situaci.
(311)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje závěr, že cenová úroveň dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR společně se zvýšením jeho objemu měly značně negativní vliv na hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie, a sehrály tedy rozhodující roli v působení podstatné újmy výrobnímu odvětví Unie.
(312)
Po poskytnutí konečných informací přišlo několik stran s tvrzením, že nebylo analyticky prokázáno, že čínský dovoz způsobil snížení cen výrobního odvětví Unie a také újmu, a že Komise se ve své analýze opírá pouze o časovou shodu. Tyto strany odkazují na zprávu senátu, který rozhodoval v případě China X-Ray Equipment: „Senát uznává, že celková korelace mezi dumpingovým dovozem a újmou tuzemského výrobního odvětví by mohla podpořit nález příčinné souvislosti. Takovou analýzu nahodilé shody však nelze použít v otázce příčinné souvislosti; příčinná souvislost a korelace jsou totiž dva různé pojmy. V podmínkách tohoto případu, […], se otázka příčinné souvislosti nevyřeší takovým obecným konstatováním shody okolností“ (40).
(313)
Závěry však vycházejí z analýzy dlouhého seznamu ukazatelů. Jak je uvedeno výše v části D, v rámci zkoumání dopadu dumpingového a subvencovaného dovozu byly vyhodnoceny všechny významné ekonomické údaje a indexy, které měly vliv na stav výrobního odvětví Unie. Řada ukazatelů poukazovala na újmu. V takové situaci má výrobní odvětví Unie jediný důvod pro snížení cen, a to udržet si podíl na trhu nebo tento podíl neztrácet, když čelí cenové konkurenci. Po uložení původních opatření se výrobnímu odvětví Unie podařilo v roce 2011 zvýšit své ceny, leč v následujících letech muselo své ceny snížit, protože se nesnížily výrobní náklady. Jak je dále vysvětleno v 320. až 335. bodě odůvodnění, vývoz z třetích zemí byl po celé posuzované období realizován hlavně za vysoké ceny, tržní podíl třetích zemí zůstával víceméně stabilní a od roku 2011 dokonce klesal. Výrobní odvětví Unie tedy nesnížilo své ceny kvůli dovozu z třetích zemí, nýbrž kvůli levnému dumpingovému a subvencovanému dovozu z ČLR. Od roku 2011 výrazně stoupl pouze dovoz z ČLR, pouze dovoz z ČLR odebral tržní podíl výrobnímu odvětví Unie a klesaly pouze ceny dovozu z ČLR. Na tomto základě dospěla Komise k závěru, že snížení cen výrobního odvětví Unie a jeho újmu způsobilo zvýšení dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR. Dále jsou analyzovány další faktory, jež mohly narušit tuto příčinnou souvislost.
(314)
CCCLA a vláda ČLR tvrdily, že k cenovému poklesu či ke stlačení cen nedošlo, neboť „pokles prodejních cen výrobců Unie není výrazný, jelikož v posuzovaném období nepřesáhl 2 %“. Několik stran také tvrdilo, že 1 % pokles prodeje Unie, 2 % růst tržního podílu dovozu z ČLR a 3 % snížení tržního podílu výrobního odvětví Unie nezdůvodňují navrhovaná drastická opatření.
(315)
Jak je uvedeno výše, Komise opakuje, že po prozatímních clech ze září 2010 dokázalo výrobní odvětví Unie v roce 2011 své ceny zvýšit. Od roku 2011 se však jednotkové prodejní ceny snížily o 10 %. Jedná se tudíž o výrazný propad prodejních cen. Třebaže platí antidumpingová opatření, výrobnímu odvětví Unie je nadále působena újma z důvodu poklesu objemu prodeje, cen a podílu na trhu, zatímco čínský dovoz ve stejné době svůj objem prodeje a podíl na trhu zvyšoval na podstatně vyšší úroveň, než byla v průběhu období šetření v původním řízení. Obvykle se předpokládá, že po zavedení opatření se výrobní odvětví Unie zotaví z účinků minulého dumpingu nebo subvencování. To se evidentně nestalo. Po určitých náznacích zotavení, jež se objevily bezprostředně po zavedení opatření, se situace výrobního odvětví Unie během posuzovaného období dále zhoršovala.
(316)
Jeden dovozce, který nebyl ve spojení, uvedl, že výrobci v Unii nemuseli snížit své ceny až tak hluboko, protože na trhu Unie byl převis poptávky nad nabídkou. Vláda ČLR tvrdila, že pokles prodejních cen Unie a pokles čínských dovozních cen nelze posuzovat odděleně od globálního vývoje cen dotčeného výrobku a že tyto poklesy jsou v souladu s běžným fungováním trhu. Vláda ČLR mimoto tvrdí, že Komise neprověřovala, zda by trh v roce 2011 dovolil růst cen (po zavedení opatření v předchozím šetření) z pohledu globálních souvislostí, a pokud ano, do jaké míry. Komise navíc nesprávně odmítla přijmout důkaz o růstu cen po období šetření, který poskytli výrobci Unie, jež tímto odkazují na případy Solar glass a Personal fax machine (41).
(317)
Podle Komise nebyl výrok, že poptávka převyšovala nabídku, opodstatněný. Ztráta podílu na trhu a zvýšení zásob neznamená, že poptávka byla vyšší než nabídka, ale spíše naopak. Pokud jde o tvrzení vlády ČLR, posuzovaný cenový vývoj se týkal prodeje na trhu Unie, ne v globálním měřítku. Na trhu Unie si obdobný výrobek a dotčený výrobek cenově konkurují. Jak bylo ukázáno výše, pokles cen nelze přičítat jiným faktorům než této cenové konkurenci (vzhledem k víceméně stabilním výrobním nákladům a spotřebě Unie). Vláda ČLR kromě toho neposkytla další informace o globálním vývoji cen. Proto byl tento argument shledán nepodloženým. Pokud jde o tvrzení o růstu cen po období šetření, to, co následovalo po období šetření, nespadá do působnosti tohoto řízení. Každopádně nebyl předložen žádný hmotný důkaz o skutečném zvýšení cen, k němuž by došlo po období šetření. Toto tvrzení se proto zamítá.
(318)
CCCLA navíc tvrdila, že při průměrném poklesu cen čínského dovozu o 8 %, jak je uvedeno v 226. bodě odůvodnění, se měly zohlednit ceny upravené o clo a manipulaci, antidumpingové clo, ziskové rozpětí dovozců a prodejní, správní a režijní náklady dovozců. Tyto upravené ceny by poté byly na srovnatelné úrovni s prodejními cenami Unie, jak jsou uvedeny v tabulce č. 7, a nemohly by proto hrát rozhodující úlohu v podstatné újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(319)
Pro analýzu ukazatelů se porovnává hodnota CIF prodeje vyvážejících výrobců z tabulky č. 3 a cena ze závodu výrobců Unie z tabulky č. 7. Tato metoda je pro analýzu trendů přesná. Jak je vysvětleno v 231. bodě odůvodnění, pro výpočet rozpětí cenového podbízení a rozpětí újmy byly skutečně použity upravené ceny. Komise v tomto ohledu zdůrazňuje, že cenové podbízení je pouze jedním ukazatelem, který se bere v potaz, ale pro analýzu by se měly brát v potaz všechny ukazatele újmy dohromady. Proto se tato námitka zamítá.
1.2. Účinky jiných činitelů
1.2.1. Dovoz z dalších zemí
(320)
Objem dovozu z třetích zemí, průměrné jednotkové ceny a podíl na trhu během posuzovaného období jsou uvedeny v následující tabulce.
Tabulka 12
Objem dovozu (v tunách), průměrné jednotkové ceny (EUR/t)
2010
2011
2012
OŠ
Třetí země celkem
Objem (v t)
128 378
182 601
183 446
174 553
Index (2010 = 100)
100
142
143
136
Podíl na trhu
14 % - 19 %
22 % - 27 %
21 % - 26 %
20 % - 25 %
Malajsie
Objem (v t)
37 919
70 847
60 931
60 841
Prům. cena/t (EUR)
980
1 029
998
958
Podíl na trhu
2 % - 7 %
7 % - 12 %
5 % - 10 %
5 % - 10 %
Norsko
Objem (v t)
25 204
30 496
33 277
30 781
Prům. cena/t (EUR)
1 167
1 044
1 006
944
Podíl na trhu
0 % - 5 %
1 % - 6 %
1 % - 6 %
1 % - 6 %
Turecko
Objem (v t)
18 430
20 017
23 235
19 233
Prům. cena/t (EUR)
1 199
1 231
1 064
1 067
Podíl na trhu
0 % - 5 %
0 % - 5 %
0 % - 5 %
0 % - 5 %
Zdroj: Eurostat (Comext)
(321)
Kromě ČLR se dotčený výrobek dováží hlavně z Malajsie, Norska a Turecka. Menší objemy dovozu se realizovaly také z Mexika, Spojených států a Tchaj-wanu. Celkový podíl třetích zemí na trhu se vyznačoval prudkým nárůstem mezi roky 2010 a 2011. Následně jejich podíl na trhu poklesl v období šetření.
(322)
Většina dovozu z třetích zemí (s výjimkou určitého malého množství z Tchaj-wanu) byla dovezena za ceny podstatně vyšší, než byly ceny čínského dovozu. Kromě toho celkové průměrné ceny dovozu z jiných zemí byly podobné nebo vyšší než ceny výrobního odvětví Unie.
(323)
Na Malajsii připadá největší díl dovozu z třetích zemí do Unie (40 %). Dovoz z Malajsie se nicméně omezil pouze na jeden typ výrobků z nekonečných skleněných vláken, a sice střiž. Podíl Malajsie na trhu Unie v posuzovaném období vzrostl. Dovozní ceny střiže z Malajsie byly v průměru rovněž vyšší než ceny dovozu z ČLR a téměř stejně vysoké jako ceny výrobního odvětví Unie. Kromě toho malajsijské ceny nebránily tomu, aby ceny výrobců v Unii mezi lety 2010 a 2011 narostly, když byla uložena prozatímní cla vůči ČLR. Kdyby malajsijské ceny skutečně způsobily výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu, výrobci v Unii by nemohli zvýšit své ceny poté, co byla uložena prozatímní antidumpingová cla na dovoz z ČLR. Dovoz z Malajsie sice konkuruje výrobkům výrobního odvětví Unie, avšak po celé posuzované období působil jako stabilní faktor, pokud jde o cenu, typ výrobku a množství.
(324)
Na dovoz z Norska připadal druhý největší podíl dovozu z třetích zemí do Unie. Podíl Norska na trhu Unie se v posuzovaném období nezměnil. Průměrné dovozní ceny jednotlivých typů výrobku z Norska byly vyšší než z ČLR. Norský dovoz se skládá hlavně z pramenců, které vyrábí jediná společnost, jež je součástí stejné skupiny jako jeden výrobce v Unii. Veškerá norská výroba se navíc prodává prostřednictvím tohoto výrobce v Unii. Norsko tudíž nepovažujeme za třetí konkurenční zemi.
(325)
Na dovoz z Turecka připadal třetí největší podíl dovozu z třetích zemí do Unie. Podíl Turecka na trhu Unie se v posuzovaném období nezměnil. Dovozní ceny jednotlivých typů obdobného výrobku byly v průměru také výrazně vyšší než z ČLR.
(326)
Vláda ČLR také uvedla, že zásoby Unie se v roce 2011 zvýšily po masivním zvýšení dovozu z třetích zemí, zatímco dovoz z ČLR v témže roce klesl.
(327)
V období mezi lety 2010 a 2011 se čínský dovoz snížil a dovoz z třetích zemí se zvýšil. Výrobní odvětví Unie však bylo v letech 2010 a 2011 ještě ziskové a poté začalo být ztrátové, což se časově shodovalo s růstem dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR. Dovoz z třetích zemí po roce 2011 klesl, a proto nemůže být příčinou, proč výrobní odvětví Unie následně vykázalo ztrátu. Z výše uvedených důvodů vyplývá logický závěr, že část dovozu z jiných zemí možná mohla negativně ovlivnit výrobní odvětví Unie, ale nebylo to do té míry, aby to narušilo příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem z ČLR a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(328)
Po poskytnutí konečných informací přišlo několik stran s tvrzením, že pro dovoz z třetích zemí nebyl použitý ten sortiment výrobků, který se použil pro analýzu cenového podbízení (srovnání cen čínských výrobců a výrobců z Unie). Vláda ČLR si výslovně vyžádala podrobnosti o sortimentu výrobků v dovozu z třetích zemí, které se ze statistik Eurostatu nedají vyčíst.
(329)
Komise v analýze dovozu z třetích zemí plně zohlednila sortiment výrobků tím, že srovnala ceny třetích zemí za jednotlivé typy výrobku s odpovídajícími cenami Unie za jednotlivé typy výrobku. Vzhledem k tomu, že třetí země zastupuje jen jeden výrobce, nelze z důvodu důvěrnosti odhalit žádné konkrétní údaje.
(330)
Vláda ČLR tvrdila, že závěr Komise o tom, že část dovozu z třetích zemích mohla ovlivnit situaci výrobců v Unii, avšak nepřerušil příčinnou souvislost, není objektivní a nezakládá se na odůvodněné analýze.
(331)
Třemi hlavními třetími zeměmi, které vyvážely obdobný výrobek do Unie, byly Malajsie, Norsko a Turecko. Jak už bylo uvedeno, malajsijský dovoz se zaměřoval na jeden typ výrobku, který se prodával za ceny srovnatelné s cenami výrobního odvětví Unie. Norský výrobce není považován za konkurenta z třetí země z důvodů uvedených výše. Podíl tureckého dovozu na trhu se víceméně neměnil a z hlediska objemu byl po celé posuzované období relativně nízký. Tvrzení, že dovoz z třetích zemí narušil příčinnou souvislost, se tímto zamítá.
(332)
Vláda ČLR rovněž tvrdila, že Komise opomenula účinek dovozu z Tchaj-wanu a Mexika, který vykazuje výrazné změny v cenách a objemu.
(333)
Vzhledem k omezenému objemu dovozu z Tchaj-wanu a Mexika nemohl dovoz z těchto zemí narušit příčinnou souvislost.
(334)
Vláda ČLR mimoto tvrdila, že Komise ve své analýze hromadění čínských zásob opomenula to, že mezi roky 2010 a 2011 se zvýšil dovoz z třetích zemí o více než 40 %.
(335)
Ze statistických údajů vyplývá (viz 224. bod odůvodnění), že k hromadění zásob čínských výrobků došlo ve druhém a třetím čtvrtletí roku 2010 (u spotřeby to nastalo před koncem roku 2010/začátkem roku 2011 kvůli omezené skladovatelnosti). Růst dovozu z třetích zemí byl zaznamenán v roce 2011, kdy už nepůsobil účinek hromadění zásob a v platnost vstoupila opatření vůči dovozu z ČLR, která se ukázala být prospěšná pro výrobce v třetích zemích. Toto tvrzení se proto zamítá.
1.2.2. Výrobní náklady
(336)
Několik stran uvedlo, že výrobní náklady výrobního odvětví Unie rostly zejména v důsledku nárůstu cen surovin, energie, dopravy a nákladů na zaměstnance, což mělo negativní dopad na ziskovost výrobního odvětví Unie. Jedna strana označila za významnou nákladovou položku to, že odběratelé nevraceli cívky, aniž by dále objasnila, jaký dopad to mělo na náklady. Svá tvrzení doložili citacemi výrobců Unie, že skutečně čelili vyšším nákladům.
(337)
Výrobní odvětví Unie skutečně čelilo vyšším nákladům na suroviny, energie, dopravu a vyšším nákladům na zaměstnance. Jak však vyplývá z tabulky č. 8, průměrné výrobní náklady výrobního odvětví Unie za jednu tunu se mezi rokem 2010 a obdobím šetření zvýšily jen o 1 %. To znamená, že výrobní odvětví Unie dokázalo vyvážit vyšší náklady úsporami z důvodu vyšší efektivity a vyšší produktivitou. Proto se vyvozuje závěr, že růst výrobních nákladů nepřispěl k újmě, a tudíž nemohl narušit příčinnou souvislost.
(338)
Po poskytnutí konečných informací několik stran zopakovalo svá tvrzení, aniž předložily nové argumenty.
1.2.3. Vývoj spotřeby
(339)
Jak je uvedeno výše, spotřeba Unie vzrostla mezi rokem 2010 a obdobím šetření o 3 %. Jak uvedlo výrobní odvětví Unie a řada uživatelů, očekává se, že spotřeba dále poroste vzhledem k novým aplikacím, v nichž se obdobný výrobek používá. Výrobní odvětví Unie však nebylo schopno udržet si svůj podíl na trhu a o část z něho přišlo, zatímco dumpingový a subvencovaný dovoz z ČLR od roku 2011 svůj podíl na trhu zvyšoval. Změny spotřeby v Unii tudíž nemohly narušit příčinnou souvislost mezi újmou a dumpingovým a subvencovaným dovozem z ČLR.
1.2.4. Nedostatečná výrobní kapacita a zásoby v Unii
(340)
Vláda ČLR uvedla, že újma, vznikla-li nějaká, byla způsobena nedostatečnou výrobní kapacitou výrobců v Unii. Vláda ČLR odkazovala na četné účetní závěrky výrobců v Unii. V účetní závěrce společnosti 3B Fibreglass za rok 2010 se uvádí, že „naše omezené výrobní kapacity jim neumožnily získat další podíly na trhu“ a „přiměly nás reagovat na vývoj poptávky našich klientů s omezenými zásobami“. V účetní závěrce společnosti 3B Fibreglass za rok 2011 se uvádí, že „známky ozdravení hospodářství v roce 2010 byly potvrzeny v prvním pololetí roku 2011, avšak úroveň výrobní výkonnosti společnosti byla nižší, než se očekávalo v prvním trimestru, neumožnila nám plně těžit ze zvýšené činnosti a přiměla nás omezit naše smluvní závazky v roce 2011“. V účetní závěrce společnosti Lanxess za rok 2011 se píše, že „v roce 2011 běžela výroba skleněných vláken ve společnosti Lanxess na plnou kapacitu“ a „ve druhém čtvrtletí roku 2012 bude plánovaná odstávka vysoké pece č. 1 trvat téměř 10 týdnů a roční produkce bude tedy v roce 2012 o 14 % nižší“.
(341)
Úroveň zásob v roce 2010 byla skutečně nízká, viz tabulka č. 10 výše. Tento stav byl výsledkem nižší úrovně produkce v roce 2009, kdy bylo několik výrobních linek demontováno, dočasně uzavřeno nebo redukováno vzhledem k erozi cen a ztrátě podílu na trhu v důsledku dumpingového dovozu z ČLR. (42) Výrobní odvětví Unie však v roce 2011 zvýšilo stav svých zásob o více než 150 % a od té doby ho nepřestalo zvyšovat. Není správné poukazovat jen na omezené zásoby v roce 2010, a místo toho by se měl diagnostikovat trend za celé posuzované období.
(342)
Kromě toho některé citace odkazují na nižší úroveň výrobní výkonnosti v důsledku opravy či přestavby pecí. Jak je objasněno v 241. bodě odůvodnění, takové opravy či přestavby jsou tomuto odvětví vlastní, a proto je běžné, že si podniky vytváří zásoby s ohledem na opravu či přestavbu pece, a tyto zásoby jim pak umožní bez přerušení zásobovat hlavní odběratele.
(343)
Kromě toho by výrobní odvětví Unie mohlo investovat do zvětšení kapacity, pokud by existovaly rovné podmínky, které by výrobnímu odvětví Unie umožňovaly dosahovat zisk, jenž by zdůvodnil a umožnil rozšíření kapacity.
(344)
Výrobní kapacita v Unii a zásoby se nepovažují za nedostatečné, a tudíž nemohly přispět k újmě, a proto nemohly narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
1.2.5. Dopad hospodářské krize
(345)
Některé strany tvrdily, že újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byla způsobena hospodářskou krizí, která vyústila v prudký pokles poptávky v odběratelských odvětvích (například v automobilovém průmyslu a na trhu s větrnými elektrárnami).
(346)
Vláda ČLR citovala několik výrobců v Unii, například účetní závěrku společnosti European Owens Corning Fibreglass SPRL („EOCF“) za rok 2010, kde se říká, že „tento pokles lze částečně vysvětlit silnou závislostí této činnosti na trhu s větrnou energií, jehož degradace pokračovala kvůli potížím, které měly subjekty působící na tomto trhu s financováním nových projektů“, účetní závěrku společnosti Lanxess za rok 2011, kde se uvádí, že „po zavedení antidumpingových opatření vůči čínskému dovozu mohla LANXESS zvýšit své prodejní ceny. V druhé polovině roku 2011 jsme však zaznamenali pokles o 16 % oproti roku 2010 v důsledku klesajícího trendu v ekonomickém vývoji“, a účetní závěrku společnosti EOCF za rok 2012, kde se uvádí, že obrat v roce 2012 „je důsledkem hlavně pokračující hospodářské krize, která jim neumožňuje výrobu na plnou kapacitu“.
(347)
Ve skutečnosti lze mezi lety 2010 a 2011 pozorovat 3 % pokles spotřeby výrobků z nekonečných skleněných vláken v Unii. Ke konci období šetření se však spotřeba v Unii opět zvýšila o 6 procentních bodů.
(348)
Citát o tom, že jedna ze společností musela snížit své ceny o 16 % ve druhé polovině roku 2011 ve srovnání s rokem 2010, vrhá jen částečné světlo na situaci v roce 2011. Šetřením bylo zjištěno zvýšení jednotkové ceny za celý rok 2011 o 8 % (ve srovnání s rokem 2010).
(349)
Kromě toho, výrobní odvětví Unie bylo v letech 2010 a 2011 ještě ziskové a poté začalo být ztrátové, což se časově shodovalo s růstem dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR cenově podbízivého oproti cenám výrobního odvětví Unie.
(350)
Dalo by se uznat, že hospodářský útlum mezi lety 2010 a 2011 přispěl ke zhoršení hospodářské situace výrobního odvětví Unie. Hospodářským útlumem však nelze vysvětlit ztrátovou situaci výrobního odvětví Unie v roku 2012 a v období šetření. K hlavním ztrátám došlo až po hospodářském útlumu v době, kdy spotřeba opět stoupala.
(351)
Pokud jde o citaci účetní závěrky Owens Corning za rok 2011, je důležité poznamenat, že citace pochází od EOCF, což je obchodní subjekt společnosti Owens Corning pro všechny jejich podniky v Evropě a na Blízkém východě. Kromě obdobného výrobku prodávala EOCF během uvedeného období rovněž netkané výrobky, tkaniny, střešní krytiny (parketové desky) a izolační výrobky, na které se toto řízení nevztahuje. Tento citát se proto konkrétně netýká obdobného výrobku na trhu Unie.
(352)
Pokud jde o citaci účetní závěrky Owens Corning za rok 2012, odkazuje konkrétně na výrobu tkanin, kterou se společnost EOCF zabývala v jednom ze svých závodů. Vzhledem k tomu, že tkaniny nejsou součástí obdobného výrobku, není tento citát relevantní.
(353)
Vzhledem k výše uvedeným okolnostem, hospodářský útlum mohl mít negativní dopad na výrobní odvětví Unie, avšak nikoli do té míry, aby mohl narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
1.2.6. Konkurenceschopnost dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR
(354)
Některé strany tvrdily, že újmu způsobila zastaralá technologie výrobního odvětví Unie v porovnání s moderní technologií používanou čínskými vyvážejícími výrobci, a nikoli dumping nebo subvencování dotčeného výrobku.
(355)
Šetření však potvrdilo, že výrobní odvětví Unie používá rovněž moderní výrobní postupy. Tvrzení, že stav technologie výrobního odvětví Unie údajně narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, se proto zamítá.
1.2.7. Újma, kterou si výrobní odvětví Unie způsobilo samo
(356)
Některé strany tvrdily, že újmu si (výrobci v Unii) možná způsobili sami, neboť i) nabízené ceny výrobců v Unii v roce 2014 byly nižší než nabídky, které tito výrobci obdrželi od čínských vyvážejících výrobců, (ii) investice žadatelů v posledních letech jsou v rozporu s újmou, neboť velké investice jdou jen stěží dohromady s představou odvětví, jemuž je působena újma, a přitom nevedly k vyššímu podílu výrobního odvětví Unie na trhu, a iii) investice žadatelů možná směřovaly do restrukturalizace a instalace dodatečné kapacity pro výrobu „špatných“ výrobků z nekonečných skleněných vláken, například do výrobků, po nichž je omezenější poptávka, a nikoli například do střiže, po níž je podle tvrzení stran velká poptávka a ve skutečnosti je u ní v Unii potenciální nedostatečná nabídka.
(357)
Pokud jde o první tvrzení týkající se nižších cen nabízených výrobci v Unii, je třeba uvést, že toto tvrzení se opírá o jeden případ po období šetření, ale cenové úrovně v roce 2014 nelze brát v potaz. Vzhledem k tomu, že pece jsou v provozu 24 hodin denně, a zpomalení výroby je velice nákladné, výrobní odvětví Unie se pokusilo udržet si podíl na trhu prodejem za ceny sice nižší, ale stále ještě pokrývající část fixních nákladů.
(358)
Co se týče velkých investic výrobního odvětví Unie za poslední roky, je třeba připomenout, že v tomto kapitálově vysoce náročném odvětví je nutno provádět přestavbu pecí každých 7 až 10 let a náklady spojené s přestavbou jedné pece mohou dosáhnout 8 až 13 milionů EUR (rozpětí je uváděno z důvodu důvěrného charakteru těchto informací). Značná část ostatních, strukturálnějších nákladů vyžadujících vysoké investice souvisí se spotřebou slitin v průchodkách a následnou přestavbou průchodek. Tyto investice jsou tomu odvětví vlastní a jsou nezbytné pro zachování stávající kapacity. Investice vyčleněné na výzkum a vývoj jsou rovněž nezbytné, aby se podnik udržel na trhu a uspokojoval potřeby klientů.
(359)
Pokud jde o třetí tvrzení týkající se údajně „špatných“ investic pro jiné výrobky než střiž, je třeba uvést, že i) výrobní odvětví Unie restrukturalizovalo s cílem nabízet širokou škálu produktů. Nebyl předložen žádný důkaz, že tento druh restrukturalizace nebyl hospodářsky rentabilní, a ii) zastavená výroba střiže, k níž došlo v důsledku restrukturalizace v posledních letech, byla přesunuta do jiného výrobního zařízení, jež bylo za tím účelem přebudováno.
(360)
Vláda ČLR tvrdila, že výrobci v Unii si ponechávali zásoby dovozu z třetích zemí, a citovala účetní závěrku jednoho výrobce v Unii za rok 2011, kde se uvádělo, že: „Zásoby zboží (21,4 milionů € k 31. prosinci 2011) rostou v důsledku celosvětového zpomalení ekonomické činnosti, jež zažilo naše odvětví v druhé polovině roku, a 75 % těchto zásob tvoří konečné výrobky dovezené od mimoevropských společností […][naší] skupiny a zbytek se skládá hlavně z materiálu a výrobků potřebných pro činnost Fabrics“.
(361)
Nárůst vykazované úrovně zásob tohoto výrobce v Unii za rok 2011 lze vysvětlit nahromaděním zásob za účelem zásobování jednoho jeho závodu mimo EU, který v roce 2012 prováděl přestavbu pece. Nedošlo by k žádnému dovozu z jiných závodů mimo EU, kdyby bylo možné vyrobit tyto výrobky pro závod mimo EU v Unii.
(362)
Po poskytnutí konečných informací požádala vláda ČLR o vyjasnění, jestli tento dovoz pocházel z ČLR nebo odjinud, a jaký byl jeho objem. Výrobci v Unii zařazení do vzorku však v posuzovaném období nenakupovali dotčený výrobek z ČLR.
(363)
Vláda ČLR rovněž tvrdila, že újmu si mohlo způsobit samo výrobní odvětví Unie, protože výrobce 3B Fibreglass se v roce 2011 rozhodl obnovit zásoby pro BASF v době, kdy výroba nestačila. Zde je citát z účetní závěrky společnosti 3B Fibreglass za rok 2011: „obnovit naše zásoby pro BASF a čelit opravě pece č. 2 za studena“.
(364)
V podnikové praxi je však běžné, že si podnik vytvoří zásoby, aby mohl plnit smluvní závazky ke klíčovým odběratelům. Kromě toho citace také odkazuje na plánovanou opravu pece, která vyžaduje nahromadění zásob, z nichž bude moci podnik plnit dodávky odběratelům (a plnit dodavatelské smlouvy společnosti 3B) během opravy.
(365)
Vzhledem k výše uvedenému se proto zamítá tvrzení o újmě, kterou si údajně výrobní odvětví v Unii způsobilo samo a které prý narušilo příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
1.2.8. Prodej na vývoz výrobců v Unii a přemísťování výroby s cílem přiblížit se odbytištím
(366)
Vláda ČLR tvrdí, že údajná újma, byla-li vůbec nějaká, byla způsobena rozhodnutím podniku přemístit výrobu do místa, kde sídlí odběratelé. K tomu dodává, že se tak neděje pouze na úrovni Unie, ale také v celosvětovém měřítku. Vláda ČLR uvádí, že výrobce v Unii P+D rozšířil svou činnost v Rusku a Indii, výrobce v Unii 3B v Tunisku, výrobce v Unii PPG v ČLR a výrobce v Unii, společnost Ahlstrom, přesunul svou výrobu z Evropy do ČLR počátkem roku 2011 za účelem lepšího uspokojování rostoucích trhů s větrnou energií v Asii a zejména v ČLR.
(367)
Vzhledem k tomu, že mnoho výrobců skleněných vláken jsou nadnárodní společnosti, není překvapením, že tyto společnosti investují také mimo Unii, pokud se k tomu naskytne příležitost. Do dodatečné kapacity mimo Unii se investuje proto, aby se uspokojily potřeby rozvíjejících se trhů a s vyhlídkou na dosažení zisku. Je pravda, že zřízení závodů v těchto regionech rovněž zapadá do obrazu dodavatele, který má blízko ke svým odběratelům. Podnikatelské rozhodnutí, zda zřídit výrobní zařízení mimo Unii či nikoli, však nemá naprosto žádnou souvislost s tím, že výrobcům v Unii je způsobována újma.
(368)
Po poskytnutí konečných informací vláda ČLR zopakovala, že Unii připravily o výrobu, pracovní místa a prodej na vývoz velké zahraniční investice, které tedy způsobily újmu.
(369)
Tento argument není podložený. Výrobci nekonečného skleněného vlákna se chovají podle modelu regionální blízkosti, kde jsou odběratelé zásobováni výrobními závody ve svých regionech. Z ukazatelů o kapacitě a zaměstnanosti nevyplývá, že byly realizovány potenciální velké zahraniční investice ke škodě provozů v Unii.
(370)
Vláda ČLR také tvrdila, že pokles prodeje výrobního odvětví Unie na vývoz měl vážné negativní účinky, které Komise neanalyzovala.
(371)
V současném šetření se prodej výrobního odvětví Unie na vývoz (odběratelům ve spojení a odběratelům, kteří nejsou ve spojení) podílel 11 % a 13 % na celkovém prodeji výrobního odvětví Unie (odběratelům ve spojení a odběratelům, kteří nejsou ve spojení) v době mezi rokem 2010 do konce období šetření. Podobně i během původního antidumpingového šetření se tento podíl pohyboval mezi 10 % a 14 % od roku 2006 do září roku 2009. Vzhledem k tomu, že kolísání objemu vývozu není významné a je v souladu s objemem vývozu v předchozím antidumpingovém šetření, neměl vývoj prodeje na vývoz vážné negativní účinky, jak se tvrdilo výše.
(372)
Z výše uvedených důvodů se prodej výrobců v Unii na vývoz a přemísťování výroby nepodílely na újmě, a proto nemohly narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
1.2.9. Směnný kurz EUR/USD
(373)
Vláda ČLR uvedla, že čínské dodávky byly spojené s riziky vyplývajícími z větší složitosti logistického zabezpečení a z kolísání směnných kurzů, a proto se odběratelé zdráhají příliš vystavovat uvedeným rizikům. Jeden uživatel uvedl, že čínské ceny výrobků z nekonečných skleněných vláken jsou silně závislé na směnném kurzu mezi EUR a USD. Vzhledem k tomu, že kurs amerického dolaru oproti euru od roku 2000 postupně klesal, prý se mohla narušit příčinná souvislost.
(374)
Skutečně, na počátku roku 2000 bylo euro oproti USD slabší než dnes. Je však třeba poznamenat, že směnný kurz EUR/USD byl během posuzovaného období poměrně stabilní. Během posuzovaného období se ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku významně snížila z 3 % na -4 %. I kdyby se uznalo, že směnný kurs EUR/USD se podílel na újmě, nemůže to nijak snížit újmu působící účinky levného dumpingového dovozu z ČLR na trh Unie od roku 2011 do konce období šetření.
(375)
Směnný kurs mezi EUR a USD se tudíž nepodílel na újmě a nemohl narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
1.3. Závěr ohledně příčinné souvislosti
(376)
Na závěr, výše uvedená analýza prokázala, že došlo k nárůstu objemu a tržního podílu dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR. Tlak způsobený nárůstem dumpingového a subvencovaného dovozu na trhu Unie neumožnil výrobnímu odvětví Unie stanovit své prodejní ceny na úrovni odpovídající běžným podmínkám na trhu a zaznamenanému zvýšení nákladů. Ani po snížení svých prodejní cen se výrobcům v Unii zařazeným do vzorku nepodařilo udržet svůj podíl na trhu. Tento pokles cen byl na úkor ziskovosti, což vede k neudržitelnému ztrátovému stavu.
(377)
Výše uvedená analýza náležitě odlišila a oddělila účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie od účinků dumpingového dovozu působících újmu. Z této analýzy vyplývá závěr, že dumpingový a subvencovaný dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního antidumpingového nařízení a čl. 8 odst. 5 základního antisubvenčního nařízení.
(378)
Známé faktory, jiné než dumpingový a subvencovaný dovoz, byly posouzeny v souladu s čl. 3 odst. 7 základního antidumpingového nařízení a čl. 8 odst. 6 základního antisubvenčního nařízení. U žádného z těchto faktorů, ať byly analyzovány jednotlivě nebo souhrnně, nebylo zjištěno, že by narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(379)
Po poskytnutí konečných informací přišla vláda ČLR s tvrzením, že Komise jen odmítá argumenty zúčastněných stran, místo aby prozkoumala všechny známé faktory, nejen dumpingový dovoz, jež způsobují újmu výrobnímu odvětví Unie.
(380)
Komise prozkoumala účinek těchto dalších faktorů: dovoz z dalších zemí, výrobní náklady, vývoj spotřeby, výrobní kapacity a zásoby, hospodářská krize, konkurence dovozu z ČLR, újma, kterou si výrobní odvětví Unie způsobilo samo, prodej výrobců Unie na vývoz, přesun výroby a směnný kurz mezi EUR a USD. Toto šetření neodhalilo žádné další faktory, jež by mohly narušit příčinnou souvislost.
F. ZÁJEM UNIE
(381)
V souladu s článkem 31 základního antisubvenčního nařízení Komise zkoumala, zda navzdory závěru o subvencování působícím újmu neexistují přesvědčivé důvody pro závěr, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijímat opatření. Určení zájmu Unie vycházelo z posouzení všech různých souvisejících zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů.
(382)
Všem zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby předložily svá stanoviska podle čl. 31 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení. Komise rozeslala dotazníky 5 nezávislým dovozcům a 34 uživatelům. Nakonec ve stanovené lhůtě došly vyplněné dotazníky od 2 dovozců a 13 uživatelů. Kromě toho se několik uživatelů a sdružení uživatelů přihlásilo v průběhu řízení formou dopisů, ve kterých se vyslovili proti případnému uložení opatření v tomto případě. Námitky proti případnému uložení opatření v tomto případě podaly také vláda ČLR a CCCLA.
(383)
V původním antidumpingovém šetření se mělo za to, že uložení opatření není v rozporu se zájmem Unie. Jelikož prozatímní přezkum se omezuje na újmu, někdejší zjištění týkající se zájmu Unie zůstávají v platnosti. Níže uvedená analýza se tedy týká antisubvenčního šetření.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(384)
Stávající antidumpingová opatření nevedla ke snížení dumpingového dovozu z ČLR a nezajistila výrobnímu odvětví Unie úlevu. Jak je uvedeno výše, výrobnímu odvětví Unie byla i nadále působena podstatná újma v návaznosti na erozi cen v důsledku dumpingového dovozu z ČLR. Neuložení opatření by s největší pravděpodobností vedlo k pokračování negativního vývoje finanční situace výrobního odvětví Unie. Situace výrobců v Unii zařazených do vzorku se vyznačovala zejména poklesem ziskovosti z +3 % v roce 2010 do -4 % na konci období šetření. Další pokles výkonnosti by nakonec vedl k zastavování výrobních linek a uzavření dalších výrobních závodů, což by ohrožovalo zaměstnanost a investice v Unii.
(385)
Uložení opatření by obnovilo spravedlivou hospodářskou soutěž na trhu. Klesající trend ziskovosti výrobního odvětví Unie je výsledkem jeho potíží v soutěži s levným subvencovaným dovozem z ČLR. Očekává se, že uložení antisubvenčních opatření by proto mělo ukončit stlačování cen a ztrátu podílu na trhu a že prodejní ceny výrobního odvětví Unie začnou opět stoupat, což povede ke zlepšení ziskovosti výrobního odvětví Unie na úroveň považovanou za nezbytnou pro toto kapitálově náročné odvětví.
(386)
Opatření by výrobnímu odvětví Unie poskytla příležitost překonat účinky dumpingu působícího újmu, který byl zjištěn v rámci tohoto šetření.
(387)
Vyvozuje se proto závěr, že uložení antisubvenčních opatření by jednoznačně bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
(388)
Po poskytnutí konečných informací přišlo jedno oborové sdružení s tvrzením, že zpřísněná opatření by výrobnímu odvětví Unie nepřinesla žádnou úlevu vzhledem k tomu, že ani původní opatření z roku 2011 prý neměla žádný účinek.
(389)
Komise toto tvrzení odmítá a odkazuje na výše uvedené body odůvodnění, v nichž byl učiněn závěr, že neuložení zpřísněných opatření by s největší pravděpodobností vedlo k pokračování negativního trendu ve finanční situaci výrobního odvětví Unie.
2. Zájem dovozců
(390)
Jak bylo uvedeno výše, nebyl u dovozců, kteří nejsou ve spojení, použit výběr vzorku a dva dovozci, kteří nejsou ve spojení, při tomto šetření plně spolupracovali tím, že poskytli odpovědi na dotazník. Činnosti související s dotčeným výrobkem představují pouze malou část celkového obratu těchto dvou dovozců (méně než 0,5 %). Oba vznesli námitku proti možnému zpřísnění antidumpingových opatření, protože by, podle jejich názoru, mohla vést k ukončení dovozu dotčeného výrobku z ČLR.
(391)
Souhrnný dovoz nahlášený těmito dvěma dovozci představoval značnou část veškerého dovozu z ČLR během období šetření, a proto se považuje za reprezentativní pro dovozce v Unii. Žádní další dovozci nespolupracovali a neposkytli odpovědi na dotazník nebo odůvodněné připomínky. Na tomto základě byl učiněn závěr, že vzhledem k omezenému podílu dotčeného výrobku na celkové činnosti dovozců, uložení opatření nebude mít významný negativní dopad na celkový zájem dovozců v Unii.
3. Zájem uživatelů
(392)
Obdobný výrobek se používá v mnoha průmyslových odvětvích, jako je automobilový průmysl, turbíny větrných elektráren, námořní doprava, doprava, kosmický výzkum a inženýrské sítě. Spolupráci navázala široká škála uživatelů, kteří byli rozděleni do skupin podle odvětví činnosti: výrobci dílů, výrobci kompozitních materiálů, tkalci multiaxiálních tkanin a výrobci větrných turbín. Komise tak měla možnost posoudit dopad přísnějších opatření na různé druhy uživatelů.
(393)
Spolupracující uživatelé nakoupili v průběhu období šetření kolem 13 % dotčeného výrobku z ČLR. Velká většina obdobného výrobku byla tedy nakoupena z jiných zdrojů, např. z třetích zemí a od výrobního odvětví Unie. Pouze několik z nich nakupovalo dotčený výrobek výhradně z ČLR.
(394)
Existuje celá řada návazných odvětví, která využívají obdobný výrobek, a v nich se uživatelé rovněž liší svou velikostí, od globálních společností po malé a střední podniky. Na základě informací předložených během šetření se dále zdá, že uživatelské výrobní odvětví Unie zaměstnává velký počet osob, odhadem asi 100 000, ačkoli o tom nebyly předloženy žádné ucelené a podložené údaje.
3.1. Potenciální dopad opatření na ziskovost uživatelů
(395)
Na základě odpovědí na dotazník bylo celkově zjištěno, že uživatelská odvětví nekonečných skleněných vláken se nacházejí v poměrně dobré formě. Většina spolupracujících uživatelů skutečně uvedla zisky z prodeje svých výrobků, v nichž byl použit dotčený výrobek, během posuzovaného období. Třebaže několik málo uživatelů uvedlo v souvislosti s touto činností během období šetření ztrátu, zisk většiny ostatních se pohyboval v rozmezí od 2 % do 22 %. Proto i za současných opatření byla uživatelská odvětví stále schopna docílit zisku.
(396)
Na základě obdržených údajů byla provedena analýza dopadů na uživatele podle jednotlivých skupin uživatelů.
(397)
Šetření odhalilo, že v závislosti na charakteru různých uživatelských odvětví se liší i jejich možnosti přenést zvýšení cla na odběratele, a tedy že dopad zvýšení cla na ziskové rozpětí bude v každém odvětví uživatelů různé.
(398)
Stručně řečeno, uvalení kombinovaných opatření by ve většině uživatelských odvětví vedlo ke snížení zisku uživatelů o méně než jeden procentní bod, s výjimkou tkalců multiaxiálních tkanin. V jejich případě je totiž podíl dotčeného výrobku na výrobních nákladech vyšší než v jiných uživatelských odvětvích. Tito konkrétní uživatelé budou tedy postiženi výrazně více než jiní posuzovaní uživatelé.
(399)
Na základě výše uvedené analýzy je vysoce pravděpodobné, že uživatelé vyrábějící díly, kompozitní materiály a větrné turbíny dokáží absorbovat část nebo celé zvýšení nákladů. Kromě toho asi budou moci přenést část zvýšených nákladů na své odběratele. V tomto ohledu to jeden velký uživatel, jenž se zabývá výrobou větrných turbín, okomentoval tak, že se smířil se závěry šetření a cla vstřebá.
(400)
Tento celkově omezený dopad na ziskovost rovněž znamená, že zaměstnanost na úrovni uživatelského odvětví není navrhovaným zvýšením cla natolik ohrožena, jak to tvrdí někteří uživatelé.
(401)
Pokračující přístup uživatelů k dovozu z třetích zemí by v každém případě zmírnil jakýkoli potenciální nepříznivý účinek. Uložení opatření nebrání uživatelům, aby se zásobovali od jiných dodavatelů.
(402)
Po poskytnutí konečných informací přišlo několik uživatelů s tvrzením, že argumenty uživatelů byly zamítnuty pouze na základě kvalitativních výroků. Tvrdili rovněž, že jejich ziskové rozpětí kleslo o mnohem více než jen o jeden procentní bod, jak je uvedeno v 398. bodě odůvodnění, zvláště když se posuzuje podle jednotlivých výrobků.
(403)
Tato tvrzení se zamítají z dále uvedených důvodů. Na základě údajů od uživatelů provedla Komise podrobné výpočty s cílem posoudit kvantitativní dopad zpřísnění opatření na ziskovost uživatelů. Odvětví, v nichž se používá dotčený výrobek, jsou heterogenní a projevují se v nich velké rozdíly co do velikosti (od malých a středních až po nadnárodní podniky), závislosti na dotčeném výrobku a aplikaci jejich finálního výrobku a jejich klientely (od malých po velké společnosti, prodej v Unii nebo prodej na vývoz). Jak už bylo uvedeno v 398. bodě odůvodnění, Komise uznává, že na některé segmenty uživatelů dopadnou opatření více než na jiné. Na základě údajů od spolupracujících uživatelů tvořil použitý dotčený výrobek zakoupený z ČLR dosti omezený podíl (méně než 13 % - viz 393. bod odůvodnění). Podíl dotčeného výrobku z ČLR na celkových výrobních nákladech byl navíc také omezený, tj. méně než 4 %. U zkoumané multiaxiální tkaniny je to však mnohem více. Dopad zvýšení cel byl vypočítán za předpokladu, že z ČLR bude nakoupen takový objem skleněného vlákna, jaký byl vykázán v období šetření, a že čínské dovozní ceny budou podléhat asi 30 % clu, třebaže na valnou většinu čínských vyvážejících výrobců se budou vztahovat nižší cla. Podle těchto předpokladů z výpočtů vyplynulo, že vzestup ceny dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR bude mít v průměru menší dopad na ziskovost všech spolupracujících uživatelů, než výše uvedený jeden procentní bod.
3.2. Nezaměnitelnost
(404)
Několik uživatelů uvedlo, že mnoho výrobků z nekonečných skleněných vláken nezbytných pro uživatelská odvětví nelze koupit jako hotové výrobky. Místo toho musí dodavatelé absolvovat zdlouhavé a komplikované schvalovací řízení, které může trvat 6 až 12 měsíců, aniž by měli záruku, že skončí úspěšně. Změna dodavatele s cílem vyhnout se placení cel by tedy byla nákladná, v krátkodobém horizontu neproveditelná a z technologického hlediska riskantní.
(405)
V tomto ohledu je třeba uznat, že při určitém typu použití může být kvůli vlastnostem dotčeného výrobku skutečně vyžadováno dlouhé schvalovací řízení, jehož součástí je i testování. I s ohledem na připomínky několika uživatelů se však v tuto chvíli většinou najde více zdrojů. Kromě toho bylo šetřením zjištěno, že uživatelé mají obvykle více variant dodávek jako nouzové řešení, a často si nechali schválit výrobek několika dodavatelů, aby nebyli závislí pouze na jediném dodavateli. Je však třeba připomenout, že opatření nejsou míněna tak, aby některým dodavatelům znemožňovala přístup na trh Unie - smyslem veškerých navrhovaných opatření je pouze obnovení spravedlivého obchodu a náprava narušené situace na trhu.
(406)
Je proto nepravděpodobné, že uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku z ČLR bude mít za následek dočasné zastavení dodávek surovin pro uživatelská odvětví.
3.3. Neschopnost přenést zvýšení výrobních nákladů na odběratele a vyšší konkurence ze strany navazujících výrobků pocházejících ze zemí mimo Unii
(407)
Několik uživatelů tvrdilo, že se potýkají s ostrou konkurencí výrobců mimo Unii, a tudíž by nebyli s to přenést vyšší cenu dotčeného výrobku na své odběratele, poněvadž by to vedlo k poklesu prodeje. Vzhledem k rozmanitosti uživatelských společností se bude schopnost přenést potenciální zvýšení nákladů na odběratele u jednotlivých typů uživatelů lišit. Na základě údajů v odpovědích na dotazník však lze soudit, že u uživatelů, kteří nejsou s to přenést většinu zvýšených nákladů, by byly jejich obrat a ziskovost ve většině případů ovlivněny pouze v omezené míře.
(408)
Několik uživatelů vyjádřilo obavu, že uložení antisubvenčních cel by konkurenčně zvýhodnilo dodavatele mimo Unii, kteří mají přístup k dotčenému výrobku bez opatření. Uživatelé tvrdí, že jsou v hospodářské soutěži s dovozem z ČLR na svých navazujících trzích. Uložení kombinovaných opatření by dále zhoršilo podmínky hospodářské soutěže. Tvrdili, že vzhledem k těmto okolnostem by nebylo možné přenést zvýšení cen jejich surovin na odběratele. Dále argumentovali tím, že by to vedlo přemístění výroby mimo Unii, a tedy ke značným ztrátám pracovních míst.
(409)
Je třeba poznamenat, že skutečnost, že by zavedení antisubvenčních opatření mohlo způsobit silnější konkurenci, nemůže být důvodem pro neuložení opatření, je-li to opodstatněné. Tato šetření se týkají konkrétního výrobku. Každé uživatelské odvětví má plné právo dovolávat se obchodního práva Unie a požadovat pro své výrobky antidumpingové šetření. Kromě toho rozhodnutí o umístění podniků závisí na velkém počtu faktorů. Je nepravděpodobné, že by rozhodnutí o přemístění výroby záviselo pouze na clech na jednu surovinu.
(410)
Několik stran tvrdilo, že výrobci v Unii jsou globální společnosti v zahraničním vlastnictví, avšak většinu z kompozitních společností tvoří malé nebo středně velké podniky v domácím vlastnictví. Tyto malé a střední podniky tvrdily, že po zvýšení cel dojde ke ztrátě pracovních míst. Také CCCLA tvrdila, že Unie přijde o pracovní místa, až se uživatelé přesunou jinam kvůli vyšším clům. Jeden uživatel také uvedl, že případné přemístění uživatelů by vedlo též k nižším tržbám výrobního odvětví Unie.
(411)
Komise pohlíží stejně na všechna pracovní místa v Unii bez ohledu na vlastnictví a velikost společnosti. Komise v této souvislosti odkazuje na 400. a 403. bod odůvodnění. Kromě toho tvrzení o přemístění, možných ztrátách pracovních míst a nižších tržbách výrobního odvětví Unie považuje Komise za spekulativní a nepodložená.
(412)
Několik stran uvedlo, že výrobky v současnosti vyráběné v Unii jdou na globální trh a soutěží tam s třetími zeměmi. Jeden uživatel uvedl, že může využít dovozu dotyčného výrobku v rámci aktivního zušlechťovacího styku bez zaplacení antidumpingového cla, pokud je jím zpracovávaný výrobek následně vyvezen mimo Unii. Výsledkem toho však je, že tento uživatel může svým odběratelům mimo Unii nabídnout konkurenceschopnější ceny než svým odběratelům v Unii.
(413)
Uživatelé skutečně mohou využít dovozu dotyčného výrobku v rámci aktivního zušlechťovacího styku bez zaplacení antidumpingového cla, pokud je jimi zpracovávaný výrobek následně vyvezen mimo Unii. Tím se však nemění závěry Komise v tomto šetření.
3.4. Nedostatečná nabídka
(414)
Jeden uživatel uvedl, že výrobní odvětví Unie není s to plně uspokojit poptávku v Unii, zejména pokud jde o určité typy velkých objednávek specificky uzpůsobených výrobků z nekonečných skleněných vláken. Kromě toho tento uživatel uvádí, že v důsledku omezené výrobní kapacity v Unii nebudou výrobci v Unii s největší pravděpodobností ochotni věnovat velkou část své kapacity na dodávky pro jednoho odběratele. Jiný uživatel uvedl, že neexistuje převis nabídky střiže a že když by byla ČLR z trhu Unie vyloučena, vedlo by to, zejména v souvislosti s vyšší poptávkou, k značným problémům v zásobování trhu Unie. Vláda ČLR cituje výrobce v Unii 3B, že od roku 2002 nebyla v tomto odvětví instalovaná žádná nová tavící kapacita a že k uspokojení potřeb trhu, zejména v Evropě, je zapotřebí dalších 200 000 tun výrobní kapacity.
(415)
V tomto ohledu je třeba nejprve poznamenat, že účelem antisubvenčních opatření je napravit nekalé obchodní praktiky, které působí újmu výrobnímu odvětví Unie, a znovu vytvořit prostředí účinné hospodářské soutěže na trhu Unie, nikoli bránit dovozu. Navrhovaná opatření nejsou s to uzavřít trh Unie pro vyvážející výrobce z ČLR, třeba za ceny, které nezpůsobují újmu, a tudíž umožní pokračující dovoz střiže, stejně jako dalších výrobků z nekonečných skleněných vláken z ČLR na trh Unie.
(416)
Pokud jde o schopnost výrobního odvětví Unie ošetřit potenciální nedostatek střiže, současná úroveň vytížení kapacity výrobního odvětví Unie umožňuje určitou produkci navíc.
(417)
Střiž, stejně jako ostatní typy dotčeného výrobku, by se dala dovážet do Unie rovněž z třetích zemí, například z Malajsie.
(418)
Kromě toho čínští výrobci nekonečných skleněných vláken zřídili výrobní provozy v těsné blízkosti Unie (v Egyptě a Bahrajnu) jako základny pro dodávky na trh Unie.
(419)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem lze vyvodit závěr, že případný nedostatek dodávek střiže lze ošetřit vyšším vytížením kapacity výrobního odvětví Unie, dovozem z jiných zdrojových zemí a pokračujícím dovozem z ČLR za ceny nepůsobící újmu.
(420)
Na základě výše uvedených skutečností byl učiněn závěr, že celkový účinek uložení kombinovaných opatření na navazující výrobní odvětví Unie je omezený a neměl by převážit nad pozitivními účinky opatření pro výrobní odvětví Unie.
(421)
Po poskytnutí konečných informací přišlo jedno oborové sdružení s prohlášením, že je těžko pochopitelné, proč mají výrobci v Unii nevyužitou kapacitu, když skleněných vláken je nedostatek a jeho cena na trhu Unie stoupá. Několik stran zopakovalo, že uložení dalších opatření povede k výpadku dodávek od výrobců v Unii.
(422)
Pokud jde o posuzované období, šetřením nebyl odhalen výpadek v zásobování trhu. Co se týče možných výpadků dodávek v budoucnosti, Komise má za to, že zvýšení cel nezabrání dovozu do Unie z ČLR a z třetích zemí, jak bylo uvedeno výše.
4. Závěr ohledně zájmu Unie
(423)
Na základě výše uvedeného se očekává, že uložení kombinovaných opatření poskytne výrobnímu odvětví Unie příležitost zlepšit svou situaci pomocí vyšších prodejních cen a většího podílu na trhu. Ačkoliv se u některých uživatelů mohou objevit určité nepříznivé dopady v podobě vyšších nákladů, pravděpodobně nad nimi převáží očekávané přínosy pro výrobce v Unie a jejich dodavatele.
(424)
Vyvozuje se proto závěr, že celkově neexistují přesvědčivé důvody proti uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR.
(425)
Po poskytnutí konečných informací přišlo několik stran s tvrzením, že důsledky navrhovaných opatření se podceňují. Uvádějí, že Komise více důvěřuje tvrzení skupinky výrobců skleněných vláken, než mnohem větší avšak roztříštěné skupině hlavně malých a středně velkých subdodavatelů, kteří neměli skutečnou příležitost reagovat stejně silně.
(426)
Tato tvrzení se zamítají, neboť v průběhu šetření dostali uživatelé hojně příležitostí k vyjádření. Mnoho z nich to využilo a jejich údaje byly pečlivě prozkoumány a zohledněny. Všem zúčastněným stranám se v průběhu šetření dostalo pozornosti.
G. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ A ANTISUBVENČNÍ OPATŘENÍ
(427)
Na základě závěrů, k nimž dospěla Komise v otázce subvencování, újmy, příčinné souvislosti a zájmu Unie, by měla být uložena konečná opatření, jež zabrání tomu, aby dumpingový a subvencovaný dovoz způsoboval výrobnímu odvětví Unie další újmu.
1. Úroveň pro odstranění újmy
(428)
Za účelem stanovení úrovně těchto opatření určila Komise nejprve výši cla potřebnou k odstranění újmy působené výrobnímu odvětví Unie.
(429)
Újma by byla odstraněna v případě, že výrobní odvětví Unie by mělo možnost pokrýt své výrobní náklady a dosáhnout takového zisku před zdaněním, jakého lze v tomto výrobním odvětví přiměřeně dosáhnout z prodeje obdobného výrobku na trhu Unie za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez dumpingového dovozu. Stejně jako v původním šetření, pracovalo se s cílovým ziskem ve výši 5 %.
(430)
Sdružení APFE požadovalo cílový zisk ve výši 10 % - 12 %. APFE tvrdilo, že tento cílový zisk pro analýzu by měl zohlednit nutnost vysoce kapitálově náročného odvětví dosahovat uspokojivé návratnosti vloženého kapitálu podle očekávání investorů. APFE rovněž odkazuje na zprávu Stern Business School of New York University, v níž byla pro různá průmyslová odvětví spočítána vážená průměrná cena kapitálu (WACC), v níž se kombinuje cena vlastního kapitálu a cena zadlužení (náklady dluhové služby) (43). Ve zprávě Sternovy fakulty byla vypočítána vážená průměrná cena kapitálu (WACC) pro odvětví nekonečných skleněných vláken v rozmezí 8,3 % až 8,4 %. Kromě toho APFE odkazuje na zisk ve výši 8,3 %, s kterým se pracovalo v případě čínského solárního skla (44). Dále tvrdí, že kapitálové náklady a náklady zadluženosti jsou o něco vyšší v Unii než v USA, a proto by sazba pro Unii měla být o něco vyšší, v rozmezí od 10 % do 12 %.
(431)
Skutečný zisk dosažený během posuzovaného období nelze použít vzhledem k tomu, že přes stávající platná cla stále přetrvává značný objem dumpingového dovozu pocházejícího z ČLR.
(432)
V kauze solárního skla z ČLR se pracovalo s cílovým ziskem 8,3 %, neboť takového zisku docílili výrobci v Unii zařazení do vzorku v roce 2010, kdy dovoz dotčeného výrobku byl ještě malý, a proto zatím nemohl narušit běžné podmínky hospodářské soutěže (tj. jednalo se o zisk dosud neovlivněný dumpingovým dovozem).
(433)
I když je nesporné, že výrobní odvětví Unie je vysoce kapitálově náročné odvětví, sdružení APFE nebylo schopno prokázat, že výše cílového zisku stanoveného na základě vážené průměrné ceny kapitálu podle zprávy Sternovy fakulty projde příslušnou zkouškou. Tento požadavek byl proto zamítnut.
(434)
Po poskytnutí konečných informací začalo sdružení APFE tvrdit, že je třeba revidovat zjištění o cílovém zisku s ohledem na to, že výrobní odvětví Unie je schopno dosahovat vyššího než 5 % zisku u takových typů výrobku, jako je střiž pro vlhké použití u netkaných textilií a u sádrovce, kde dokáže dobře konkurovat dovozu z třetích zemí a kde nenaráží na agresivní prodej dumpingových a subvencovaných čínských výrobků z nekonečného skleněného vlákna pod cenou.
(435)
V předchozím šetření se pracovalo s cílovým ziskem ve výši 5 %. Tento cílový zisk byl zachován, jelikož nebyly předloženy podložené argumenty o změněných tržních podmínkách, které by zdůvodnily vyšší cílový zisk.
(436)
Střiž pro vlhké použití (WUCS), tak jako kterýkoli jiný typ dotčeného výrobku, se používá coby výztužný materiál a má omezenou skladovatelnost a vyšší dopravní náklady kvůli hmotnosti obsažené vody (viz 63. bod odůvodnění). Střiže pro vlhké použití (WUCS) se dovážejí do Unie v mnohem menším množství než jiné výrobky z nekonečných skleněných vláken. Ziskové rozpětí u tohoto jediného typu výrobku tedy není reprezentativní pro dotčený výrobek.
(437)
Komise poté určila úroveň pro odstranění újmy na základě srovnání vážené průměrné dovozní ceny vyvážejících výrobců z ČLR zařazených do vzorku s újmu nepůsobící váženou průměrnou cenou obdobného výrobku prodávaného výrobci v Unii zařazenými do vzorku na trhu Unie v období šetření. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento vážené průměrné hodnoty dovozu zahrnující CIF.
(438)
Po poskytnutí konečných informací přišel jeden vyvážející výrobce s tvrzením, že u tří kontrolních čísel výrobků (PCN) jsou nepřesné hodnoty CIF.
(439)
Po prověření Komise upravila příslušné hodnoty CIF, což vedlo k malé změně v rozpětí cenového podbízení a prodeje pod cenou u tohoto vyvážejícího výrobce.
(440)
Na tomto základě byly stanoveny následující úrovně pro odstranění újmy:
Společnost
Úroveň pro odstranění újmy
Jushi Group
24,8 %
Jiangsu Changhai Group
4,9 %
Chongqing Polycomp International Corporation
29,6 %
Ostatní spolupracující společnosti
26,1 %
441)
Jeden uživatel tvrdil, že všechny faktické okolnosti zůstaly nezměněné, a proto jediný způsob, jak může Komise dospět k závěru, že se zhoršila újma údajně způsobená dovozem z ČLR, je použití jiné metodiky pro výpočet rozpětí újmy v porovnání s původním šetřením.
(442)
Faktické okolnosti nezůstaly nezměněné. Výpočet aktuálního rozpětí újmy s použitím metodiky z původního šetření proto vede k jinému výsledku, jelikož se změnily základní údaje, jako jsou náklady, ceny a ztráty.
(443)
Po poskytnutí konečných informací se jeden vyvážející výrobce zajímal o to, jaké změněné okolnosti zdůvodní výpočet rozpětí újmy na základě kontrolního čísla výrobku (PCN) oproti prostému srovnání průměrných cen, jak se to dělalo v původním šetření.
(444)
Komise se domnívá, že základní metodika použitá v současném šetření je táž jako metodika použitá v předchozím šetření. Výběr vzorku a srovnávání byly prováděny na stejné úrovni. Výpočet rozpětí újmy na základě kontrolního čísla výrobku (PCN) umožnil podrobnější a přesnější výsledek, ale to nelze považovat za změnu metodiky.
(445)
Tentýž vyvážející výrobce také uvedl, že rohože ze střiže z nekonečného skleněného vlákna tvoří součást dotčeného výrobku, avšak výpočet rozpětí újmy neodráží kontrolní číslo výrobku rohoží ze střiže. Vyvážejícího výrobce zajímalo, i) jestli výrobci v Unii už tyto rohože ze střiže nevyráběli a ii) proč Komisi v minulosti zřejmě nečinilo žádné potíže nalézt náhražku hlavního typu výrobku za účelem výpočtu rozpětí újmy, a to dokonce i v případech, kdy se kontrolní číslo výrobku přesně neshodovalo.
(446)
Dotčený výrobek skutečně zahrnuje rohože ze střiže a někteří výrobci v Unii (nebo jejich subjekty) tyto rohože vyrábějí. Výrobci v Unii zařazení do vzorku vyráběli typy rohoží, které se v průběhu období šetření z ČLR nedovážely. Shoda kontrolního čísla výrobku však byla celkově vysoká, a proto nebylo třeba hledat náhražky.
(447)
Tento vyvážející výrobce se mimoto zajímal, i) proč byla nutná úprava na základě obchodní úrovně a komu výrobci v Unii své výrobky skutečně prodávají a ii) proč při výpočtu újmy nebyly u čínského prodeje zohledněny dopravní náklady do skladu v EU a skladovací náklady.
(448)
Výrobci v Unii zařazení do vzorku prodávají převážně přímo koncovým uživatelům. To nebyl případ čínských vývozců zařazených do vzorku. Více prodejních transakcí procházelo přes distributory nebo jiné zprostředkovatelské prodejní kanály. Když se tedy veškeré prodejní transakce převedly na úroveň prodeje koncovým uživatelům, byly ceny lépe srovnatelné. Podle standardní metodiky se při výpočtu cenového podbízení zohledňují náklady po dovozu, zatímco rozpětí újmy vychází z hodnoty CIF čínského prodeje na vývoz.
(449)
Vyvážející výrobce se rovněž podivil, proč není stávající antidumpingové clo zařazeno do rozpětí újmy, jelikož zařazení tohoto cla do hodnoty CIF by bylo v souladu s používanou metodikou cenového podbízení.
(450)
Rozpětí pro odstranění újmy, jak je prezentováno v tomto nařízení, odráží celé rozpětí potřebné pro odstranění újmy. Kdyby bylo stávající antidumpingové rozpětí zařazeno do rozpětí pro odstranění újmy, výsledkem by bylo jen rozpětí částečného odstranění újmy.
(451)
Po poskytnutí konečných informací přišel žadatel s tvrzením, že jelikož Jiangsu Changhai Group v šetření plně nespolupracovala (viz výše oddíl C. 2.1.), jsou informace o vývozní ceně této skupiny nespolehlivé, a neměly by se tedy používat při výpočtu rozpětí újmy. Žadatel tvrdil, že vývozní cena skupiny může být chybná, jestliže je zjištěna na základě výrobních nákladů společnosti, které nebylo možné řádné ověřit kvůli tomu, že tato společnost v šetření dostatečně nespolupracovala. Vývozní cena této skupiny by se měla stanovit spíše na základě dostupných údajů ve smyslu čl. 18 odst. 1 základního antidumpingového nařízení a čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.
(452)
Jak je vysvětleno v 92. bodě odůvodnění, dotčený výrobek nevyvážela v rámci skupiny společnost, která poskytla zavádějící informace, nýbrž pouze OCH. Společnost OCH však plně spolupracovala v obou šetřeních a poskytla spolehlivé informace o vývozní ceně skupiny (např. poskytla faktury, jež Komise na místě ověřila). Komise tedy nemá důvod pochybovat o vývozní ceně skupiny. Rozpětí újmy bylo vypočteno na základě skutečné ověřené vývozní ceny - uvedené na prodejních fakturách - bez ohledu na to, jak byla stanovena a zda vycházela z výrobních nákladů dané společnosti. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
2. Konečná opatření
(453)
Antisubvenční šetření bylo provedeno souběžně s přezkumem antidumpingových opatření a omezilo se na újmu. Vzhledem k použití pravidla nižšího cla a skutečnosti, že konečná subvenční rozpětí jsou nižší než úroveň pro odstranění újmy, by Komise měla v souladu s článkem 15 základního antisubvenčního nařízení uložit konečné vyrovnávací clo na úrovni zjištěných konečných subvenčních rozpětí a poté uložit konečné antidumpingové clo na úrovni příslušné pro odstranění újmy.
(454)
Na základě této metodiky a skutkové podstaty tohoto případu, zejména skutečnosti, že opatření jsou omezena rozpětím újmy, se Komise domnívá, že v této věci nevyvstává otázka „dvojího započtení“.
(455)
Vzhledem k vysoké úrovni spolupráce čínských vyvážejících výrobců bylo clo pro „všechny ostatní společnosti“ stanoveno na úrovni nejvyššího cla, jež má být uloženo společnostem, které byly buď zařazeny do vzorku nebo během šetření spolupracovaly. Clo „pro všechny ostatní společnosti“ bude použito na společnosti, které v rámci šetření nespolupracovaly.
(456)
Pro ostatní spolupracující čínské vyvážející výrobce nezařazené do vzorku a uvedené v příloze I je konečná sazba cla stanovena jako vážený průměr sazeb stanovených pro spolupracující vyvážející výrobce zařazené do vzorku s výjimkou skupiny, ke které patří vyvážející výrobce, na něhož se vztahuje ustanovení čl. 28 odst. 1.
(457)
Po poskytnutí konečných informací požádal jeden vyvážející výrobce o přiznání individuálního zacházení ve smyslu čl. 9 odst. 5 základního antidumpingového nařízení a o výpočet individuálního dumpingového rozpětí.
(458)
Avšak vzhledem k tomu, že částečný prozatímní přezkum se omezuje jen na újmu, dumpingová rozpětí, tak jak byla stanovena v předchozím antidumpingovém šetření, zůstávají beze změny. Žádost o individuální dumpingové rozpětí byla proto zamítnuta.
(459)
Na základě výše uvedených skutečností se sazby, podle nichž se tato cla ukládají, stanovují takto:
Čínský vývozce
Dumpingové rozpětí (stanovené v původním šetření)
Subvenční rozpětí
Úroveň pro odstranění újmy
Vyrovnávací clo
Antidumpingové clo
Jushi Group
29,7 %
10,3 %
24,8 %
10,3 %
14,5 %
Jiangsu Changhai Group
9,6 %
5,8 %
4,9 %
4,9 %
0 %
Chongqing Polycomp International Corporation
29,7 %
9,7 %
29,6 %
9,7 %
19,9 %
Ostatní spolupracující společnosti
29,7 %
10,2 %
26,1 %
10,2 %
15,9 %
Celní sazby pro všechny ostatní společnosti
10,3 %
19,9 %
(460)
Individuální sazba antidumpingového a antisubvenčního cla pro jednu společnost uvedená v tomto nařízení byla stanovena na základě zjištění vyplývajících ze současného šetření. Odráží tedy situaci dotčené společnosti zjištěnou při tomto šetření. Tato celní sazba (na rozdíl od celostátního cla použitelného pro „všechny ostatní společnosti“) je proto použitelná výlučně na dovoz výrobků pocházejících z dotčené země a vyráběných uvedenou společností. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné na „všechny ostatní společnosti“.
(461)
Společnost může požadovat individuální celní sazbu, pokud následně změní svou obchodní firmu. Tato žádost musí být předložena Komisi. (45) Žádost musí obsahovat veškeré relevantní informace, které umožní prokázat, že změna neovlivňuje právo společnosti využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje. Pokud změna obchodní firmy společnosti neovlivňuje její právo využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje, bude oznámení o změně obchodní firmy zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
(462)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání antidumpingového cla, neměla by se výše cla pro všechny ostatní společnosti vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, nýbrž rovněž na výrobce, kteří během období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
3. Závazek
(463)
Jeden čínský vyvážející výrobce navrhl cenový závazek v souladu s čl. 8 odst. 1 základního antidumpingového nařízení a čl. 13 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení. Nabídka závazku obsahovala minimální dovozní ceny několika hlavních typů a podtypů dotčeného výrobku.
(464)
Komise se domnívá, že dotčený výrobek existuje v mnoha podtypech a stupních, které se cenově liší až o 700 %. Existuje tedy velké riziko vzájemné kompenzace. V rámci jednoho typu výrobku se mohou ceny pohybovat až o 550 % v závislosti na podtypech výrobku. Různé minimální dovozní ceny, které navrhl čínský vyvážející výrobce, se navíc nacházely hluboko pod cenou, která nezpůsobuje újmu, a tudíž by neodstraňovaly újmu způsobovanou výrobnímu odvětví Unie.
(465)
Pokud jde o cla, vzhledem k výše uvedenému by nebylo možné rozlišovat specifikaci bez individuální analýzy každé dovozní transakce s cílem určit, do které skupiny minimální dovozní ceny daný výrobek patří. Monitoring by se tak stal velmi obtížný, ne-li prakticky neuskutečnitelný.
(466)
Tato společnost navíc vyváží do Unie také další výrobky, na které se opatření nevztahují. Je tu tedy riziko kompenzace, pokud by tyto výrobky byly prodány stejným odběratelům. Někteří z jejich odběratelů v Unii jsou ve spojení a obchodují také s jinými společnostmi ve spojení, které sídlí mimo Unii. Tyto složité obchodní a podnikatelské vazby vytvářejí další potenciální rizika vzájemné kompenzace.
(467)
Na základě výše uvedeného byla nabídka závazku odmítnuta.
(468)
Výbor zřízený podle čl. 15 odst. 1 základního antidumpingového nařízení nevydal žádné stanovisko,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
(1) Ukládá se konečné vyrovnávací clo na dovoz střiže ze skleněných vláken o délce nejvýše 50 mm; pramence skleněných vláken, s výjimkou pramenců skleněných vláken, které jsou impregnovány a povrstveny a mají ztrátu žíháním více než 3 % (jak je stanoveno v normě ISO 1887), a rohoží vyrobených z nekonečných skleněných vláken, s výjimkou rohoží ze skleněné vlny, v současnosti kódů KN 7019 11 00, ex 7019 12 00 (kódy TARIC 7019120021, 7019120022, 7019120023, 7019120025, 7019120039) a 7019 31 00 a pocházejících z Čínské lidové republiky.
(2) Sazba konečného vyrovnávacího cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi se stanoví takto:
Společnost
Konečné vyrovnávací clo (%)
Doplňkový kód TARIC
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
10,3
B990
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd, a Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd; Changzhou Tianma Group Co., Ltd
4,9
A983
Chongqing Polycomp International Corporation
9,7
B991
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze I
10,2
Všechny ostatní společnosti
10,3
A999
3) Uplatnění individuálních sazeb vyrovnávacího cla stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze, celním orgánům členských států. Není-li taková faktura předložena, použije se celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“.
(4) Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Ustanovení článku 1 prováděcího nařízení Rady (EU) č. 248/2011 se nahrazuje následujícím zněním.
(1)
Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz střiže ze skleněných vláken o délce nejvýše 50 mm, pramence skleněných vláken, s výjimkou pramenců skleněných vláken, které jsou impregnovány a povrstveny a mají ztrátu žíháním více než 3 % (jak je stanoveno v normě ISO 1887), a rohoží vyrobených z nekonečných skleněných vláken, s výjimkou rohoží ze skleněné vlny, v současnosti kódů KN 7019 11 00, ex 7019 12 00 (kódy TARIC 7019120021, 7019120022, 7019120023, 7019120025, 7019120039) a 7019 31 00 a pocházejících z Čínské lidové republiky.
(2)
Sazba konečného antidumpingového cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, je pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Konečné antidumpingové clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
14,5
B990
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd, Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd, Changzhou Tianma Group Co., Ltd
0
A983
Chongqing Polycomp International Corporation
19,9
B991
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze I
15,9
Všechny ostatní společnosti
19,9
A999
3)
Uplatnění individuálních sazeb vyrovnávacího cla stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze, celním orgánům členských států. Není-li taková faktura předložena, použije se celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“.
(4)
Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
V Bruselu dne 16. prosince 2014.
A BIZOTTSÁG 1379/2014/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2014. december 16.)
a Kínai Népköztársaságból származó egyes üvegszálból készült termékek behozatalára vonatkozó végleges kiegyenlítő vám kivetéséről és a Kínai Népköztársaságból származó egyes, folytonos üvegszálból készült termékek behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló 248/2011/EU tanácsi végrehajtási rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. június 11-i 597/2009/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 15. cikkére, valamint az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 9. cikke (4) bekezdésére és 11. cikke (3) bekezdésére,
mivel:
A. AZ ELJÁRÁS
1. Hatályos intézkedések
(1)
A Tanács a 248/2011/EU végrehajtási rendelettel (3) végleges dömpingellenes vámot vetett ki a Kínai Népköztársaságból származó egyes, jelenleg a 7019 11 00, ex 7019 12 00 és 7019 31 00 KN-kód alá tartozó egyes, folytonos üvegszálból készült termékek behozatalára.
2. A szubvencióellenes vizsgálat megindítása
(2)
Az Európai Bizottság (a továbbiakban: Bizottság) 2013. december 12-én az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett értesítés (a továbbiakban: a szubvencióellenes eljárás megindításáról szóló értesítés) útján szubvencióellenes eljárás megindítását jelentette be a Kínai Népköztársaságból (a továbbiakban: KNK vagy az érintett ország) származó egyes, folytonos üvegszálból készült termékek Európai Unióba történő behozatalára vonatkozóan (4).
(3)
A vizsgálatot a Bizottság azt követően indította meg, hogy 2013. október 28-án a European Glass Fibre Producers Association (Európai Üvegszálgyártók Szövetsége, APFE) (a továbbiakban: panaszos) panaszt nyújtott be az Unió egyes, folytonos üvegszálból készült termékekre vonatkozó teljes termelésének több mint 25 %-át képviselő gyártók nevében. A panasz meggyőző bizonyítékot tartalmazott az egyes, folytonos üvegszálból készült termékek támogatására és az ezáltal okozott jelentős kárra vonatkozóan, amelyet a Bizottság elegendőnek talált a vizsgálat megindításához.
(4)
A vizsgálat megindítását megelőzően a Bizottság az 597/2009/EK rendelet (a továbbiakban: szubvencióellenes alaprendelet) 10. cikkének (7) bekezdésével összhangban értesítette a Kínai Népköztársaság kormányát, hogy dokumentumokkal megfelelően alátámasztott panasz érkezett hozzá, amely szerint a KNK-ból származó egyes, folytonos üvegszálból készült termékek támogatott behozatala jelentős kárt okoz az uniós gazdasági ágazatnak. A Bizottság konzultációra hívta a kínai kormányt annak érdekében, hogy a panasz tartalmát illetően tisztázzák a helyzetet, és kölcsönösen elfogadható megoldást találjanak.
(5)
A kínai kormány elfogadta a felkérést, és ezt követően 2013. december 5-én megtartották a konzultációkat. A konzultációk során nem sikerült kölcsönösen elfogadható megoldást találni. Ugyanakkor a Bizottság megfelelően figyelembe vette a kínai kormánynak a panaszban szereplő támogatási programokkal kapcsolatos észrevételeit. A konzultációkat követően 2013. december 9-én a kínai kormánytól írásbeli beadvány érkezett.
(6)
A Bizottság további konzultációkat ajánlott fel a kínai kormánynak a vizsgálat folyamán feltárt további támogatási programok tekintetében. A kínai kormány azonban nem fogadta el a felkérést, mivel azt állították, hogy nem kaptak elegendő információt e támogatási programokat illetően.
3. A hatályos dömpingellenes intézkedések részleges időközi felülvizsgálata iránti párhuzamos kérelem
(7)
A Bizottsághoz az 1225/2009/EK tanácsi rendelet (a továbbiakban: a dömpingellenes alaprendelet) 11. cikkének (3) bekezdése szerinti, a hatályos dömpingellenes intézkedéseknek a kár vizsgálatára korlátozódó részleges időközi felülvizsgálata iránti kérelem (5) érkezett. A kérelmet 2013. október 28-án az APFE is benyújtotta olyan uniós gyártók nevében, amelyek termelése az egyes, folytonos üvegszálból készült termékek teljes uniós gyártásának több mint 25 %-át teszi ki.
(8)
Minthogy megállapítást nyert, hogy elegendő bizonyíték áll rendelkezésre a részleges időközi felülvizsgálat megindításához, a Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjában2013. december 18-án közzétett értesítéssel (6) (a továbbiakban: a részleges időközi felülvizsgálat megindításáról szóló értesítés) bejelentette, hogy a dömpingellenes alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdése alapján részleges időközi felülvizsgálatot indít.
(9)
Egy exportáló gyártó állította, hogy a 248/2011/EU tanácsi végrehajtási rendelet által bevezetett meglévő intézkedések az esetében nem érvényesek, ezért a rendelet által bevezetett meglévő intézkedésekre vonatkozó jelenlegi vizsgálatot meg kell szüntetni. Azzal érvelt, hogy a meglévő intézkedések sértik a WTO dömpingellenes megállapodását, mivel az exportáló gyártótól megtagadták a dömpingellenes alaprendelet 9. cikkének (5) bekezdése szerinti egyéni elbánást, amely már létezett ennek a rendeletnek az elfogadása idején. Állításának alátámasztására a WTO Fellebbezési Testületének 2011. július 28-i DS 397. számú ügyben elfogadott jelentésére (7) hivatkozik.
(10)
A WTO Fellebbezési Testületének 2011. július 28-i DS 397. számú ügyben elfogadott jelentését követően a dömpingellenes alaprendelet 9. cikkének (5) bekezdését módosították (8). A módosítás a 2012. szeptember 6-i hatálybalépését követően megkezdett valamennyi vizsgálatra vonatkozik. Azokra az exportáló gyártókra tekintettel, akikre azok az intézkedések vonatkoznak, amelyek a Bizottság 2012. március 23-án közzétett értesítése (9) előtt már érvényben voltak, felhívja a nem piacgazdasággal rendelkező országokból származó bármely exportáló gyártót, hogy kérelmezzék a felülvizsgálatot, ha megítélésük szerint a rájuk vonatkozó intézkedéseket felül kell vizsgálni a Fellebbezési Testület fent említett jelentésének fényében. A 248/2011/EU végrehajtási rendeletet külön megemlítették ebben az értesítésben. A Bizottsághoz nem érkezett ilyen kérelem a szóban forgó exportáló gyártótól, és az exportáló gyártó nem nyújtott be időközi felülvizsgálat iránti kérelmet az alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdésével összhangban.
(11)
A meglévő intézkedések érvényessége ezért nem forog kockán, és a Bizottság elutasítja ezt az állítást.
4. A vizsgálati időszak és a figyelembe vett időszak mindkét vizsgálatra vonatkozóan
(12)
A támogatás és a kár vizsgálata a 2012. október 1-je és 2013. szeptember 30. közötti időszakra (a továbbiakban: vizsgálati időszak) terjedt ki. A kár felmérése szempontjából fontos tendenciák vizsgálata a 2010. január 1-je és a vizsgálati időszak vége közötti időszakot foglalta magában (a továbbiakban: figyelembe vett időszak).
(13)
Mind a szubvencióellenes felülvizsgálat, mind a dömpingellenes részleges időközi felülvizsgálat keretében végzett kárelemzések az uniós gazdasági ágazat ugyanazon meghatározására, az ágazatot képviselő ugyanazon uniós gyártókra és ugyanazon vizsgálati időszakra épülnek, és eltérő megállapítás hiányában ugyanazon következtetésekhez vezettek. Ez megfelelőnek tűnt a kárelemzés racionalizálása és a mindkét vizsgálat tekintetében egybehangzó megállapítások elérése szempontjából. Ezért a kárral kapcsolatban bármelyik vizsgálat során tett észrevételeket mindkét vizsgálatban figyelembe vették.
5. A vizsgálatokban érintett felek
(14)
Az eljárás megindításáról szóló mindkét értesítésben a Bizottság felkérte az érdekelt feleket, hogy a mindkét vizsgálatban való részvételüket biztosítandó vegyék fel vele a kapcsolatot. Ezenfelül a Bizottság a vizsgálat megindításáról külön tájékoztatta a panaszost, más ismert uniós gyártókat, a KNK ismert exportáló gyártóit és hatóságait, az ismert importőröket, szállítókat és felhasználókat, kereskedőket, valamint a tudvalevőleg érintett szövetségeket, és felkérte ezeket, hogy vegyenek részt a vizsgálatban.
(15)
Az érdekelt felek lehetőséget kaptak, hogy a vizsgálat megindításával kapcsolatban észrevételeket nyújtsanak be, illetve kérjék a Bizottság és/vagy a kereskedelmi ügyekben eljáró meghallgató tisztviselője előtti meghallgatásukat.
6. Mintavétel
(16)
Az eljárás megindításáról szóló mindkét értesítésben a Bizottság jelezte, hogy a dömpingellenes alaprendelet 17. cikkének és a szubvencióellenes alaprendelet 27. cikkének megfelelően a vizsgálatba bevont kínai exportáló gyártók, valamint a független importőrök és az uniós gyártók számát minták kiválasztásával ésszerű mértékűre korlátozhatja.
6.1. Mintavétel az uniós gyártók körében mindkét vizsgálatra vonatkozóan
(17)
Az eljárás megindításáról szóló mindkét értesítésben a Bizottság kijelentette, hogy ideiglenesen kiválasztott egy uniós gyártókból álló mintát. A Bizottság a vizsgálati időszak alatti uniós gyártás és a hasonló termék uniós piacán realizált értékesítési volumen alapján választotta ki a mintát a megfelelő földrajzi eloszlás biztosítása mellett. E minta Belgiumban, Franciaországban és Szlovákiában letelepedett három uniós gyártó (10) üzeméből állt, amelyek a teljes uniós termelés 52 %-át és az uniós piacon történő összes értékesítés 49 %-át képviselik. Ezért a mintát az uniós gazdasági ágazat szempontjából kellően reprezentatívnak ítélték. A Bizottság felkért minden érintett felet, hogy az ideiglenes mintával kapcsolatban tegyék meg észrevételeiket.
(18)
A vizsgálat során a kínai kormány azt állította, hogy az uniós gyártókra vonatkozóan az eredeti dömpingellenes vizsgálatban minden indoklás nélkül más mintavételi módszert alkalmaztak, mint a jelenlegi vizsgálatban. A kínai kormány kijelentette, hogy i. a Bizottság már a vizsgálatok megindítását megelőzően kiválasztott egy mintát, ezért a Bizottság már a vizsgálatok megindítása előtt úgy határozott, hogy szükség van mintavételre, ii. az eredeti dömpingellenes vizsgálatban valamennyi félnek, amely szerepelni kívánt a mintában, információt kellett szolgáltatnia a Bizottság számára a vizsgálat megindítását követő 15 napon belül, míg a jelen esetben, a mintába már felvett gyártók nem kötelesek ezt megtenni, iii. azok a felek, amelyek szerepelni kívántak a mintában, az eljárás megindításáról szóló két értesítésben nem kaptak információt arra vonatkozóan, hogy milyen adatokat kell megadniuk ahhoz, hogy szerepeljenek a mintavételben, és nem kaptak tájékoztatást a mintába felvett gyártók által képviselt termelésre és értékesítési volumenre vonatkozóan sem, iv. és hogy az alkalmazott kiválasztási kritérium, amely szerint „ez a minta jelenti a gyártók legnagyobb reprezentatív mennyiségét, amely a rendelkezésre álló idő alatt megfelelően megvizsgálható” nem szerepelt a dömpingellenes alaprendelet 17. cikkében, és az ezen az alapon kiválasztott minta nem volt következetes ezzel a rendelkezéssel.
(19)
Az eljárás megindításáról szóló mindkét értesítésben a Bizottság kifejtette, hogy tekintettel az uniós gyártók nagy számára, és annak érdekében, hogy határidőn belül befejezzék a vizsgálatokat, mintavételhez folyamodott és egyidejűleg ideiglenes mintára tett javaslatot. Az előző vizsgálat során ugyanezt a módszert, azaz a mintavételt alkalmazták. Az ideiglenes mintavétel alkalmazása nem változtatta meg a módszert, hanem csupán nagyobb hatékonyságot tett lehetővé, mivel időt lehetett nyerni, a védelemhez való jog maradéktalan tiszteletben tartása mellett. A Bizottság valójában lehetőséget adott más olyan uniós gyártók számára, akik a mintába való felvételüket indokoltnak vélik, hogy ezáltal kapcsolatba léphessenek a Bizottsággal vagy bármely más érdekelt féllel, és bármely releváns információt benyújthassanak a mintával kapcsolatosan. A végleges mintának figyelembe kell vennie valamennyi beérkezett észrevételt, amennyiben van ilyen. Mivel nem érkezett be észrevétel a javasolt mintával kapcsolatban, az ideiglenes mintát megerősítették. A második állítással kapcsolatban a mintába ideiglenesen felvett gyártók kitöltötték a formanyomtatványt, amely tartalmazta az ahhoz szükséges információkat, hogy a Bizottság kiválaszthassa az ideiglenes mintát. A formanyomtatvány és a válaszok a vizsgálat céljából rendelkezésre álltak a nem bizalmas jellegű aktában. A harmadik állítással kapcsolatban a felek, akik úgy vélték, hogy indokolt a mintába való felvételük, felkérést kaptak, hogy lépjenek kapcsolatba a Bizottsággal az eljárás megindításáról szóló két értesítés közzétételét követő 15 napon belül, és lehetőséget kaptak, hogy betekintsenek a nem bizalmas jellegű aktába, ahol a formanyomtatványok találhatóak. Ezek a formanyomtatványok adatokat tartalmaztak a termelésre és az értékesítési volumenre vonatkozóan. Nem megalapozott a negyedik állítás sem, mivel a dömpingellenes alaprendelet 17. cikkének (1) bekezdése egyértelműen hivatkozik a legnagyobb reprezentatív mennyiségre, amely a rendelkezésre álló idő alatt megfelelően megvizsgálható.
(20)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány megismételte azon állítását, miszerint az uniós gyártók mintájának a két vizsgálat megindítását megelőző kiválasztása a véleménye szerint nem volt következetes, és az alábbiakat hangsúlyozta: i. a Bizottság azon indoklása, miszerint a vizsgálat határidejét betartotta, fenntarthatatlan, mivel a dömpingellenes alaprendelet 17. cikkének (2) bekezdése és a szubvencióellenes alaprendelet 27. cikkének (2) bekezdése egyaránt egyértelműen előírja, hogy a mintavételt a két eljárás megindítását követően és a két eljárás megindítását követő három héten belül benyújtott észrevételek alapján kell elvégezni; ii. az ideiglenes mintának diszkriminatív vagy nem objektív és demotiváló tényezőként kell működnie más uniós gyártók mintába való felvételre való jelentkezése tekintetében, valamint iii. a Bizottság nem biztosította más uniós gyártók számára a három hetes jelentkezési határidőt.
(21)
A dömpingellenes alaprendelet 17. cikkének (2) bekezdése és a szubvencióellenes alaprendelet 27. cikkének (2) bekezdése kimondja, hogy az „az érintett felek véleményének kikérésével és beleegyezésével kiválasztott minták előnyt élveznek, feltéve, hogy ilyen felek jelentkeznek és a vizsgálat megindításától számított három héten belül elegendő információt bocsátanak rendelkezésre a reprezentatív minta kiválasztásához”. Az első állítást illetően a dömpingellenes alaprendelet és a szubvencióellenes alaprendelet nem akadályozza meg a Bizottságot abban, hogy az eljárás megindításakor ideiglenes mintát javasoljon, amellyel kapcsolatban felkérik a feleket arra, hogy tegyék meg észrevételeiket. Ráadásul, mivel az uniós gyártók (vagy legalábbis egy nagy részük) támogatja a panaszt és figyelembe veszi a formanyomtatványokban kapott információkat, a Bizottság rendelkezett a szükséges információkkal az uniós gazdasági ágazatra vonatkozóan, hogy a kezdeti szakaszban ideiglenes mintát válasszon ki. Ezen információk ismerete miatt különbözik az uniós gyártók mintavételi gyakorlata az exportáló gyártók esetében alkalmazott gyakorlattól. A második és a harmadik állításra vonatkozóan az eljárás megindításról szóló értesítés megállapította, hogy azoknak az uniós gyártóknak, akik úgy vélik, hogy indokolt a mintába való felvételük, 15 napon belül kell kapcsolatba lépniük a Bizottsággal. A Bizottság nem látja, hogy ez miként sérti az alaprendeletet vagy tekinthető diszkriminatívnak, nem objektívnak, sőt demotiválónak.
(22)
A kínai kormány azt állította, hogy a minta nem reprezentatív, mivel jelentős saját felhasználásra irányuló termeléssel rendelkező vállalat nem szerepel a mintában, és ezért a hazai ágazat egy részét egyszerűen nem értékelték.
(23)
Ezt az állítást elutasították, mivel a mintába felvett uniós gyártók esetében valóban volt saját felhasználás. A kínai kormány továbbá nem jelezte, hogy melyik uniós gyártót kellett volna felvenni a mintába, és melyiket kellett volna kizárni.
(24)
Egy exportáló gyártó azt állította, hogy az uniós gyártók mintája nem volt reprezentatív, mivel a mintába felvett uniós gyártók közül egyik sem gyártott/értékesített vágott szálat és szövedéket.
(25)
A mintavételben szereplő három uniós gyártó csakugyan nem gyártott vágott szálat és szövedéket, viszont rostos üvegszálat, valamint egyéb fő terméktípusokat gyártottak. A mintavételben szereplő jogi személyek ezért reprezentatívnak minősültek, azért is, mert a teljes uniós gyártás mintegy 52 %-át, az Unió piacán belüli összértékesítésének 49 %-át képviselte, jó földrajzi eloszlással. Az a tény, hogy a terméktípusok széles választékából egyet nem gyártottak a mintában szereplő uniós gyártók, nem változtat ezen a következtetésen.
6.2. Mintavétel az importőrök körében mindkét vizsgálatra vonatkozóan
(26)
A mintavétel szükségességének eldöntéséhez, szükséges esetben pedig a minta kiválasztásához a Bizottság arra kérte a független gyártókat, hogy közöljék az eljárás megindításáról szóló értesítésben meghatározott információkat.
(27)
Mivel csak két független importőr töltötte ki a mintavételi formanyomtatványt, ezért nem volt szükség mintavételre.
6.3. Mintavétel a kínai exportáló gyártók körében mindkét vizsgálatra vonatkozóan
(28)
A mintavétel szükségességének eldöntéséhez, szükséges esetben pedig a minta kiválasztásához a Bizottság arra kérte az összes kínai exportáló gyártót, hogy közöljék az eljárás megindításáról szóló értesítésekben meghatározott információkat. Ezenkívül a Bizottság felkérte a Kínai Népköztársaság Európai Unió mellett működő képviseletét, hogy nevezze meg és/vagy lépjen kapcsolatba az esetleges további exportáló gyártókkal, amelyek adott esetben részt kívánnak venni a vizsgálatban.
(29)
Az érintett ország nyolc exportáló gyártója bocsátotta rendelkezésre a kért információkat, és járult hozzá ahhoz, hogy felvegyék a mintába. A szubvencióellenes alaprendelet 27. cikkének (1) bekezdésével és a dömpingellenes alaprendelet 17. cikkének (1) bekezdésével összhangban a Bizottság kiválasztotta a három exportáló gyártóból álló mintát, amely a rendelkezésre álló időn belül megfelelően megvizsgálható legnagyobb reprezentatív mennyiségű exporton alapult. A szubvencióellenes alaprendelet 27. cikkének (2) bekezdésével és a dömpingellenes alaprendelet 17. cikkének (2) bekezdésével összhangban felkérték valamennyi ismert érintett exportáló gyártót és az érintett ország hatóságait, hogy tegyék meg észrevételeiket az ideiglenesen kiválasztott mintával kapcsolatban, de azok nem tettek észrevételt. A Bizottság ezért a javasolt minta megtartása mellett döntött, és minden érdekelt felet megfelelően tájékoztatott a véglegesen kiválasztott mintáról.
(30)
Az exportáló gyártók, illetve exportáló gyártók csoportjait tömörítő minta a következő:
-
Chongqing Polycomp International Corporation („CPIC”);
-
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd („OCH”) és a vele kapcsolatban álló vállalatok; Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd („NCH”) és a Changzhou Tianma Group Co., Ltd („Tianma”). E három vállalatra a Jiangsu Changhai csoport néven hivatkoznak;
-
Jushi Group Co., Ltd, és a vele kapcsolatban álló vállalatok; Jushi Group Chengdu Co., Ltd és a Jushi Group Jiujiang Co., Ltd. E három vállalatra a Jushi csoport néven hivatkoznak.
(31)
A minta a vizsgálati időszak alatt a KNK-ból az Unióba irányuló összes exportértékesítés 78 %-ára terjedt ki a mintavételi formanyomtatványokra adott válaszok alapján.
7. A kérdőívre adott válaszok és az ellenőrző látogatások
(32)
A Bizottság kérdőíveket küldött a kínai kormánynak, valamint a kérdőívre igényt tartó kínai exportáló gyártók mindegyikének, csakúgy, mint azoknak a mintába felvett uniós gyártóknak, felhasználóknak és kereskedelmi szövetségeknek, amelyek az eljárás megindításáról szóló értesítésben meghatározott határidőn belül jelentkeztek.
(33)
Kitöltött kérdőívet az alábbi felek nyújtottak be: a kínai kormány, a mintába felvett három kínai exportáló gyártó, a mintába felvett három uniós gyártó, 14 felhasználó és két független importőr. Az egyik felhasználótól érkezett válaszok azonban nem voltak kielégítőek, és nem tették lehetővé a Bizottság számára, hogy érdemi elemzést végezzen ezekről az adatokról, annak ellenére, hogy számos emlékeztető kiküldésére került sor.
(34)
Ráadásul az üvegipart képviselő Glass Alliance Europe a tagjai nevében azt kérte, hogy ismerjék el érdekelt félként, és állásfoglalást nyújtott be.
(35)
A következő felhasználói szövetségektől szintén érkeztek írásbeli beadványok: a Danish Wind Industry Association, a Danish Plastics Federation és a Groupement de la Plasturgie Industrielle et des Composites (GPIC), valamint a Siemens Wind Power AG.
(36)
Ezenfelül a Kínai Könnyűipari és Kézműves Termékek Kamarája (Chinese Chamber of Commerce for Import and Export of Light Industrial Products and Arts-crafts, CCCLA) is nyújtott be észrevételeket.
(37)
A Bizottság beszerzett és ellenőrzött minden olyan információt, amelyet a támogatás, a károkozás és az uniós érdek megállapításához szükségesnek ítélt. A dömpingellenes alaprendelet 16. cikke és a szubvencióellenes alaprendelet 26. cikke alapján ellenőrző látogatásra került sor a kínai kormánynál és az alábbi vállalatok telephelyein:
Uniós gyártók:
-
3B Fibreglass SPRL, Belgium;
-
Owens Corning Fibreglass France, Franciaország;
-
Johns Manville Slovakia a.s., Szlovákia.
A KNK-ban működő exportáló gyártók:
-
Chongqing Polycomp International Corporation;
-
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd;
-
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd;
-
Changzhou Tianma Group Co., Ltd;
-
Jushi Group Co., Ltd;
-
Jushi Group Chengdu Co., Ltd;
-
Jushi Group Jiujiang Co., Ltd.
Az exportáló gyártókkal kapcsolatban álló, KNK-ban letelepedett kereskedők:
-
China National Building Materials and Equipment Import and Export Corporation („CMBIE”);
-
China National Building Materials International Corporation („CNBMIC”).
Az exportáló gyártókkal kapcsolatban álló, Unióban letelepedett kereskedők:
-
Jushi Italia Srl;
-
Jushi Spain SA;
-
Jushi France SAS.
Független importőrök:
-
Helm AG, Németország.
Felhasználók:
-
Basell Polyolefine, Németország;
-
DSM, Hollandia;
-
DuPont de Nemours, Belgium;
-
Exel Composites, Belgium;
-
Fiberline Composites, Dánia;
-
Formax, Egyesült Királyság;
-
Polyone, Németország;
-
Vestas Wind Systems, Dánia.
(38)
A kínai kormány azt állította, hogy az érdekelt felek általi betekintésre szánt nyilvános iratokhoz történő hozzáféréssel kapcsolatban sérült a védekezéshez való joga, mivel a nem bizalmas jellegű iratokból információk hiányoztak „megfelelő indok” megjelölése vagy kellően részletes összefoglalók biztosítása, illetve kivételes esetben a nem bizalmas jellegű összefoglaló benyújtása elmulasztásának indokolása nélkül.
(39)
A Bizottság úgy vélte, hogy az érdekelt felek általi betekintésre szánt nyilvános iratok elegendő információt tartalmaztak ahhoz, hogy az érdekelt felek megvizsgálhassák a Bizottság által az elemzésében használt adatokat, és a kérelmet megalapozatlannak találták. A kormányt tájékoztatták azokról az okokról, amelyek miatt a Bizottság az állításokat megalapozatlannak tekintette.
(40)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány, valamint egy exportáló gyártó megismételte, hogy az információ bizalmas kezelésére vonatkozó rendelkezést túl széles értelemben alkalmazták, és kérte az uniós gyártók által értékesített terméktípusok, valamint a teljes mennyiség nyilvánosságra hozatalát termékkód szerint.
(41)
A Bizottság úgy véli, hogy a védelemhez való jog nem sérült, mivel valamennyi exportáló gyártó számára biztosították az egyedi nyilvánosságra hozatalt a mintába felvett uniós gyártók által gyártott termékek kódjáról, amelyek esetében verseny állt fenn a KNK-val. Az állítást ezért elutasították.
B. ÉRINTETT TERMÉK ÉS HASONLÓ TERMÉK
1. Az érintett termék
(42)
A két vizsgálat által érintett termék azonos a 248/2011/EU tanácsi végrehajtási rendeletben meghatározott és az eljárás megindításáról szóló két értesítésben leírt termékkel, nevezetesen a következővel: a Kínai Népköztársaságból származó legfeljebb 50 mm hosszúságú, vágott üvegszál; üvegszál előfonat, kivéve az impregnált és bevonattal ellátott üvegszál előfonatokat, amelyeknek az (ISO 1887 szabvány szerint meghatározott) izzítási vesztesége meghaladja a 3 %-ot; és üvegszálból készült szövedék, az üveggyapotból készült szövedék kivételével (érintett termék vagy üvegszálból készült termékek), amelyek jelenleg a 7019 11 00, az ex 7019 12 00, és az ex 7019 31 00 (az utóbbi kódja 2014. január 1-jén7019 31 10-ra változott) KN-kód alá tartoznak.
(43)
Az érintett termék a kompozit anyagokat előállító ágazatban a hőre lágyuló és hőkezelt gyanták megerősítésére leggyakrabban használt nyersanyag. A létrejövő kompozit anyagokat (üvegszállal megerősített műanyagok) számos más iparágban alkalmazzák: gépjárműipar, elektromos/elektronikai ipar, szélerőműlapátok, építés/építőipar, tartályok/csövek, fogyasztási cikkek, légtér/katonai felhasználás stb.
(44)
Ezen eljárás az üvegszálból készült termékek három alaptípusára - azaz a vágott szálakra (11), előfonatokra (12) és szövedékekre (13) (az üveggyapotból készült szövedék kivételével) - terjed ki. A vizsgálat kimutatta, hogy az érintett termék különböző típusainak megjelenésében mutatkozó különbségek és a végfelhasználásukban mutatkozó esetleges különbségek ellenére az érintett termék valamennyi különböző típusa ugyanazokkal az alapvető fizikai, kémiai és műszaki jellemzőkkel rendelkezik.
2. Termékek kizárására irányuló kérelmek
2.1. 7019 31 90 KN-kód
(45)
Az eljárás megindításáról szóló két értesítés közzétételét követően a CCCLA azt az észrevételt tette, miszerint az eljárás megindításáról szóló két értesítés a 7019 31 10 KN-kódra hivatkozott, miközben a panaszos a 7019 31 00 KN-kódra hivatkozott, valamint azt, hogy az utóbbi kód már nem létezik. Azt állította, hogy az előzőleg a 7019 31 00 KN-kódba sorolt termékek jelenleg két különböző KN-kód alá tartoznak: a 7019 31 10 (üvegrost szövedék elemi szálakból) és a 7019 31 90 (egyéb üvegrost szövedék). Mivel a jelenlegi vizsgálat az egyes, folytonos üvegszálból készült termékekre terjed ki, a CCCLA úgy véli, hogy a 7019 31 90 KN-kód alá besorolt termékeket, nevezetesen „a szálak nélküli üvegrost szövedéket” ki kell zárni az érintett termékkörből.
(46)
Ez az állítás irreveláns, mivel az ilyen termék nem tartozik elsődlegesen az érintett termékek közé.
(47)
A panaszos az ex 7019 31 00 KN-kódra hivatkozott, és egyértelműen azt állította, hogy az üveggyapot szövedékek (egyéb szövedékek vagy szálak nélküli üvegrost szövedékek) ki vannak zárva. Ezért került sor az „ex” feltüntetésére a KN-kód előtt.
(48)
Az eljárás megindításáról szóló két értesítést 2013 decemberében tették közzé, miszerint a szóban forgó termék „jelenleg a […] 7019 31 10 KN-kód alá tartozó”. Mivel 2012. január 1-jétől a korábban a 7019 31 00 KN-kód alá tartozó termékeket a 7019 31 10 és 7019 31 90 KN-kód alá osztották fel, az eljárás megindításáról szóló értesítés nem tartalmazza a „szálak nélküli üvegrost szövedéket”, amint azt a „jelenleg a […] 7019 31 10 KN-kód alá tartozó” hivatkozás állította.
(49)
A jelenlegi rendelet azonban kimondja, hogy „jelenleg a […] 7019 31 00 KN-kód alá tartozó”, tekintettel arra, hogy 2014. január 1-jétől a 7019 31 10 és 7019 31 90 KN-kódokat újból egyesítették, mivel a 7019 31 90 KN-kód a gyakorlatban üres maradt (az egyéb üvegrost szövedékeket, nevezetesen az üveggyapot szövedékeket inkább a 7019 39 00 KN-kód alá sorolták be).
(50)
A 7019 31 90 KN-kód kizárására irányuló kérés ezért irreveláns.
2.2. Texturált előfonatok
(51)
Az egyik felhasználó a texturált előfonatok kizárását (14) kérte a termékkörből arra hivatkozva, hogy az üvegszálból készült termékek uniós gyártói nem gyártják e termékeket.
(52)
Három uniós gyártót azonban a texturált előfonatok olyan gyártóiként azonosítottak, amelyeknek elegendő kapacitásuk van a piaci igények kielégítésére. A vizsgálatok kimutatták, hogy a végfelhasználásban mutatkozó esetleges különbségek ellenére az érintett termék valamennyi különböző típusa ugyanazokkal az alapvető fizikai, kémiai és műszaki jellemzőkkel rendelkezik, és alapvetően ugyanarra a célra használatos. A texturált előfonatoknak a termékkörből való kizárására irányuló kérelmet ezért elutasítják.
(53)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány azt állította, hogy a texturált előfonatokat ki kellene zárni, mivel i. csak egy uniós gyártó szállított texturált előfonatokat a piacra korlátozott mennyiségekben, és ezért e termék behozatala nem okozna kárt az uniós gazdasági ágazatnak; ii. az a tény, hogy a texturált előfonatok különböznek a közvetlen előfonatoktól, mivel ez utóbbi pultrudált kompozit profiljának jobb a keresztirányú szilárdsága és különbözik a gyártási folyamata is; valamint iii. azzal ellentétben, ami az eredeti dömpingellenes vizsgálat során történt a cérnákkal kapcsolatosan, a Bizottság úgy véli, hogy a korlátozott helyettesíthetőség nem jelentős tényező a texturált előfonatok kizárásának engedélyezéséhez.
(54)
Az első állítással kapcsolatosan, a Bizottság megismétli, hogy az Unióban számos gyártó rendelkezik kapacitással a texturált előfonatokkal kapcsolatos piaci igények kielégítéséhez, közülük azonban csak egy értékesít ebből a terméktípusból. A kínai kormány azon érve, miszerint jelenleg csak egy uniós gyártó értékesíti a terméket, inkább a károkozás jelének tekinthető, mivel azt jelenti, hogy a felhasználók más, az Unión kívüli, különösen a KNK-ból származó szállítókra álltak át.
(55)
A második állítással kapcsolatosan, a texturált előfonat gyártási folyamata azonos a „normál” előfonatéval, azzal a különbséggel, hogy van egy további lépés - a levegőfújás az előfonat belsejébe -, amelyhez csupán egy viszonylag nem drága kiegészítő felszerelés szükséges, és nem változtatja meg a termék lényeges műszaki és fizikai jellemzőit. A texturált előfonat csupán kissé sűrűbbnek tűnik, mint a „normál”előfonat.
(56)
A harmadik állítással kapcsolatban a Bizottság ugyanazt a megközelítést követte, mint az előző vizsgálatban, amelyben a texturált előfonatok az érintett termék részét képezték, és a kizárásukra irányuló kérelmet elutasították. Nem tudtak olyan érdemi érvet előadni, ami ettől eltérő következtetésre vezetne.
(57)
A texturált előfonatoknak a termékkörből való kizárására irányuló kérelmet ezért elutasítják.
2.3. Termékek, amelyek tekintetében az uniós gazdasági ágazat nincs kitéve versenynek a KNK részéről
(58)
A kínai kormány kérelmezte, hogy azokat a termékeket, amelyekkel kapcsolatban az uniós gazdasági ágazat nem szembesül a kínai behozatal által támasztott versennyel (amint az a szubvencióellenes panasz betekinthető változatában áll), vegyék ki a termékkörből. Az érintett termékek a nedves felhasználású vágott szálak és szövedékek voltak.
(59)
A nedves felhasználású vágott szálaknak korlátozott az eltarthatóságuk, és magasabb szállítási költségekkel járnak a víztartalmukból adódó nagyobb súlyuk miatt. A nedves felhasználású vágott szálak kereskedelme azonban világszinten folyik. A vizsgálat kimutatta, hogy az érintett termék különböző típusainak megjelenésében mutatkozó egyes különbségek és a végfelhasználásukban mutatkozó esetleges különbségek ellenére az érintett termék ugyanazokkal az alapvető fizikai, kémiai és műszaki jellemzőkkel rendelkezik, és alapvetően ugyanarra a célra használatos. A nedves felhasználású vágott szálakat és szövedékeket, ahogyan az érintett termék bármely más terméktípusát is, erősítő anyagként használják. A kínai kormány azon állítása továbbá, miszerint egyes kínai üvegszálból készült termékek még nincsenek jelen nagy mennyiségben az uniós piacon, nem zárja ki a jövőbeli üzleti magatartás megváltozását az ilyen különleges típusú exportokkal kapcsolatosan. E termékeknek a termékkörből való kizárására irányuló kérelmet ezért elutasítják.
(60)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány azt állította, hogy i. mindössze egy uniós gyártó gyárt nedves felhasználású vágott szálakat, és ezért e termék bármely behozatala nem okozna kárt az uniós gazdasági ágazatnak; ii. az uniós gyártók nem szenvednek kárt a fent említett termékekkel kapcsolatosan, mivel az uniós gazdasági ágazat a panasz betekinthető változatában azt állította, hogy ezekből a termékekből 8-10 % feletti nyereséget realizálhatnak; iii. az a tény, hogy a nedves felhasználású vágott szálaknak magasabb a víztartalmuk, korlátozott az eltarthatóságuk és eltérő a gyártási folyamatuk, és ezért a fizikai, kémiai jellemzőik különböznek a normál vágott szálakéitól; valamint iv. azzal ellentétben, ami az előző vizsgálatban történt a cérnákkal kapcsolatosan, a Bizottság úgy véli, hogy a korlátozott helyettesíthetőség nem jelentős tényező a nedves felhasználású vágott szálak és szövedékek kizárásának engedélyezéséhez.
(61)
Az első állítást elutasítják, mivel számos uniós gyártó értékesít nedves felhasználású vágott szálakat, és ezért nem kizárt, hogy az uniós ágazat kárt szenved e terméktípus esetében.
(62)
A második állítást illetően, az a tény, hogy egyes terméktípusok bizonyos időpontokban nyereségesek, nem lehet elegendő ok ahhoz, hogy ezeket a terméktípusokat kizárják. Ezenfelül a nedves felhasználású vágott szálakat sokkal alacsonyabb mennyiségben hozzák be az Unióba, mint az egyéb üvegszálból készült termékeket. A haszonkulcs ezen egyetlen terméktípus esetében ezért nem reprezentatív az érintett termékre vonatkozóan.
(63)
A harmadik állítást illetően, az érintett terméket nem a víztartalmára való hivatkozással kell meghatározni. A nedves felhasználású vágott szálak víztartalma ezért nem indokolja kizárását. Ezenkívül a nedves felhasználású vágott szálak gyártási folyamata azonos a száraz felhasználású vágott szálakéval azzal a különbséggel, hogy egy gyártási szakasszal kevesebből - amely a szárítási szakasz - áll.
(64)
A negyedik állítást illetően a Bizottság ugyanazt a megközelítést követte, mint az előző dömpingellenes vizsgálatban, amelyben a nedves felhasználású vágott szálak az érintett termék részét képezték. Nem tudtak olyan érdemi érvet előadni, ami ettől eltérő következtetésre vezetne.
(65)
A nedves felhasználású vágott szálaknak a termékkörből való kizárására irányuló kérelmet ezért elutasítják.
3. A hasonló termék
(66)
Az előző dömpingellenes vizsgálathoz hasonlóan, az érintett termék és a kínai piacon gyártott és értékesített üvegszálból készült termékek, valamint az Unióban az uniós ágazat által gyártott és értékesített üvegszálból készült termékek esetében megállapítható, hogy fizikai, kémiai és műszaki tulajdonságaik, továbbá felhasználási formájuk alapvetően megegyező. Ezért ezek a termékek a dömpingellenes alaprendelet 1. cikkének (4) bekezdése, valamint a szubvencióellenes alaprendelet 2. cikkének c) pontja értelmében a jelenlegi vizsgálatok céljából hasonló termékek.
C. TÁMOGATÁS
1. Bevezetés
(67)
A Kínai Népköztársaság nemzetgazdasági és társadalmi fejlődésére irányuló 12. ötéves terv kiemeli a kínai kormány stratégiai vízióját a kulcsfontosságú iparágak javítására és támogatására, amely magában foglalja többek között az üvegszálból készült termékek gyártását. Különösen a 12. ötéves terv 9. fejezete, amely a feldolgozó ipar átalakítására és korszerűsítésére vonatkozik, kimondja:
„Az újszerű anyagok fejlesztésére fogunk összepontosítani, mint a fotovoltaikus üveg, az ultravékony üvegszubsztrátum, a különleges üvegszál, valamint a különleges kerámia.”
(68)
A fent említett terv 9. fejezetének 3. szakasza a vállalatok műszaki fejlesztésére vonatkozóan kifejezetten kimondja, hogy a kínai kormány „… ösztönözni fogja a vállalatokat, hogy hatékonyabban fejlesszék új termékeiket, növeljék termékeik technológiai tartalmát és hozzáadott értékét, valamint gyorsabban frissítsék és korszerűsítsék termékeiket.”
(69)
Ezenkívül ugyanezen terv 1. szakaszának 10. fejezete az alábbiakat írja elő:
„Az új anyagokkal foglalkozó ágazat fejlesztésére helyezett hangsúly az új funkcionális anyagokra, a fejlettebb szerkezeti anyagokra, nagy teherbírású rostokra és a belőlük készült kompozit anyagokra, valamint az általános célú alapanyagokra fog irányulni.”
(70)
Az innováció és általában az újszerű anyagok fontossága megjelenik a 12. ötéves ipari technológiai innovációs programban, valamint a 2006-2020-as időszakra vonatkozó hosszú távú nemzeti tudományos és technológiai fejlesztési tervben.
(71)
Ráadásul az ipari szerkezetátalakításra vonatkozóan 2011-ben kiadott iránymutatásban (a 9. határozat), egyértelműen befektetésre ösztönzött iparágként szerepel „Az E-üvegszál kemence huzalgyártása […], a nagy teherbírású rostok és termékeik fejlesztése és gyártása.” A külföldi tőkével működő vállalatokra vonatkozó útmutatás (Guideline Catalogue For Foreign Investment Industries) - amely azokat az iparágakat sorolja fel, amelyekben a külföldi befektetéseket ösztönzik (15) - szintén kifejezetten hivatkozik az üvegszálból készült termékekre és a különleges üvegszálakra.
(72)
A kínai kormány azt állította, hogy ezek a tervek csak útmutatóul szolgálnak, és nem kötelező erejűek. Mivel azonban a 12. ötéves terv azt egyértelműen meghatározza, az jogilag kötelező erejű:
„Ez a terv az Országos Népi Gyűlés megfontolását és jóváhagyását követően jogilag érvényes.”
(73)
A nyilvánosságra hozatalt követően, a kínai kormány azzal érvelt, hogy az érintett termék csak standard üvegszálból készült termékeket (e-üvegszál) és nem a technológiailag fejlettebb nagy teherbírású üvegszálakat (különleges célú üvegszál vagy S-üvegszál) jelenti. Az e vizsgálat által érintett termék ezért a befektetésre ösztönzött iparágak körén kívül esik, mivel csak a különleges üvegszálak vagy nagy teherbírású szálak szerepelnek az ösztönzött iparágak között. A kínai kormány többek között hivatkozik a 12. ötéves tervre, amely csak a „nagy teherbírású üvegszálakat” és a „különleges üvegszálakat” említi.
(74)
Először is, az érintett termék az egyes, folytonos üvegszálból készült termékeket jelenti. A termékmeghatározás nem tesz különbséget a tekintetben, hogy a termékek standard üvegszálakból (a továbbiakban: E-üvegszál) vagy különleges üvegszálakból (s-üvegszál) készültek. Másodszor, egyik érdekelt fél sem jelentkezett a termékek kizárására irányuló kérelemmel, azt állítva, hogy a különleges üvegszálnak nem kellene a termékkörbe tartoznia. Harmadszor, a kínai kormány nem vitatta azt a tényt, hogy a kormány ösztönzi a „különleges üvegszálak” fejlesztését. Valójában még a standard üvegszálakból készült termékeket is olyan ágazatként említik, amelyekre vonatkozóan ösztönzik a külföldi befektetéseket (lásd a (71) preambulumbekezdést).
(75)
Mindenesetre, még ha valaki el is fogadta volna, hogy a kínai kormány csak a nagy teherbírású üvegszálak (pl. S-üvegszál) fejlesztését ösztönzi, a vizsgálat nem tárt fel különbséget egyrészt a standard üvegszálak iparága, másrészt a különleges üvegszálak iparága között. Ezzel ellenkezőleg, az üvegszálból készült termékek - akár E-üvegszálból, akár nagy teherbírású üvegszálból, pl. S-üvegszálból készültek -, azokat mind ugyanazon, az üvegszálakkal foglalkozó iparág állítja elő. Ebben a tekintetben, a Bizottság különösképpen úgy találta, hogy valamennyi mintába felvett kínai exportáló gyártó használ mind standard üvegszálat (E-üvegszál), mind nagy teherbírású üvegszálat (S-üvegszál) a gyártási folyamata során, és nincs kialakított mechanizmus a termelés egy szegmensének nyújtott támogatás korlátozására, legyenek azok akár kedvezményes kölcsönök vagy földhasználati jogok. Ebből következik, hogy a nagy teherbírású üvegszálból készült termékek fejlesztésének kifejezett ösztönzése, akár jogi, akár ténybeli eszközökkel, kizárja az egész alap üvegszál-iparágat az átfogó stratégiai politikából, amely arra ösztönzi a vállalatokat, hogy hatékonyabban fejlesszék új termékeiket, növeljék termékeik technológiai tartalmát és hozzáadott értékét, valamint gyorsabban frissítsék és korszerűsítsék termékeiket.
(76)
A fentiekből következik, hogy az az állítás, miszerint az érintett termék nem tartozik a támogatott iparághoz, nem kellően megalapozott, ezért el kell utasítani.
(77)
Ezenkívül az Államtanácsnak az ipari szerkezetátalakítás támogatásáról szóló ideiglenes rendelkezések kihirdetéséről és végrehajtásáról szóló 40. sz. határozata (amelyre a hozzácsatolt, az ipari szerkezetátalakítás támogatásáról szóló ideiglenes rendelkezésekkel együttesen alkotja a 40. sz. határozatot) rendelkezik arról, hogy a kínai kormány tevékenyen támogatni fogja az különböző típusú iparágakat (16).
(78)
Jóllehet a 40. sz. határozat kifejezetten nem utal az üvegszálból készült termékek ágazatára, vagy általánosabban az újszerű anyagokkal foglalkozó ágazatra, a pénzügyi intézményeket arra utasítja, hogy kizárólag a támogatott projektek számára adjanak hiteltámogatást, valamint előirányozza a támogatott projektekkel kapcsolatos más kedvezményes politikák megvalósítását is (17). Ezért levonható az a következtetés, hogy a 40. sz. határozat rendelkezései alkalmazandóak voltak az üvegszálból készült termékek ágazatára.
(79)
A kínai kormány azt állította, hogy a 40. sz. határozat csak azt foglalja magában, hogy a támogatott iparágaknak a hitelnyújtási elveknek megfelelően kell hiteltámogatást kapniuk, és ebből nem vezethető le az, hogy az ilyen támogatást a preferenciális elbánás alapján kellene nyújtani.
(80)
A vizsgálat azt mutatta, hogy a mintába felvett vállalatok kedvezményes hitelezésben részesültek. Valójában egyes veszteséges vállalatok továbbra is részesültek kedvezményes finanszírozásban. A Bizottság ezért elutasítja a kínai kormány azon állítását, amely szerint az üvegszálból készült termékek ágazatának hitelezése a „hitelnyújtási elveknek megfelelően” történt volna. A kulcsfontosságú szempont a 40. sz. határozatnak megfelelően továbbra is az, hogy a pénzügyi szervezetek mindegyikének hiteleznie kell a támogatott iparágakat, amely magában foglalja az üvegszálból készült termékek ágazatát is, továbbá, hogy ezen támogatást tényszerűen kedvezményes feltételek mellett nyújtják.
(81)
Ezen túlmenően, a közép- és hosszú távú technológiai fejlesztésről szóló nemzeti tervezet (2006-2020) vállalja, hogy „előtérbe helyezi a szakpolitikai finanszírozást”, „arra ösztönzi a pénzügyi intézményeket, hogy adjanak kedvezményes hiteltámogatást a nagyobb nemzeti tudományos és technológiai iparosítási projektek számára”, továbbá „arra ösztönzi a pénzügyi intézményeket, hogy javítsák és erősítsék a csúcstechnológiát alkalmazó vállalatoknak szóló pénzügyi szolgáltatásaikat”, és „kedvezményes adópolitikát alkalmaz a csúcstechnológiát alkalmazó vállalatok fejlődésének előmozdítása érdekében”.
(82)
Az üvegszálból készült termékek gyártása a csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozások tevékenységi körébe tartozik, miként azt a KNK-ban új és csúcstechnológiai státusszal rendelkező gyártók száma is alátámasztja. Valójában a vizsgálat feltárta, hogy a mintába felvett vállalatok közül egyesek megkapták az új és csúcstechnológiai tanúsítványt, amely alapján a fent említett közép- és hosszú távú technológiai fejlesztésről szóló nemzeti tervezetben (2006-2020) kiemelt kedvezményes elbánásban részesülhetnek.
2. Az együttműködés hiánya és a rendelkezésre álló tények felhasználása
2.1. A szubvencióellenes alaprendelet 28. cikke (1) bekezdésének alkalmazása egy exportáló gyártó esetében
(83)
A KNK-ban működő egyik vállalatnál tett ellenőrző látogatás során kiderült, hogy a vállalat a szubvencióellenes kérdőívre adott válaszában kicserélte a Bizottságnak eredetileg benyújtott auditált pénzügyi kimutatását. A vállalat nem tette önkéntesen közzé ezt az információt, és az eltérő auditált pénzügyi kimutatásra csak akkor derült fény, amikor a vállalatot felkérték, hogy nyújtsa be a pénzügyi kimutatás eredeti példányát. Ezenfelül ezt az új kimutatást csak kínai nyelven bocsátották rendelkezésre. Mivel a két különböző auditált pénzügyi kimutatás megküldése sérti a nemzetközi könyvvizsgálati standardokat (560. sz.: „az ellenőrzés lezárását követő eseményekre” vonatkozóan), az ellenőrző csoport hangsúlyozta, hogy ez súlyos aggályokat vetett fel, mivel kétséget ébresztett a benyújtott pénzügyi kimutatások hitelességét illetően. A vállalat kifejtette, hogy az eredetileg a kérdőívre adott válaszban benyújtott auditált pénzügyi kimutatások hibákat tartalmaztak, és ezért cserélték ki azokat egy azonos könyvvizsgáló cég által kiadott új verzióval, valamint visszadátumozták és újra kiadták azt az eredeti pénzügyi kimutatással azonos sorszámmal, amelyet megsemmisítettek.
(84)
Az ellenőrző látogatást követően és amint a pénzügyi kimutatás második példányának fordítása rendelkezésre állt, a Bizottság levelet küldött a vállalatnak, amelyben kiemelte az egyedi és részletes indokokat, amely alapján úgy vélte, hogy a kérdőívben benyújtott adatok közül egyeseket nem lehetett igazoltnak tekinteni. A vállalatot tájékoztatták arról, hogy a Bizottság határozhat úgy, hogy megállapításait a rendelkezésre álló tényekre alapozza a szubvencióellenes alaprendelet 28. cikkének (1) bekezdésének megfelelően, és lehetőséget kapott az észrevételei megtételére.
(85)
A vállalat mind írásban, mind a meghallgató tisztviselővel folytatott meghallgatás során benyújtotta észrevételeit. Válaszában jelezte még egy további (harmadik) auditált pénzügyi kimutatás meglétét (a tőzsdén jegyzett társaságok esetében használt formátumban). Bár látszólag nem volt sok különbség a második és a harmadik kimutatás között, az utóbbi mégis részletesebb és átfogóbb volt. Jóllehet azt előbb adták ki és már az ellenőrző látogatás alatt is a vállalat rendelkezésére állt (18), a pénzügyi kimutatás meglétét nem hozták időben a Bizottság tudomására a vizsgálat során. A másik pénzügyi kimutatással ellentétben, ez a harmadik verzió kifejezetten és részletesen felsorolta az összes olyan támogatást (beleértve azok jogalapját), amelyet a vállalat a vizsgálati időszak folyamán kapott. Ezért a pénzügyi kimutatás vizsgálata nagyon hasznos lett volna az ellenőrző látogatáson a vállalat által kapott egyedi támogatási rendszerekre vonatkozóan benyújtott valamennyi információ ellenőrzése érdekében.
(86)
Az auditált pénzügyi kimutatások lényeges dokumentumot jelentenek a vállalat által a Bizottságnak benyújtott valamennyi információ megfelelő ellenőrzése érdekében, többek között a támogatásokra, kölcsönökre, földhasználati jogokra, adóhalasztásokra stb. vonatkozóan.
(87)
A fentieknek megfelelően a vállalat együttműködésére nem került sor, és ez súlyosan akadályozta a Bizottságot abban, hogy a hozzá benyújtott információkat ellenőrizze, mivel így nem állt módjában többek között a vállalat által kapott támogatások mértékére vonatkozó információk megfelelő vizsgálata. Ennek következtében a Bizottság nem tudott kellően pontos megállapítást tenni különösen a kapott támogatások mértékéről.
(88)
Úgy tekinthető, hogy a vállalat félrevezető információkat adott meg, és nem működött együtt megfelelően. A Bizottság ezért úgy határozott, hogy a szubvencióellenes alaprendelet 28. cikke (1) bekezdésének rendelkezéseit alkalmazza. Mivel a vállalat egy csoportba tartozott, ezért a szubvencióellenes alaprendelet 28. cikkének (1) bekezdésének rendelkezései az egész csoportra alkalmazandóak voltak.
(89)
A csoportra vonatkozó támogatás mértékének megállapítása érdekében azonban a Bizottság a csoporton belüli két olyan vállalat tényleges adatait használta fel, amelyek teljes mértékben együttműködtek mindkét vizsgálat során, és amely információkat megbízhatónak lehetett tekinteni a támogatásuk mértékének szempontjából. A csoporthoz tartozó azon vállalat tekintetében, amely félrevezető információkat adott meg, a támogatás mértékének meghatározása a rendelkezésre álló tények alapján történt. Az e jogi személyre vonatkozó támogatások mértékének meghatározásakor a Bizottság által használt rendelkezésre álló tényadatok az egyes támogatási rendszerekre vonatkozóan talált támogatások legmagasabb szintjei voltak a mintába felvett vállalatokhoz tartozó bármely jogi személy vagy a (30) preambulumbekezdésben említett vállalatcsoportok voltak, amelyek teljes mértékben együttműködtek a vizsgálat során.
(90)
A nyilvánosságra hozatalt követően a panaszos azt állította, hogy a csoport támogatásának mértékéhez használt számítás módszertana nem volt helyes. Azzal érvelt, hogy mivel a csoport támogatáskülönbözete az együttműködő vállalatok közül bármelyikre vonatkozó egyes támogatási rendszerek esetében talált legmagasabb támogatáskülönbözet összege, ezért annak sokkal magasabbnak kellene lennie.
(91)
Ez az állítás egy félreértésből ered. A támogatás mértékének kiszámításához használt módszert, a fenti (89) preambulumbekezdésben leírtak szerint, csak a félrevezető információt benyújtó (csoporton belüli) egy vállalat, és nem az egész csoport esetében alkalmazták. Emiatt ezt az állítást elutasították.
(92)
A félrevezető adatokat szolgáltató vállalat nem exportálta az érintett terméket. A csoporton belül az érintett termék exportját a kapcsolatban álló vállalatok egyike bonyolította. Ez utóbbi azonban teljes mértékben együttműködött mindkét vizsgálat során, és megbízható adatokat szolgáltatott a csoport exportárairól. A benyújtott adatokat ezért felhasználták a Bizottság végleges megállapításaihoz ebben az eljárásban.
(93)
A nyilvánosságra hozatalt követően az exportáló gyártó azt állította, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a szubvencióellenes alaprendelet 28. cikke (1) bekezdésének rendelkezéseit.
(94)
Először is, azzal érvelt, hogy a vállalatnak megküldött levélben - amelyben a Bizottság a szubvencióellenes alaprendelet 28. cikke (1) bekezdése javasolt alkalmazásának részletes indokait vázolta - soha nem állította, hogy nem tudta megvizsgálni a támogatásra vonatkozó információkat. A Bizottság ezért nem hivatkozhatna erre az érvelésre a végleges következtetéseiben, mivel a vállalatnak nem adtak lehetőséget, hogy észrevételt tegyen ezzel az érveléssel kapcsolatosan.
(95)
Ez az állítás nem elfogadható. A Bizottság levelében egyértelműen kimondta, hogy „nem vonhatja le azt a következtetést, miszerint a [vállalat által] kapott támogatások mértékére vonatkozó információkat ellenőrizték.” Mindenesetre a Bizottság a vállalatot teljes körűen tájékoztatta annak okairól, hogy miért alkalmazta a legjobb rendelkezésre álló tényeket a végső nyilvánosságra hozatali dokumentumban, és lehetőséget biztosított a vállalat számára az észrevételei megtételére, amellyel a vállalat élt is.
(96)
Másodszor, az exportáló gyártó azzal érvelt, hogy még ha a Bizottságnak alkalmaznia kellett is a szubvencióellenes alaprendelet 28. cikkének (1) bekezdését, a Bizottságnak nem kellene más vállalatok adatait alapul vennie a támogatás megállapításához, hanem inkább a vállalat aktuális auditált pénzügyi kimutatásaira kellene támaszkodnia, mivel még mindig az a „legmegfelelőbb” és a „legalkalmasabb” információ a vállalat támogatásának mértékéről.
(97)
A fenti (83)-(88) preambulumbekezdésekben kifejtettek szerint a Bizottságnak komoly kétségei vannak a benyújtott pénzügyi kimutatások hitelességével kapcsolatosan, és ezért nem támaszkodhatott azokra a támogatás mértékének megállapítása érdekében az olyan különböző támogatási rendszerek és programok esetében, mint a kedvezményes kölcsönök és a megfelelő díjazásnál alacsonyabb áron biztosított földhasználati jogok. A megbízható auditált pénzügyi kimutatások valóban kulcsfontosságúak az előírástól eltérően szolgáltatott adatok pontosságának és teljességének ellenőrzése szempontjából. A Bizottságnak ezért a rendelkezésre álló legjobb tényadatokat kellett igénybe vennie a támogatás mértékének megállapítására, amelyek ebben az esetben a releváns támogatási rendszerekre vonatkozóan a többi együttműködő vállalattól származó ellenőrzött információk voltak. Ezt az állítást ezért a Bizottság elutasította.
(98)
A vállalat azt állította továbbá, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a nemzetközi számviteli standardokat (IAS) kritériumként az auditált pénzügyi kimutatások elutasítására. A vállalat szerint különbséget kellett volna tenni az auditált pénzügyi kimutatás szerepe és a IAS relevanciája között egy olyan értékelésben, amely a piacgazdasági elbánást vizsgálta egyrészt a dömpingellenes eljárásokban, másrészt a szubvencióellenes eljárásokban. A nemzetközi számviteli standardok megsértése nem lehet indok a szubvencióellenes alaprendelet 28. cikke (1) bekezdésének alkalmazására.
(99)
A Bizottság megjegyzi, hogy a nemzetközi számviteli standardok megsértése, amelyet a vizsgálat során feltártak, önmagában nem volt ok arra, hogy a szubvencióellenes alaprendelet 28. cikkének (1) bekezdését alkalmazzák. Az okot az a tény szolgáltatta, hogy az auditált pénzügyi kimutatások különböző verzióit nyújtották be a Bizottsághoz, amely kétségeket ébreszt azok hitelessége iránt, és ennek alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a támogatás mértékére vonatkozó más információ nem vizsgálható meg. Ezt az állítást ezért a Bizottság elutasította.
(100)
A vállalat azt is állította, hogy indokolatlan volt a Bizottság által a támogatáskülönbözet kiszámítására alkalmazott módszer, amelynek lényege, hogy az egyes együttműködő jogi személyekre (és nem az egyes csoportokra) vonatkozó egyes támogatási rendszerek esetében a legmagasabb kiegyenlítő rátát vették figyelembe. A vállalat azt állította, hogy a módszer hibás, mivel az ugyanazon csoporton belüli vállalatok úgy dönthetnek, hogy a támogatásokat az egész csoport érdekében egy specifikus jogi személyre koncentrálják.
(101)
Amint a (89) preambulumbekezdésben említettük, a Bizottság a csoporton belüli támogatási szint kiszámításakor a csoporton belüli azon két másik vállalat tényleges adatait használta, amelyek mindkét vizsgálat során együttműködtek az egész csoportra vonatkozó támogatás szintjének kiszámításakor. A rendelkezésre álló adatok csak a csoporton belüli egy jogi személyre vonatkoztak, amely félrevezető adatokat szolgáltatott. A csoporton belüli jogi személyek támogatása mértékének megállapítása érdekében a Bizottság azt találta a legmegfelelőbbnek, hogy a számításokat azonos szintre alapozza a vállalati struktúrán belül, és a mintába felvett vállalatokhoz vagy vállalatcsoportokhoz tartozó (adott esetben a csoporton belüli) jogi személyek közül bármelyikre vonatkozóan a legmagasabb támogatási mértéket vegye figyelembe. Ezt az állítást ezért a Bizottság elutasította.
2.2. A szubvencióellenes alaprendelet 28. cikke (1) bekezdésének alkalmazása az állami tulajdonú bankok esetében
(102)
A KNK-ban működő állami tulajdonú bankok közül egyik sem működött együtt a Bizottsággal. A bankokat felkérték, hogy a kérdőívek kitöltésével küldjék meg a szükséges információkat a szubvencióellenes vizsgálat céljából. A Bizottság ezért értesítette a kínai kormányt, hogy meg fogja fontolni, hogy a megállapításait a rendelkezésre álló tényadatokra alapozza a szubvencióellenes alaprendelet 28. cikke (1) bekezdésének értelmében, amennyiben az állami tulajdonú bankokkal kapcsolatos információkról van szó.
(103)
A Bizottság levelére megküldött válaszában és a nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány kifogásolta a szubvencióellenes alaprendelet 28. cikke (1) bekezdésének alkalmazását, amennyiben az állami tulajdonú bankoktól kért információkról van szó. Azzal érvelt, hogy a kínai kormány nagy mennyiségű információt nyújtott be e vizsgálat során. A Bizottság azonban úgy vélte, hogy az az információ nem helyettesítheti teljes mértékben az állami tulajdonú bankok válaszát a kérdőívekre. A kínai kormány nem vitatta azt a tényt, hogy az állami tulajdonú bankok nem válaszoltak a kérdőívekre, és azt sem, hogy a bankok állami tulajdonúak. A Bizottságnak ezért a rendelkezésre álló tényadatokra kellett támaszkodniuk az állami tulajdonú bankokra vonatkozó megállapításainál.
3. A vizsgált támogatási programok
(104)
A Bizottság kérdőíveket küldött a kínai kormánynak és a mintába felvett exportáló gyártóknak azzal a céllal, hogy információkat kérjen azokról a támogatási programokról, amelyek állítólagosan az üvegszálból készült termékek ágazatára nyújtott támogatásokkal jártak. A következő támogatási programok vizsgálatára került sor:
a)
Kedvezményes biztosítási hitelek, garanciák és biztosítások az üvegszálból készült termékek ágazatának:
-
Kedvezményes biztosítási hitelek
-
Exporthitel-támogatási programok
-
Az újszerű anyagokra vonatkozó exportgaranciák és exportbiztosítékok
-
Az offshore holdingtársaságokhoz biztosított hozzáférésből és a hitelek kormány általi visszafizetéséből származó előnyök
b)
Támogatási programok:
-
Az „Ismert Márkák” („Famous Brands”) és „Világszínvonalú Kínai Márkák” („China World Top Brands”) elnevezésű program fejlesztéséhez nyújtott támogatások
-
A központi kormányzat által nyújtott támogatások
-
a középszintű kormányzati szervek által nyújtott támogatások
-
Az iparágak külföldi terjeszkedéséhez nyújtott források Kuangtung tartományban
c)
Az állam által a megfelelő ellenszolgáltatásnál kisebb összeg fejében biztosított források
-
Az állam által biztosított villamos-energia-ellátás,
-
Az állam által biztosított vízellátás,
-
Az állam által biztosított nyersanyagok
-
Földterület megfelelő nagyságú díjazásnál alacsonyabb összeg megfizetése ellenében történő biztosítása az állam által
d)
A jövedelemadóval kapcsolatos és egyéb közvetlen adómentességi és adócsökkentési programok
-
A „két évig adómentesség, három évig fele adó” program külföldi tőkével működő vállalatok (ktv-k) számára
-
Társaságiadó-csökkentés exportorientált ktv-k számára
-
A földrajzi elhelyezkedés alapján a ktv-k számára nyújtott társaságiadó-kedvezmények
-
A külföldi tőkével működő termelő vállalatok számára helyi társaságiadó-mentességet és adócsökkentést biztosító programok
-
Adócsökkentés kínai gyártású berendezéseket beszerző ktv-k számára
-
Adójóváírás kutatáshoz és fejlesztéshez ktv-k számára
-
Adó-visszatérítés a ktv-k nyereségének exportorientált vállalkozásokba történő befektetéséhez
-
Kedvezményes adóprogramok csúcstechnológiát vagy új technológiát alkalmazó vállalkozásként elismert ktv-k számára
-
Adókedvezmények a kijelölt projektekben részt vevő, csúcstechnológiát és új technológiát alkalmazó vállalatok számára
-
Az északkeleti régió vállalataira vonatkozó kedvezményes társaságiadó-politika
-
Kuangtung tartomány adóprogramjai,
-
Osztalék adómentessége a minősítéssel rendelkező belföldi vállalkozások között
-
Csökkentett társasági adókulcsok
e)
Közvetett adókat és importvámokat érintő programok:
-
Felhasznált importált berendezések héamentessége
-
Héa-visszatérítések kínai gyártású berendezés külföldi tőkével működő vállalat általi beszerzéséért
-
Héa- és vámmentességek a külkereskedelmi fejlesztési alap programjának keretében állóeszközök beszerzéséért
4. Kedvezményes hitelek, más finanszírozások, garanciák és biztosítások
4.1. Kedvezményes hitelek
a) Bevezetés
(105)
Az állami tulajdonú bankok esetében a megállapításokat a rendelkezésre álló tényekre alapozták, a szubvencióellenes alaprendelet 28. cikkének (1) bekezdése értelmében, amint azt a C.2.2. pontban kifejtettük.
b) Jogalap
(106)
A KNK-ban a következő jogszabályok rendelkeznek a kedvezményes hitelezésről: A Kínai Népköztársaság törvénye a kereskedelmi bankokról (a továbbiakban: banktörvény) [2003], a hitelekre vonatkozó általános szabályok, amelyet a Kínai Központi Bank 1996. június 28-án hirdetett ki, valamint az Államtanács fentebb már hivatkozott 40. sz. határozata.
c) A vizsgálat megállapításai
A támogatás megléte
(107)
Miközben a kínai hatóságok csak nagyon kevés információt szolgáltattak a kínai bankok részvénytulajdonáról/tulajdonviszonyairól, a vizsgálat a rendelkezésre álló tények alapján azt állapította meg, hogy a kínai pénzügyi piacra jelentős kormányzati befolyás és ellenőrzés jellemző. Annak elemzésekor, hogy a bankok kormányzati hatáskörrel felruházott, ilyen hatáskörrel rendelkező vagy ilyen hatáskört gyakorló szervezetek-e (közjogi szervek), a Bizottság nemcsak arról használt fel minden rendelkezésre álló adatot, hogy a bankok kormányzati tulajdonban állnak-e, hanem egyéb jellemzőkről is, például az igazgatóságon belüli kormányzati jelenlétről, a bankok tevékenységeire vonatkozó kormányzati befolyásról és ellenőrzésről, a kormányzati politikák vagy érdekek képviseletéről, valamint arról, hogy a banki szervezeteket jogszabály útján hozták-e létre.
(108)
A rendelkezésre álló információk alapján azt a következtetést lehet levonni, hogy a kínai pénzügyi piacon a kínai kormány által befolyásolt igazgatótanáccsal rendelkező, teljes mértékben állami tulajdonban lévő bankoknak a legnagyobb a piaci részesedésük, és ők a piac meghatározó szereplői. Az állami tulajdonú bankokra olyan jogszabályok vonatkoznak, amelyek előírják számukra többek között, hogy hitelezési tevékenységüket igazítsák a nemzetgazdaság igényeihez, nyújtsanak hiteltámogatást a támogatott projektek számára (19), illetve kezeljék prioritásként a csúcstechnológiát vagy új technológiát alkalmazó ágazatok fejlesztését (20).
(109)
Az állam kínai pénzügyi piacon érvényesülő befolyásának további jele a Kínai Központi Bank szerepe a kamatlábak megállapításának és ingadozásának egyedi korlátozásában (21). A pénzügyi intézményeket arra kérik, hogy hitelkamataikat a Kínai Központi Bank referencia-hitelkamatlábának bizonyos tartományán belül állapítsák meg. A kedvezményes hitelek esetében a kamatlábak felfelé nem ingadozhatnak. A hitelkamatlábakra alkalmazott korlátok és a betéti kamatokra meghatározott felső határok olyan helyzetet teremtenek, amelyben a bankok olcsó tőkéhez való hozzáférése garantált (a betéti kamatot szabályozó rendelet miatt), és kedvező kamatokkal hitelezhetnek a kiválasztott ágazatok számára azzal a kormányzati politikával összhangban, amely arra utasítja a politikaorientált pénzügyi intézményeket, hogy különösképpen támogassák az egyes támogatott és/vagy a csúcstechnológiát alkalmazó ágazatok fejlesztését, mint például az az üvegszálból készült termékek ágazata.
(110)
A Bizottság felkérte a kínai kormányt, hogy tisztázza a 251. sz. körlevélben, illetve az azt megelőző jogszabályban (A Kínai Központi Bank körlevele a pénzügyi intézmények hitelkamatlábának ingadozási sávjáról - YinFa, 2003. évi 250. sz.) szereplő fogalommeghatározásokat és megfogalmazásokat. Amint azt a C.2.2. szakaszban kifejtettük, a kínai kormány azonban nem nyújtotta be ezeket a körleveleket. A kínai kormány mindazonáltal azt állította, hogy a 250. sz. körlevél helyébe a 251. sz. körlevél lépett, valamint a hitelkamatlábak alsó határát 2013 júliusában eltörölték, és ezért nincs állami szerepvállalás a bankszektorban.
(111)
A hitelkamatlábak alsó határának eltörlése azonban a vizsgálati szakaszban történt. Ennek megfelelően, a Kínai Központi Bank befolyásolta a vizsgálati időszak nagyobb részében az állami tulajdonban lévő kínai kereskedelmi bankok által nyújtott kölcsönök kamatait. A vizsgálat továbbá nem mutatta ki, hogy az alsó határ eltörlésének azonnali hatása lett volna a mintába felvett gyártók által kapott hitelekre. Mindenesetre a vizsgálati időszakban a kamatlábakra érvényes küszöb nem az egyetlen érv, amely alapján a Bizottság álláspontja szerint az állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankok közjogi szervnek minősülnek.
(112)
A napelempanelekre (22) és szolárüvegekre (23) vonatkozó szubvencióellenes vizsgálatok során tett megállapítások, amelyekben kimutatták, hogy az állami tulajdonú bankok a KNK-ban közjogi szervként működnek (lásd a fotovoltaikus panelekről szóló rendelet (158) és (168) preambulumbekezdéseit és a szolárüvegekről szóló rendelet (73) preambulumbekezdését), szintén olyan rendelkezésre álló tények ebben a vizsgálatban, amelyek az állami tulajdonú bankok közjogi szervi státusára vonatkoznak. Ezeket a tényeket az alábbiakban foglaljuk össze:
-
az állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankok rendelkeznek a legnagyobb piaci részesedéssel és domináns szereplők a kínai piacon;
-
a rendelkezésre álló tények alapján az állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankokat a tulajdonosi jogokon keresztül és kereskedelmi banki tevékenységük - például az általuk kínálható kamatokra vonatkozó korlátok - igazgatási ellenőrzése által a kormány irányítja;
-
a banktörvény és egyéb törvények és rendeletek alapján a bankoknak a nemzetgazdaság igényeinek megfelelően kell hitelt nyújtaniuk, hiteltámogatást kell biztosítaniuk a támogatott projektek részére, és előnyben kell részesíteniük az új és csúcstechnológiai vállalkozásokat.
(113)
A fentiek alapján meg kell állapítani, hogy az állami tulajdonú bankok kormányzati feladatot látnak el a kínai kormány nevében, nevezetesen kötelezően támogatják a gazdaság bizonyos ágazatait az állami tervezéssel és a politikai dokumentumokkal összhangban. Az állami tulajdonú bankokon belüli jelentős kormányzati tulajdon alátámasztja, hogy a bankok kormányzati ellenőrzés alatt állnak közfeladataik gyakorlása során. A kínai kormány érdemi irányítást gyakorol az állami tulajdonú bankok felett a kormány pénzügyi ágazatban való, mindent átfogó részvételén keresztül és annak révén, hogy az állami tulajdonú bankok számára előírják a kormányzati politikák követését. Az állami tulajdonú bankokat tehát közjogi szervnek kell tekinteni, mivel kormányzati hatáskörrel rendelkeznek, ilyen hatáskört gyakorolnak, illetve ilyen hatáskörrel ruházták fel azokat.
(114)
A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány vitatta ezt a következtetést, azt állítván, hogy a Bizottság nem indokolta meg, miért tekinti az állami tulajdonban lévő bankokat közjogi szerveknek. A Bizottság meggyőződött arról, hogy a fenti preambulumbekezdésekben közölt tények igazolják az arra vonatkozó következtetést, hogy az állami tulajdonú bankok közjogi szervek.
(115)
Míg a mintába felvett exportáló gyártók által kapott hitelek túlnyomó többségét állami tulajdonú bankok nyújtották, a vizsgálat feltárta, hogy a hitelek kis összege magántulajdonban lévő bankoktól származott. A Bizottság ezért azt elemezte, hogy a kínai kormány a szubvencióellenes alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának iv. alpontja értelmében megbízza-e és/vagy utasítja-e a magántulajdonban lévő kínai bankokat arra, hogy kedvezményes hitelt nyújtsanak az üvegszálból készült termékek gyártói számára.
(116)
A banktörvény 34. cikke értelmében a magántulajdonú bankok szintén arra kaptak utasítást, hogy „a hitelezési tevékenységüket a nemzetgazdaság és a társadalmi fejlődés igényeinek megfelelően, illetve az állami iparpolitika iránymutatásai alapján végezzék” (24).
(117)
A vizsgálat kimutatta, hogy a mintába felvett exportáló gyártók esetében az állami tulajdonú és a magántulajdonú bankok által alkalmazott hitelkamatok általában azonos szinten voltak. Ez azt jelzi, hogy az állami tulajdonú bankok - amelyek a KNK-ban a banki és hitelezési piac legfőbb szereplői- határozzák meg a kamatlábat, és a magántulajdonú bankok egyszerűen követik az állami tulajdonú bankok (közjogi szervek) által megszabott kamatlábakat.
(118)
E körülmények között azt a következtetést lehet levonni, hogy a magántulajdonú bankok nem határozzák meg az állami befolyástól függetlenül saját kamataikat, valamint a magántulajdonú bankok hitelezési stratégiáját a kínai kormány irányítja.
(119)
A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány vitatta a Bizottságnak a banktörvény 34. cikkére vonatkozó értelmezését, azt állítván, hogy „a Bizottság a 34. cikket olyan jelentéssel értelmezi, amely nyilvánvalóan nem tulajdonítható annak”. A kínai kormány felhívta a Bizottság figyelmét a banktörvény más cikkeire, nevezetesen a 4., 5. és 7. cikkére, amelyek azt hivatottak biztosítani, hogy a hiteleket befolyásmentesen, hitelbírálat alapján nyújtsák.
(120)
A Bizottság elismeri cikkek létezését, úgy véli azonban, hogy azokat a 34. cikk rendelkezéseinek fényében kellene értelmezni. Erre vonatkozóan emlékeztetni kell arra, hogy sem a kínai kormány, sem a bankok vagy a mintába felvett érintett vállalatok nem tudták bizonyítani, hogy a hiteleket befolyásmentesen, hitelbírálat alapján nyújtották. Ezzel ellenkezőleg a vizsgálat feltárta, hogy az egyik exportáló gyártó veszteséges volt, de ennek ellenére sikerült hitelt kapnia a bankoktól a szokásos kamat mellett a nehéz pénzügyi helyzetével kapcsolatos kockázati felár nélkül.
(121)
A Bizottság ezért azt a következtetést vonja le, hogy a magántulajdonú bankok a kínai kormány megbízásából és utasítása szerint az állami tulajdonú bankokhoz hasonló módon kedvezményes finanszírozást biztosítanak, és így a szubvencióellenes alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának iv. alpontja szerinti pénzügyi támogatás áll fenn.
Egyedi jelleg
(122)
Az együttműködő exportáló gyártók részére hitelt folyósító bankok többsége állami tulajdonú, és a végső soron a kínai kormány irányítása alatt áll. E bankok között szerepeltek a fontosabb kínai kereskedelmi és állami fejlesztési bankok, mint a Kínai Fejlesztési Bank, az EXIM Bank, a Kínai Mezőgazdasági Bank, a Kínai Központi Bank, a Kínai Építési Bank és a Kínai Ipari és Kereskedelmi Bank.
(123)
A Bizottság megjegyzi, hogy a kínai kormány korlátozott számú gazdasági ágazat felé irányít kedvezményes hitelezést. A 40. sz. határozat értelmében a kínai kormány tevékenyen támogatni fogja az újszerű anyagokra épülő iparágakat, és az üvegszálból készült termékek ágazata újszerű anyagok ágazatának tekintendő. Továbbá, a pénzügyi intézmények mindegyikét arra utasították, hogy kizárólag a támogatott projekteknek nyújtsanak hiteltámogatást, és az üvegszálból készült termékekkel kapcsolatos projektek is ehhez a kategóriához tartoznak. Az említett határozat egyúttal ígéretet fogalmaz meg „a támogatott projektekkel kapcsolatos más kedvezményes politikák” megvalósítására is.
(124)
A kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság tévesen támaszkodott a 40. sz. határozatra, mivel az érintett termék gyártása nem tartozik a támogatott iparágak közé. Ezen túlmenően, még ha el is fogadták, hogy az iparág támogatott, a kormány azt állította, hogy a 40. sz. határozatra hivatkozást nem lehet kiterjeszteni olyan iparágra, amely nem szerepel 9. sz. határozatban. (az ipari szerkezetátalakítással kapcsolatos 2011-es útmutató).
(125)
A mintába felvett exportáló gyártók a fent említett támogatott iparágak (lásd a (67)-(76) preambulumbekezdéseket) kategóriájába, valamint a csúcstechnológiát és új technológiát alkalmazó iparágak kategóriájába tartoznak. Ezenkívül a kormány állításával ellentétben, a különleges üvegszálak és a belőle készülő termékek, valamint az e-üveggyártáshoz szükséges kohók kifejezetten a 9. sz. határozat (25) XII. fejezetének 6. pontjában szerepelnek. Ez az állítás tehát megalapozatlan.
Gazdasági előny.
(126)
A hitelfelvevő olyan mértékben jut gazdasági előnyhöz, amennyivel kedvezőbb feltételek mellett veheti fel az állami hiteleket vagy a kormány által megbízott vagy utasított magánfelek hiteleit, mint a piacon ténylegesen megszerezhető kereskedelmi hitelt.
A referenciamutatóra támaszkodás szükségessége
(127)
A Bizottság megpróbálta ellenőrizni a vizsgálati időszakban a mintába felvett exportáló gyártóknak hitelt nyújtó bankok által elvégzett hitelkockázat-értékeléseket. Az exportáló gyártók közül egyesek veszteségesek voltak. Sikerült azonban hitelt kapniuk a bankoktól referencia-kamattal a romló pénzügyi helyzetükkel kapcsolatos kockázati felár nélkül. A Bizottság ezért okkal kérdőjelezi meg, hogy az üvegszálból készült termékekkel foglalkozó vállalatoknak kockázatértékelés alapján nyújtottak volna hitelt, és a kamatlábat ilyen kockázatértékelés alapján állapították volna meg.
(128)
Mivel a fent említettek szerint a kínai bankok által folyósított hitelek jelentős kormányzati beavatkozásról árulkodnak a bankszektorban, és nem a valamely működő bankpiacon fellelhető kamatokat tükrözik, a megfelelő piaci referenciaértékeket az alábbi módszer alkalmazásával számították ki. Ezenkívül a kínai kormány együttműködésének hiányában a Bizottság a megfelelő referencia-kamatlábat a rendelkezésre álló tények alapján állapította meg.
(129)
Az RMB-ben kifejezett hitelek megfelelő referenciájának kiszámításánál a Bizottság ésszerűnek tekinti a kínai kamatlábak alkalmazását, oly módon kiigazítva, hogy azok a szokásos piaci kockázatot tükrözzék. Abban a helyzetben, ahol az exportőrök aktuális pénzügyi helyzetét a bankhitelek torz piaci körülményei között állapították meg, és a kínai bankok a kockázatelemzésükkel és a hitelminősítésükkel kapcsolatban nem bocsátottak rendelkezésre megbízható információkat, a Bizottság szükségesnek ítélte, hogy a kínai exportőrök hitelképességét ne névértéken, hanem felárral vegye figyelembe, ami az eltorzult kínai piacnak az exportőrök pénzügyi helyzetére gyakorolt lehetséges hatását tükrözi.
(130)
Ugyanez a helyzet a külföldi pénznemben kifejezett hitelek esetében is. A vizsgálati időszakban megfelelő pénznemben kiadott, „BB” minősítésű vállalati kötvények szolgáltak referenciaként.
(131)
A fentiekben kifejtettek szerint mind a kínai kormányt, mind az együttműködő exportáló gyártókat felkérték, hogy bocsássanak információkat a Bizottság rendelkezésére a kínai bankok hitelpolitikájáról és arról, hogy a hiteleket az exportáló gyártóknak hogyan folyósítják. Ilyen információt azonban nem nyújtottak be. Ennek megfelelően az együttműködés hiányára és a rendelkezésre álló tények összességére tekintettel és a szubvencióellenes alaprendelet 28. cikkének (6) bekezdésével összhangban a Bizottság úgy tartotta megfelelőnek, hogy valamennyi kínai vállalat részére csak a „nem befektetési besorolású” kötvények legmagasabb kategóriáját adja (a Bloombergnél „BB”), és a Kínai Központi Bank megszokott hitelezési kamatlábára az ilyen minősítésű vállalatok által kibocsátott kötvények esetében várható felárat alkalmazza.
(132)
Ezért a vizsgálati időszak alatt a mintába felvett vállalatoknak nyújtott hitelek referencia-kamatlábának kiszámításához kockázati prémiumot számítottak ki a BB minősítéssel rendelkező vállalatok kötvényeinek és az AAA minősítésű vállalatok (Kína államkötvényeinek minősítése is ez) kötvényeinek kamata közötti különbség alapján, a Bloomberg nyilvántartásai szerint. A kockázati prémiumot ezután a Bizottság hozzáadta a Kínai Központi Bank által a vizsgálati időszakban nyújtott hitelek átlagkamatához.
(133)
A vizsgálati időszakra vonatkozó gazdasági előnyt a vizsgálati időszak alatt a vállalatok által ténylegesen fizetett kamat és azon kamat közötti különbözetként határozták meg, amelyet a referencia-kamatláb alkalmazása esetén kellett volna fizetni. A gazdasági előnyt ezután az egyes együttműködő exportáló gyártók teljes forgalmának százalékos arányában fejezték ki.
(134)
A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány azt állította, hogy a Bizottságnak nem kellett volna semmilyen referencia-mutatóra hivatkoznia a gazdasági előny kiszámításánál, mivel állítása szerint a hiteleket piaci feltételek mellett nyújtották, és így nem állt fenn gazdasági előny.
(135)
A (127)-(130) preambulumbekezdés szerint a kínai bankhitelpiac torzult, és ezért a Bizottság úgy véli, hogy a referencia-kamatláb használata teljes mértékben indokolt.
(136)
Ezenfelül a kínai kormány állítása szerint a Bizottság nem indokolta kellően, hogy miért erre a referenciára esett a választása.
(137)
Az RMB-ben kifejezett hitelek megfelelő referenciájának kiszámításánál a Bizottság ésszerűnek tekinti a kínai kamatlábak alkalmazását, oly módon kiigazítva, hogy azok a szokásos piaci kockázatot tükrözzék. Abban a helyzetben, ahol az exportőrök aktuális pénzügyi helyzetét torz piaci körülmények között állapították meg és a kínai bankok a kockázatelemzésükkel és a hitelminősítésükkel kapcsolatban nem bocsátottak rendelkezésre megbízható információkat, a Bizottság szerint olyan felár alkalmazása szükséges, ami az eltorzult kínai piacnak az exportőrök pénzügyi helyzetére gyakorolt lehetséges hatását tükrözi.
d) Következtetés
(138)
A vizsgálat megállapításai alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a KNK-ban az üvegszálból készült termékek ágazata a vizsgálati időszakban mind az állami, mind a magántulajdonban lévő bankok részéről kedvezményes hitelekben részesült. Az üvegszálból készült termékek ágazatának nyújtott finanszírozás a szubvencióellenes alaprendelet értelmében támogatásnak minősül, mivel:
a)
az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja értelmében vett pénzügyi támogatás kormányzat általi nyújtása történik;
b)
az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának iv. alpontja értemében a kormányzat megbízást vagy utasítást ad; és
c)
ezáltal az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése szerint gazdasági előny átruházása valósul meg.
(139)
Az exportáló gyártók számára biztosított pénzügyi támogatásra és gazdasági előnyre, illetve az egyedi jellegre tekintettel ez a támogatás kiegyenlíthetőnek minősül.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(140)
A szubvencióellenes alaprendelet 6. cikkének b) pontja értelmében a kedvezményes kölcsönökkel járó gazdasági előnyt a hitelt felvevő cég által fizetett kamatok és a cég által a piacon ténylegesen megszerezhető összehasonlítható kereskedelmi hitel esetében fizetendő összeg közötti különbözetként kell meghatározni. Miként az fentebb is szerepel, megalapozott kockázatértékelés hiányában a Bizottság az üzleti alapon nyújtott hasonló hitelekre érvényes piaci referencia-kamatlábat határozott meg.
(141)
A vizsgálati időszakra vonatkozó gazdasági előnyt a vizsgálati időszak alatt ténylegesen fizetett kamat és azon kamat közötti különbözetként határozták meg, amelyet a referencia-kamatláb alkalmazása esetén kellett volna fizetni.
(142)
Az egyik exportáló gyártó azt állította, hogy a Bizottság az egyik hitel esetében rossz kamatlábat használt a vállalat által ténylegesen fizetett kamatláb helyett a támogatás kiszámításakor. A kifogást jogosnak találták és a Bizottság felülvizsgálta a számítást. A számítás felülvizsgálata azonban nem volt hatással a számítással kapott támogatáskülönbözetre.
(143)
A mintába felvett exportáló gyártókra vonatkozó, a fenti módszertan szerint kiszámított támogatáskülönbözetek az alábbiak:
Kedvezményes hitelek
Vállalat neve
Támogatáskülönbözet
Chongqing Polycomp International Corporation
6,3 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (26)
2,6 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
7,4 %
4.2. Egyéb kedvezményes hitelezési programok
(144)
A vizsgálati időszak alatt a mintába felvett exportáló gyártók nem részesültek pénzügyi támogatásban a fenti C.3. szakaszban említett fennmaradó kedvezményes hitelezési programok alapján.
5. Támogatási programok
(145)
A vizsgálati időszak alatt a mintába felvett vállalatok nem kaptak pénzügyi támogatást a következő programokból sem: az „Ismert Márkák” (Famous Brands), a „Világszínvonalú Kínai Márkák” (China World Top Brands) vagy az „Iparágak külföldi terjeszkedéséhez nyújtott források Kuangtung tartományban”, (Funds for Outward Expansion of Industries in Guangdong Province) elnevezésű programok támogatásai.
5.1. Egyedi támogatási programok és támogatások
a) Bevezetés
(146)
A mintába felvett vállalatok a kormányzati hatóságoktól egyszeri támogatásokat kaptak, aminek eredményeként a vizsgálati időszakban előnyhöz jutottak. A panaszban megfogalmazott vélelem szerint ezek a támogatások a támogatási programokba tartoznak és az üvegszálból készült termékeket gyártók ezeket az egyszeri támogatásokat tartományi és helyi szintű kormányzati szervektől kapták, továbbá ezek előnyt juttattak az érintetteknek, mivel a pénzeket kellő körültekintés nélkül nyújtották.
(147)
A Bizottság konzultációkat javasolt a kínai kormánnyal ezen egyedi támogatások ügyében.
(148)
A kínai kormány ellenezte ezeket a konzultációkat, azt állítva, hogy ez nem állna összhangban a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodással, mivel az ilyen konzultációkat a vizsgálat megindítása előtt kellene lefolytatni, és aránytalan terhet róna a kínai hatóságokra az információk ellenőrzése minden egyes támogatásra vonatkozóan.
(149)
A támogatások nagy része elhanyagolható összegeket érintett. A Bizottság ezért ezeket nem vizsgálta tovább.
(150)
A Bizottság azonban megvizsgált egy olyan konkrét, viszonylag nagy összegű támogatást, amelyet egy vállalat alkalmazottai szálláshelyének építése céljából nyújtottak a mintába felvett egyik vállalat számára, és úgy tekinthető, hogy összefügg a panaszban említett állítólagos támogatási programmal.
b) Következtetés
(151)
A fent említett támogatás ad hoc jellege egyértelműen mutatta, hogy az nem állt rendelkezésre más vállalatok számára, és ezért egyedinek minősült a szubvencióellenes alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontjában meghatározottak szerint. Az ezen támogatásokra vonatkozóan összegyűjtött bizonyítékok alapján és egyéb információk hiányában a Bizottság úgy ítéli meg, hogy ezen támogatások az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése szerinti támogatásnak minősülnek, és az érintett exportáló gyártó számára gazdasági előnyt biztosítottak.
(152)
A nyilvánosságra hozatalt követően a támogatásban részesült vállalat azt állította, hogy a támogatást a vállalat állóeszközök felújítására kapta, amelyek 50 év alatt amortizálódnak. A támogatást ezért egy 50 éves időszakra kell elosztani és csak az 1/50 arányt - amely megfelel a vizsgálati időszak alatt kapott gazdasági előnynek- kellene figyelembe venni a támogatáskülönbözet kiszámításakor.
(153)
A vállalat nem szolgáltatott bizonyítékot az állóeszköz-beruházásra vonatkozó 50 éves amortizációs időszak alátámasztására, mely beruházás tárgya adott esetben az alkalmazottak szálláshelyének használt épület volt. A vállalat állóeszközeinek tényleges amortizációs időszaka rendszerint sokkal rövidebb, és egy 10 és 20 év közötti időszaknak felel meg. Ennek alapján a támogatásból eredő gazdasági előny elhanyagolható, és azt ennélfogva nem kell kiegyenlíteni.
6. Közvetlen adókkal kapcsolatos mentességi és adócsökkentési programok
6.1. A „két évig adómentesség, három évig fele adó” program a külföldi tőkével működő vállalatok számára
a) Bevezetés
(154)
A „két évig adómentesség, három évig fele adó” program alapján a külföldi tőkével működő vállalatoknak az első két évben nem kell, a következő három évben pedig 25 %-os helyett csak 12,5 %-os társasági adót kell fizetniük.
b) Jogalap
(155)
E program jogalapja a Kínai Népköztársaság a külföldi tőkével működő vállalatok és külföldi vállalatok társasági adójáról szóló törvényének 8. cikke és a Kínai Népköztársaság a külföldi tőkével működő vállalatok és a külföldi vállalatok társasági adójáról szóló törvénye végrehajtási szabályainak 72. cikke. A kínai kormány álláspontja szerint a szóban forgó program a vállalatok társasági adójáról szóló 2008. évi törvény 57. cikke alapján - 2012-ig tartó átmeneti időszakkal - megszűnt. A törvény ily módon egyértelművé teszi, hogy e támogatási program a 2012-es adóévben előnyt biztosít.
c) A vizsgálat megállapításai
(156)
A „két évig adómentesség, három évig fele adó” program előnyhöz juttatta a vállalatokat a 2012-es pénzügyi év folyamán, amelyet követően - a kínai kormány szerint - a támogatási programot visszavonták. Mindazonáltal a mintába felvett vállalatok egyike sem külföldi tulajdonban lévő vállalkozás, amely a vizsgálati időszak alatt jogosult lehetne ennek az adózási programnak az igénybevételére.
d) Következtetés
(157)
A vizsgálati időszak alatt a mintába felvett vállalatok nem részesültek e program alapján pénzügyi támogatásban. A vizsgálat továbbá megállapította, hogy a kínai kormány valóban visszavonta a támogatási programot.
6.2. Új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozások
a) Bevezetés
(158)
Ez a program lehetővé teszi azon vállalatok számára, amelyek igazolni tudják, hogy megfelelnek bizonyos kritériumoknak, amelyek alapján „Új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozásnak” minősülnek, hogy 15 %-os társasági adót fizessenek, a rendes 25 %-os adómérték helyett.
b) Jogalap
(159)
A program jogalapját a társasági adóról szóló 2008. évi törvény 28. cikkének (2) bekezdése mellett a „csúcstechnológiát és új technológiát alkalmazó vállalkozások meghatározására vonatkozó közigazgatási intézkedések” (Guo Ke Fa Huo [2008] 172. sz.), továbbá a vállalatok társasági adójáról szóló törvény végrehajtási szabályairól szóló rendelet 93. cikke és a Központi Adóigazgatóság új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozások társaságiadó-fizetésével kapcsolatos kérdésekre vonatkozó közleménye (Guo Shui Han, 2008. évi 985. sz.) képezik.
c) A vizsgálat megállapításai
(160)
Ez a program a kínai kormány által elismerten új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozásnak minősülő vállalatokra alkalmazandó. Ahhoz, hogy jogosultak legyenek a program keretében nyújtott támogatásra, a vállalkozásoknak alapvető független szellemitulajdon-jogokkal kell rendelkezniük, és eleget kell tenniük a következő - a jogalapban meghatározott és az alábbiakban összefoglalt - követelményeknek:
a)
termelésük az alapvető állami támogatásban részesülő csúcstechnológiai ágazatok termékeinek előállításához tartozik;
b)
a kutatásra és fejlesztésre fordított összes kiadásuk megfelel a teljes értékesítési bevétel 3-6 %-ának;
c)
az új és csúcstechnológiával készült termékekből származó bevételük a teljes értékesítési bevételük legalább 60 %-át teszi ki;
d)
a kutatásban és fejlesztésben részt vevő személyzetük az alkalmazottak összlétszámának legalább 10 %-át teszi ki;
e)
teljesülnek az új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozásokra vonatkozó, 2008. évi közigazgatási intézkedésekben meghatározott egyéb követelmények.
(161)
A mintában szereplő exportáló gyártók egy részéről megállapítást nyert, hogy a program kínálta lehetőséget igénybe véve 25 %-os társasági adó helyett csak 15 %-os adót fizettek. Ezek a vállalatok jelentkeztek az új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozásokat megkülönböztető minősítésért, és hivatalos értesítést kaptak arról, hogy megfelelnek a program követelményeinek, így társaságiadó-bevallásukat jogosultak ennek megfelelően kitölteni.
d) Következtetés
(162)
A Bizottság meglátása szerint ez a program a szubvencióellenes alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében támogatásnak minősül, mivel bevétel elengedése formájában a kínai kormány pénzügyi hozzájárulást nyújt, amelynek révén az érintett vállalat gazdasági előnyhöz jut. A támogatásban részesülő vállalatok részére nyújtott előny mértéke az adókedvezmény összegének felel meg.
(163)
Ez a támogatás a szubvencióellenes alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontjában meghatározottak szerint egyedi, mivel az az új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozásnak minősülő, és a 2008. évi közigazgatási intézkedésekben foglalt valamennyi követelményt teljesítő vállalatokra korlátozódik. A mintában szereplő exportáló gyártók mindegyike megkapta az erre vonatkozó tanúsítványt. Objektív kritériumokat sem jogszabály útján, sem a támogatást nyújtó hatóság által nem állapítottak meg.
(164)
A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány kifogással élt a Bizottság következtetéseivel kapcsolatban, fenntartva azon álláspontját, miszerint a jogosultsági kritériumok objektívek és a Kínában található összes vállalatra egységesen alkalmazandók. Ennél fogva nem felelnek meg az egyediségi kritériumoknak.
(165)
A Bizottság nem fogadja el ezt az állítást. A támogatás csak egyedi jellemzőkkel bíró vállalatok (új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozások), és nem minden iparág és ágazat számára áll rendelkezésre. A jogosultság ezenfelül ugyancsak nem automatikus, hanem az új és csúcstechnológiai vállalkozás minősítést igazoló tanúsítvány meglétének függvénye, amelyet az illetékes hatóság egyedi elbírálás alapján ad ki. Ennélfogva a támogatási program egyedi jellegűnek minősül.
(166)
Következésképp a Bizottság ezt a támogatást kiegyenlíthetőnek tartja.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(167)
A Bizottság a kiegyenlíthető támogatás összegét a rendes körülmények között az érintett vállalatok által a vizsgálati időszakban fizetendő adó és a vizsgálati időszakban ténylegesen fizetett adó különbözeteként határozta meg.
Új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozások
Vállalat neve
Támogatáskülönbözet
Chongqing Polycomp International Corporation
0,0 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (27)
1,3 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
0,8 %
6.3. Társaságiadó-kedvezmény kínai gyártású berendezéseket beszerző, külföldi tőkével működő vállalatok számára
a) Bevezetés
(168)
E program lehetővé teszi a vállalatok számára, hogy adójóváírást igényeljenek a belföldön gyártott berendezések vásárlásakor, ha a projekt összhangban áll a kínai kormány iparpolitikai iránymutatásaival. A belföldön gyártott berendezések beszerzési árának legfeljebb 40 %-át kitevő adójóváírás az előző évi adókötelezettség fokozatos növekedésére alkalmazható.
b) Jogalap
(169)
A program jogalapját az 1999. július 1-jei, a vállalkozások a technológia megújítására irányuló projektek esetében a belföldön előállított berendezésekbe történő befektetésekkel kapcsolatos társaságiadó-jóváírásra vonatkozó átmeneti intézkedések, valamint a Központi Adóigazgatóságnak a társaságiadó-levonás végrehajtásának beszüntetéséről és a vállalatok belföldön gyártott berendezésekbe történő befektetéseire vonatkozó mentesítési politikáról szóló, 2008. január 1-jétől hatályos (2008. évi) 52. sz. értesítése képezi.
c) A vizsgálat megállapításai
(170)
A kínai kormány azt állította, hogy ez a program az említett 52. sz. értesítés értelmében 2008 januárjával befejeződött. A vizsgálat azonban feltárta, hogy a mintában szereplő vállalatok közül egy gazdasági előnyhöz jutott a vizsgálati időszak alatt.
d) Következtetés
(171)
Ez a program az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében támogatásnak minősül, mivel a kínai kormány által bevételek elengedése formájában nyújtott pénzügyi támogatást foglal magában. Ez a program a szubvencióellenes alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében az adómegtakarítás összegének megfelelő gazdasági előnyt nyújt a támogatásban részesülő feleknek. Ez a támogatás a szubvencióellenes alaprendelet 4. cikke (4) bekezdésének b) pontja értelmében egyedi, mivel az adómegtakarítás a hazai áruk használatának az importáruk használatával szemben történő előnyben részesítésétől függ.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(172)
A Bizottság a kiegyenlíthető támogatás összegét a rendes körülmények között az érintett vállalatok által a vizsgálati időszakban fizetendő adó és a vizsgálati időszakban ténylegesen fizetett adó különbözeteként határozta meg.
(173)
Ebben a támogatási programban a vizsgálati időszak alatt a Jiangsu Changhai Group tekintetében megállapított támogatási ráta 0,2 %.
(174)
A nyilvánosságra hozatalt követően az egyik exportáló gyártó azt állította, hogy az nem volt jogosult egyik pénzügyi támogatásra sem a „A külföldi tőkével működő vállalatok kínai gyártású berendezések vásárlása esetén történő adókedvezménye (Income tax reductions for FIEs purchasing Chinese-made equipment)” támogatási program keretében, mivel nem külföldi beruházások révén működő vállalat. A Bizottság ezért tévesen tulajdonított gazdasági előnyt neki e program keretében a rendelkezésre álló tények alapján. Az említett exportáló gyártó azt állította továbbá, hogy kisebb számítási hibákat találtak. Mindkét állítást elfogadták, és a támogatáskülönbözet kiszámítását ennek megfelelően felülvizsgálták.
6.4. Közvetlen adókkal kapcsolatos egyéb mentességi és adócsökkentési programok
(175)
A K+F tevékenység utáni adójóváírást is megvizsgálták. Ez az intézkedés azonban elhanyagolható összegeket érintett. A Bizottság ezért ezt nem vizsgálta tovább.
(176)
A vizsgálati időszak alatt a mintába felvett exportáló gyártók nem részesültek pénzügyi támogatásban a fenti C.3. szakaszban említett fennmaradó adómentességi programok alapján.
7. Közvetett adókat és importvámokat érintő programok
7.1. Héa-mentességek és behozatalivám-visszatérítések importált berendezés használatáért
a) Bevezetés
(177)
Ez a program azoknak a külföldi tőkével működő vállalatoknak vagy belföldi vállalatoknak biztosít héa- és behozatalivám-mentességet, amelyek a termelésükhöz tárgyi eszközöket importálnak. A mentességre való jogosultság feltétele, hogy a berendezés nem szerepelhet a támogatásra nem jogosult berendezések jegyzékében, és a támogatást igénylő vállalatnak be kell szereznie a kínai hatóságok vagy a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság által - a vonatkozó befektetési, adózási és vámjogszabályokkal összhangban - kibocsátott, „államilag támogatott projekt” tanúsítványt.
b) Jogalap
(178)
Ennek a programnak a jogalapja az Államtanács körlevele a behozott berendezésekre vonatkozó adópolitika szabályozásáról (Guo Fa 37/1997. sz.), a Pénzügyminisztérium, a Vámügyi Főigazgatóság és a Központi Adóigazgatóság közleménye az egyes kedvezményes behozatalivám-politikák kiigazításáról, a Pénzügyminisztérium, a Vámügyi Főigazgatóság és a Központi Adóigazgatóság 2008. évi 43. sz. közleménye, a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság 2006. február 22-i 316. sz. közleménye az állami fejlesztési támogatásban részesülő belföldi vagy külföldi finanszírozású projektek igazolásának kezelésével kapcsolatos lényeges kérdésekről, továbbá a ktv-k, illetve belföldi vállalatok számára behozott, vámfizetés alól nem mentesíthető árucikkek 2008. évi jegyzéke.
c) A vizsgálat megállapításai
(179)
Valamennyi mintában szereplő vállalat igénybe vette ezt a támogatási programot.
d) Következtetés
(180)
Ez a program az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében a kínai kormány által bevételek elengedése formájában nyújtott pénzügyi támogatásnak minősül, mivel a ktv-k és más jogosult belföldi vállalatok mentesülnek az általuk egyébként megfizetendő héa és/vagy vám kiegyenlítése alól. Ez a program tehát a szubvencióellenes alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében gazdasági előnyt biztosít a támogatásban részesülő vállalatoknak. A program a szubvencióellenes alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében egyedi, mivel a jogszabály - amelynek alapján a támogatást nyújtó hatóság működik - azokra a vállalatokra korlátozza a programhoz való hozzáférést, amelyek jogszabályokban tételesen meghatározott, konkrét ágazatokban valósítanak meg beruházást, és amelyek a külföldi befektetésre és technológiatranszferre vonatkozó iparági útmutatók jegyzéke értelmében vagy a támogatott vagy a korlátozott „B” kategóriába tartoznak, vagy azokra, amelyek megfelelnek az állami fejlesztési támogatásban részesülő, kulcsfontosságú iparágak, termékek és technológiák jegyzékének.
(181)
A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány kifogással élt a Bizottság következtetéseivel kapcsolatban, fenntartva azon álláspontját, miszerint a jogosultsági kritériumok objektívek és a Kínában található összes vállalatra egységesen alkalmazandók. Ennélfogva nem felelnek meg az egyediségi kritériumoknak. A kínai kormány azonban nem mutatott rá a jogszabályokban egyetlen olyan különös rendelkezésre sem, amely alátámasztaná álláspontját, és nem szolgáltatott egyértelmű bizonyítékot arra vonatkozóan, hogy a jogosultság megadása automatikus lenne.
(182)
Ezenkívül a kínai kormány, valamint egy exportáló gyártó azt állították, hogy a Bizottság nem egyenlíthet ki olyan héával kapcsolatos esetleges gazdasági előnyöket, amelyeket a három mintában szereplő vállalat héamentességként kaphatott a múltban, mivel azt 2009-től nem lehetett igénybe venni. Ezért ha 5-10 éves átlagos értékcsökkenési időtartamot feltételezünk a szóban forgó importált berendezés esetében, az állítólagos gazdasági előny vagy lejárhatott az intézkedések bevezetését megelőzően vagy nem valószínű, hogy az intézkedések teljes ötéves szakasza folyamán folytatódott.
(183)
A Bizottság megjegyzi, hogy egyes importált berendezések értékcsökkenési időtartama 10 évnél sokkal hosszabb, és néhány esetben 15 vagy 20 évig is tarthat. Mindenesetre a Bizottság nem egyenlített ki egyetlen gazdasági előnyt sem, amely az importált berendezések 2009 utáni beszerzéseiből származott. A kínai kormány továbbá elismerte, hogy a vállalatok még „kevéssel azt követően” is részesülhettek a támogatási rendszer nyújtotta gazdasági előnyben, hogy az intézkedéseket bevezették. Ezt az érvelést ezért a Bizottság elutasította.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(184)
A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő feleket érintő, a vizsgálati időszak vonatkozásában megállapított gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. A támogatásban részesülő felek által szerzett gazdasági előny a behozott berendezésre vonatkozó, elengedett héa és vám összege. Annak biztosítása érdekében, hogy a kiegyenlített összeg kizárólag a vizsgálati időszakra vonatkozzon, a szerzett előny értékcsökkenését - az exportáló gyártó rendes számviteli eljárásainak megfelelően - a berendezés teljes élettartamára számolták el.
(185)
Ebben a rendszerben a vizsgálati időszak alatt a mintába felvett exportáló gyártók tekintetében megállapított támogatási ráták a következők:
Héa-mentességek és behozatalivám-visszatérítések importált berendezés használatáért
Vállalat/Csoport
Támogatási ráta
Chongqing Polycomp International Corporation
0,5 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (28)
0,1 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
0,5 %
7.2. Közvetett adókkal kapcsolatos egyéb mentességi és adócsökkentési programok
(186)
A mintába felvett exportáló gyártók nem részesültek pénzügyi támogatásban a fenti C.3. szakaszban említett fennmaradó közvetett adómentességi programok alapján a vizsgálati időszak alatt.
8. Az áruk és szolgáltatások megfelelő ellenszolgáltatásnál kisebb összeg fejében történő biztosítása az állam által
8.1. Nyersanyagellátás, villamos áram-ellátás, vízellátás
(187)
Nem állapítottak meg támogatást a mintában szereplő exportáló gyártók vizsgálati időszak alatti nyersanyag-, víz- vagy villamos áram-beszerzésével összefüggésben.
8.2. Földhasználati jogok biztosítása
a) Bevezetés
(188)
A KNK-ban a vállalatoknak nincs lehetőségük földtulajdon vásárlására, csupán földhasználati jogot vehetnek a helyi hatóságoktól.
b) Jogalap
(189)
A Kínai Népköztársaság földügyi igazgatásról szóló törvényének értelmében minden föld a népé, így a földet nem lehet eladni és megvenni, ugyanakkor meghatározza a földhasználati jog vállalkozások részére - licitálás, ajánlattétel vagy árverés útján - történő értékesítésének feltételeit.
c) A vizsgálat megállapításai
(190)
Az aukció rendszere elvben lehetővé tenné, hogy egy adott földhasználati jog értékét a piac határozza meg, és ennek eredményeképp az ármeghatározás függetlenül történne. Ugyanakkor a kínai kormány azt állította, hogy minden esetben meghatározzák a földterületek egyes besorolásaihoz tartozó küszöbárakat (a földterületeket minőség alapján 1-től 15-ig terjedő skálán osztályozzák), és a földhasználati jog ára nem eshet ezen küszöbérték alá.
(191)
Másrészről a kínai kormány ellenőrzés alatt tartja a föld kínálatát is azáltal, hogy kvótákon keresztül korlátozza a földterület nagyságát, amelyre vonatkozóan az adott tartomány az adott évben ipari vagy lakhatási célból földhasználati jogot értékesíthet.
(192)
A Bizottság mindenesetre a mintában szereplő exportáló gyártók földhasználatijog-vásárlásai tekintetében egyetlen esetben sem talált olyan árverési folyamatra utaló bizonyítékot, amely független módon határozta volna meg a földhasználati jog árát. A földet elnyerő exportáló gyártó kiinduló árat ajánlott, és egyetlen ajánlattevőként nyerte el a földhasználati jogot. A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány kifogást emelt a Bizottság megállapításaival szemben, amelyek szerint a KNK-ban nincs működő piaca a földhasználati jogok értékesítésének. Nem szolgáltatott azonban új érveket ezen álláspontjának alátámasztására.
(193)
A vizsgálat megállapításai megerősítik, hogy a KNK-ban a földhasználat biztosításával és megszerzésével kapcsolatos helyzet tisztázatlan és nem átlátható, az árakat pedig a hatóságok gyakran önkényesen szabják meg. A hatóságok a települési földértékelési rendszer szerint szabják meg az árakat, és ez a rendszer - egyéb szempontok mellett - arra kötelezi őket, hogy az ipari földterületek árának meghatározásakor az iparpolitikát is figyelembe vegyék (29).
(194)
A nyilvánosan rendelkezésre álló információkból az is kiderül, hogy Kínában a földet a szokásos piaci ár alatt bocsátják rendelkezésre (30).
(195)
Valójában a mintában szereplő vállalatok a kínai kormány által megszabott árat fizették. A földhasználati jogot a lenti e) szakaszban meghatározott, a piaci referenciaárhoz viszonyítva a megfelelő díjazásnál alacsonyabb áron biztosítják.
(196)
A földdel kapcsolatban Kínában fennálló helyzetre az IMF munkadokumentumában is kitérnek, amely megerősíti, hogy a földhasználati jogok kínai iparágaknak történő biztosítása során nem tartják tiszteletben a piaci viszonyokat (31).
d) Következtetés
(197)
A Bizottság megállapítja, hogy a földhasználati jogok kínai kormány által történő biztosítását a szubvencióellenes alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának iii. alpontja, illetve 3. cikkének (2) bekezdése értelmében áruk rendelkezésre bocsátásának formájában nyújtott, a vállalatokat gazdasági előnyhöz juttató támogatásnak kell tekinteni. Minthogy a vizsgálat nem azonosított a földhasználati jogok értékesítése tekintetében működő piacot Kínában, külső viszonyítási alap használatával (lásd az e) szakaszt) vált bizonyítottá, hogy a mintába felvett exportőrök a piaci ár alatti összeget fizettek a földhasználati jogokért.
(198)
A támogatás a szubvencióellenes alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja és 4. cikke (2) bekezdésének c) pontja értelmében egyedi jellegű, mivel a 40. sz. államtanácsi határozat előírja a hatóságok számára, hogy a támogatott iparágak - így például az üvegszálból készült termékek gyártása - számára földterületet biztosítsanak a (67)-(82) preambulumbekezdésben részletesen kifejtettek szerint. A 40. sz. határozat 18. cikke egyértelművé teszi, hogy a „korlátozott” iparágaknak nem juttatható földhasználati jog.
e) A támogatáskülönbözet kiszámítása
(199)
A gazdasági előny a földhasználati jogért fizetett ár és a megfelelő külső viszonyítási alap közötti különbözetnek felel meg.
(200)
A Bizottság a következő indokok miatt tekinti Kínai Tajpejt megfelelő külső viszonyítási alapnak:
a)
összehasonlítható a gazdasági fejlettség szintje, a GDP és a gazdasági struktúra Kínai Tajpejben, valamint a mintába felvett exportáló gyártók székhelye szerinti kínai tartományok és városok többségében;
b)
Kínai Tajpej földrajzilag közel helyezkedik el Kínához;
c)
Kínai Tajpejre és több kínai tartományra egyaránt jellemző magas szintű ipari infrastruktúra;
d)
szoros gazdasági kapcsolatok és határokon átnyúló kereskedelem Kínai Tajpej és Kína között;
e)
Kínai Tajpejre és több kínai tartományra egyaránt jellemző magas népsűrűség;
f)
a Kínai Tajpej viszonyítási alapként történő alkalmazásához figyelembe vett földtípus és ügyletek hasonlósága a kínai földtípusokkal és ügyletekkel; valamint
g)
Kínai Tajpej és Kína közös demográfiai, nyelvi és kulturális jellemzői.
(201)
A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány kifogást emelt Kínai Tajpej viszonyítási alapként történő alkalmazása ellen, mivel azt állította, hogy Kínai Tajpej népsűrűsége jóval nagyobb, mint a KNK-é, így a föld helyzetét és az árakat nem lehet összehasonlítani a két országban. A Bizottság azonban úgy véli, hogy az előző preambulumbekezdésben kifejtett okokból a viszonyítási alap kiválasztása ésszerű alapon történt.
(202)
Ezenkívül a nyilvánosságra hozatalt követően a mintába felvett exportáló gyártók közül egy másik kijelentette, hogy Kínai Tajpej nem felel meg a vállalat elhelyezkedése szerinti tartomány gazdasági feltételeinek; alternatívát azonban nem javasolt. Azt állította továbbá, hogy a KNK és Tajpej közötti földrajzi közelséget nem kellene érvényes kritériumnak tekinteni e különös viszonyítási alap kiválasztásához, ezt az állítását azonban nem támasztotta alá. Minthogy nem érkezett javaslat alternatív viszonyítási alapra, megerősítést nyer Kínai Tajpej alkalmazása.
(203)
Mindezeket számításba véve a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy amennyiben piaci feltételek érvényesülnének, akkor a mintába felvett exportáló gyártók a kínai tajpeji árakhoz igen hasonló árat fizetnének a földhasználati jogokért Kínában.
(204)
A kínai tajpeji átlagos földárak 2012. évi adatai a gazdasági minisztérium ipari hivatalától származnak, és visszamenőlegesen kiigazításra kerültek az infláció, illetve a GDP-növekedés tekintetében, hogy minden egyes naptári évre meghatározzák a viszonyítási alapként használandó földárat. Minthogy a földhasználati jogok 50 évre szólnak, és ez szolgál az értékcsökkenés alapjául, a vizsgálati időszak során szerzett gazdasági előny a viszonyítási alapként használt ár és a ténylegesen fizetett ár közötti különbség ötvened részének felel meg.
(205)
A földterületnek a megfelelő nagyságú díjazásnál alacsonyabb összeg megfizetése ellenében történt biztosításához kapcsolódóan megállapított támogatási mértékek a következők:
Földterület megfelelő nagyságú díjazásnál alacsonyabb összeg megfizetése ellenében történt biztosítása
Vállalat neve
Támogatáskülönbözet
Chongqing Polycomp International Corporation
2,9 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (32)
1,6 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
1,6 %
9. A támogatásra vonatkozó következtetés
(206)
A Bizottság a szubvencióellenes alaprendelet rendelkezéseivel összhangban kiszámította, hogy a vizsgálatba bevont vállalatok kiegyenlíthető támogatásai mekkora összeget tesznek ki támogatási programonként, majd ezeket összeadta, hogy így az egyes exportáló gyártókra vonatkozóan meghatározza a vizsgálati időszak alatti támogatás teljes összegét.
(207)
Az alábbiakban feltüntetett összesített támogatáskülönbözetek kiszámításához a Bizottság először a támogatási százalékot, vagyis a támogatási összegnek a vállalat összforgalmára jutó részét számolta ki. Az így kapott százalékértékkel számolva meghatározta az érintett termék Unióba irányuló, vizsgálati időszak alatti kiviteleihez tartozó támogatást.
(208)
A Bizottság ezt követően kiszámította a vizsgálati időszak alatt Unióba exportált érintett termék egy tonnájára jutó támogatási összeget, majd ugyanezen exportok egy tonnára vonatkozó költség, biztosítás és fuvardíj (CIF) értékének százalékában kifejezte az alábbiakban feltüntetett különbözeteket.
(209)
A szubvencióellenes alaprendelet 15. cikkének (3) bekezdésével összhangban a mintába fel nem vett együttműködő vállalatok teljes támogatáskülönbözetét a mintába felvett együttműködő exportáló gyártókra megállapított támogatáskülönbözet súlyozott átlaga alapján számolják ki, annak a csoportnak a kizárásával, amelyhez a 28. cikk (1) bekezdésének hatálya alá tartozó exportáló gyártó tartozik.
Vállalat neve
Támogatáskülönbözet
Chongqing Polycomp International Corporation
9,7 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (33)
5,8 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
10,3 %
Egyéb együttműködő vállalatok
10,2 %
D. A KÁR
1. Az uniós gyártás és az uniós gazdasági ágazat
(210)
A hasonló terméket nyolc uniós gyártó állította elő a vizsgálati időszak alatt. Ezek a gyártók alkotják az uniós gazdasági ágazatot a dömpingellenes alaprendelet 4. cikkének (1) bekezdése és a szubvencióellenes alaprendelet 9. cikkének (1) bekezdése alapján.
(211)
A vizsgálati időszakban előállított teljes uniós termelést mintegy 530 000 és 580 000 tonna között állapították meg. A Bizottság ezt a számadatot az APFE uniós gazdasági ágazatra vonatkozóan megadott valamennyi rendelkezésre álló információja alapján határozta meg. A (17) preambulumbekezdésben említettek szerint három uniós gyártó üzemét vették fel a mintába, amelyek a hasonló termék uniós össztermelésének 52 %-át képviselték.
(212)
A panaszban/felülvizsgálati kérelemben foglalt információk alapján, amelyben a panaszos/kérelmező tényleges makrogazdasági mutatóit nyilvánosságra hozták, valamint azon tényre tekintettel, hogy csak nagyon kis számú uniós gyártó nem tartozott a panaszosok/kérelmezők közé, helyénvalónak tűnik eltekintetni a valamennyi uniós gyártóval kapcsolatos tényleges összesített makrogazdasági mutatók nyilvánosságra hozatalától, mivel ezáltal lehetővé válna bármelyik érdekelt fél számára a panaszban/kérelemben részt nem vevők hiányzó vállalatspecifikus számadatainak felismerése.
(213)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány kifogást emelt a bizalmas kezelés, valamint a teljes uniós felhasználás határértékeinek és egyéb makrogazdasági kármutatók adatainak szolgáltatása ellen.
(214)
Az erre irányuló - kellően megindokolt - kérelmet követően a Bizottság köteles volt tiszteletben tartani a panaszosok közé nem tartozó gyártók bizalmas adatait. A pontos makrogazdasági mutatók nyilvánosságra hozatala lehetővé tenni az ilyen gyártók bizalmas adatainak azonosítását, és sértené az érdekeiket. Ennélfogva az állítást elutasították.
2. Uniós felhasználás
(215)
A Bizottság az uniós felhasználást i. az uniós gazdasági ágazat uniós piacon realizált - az APFE által szolgáltatott adatokon alapuló - értékesítési volumene alapján, valamint ii. a harmadik országokból származó behozataloknak az Eurostat (COMEXT) adatbázisban szereplő adatai alapján állapította meg.
(216)
Az uniós felhasználás a következőképpen alakult: 1.
1. táblázat
Uniós felhasználás (tonna)
2010
2011
2012
Vizsgálati időszak
Teljes uniós felhasználás
700 000 - 750 000
680 000 - 730 000
710 000 - 760 000
720 000 - 770 000
Index (2010 = 100)
100
97
101
103
Forrás: APFE; Eurostat (COMEXT) adatai
(217)
2010 és a vizsgálati időszak között az uniós felhasználás 3 %-kal nőtt.
(218)
A nyilvánosságra hozatalt követően egy felhasználó azt állította, hogy 2009-ben az uniós felhasználás csaknem 30 %-kal visszaesett. Állítása szerint ennek fényében a 2010. évi 3 %-os növekedés nem tekinthető jelentősnek. A Bizottság szerint azonban ez a növekedés nem minősül jelentősnek, azt ugyanakkor megjegyezte, hogy nőtt a fogyasztás a figyelembe vett időszak folyamán.
3. Az érintett országból származó behozatal
3.1. A dömpingelt és támogatott behozatal volumene és piaci részesedése
(219)
Az alábbi elemzés felöleli mind a dömpingelt, mind a támogatott behozatalt a mintában szereplő azonos kínai gyártókra és azonos vizsgálati időszakra vonatkozóan.
(220)
Az érintett termék KNK-ból származó behozatalának volumene az alábbiak szerint alakult:
2. táblázat
Importált volumen (tonna) és piaci részesedés
2009
2010
2011
2012
Vizsgálati időszak
Importált volumen (tonna)
98 916
152 514
109 172
125 781
130 958
Index (2010 = 100)
65
100
72
82
86
Index (2009 = 100)
100
154
110
127
132
Piaci részesedés
13 %-18 %
19 %-24 %
13 %-18 %
15 %-20 %
15 %-20 %
Index (2010 = 100)
87
100
73
81
83
Index (2009 = 100)
100
115
84
93
97
Forrás: Eurostat (COMEXT)
(221)
A KNK-ból származó import mennyisége 14 %-kal, a piaci részesedése 17 %-kal csökkent a figyelembe vett időszak alatt. 2010 azonban nem megfelelő referenciaév, és a behozatal alakulását alaposabban meg lehetne vizsgálni, amennyiben az előző 2009-es évet is figyelembe vennék, amint a fenti táblázat is mutatja. A 2010-es évet az uniós importálóknak a kínai üvegszál termékekből történő jelentős mértékű készletezése jellemezte az ideiglenes vámok 2010. szeptemberi bevezetését megelőzően. A vizsgálat valójában feltárta, hogy 2010 első kilenc hónapjában a szokásosnál jóval nagyobb mennyiséget hoztak be a KNK-ból. A KNK-ból származó behozatal mennyisége kb. 99 000 tonnát tett ki 2009-ben, míg 2010-ben 152 000 tonna felett volt, majd 2011-ben kb. 109 000 tonnára esett vissza. A tendencia a behozatal egyértelmű emelkedését mutatja 2009-től kezdődően. 2011-től a kínai import mennyisége 20 %-kal nőtt, ami a piaci részesedés 2 százalékpontos visszaszerzését eredményezte.
(222)
Több érdekelt fél megismételte azon állítását, miszerint a KNK-ból származó import és annak piaci részesedése 2010 és a vizsgálati időszak vége között csökkent, és ezért nem lehetett jelentősebb emelkedést kimutatni a behozatal terén a WTO dömpingellenes megállapodása 3. cikkének (2) bekezdése és a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodása 15. cikkének (2) bekezdése szerint. Ezen túlmenően azt állították, hogy 2009 nem megfelelő referenciaév a következő okokból: i. nincs jogalap a dömpingellenes és a szubvencióellenes alaprendeletekben, és a Mexico-Steel Pipes and Tubes Panel álláspontja szerint „egy vizsgálatot folytató hatóságnak meg kell tiltani, hogy valamely időszak időbeli részhalmazát használja fel”, ii. nincs arra az állításra vonatkozó bizonyíték, hogy a behozatal 2010-ben készletezésből származott, valamint iii. a 2009-es adatokat nem vették figyelembe a kárfelmérés egyetlen más szempontjából sem, ezért a felmérés nem objektív.
(223)
Ami az első és a harmadik állítást illeti, a dömpingellenes alaprendelet és a szubvencióellenes alaprendelet - amelyek az alkalmazandó jogszabályok - nem részletezi, hogy melyik szakaszt kellene figyelembe venni a tendenciák elemzése céljából. Ezért semmi sem indokolja, hogy a 2009-es évet ne vegyék figyelembe a KNK-ból származó behozatal alakulásának elemezése céljára. Az elemzés emiatt nem lesz elfogult, hanem ellenkezőleg, az további kiegészítést ad az uniós gazdasági ágazat helyzetére vonatkozó elemezéshez. Kizárólag a kínai behozatallal kapcsolatos egyedi kármutatókra vonatkozóan a 2009-es évet vették figyelembe a figyelembe vett időszakon túl a fenti (219) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint. Ami a többi kármutatót illeti, nem volt objektív indoka arra, hogy miért nem a figyelembe vett időszak minden évét vették teljes mértékben figyelembe.
(224)
A második állítást illetően, a készletezési hatás egyértelműen megmutatkozott a dömpingellenes alaprendelet 14. cikkének (6) bekezdésével összhangban felállított adatbázisból megkapott havi importadatokban (lásd az alábbi 1. ábrát) (34). Az ideiglenes intézkedések bevezetését megelőzően, 2010 második és harmadik negyedévében határozottan emelkedett az érintett termék behozatala a KNK-ból (a 2010 vége/2011 eleje előtti felhasználásra vonatkozóan, a korlátozott eltarthatóság miatt). Ez nem felelt meg a fogyasztásban bekövetkezett hasonló növekedésnek, amely azt jelzi, hogy ezek a behozatalok azzal a céllal történtek, hogy a bevezetendő intézkedések előtt készleteket halmozzanak fel. A kínai kormány nem szolgáltatott más magyarázatot erre a növekedésre vonatkozóan, és ezért a Bizottság okkal vélelmezheti, hogy a készletezés az ideiglenes intézkedések 2010. végi bevezetését megelőzően történt. Ezt az a tény is tükrözi, hogy a KNK-ból származó havi behozatal szintje az ideiglenes és végleges intézkedések közötti időszakban (2010 negyedik negyedéve és 2011 első negyedéve) nagyon alacsony volt. Az intézkedéseknek a végső szakaszban történő csökkentésekor (2011 márciusában) a havi behozatal ismét stabil szintre emelkedett.
1. ábra -
Az érintett terméknek a KNK-ból származó importvolumene (havi mennyiség)
Forrás: A 14. cikk (6) bekezdése szerinti adatbázis
3.2. A dömpingelt és a támogatott behozatal árai
(225)
A kínai importárak alakulása (a hatályos dömpingellenes vámok nélkül):
3. táblázat
Importárak
2010
2011
2012
Vizsgálati időszak
Átlagos CIF-ár (EUR/tonna)
911
877
892
834
Index (2010 = 100)
100
96
98
92
Forrás: Eurostat (COMEXT)
(226)
A kínai CIF-importárak (a hatályos dömpingellenes vámok nélkül) 911 EUR/tonnáról 834 EUR/tonnára csökkentek a figyelembe vett időszak alatt. Ez 8 %-os csökkenést jelent a figyelembe vett időszak folyamán.
(227)
A kínai kormány és egy felhasználó azt állította, hogy az átlagos importárak összehasonlítása a termékösszetételről szóló elemzés hiányában félrevezető volt. A kínai kormány továbbá azt is állította, hogy a KNK-ból származó behozatal nagy része a legolcsóbb terméktípusból - azaz az előfonatból - állt.
(228)
Az állítással ellentétben a termékösszetételt teljes mértékben figyelembe vették az elemzés során, mivel a Bizottság terméktípusonként összehasonlította a kínai exportáló gyártók értékesítési árait a mintába felvett uniós gyártók áraival. Az eredeti vizsgálatban is ugyanezt a megközelítést alkalmazták.
(229)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány a 3. táblázatban szereplő terméktípusonkénti kínai importárakat kérelmezte, mivel ezt a terméktípusonkénti adatot használták az áralákínálási és kárkülönbözet kiszámításához.
(230)
A 3. táblázatban szereplő kínai átlagos importárat a figyelembe vett időszak folyamán uralkodó tendencia bemutatására használták. A tendenciák bemutatása céljából az átlagárak használata helyénvaló. Az áralákínálási és kárkülönbözet kiszámításához a terméktípusonkénti adatokat használták.
(231)
A vizsgálati időszakra jellemző áralákínálás mértékének megállapítása céljából a mintába felvett uniós gyártók által az Unió piacán független vevők számára történő értékesítés során alkalmazott, terméktípusonkénti eladási ár gyártelepi szintre igazított súlyozott átlagát összehasonlították a mintába felvett kínai gyártók által az Unió piacán az első független vevőnek értékesített behozatal azon terméktípusonkénti, megfelelő súlyozott átlagárával, amelyet a fennálló vámok, dömpingellenes vámok és a behozatalt követő költségek miatt megfelelően kiigazított CIF-paritás alapján állapítottak meg. Az árakat típusonként hasonlították össze, a kereskedelem azonos szintjén történő ügyleteket vizsgálva. Az összehasonlítás eredményét a mintába felvett uniós gyártók vizsgálati időszak alatt súlyozott gyártelepi átlagárának százalékában fejezték ki. Ez az Unióba beszállító egyik fő kínai exportőr esetében a jelenlegi dömpingellenes intézkedések (és vámok) ellenére 2 %-os áralákínálási különbözetet mutatott, amelyet hozzáadtak az importárhoz. A többi behozatal nagy része az uniós árakkal összehasonlítható árszinten történt.
(232)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy exportáló gyártó azt állította, hogy bizonyos pontatlanság merült fel három termékkód CIF-értéke esetében.
(233)
Az állítás helyénvalónak bizonyult, és a Bizottság kiigazította az érintett CIF-értékeket, amely némi változáshoz vezetett ezen exportáló gyártó esetében az áralákínálás és az alákínálási különbözet számításában (lásd (440) preambulumbekezdés).
(234)
Több érdekelt fél azt állította, hogy nem történt jelentős áralákínálás a vizsgálati időszak alatt. Kifejtették, hogy a 2 %-os áralákínálási különbözet egyetlen exportőrre vonatkozóan szinte minimális mértékű, és nem tekinthető jelentősnek. Ezenfelül a Bizottság gyakorlatára hivatkoznak, miszerint a korlátozott áralákínálást vagy a 6 %-os áralákínálást úgy tekintik, hogy annak nincs hatása az általános árszintre az Unióban az export korlátozott volumene miatt.
(235)
A jelenlegi dömpingellenes vámok ellenére továbbra is fennáll az áralákínálás. A Bizottság gyakorlatára történő hivatkozás félrevezető. A sűrű nátrium-karbonát esetében (35) a 6 %-os áralákínálásról úgy tekintették, hogy az gyakorlatilag nincs hatással az általános árszintekre, tekintettel az import korlátozott volumenére és az exportáló ország mindössze 1,4 %-os piaci részesedésére együttesen. Összehasonlításul, a KNK piaci részesedése a vizsgálati időszakban 15 % és 20 között volt. Az egyes lézeroptikai leolvasó rendszerek (36) esete korlátozott áralákínálást említett az érintett behozatalra vonatkozóan tekintettel i. az uniós felhasználás nagyfokú emelkedésére (129 %), valamint ii. az érintett termék jellegére, amely sokféle sajátossággal és technikai különbségekkel rendelkező nem homogén termék, és gyors technológiai fejlődés jellemzi. A jelenlegi vizsgálatokban az érintett termék piaca teljes mértékben eltérő jellegű, és ezért az áralákínálás nagyságrendjét e különleges piaci viszonyok között kell figyelembe venni. Az érintett termék egy homogén megerősített alaptermék egy meglehetősen stabil piacon. Egy ilyen piac érzékenyebb az árkülönbségekre, és még egy kisebb árkülönbség is jelentősebb hatást gyakorolhat a piacra. Az a tény, hogy nem történt jelentősebb áralákínálás, ezért nem változtat a Bizottság következtetésein. Ezzel ellenkezőleg, ezt az elemet teljes mértékben figyelembe vették a felmérésnél. Mindazonáltal minden egyes esetet önállóan értékeltek, és a károkozásról kialakított kép számos mutatóból áll, amelyek közül egyiknek sem lehet döntő jelentősége.
4. Az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzete
(236)
A dömpingelt és támogatott import uniós gazdasági ágazatra gyakorolt hatásának vizsgálata a dömpingellenes alaprendelet 3. cikke (5) bekezdésének és a szubvencióellenes alaprendelet 8. cikke (4) bekezdésének megfelelően magában foglalta valamennyi olyan gazdasági mutató értékelését, amely a figyelembe vett időszak alatt hatást gyakorolt az uniós gazdasági ágazat helyzetére.
(237)
A (17)-(25) preambulumbekezdésben foglaltak szerint az uniós gazdasági ágazatot ért esetleges kár meghatározása érdekében mintavételt alkalmaztak.
(238)
A kár meghatározásához a Bizottság szétválasztotta a makrogazdasági és mikrogazdasági kármutatókat. A makrogazdasági mutatókat a Bizottság a panaszban, a felülvizsgálati kérelemben, illetve a későbbi beadványokban szereplő és lehetőség szerint a statisztikákkal összevetett adatok alapján értékelte. Az adatok az összes uniós gyártóra vonatkoztak. A mikrogazdasági mutatókat a Bizottság a mintába felvett uniós gyártók által kitöltött kérdőíven közölt adatok alapján értékelte. Mindkét adatsorról megállapítást nyert, hogy azok reprezentatívak az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzete tekintetében.
(239)
A makrogazdasági mutatók a következők: termelés, termelési kapacitás, kapacitáskihasználás, értékesítési volumen, piaci részesedés, növekedés, foglalkoztatás, termelékenység, a dömping- és támogatáskülönbözetek nagysága, valamint a gazdasági ágazat felépülése a korábbi dömping vagy támogatás hatása alól.
(240)
A mikrogazdasági mutatók: átlagos egységárak, egységnyi költség, bérköltségek, készletek, jövedelmezőség, pénzforgalom, beruházások, a beruházások megtérülése, tőkebevonási képesség.
5. Makrogazdasági mutatók
5.1. Termelés, termelési kapacitás és kapacitáskihasználás
(241)
Az éves termelés terén bekövetkezett változás szokványos az uniós gazdasági ágazatban, mivel a kohókat minden 7-10 évben fel kell újítani, amely magasabb gyártási mennyiséget eredményez a készletezést megelőző évben és alacsonyabb gyártási mennyiséget abban az évben, amikor a kohó a felújítás miatt nem működik. Amikor a kohó a felújítás miatt nem működik, az adott év termelési kapacitása is alacsonyabb lesz.
(242)
Ezen ellentmondások figyelembevétele mellett az uniós gyártás, gyártási kapacitás és kapacitáskihasználás a következőképpen alakult a figyelembe vett időszakban:
4. táblázat
Termelés, termelési kapacitás és kapacitáskihasználás
2010
2011
2012
Vizsgálati időszak
Termelt mennyiség (tonnában)
560 000 - 610 000
580 000 - 630 000
510 000 - 560 000
530 000 - 580 000
Index
100
103
92
95
Termelési kapacitás (tonnában)
670 000 - 720 000
680 000 - 730 000
650 000 - 700 000
640 000 - 690 000
Index
100
101
97
96
Kapacitáskihasználás
84 %
86 %
81 %
84 %
Index
100
102
95
99
Forrás: APFE adatai
(243)
Az uniós felhasználás (3 %-os) növekedése mellett azonban az uniós gazdasági ágazatban a hasonló termék gyártása 2010 és a vizsgálati időszak között 5 %-kal csökkent. A termelési kapacitás is csökkent 2010 és a vizsgálati időszak között 4 %-kal. A kapacitáskihasználás meglehetősen stabil maradt a figyelembe vett időszak folyamán, kivéve a 2012-ben bekövetkezett csökkenést.
(244)
2011 és 2012 között a termelésben 11 százalékpontos csökkenés, a termelési kapacitásban pedig 4 százalékpontos csökkenés figyelhető meg. Ezt az uniós gazdasági ágazat szerkezetátalakítása és számos üzemének bezárása eredményezte. Az üvegszálból készült termékek gyártója, az Ahlstrom 2011 végén beszüntette gyártását, az Owens Corning Vado Ligure pedig 2012-ben bezárta olaszországi üzemét, mivel nem voltak képesek talpra állni a dömpingelt behozatal miatt. Az uniós gazdasági ágazat úgy véli azonban, hogy a szerkezetátalakítást követően és az egyenlő versenyfeltételek helyreállításával életképes ágazat maradhat, ami magyarázattal szolgál arra, hogy az uniós gazdasági ágazat miért ruház be továbbra is a meglévő kohók felújításába.
(245)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság a kohók esetében az átlagosnál rövidebb élettartamot említett, és ezért jelentős hiányosságok tapasztalhatók az uniós gyártók beruházásai és/vagy a kohók használata terén.
(246)
Kimutatták, hogy az uniós gazdasági ágazat kohófelújításokra vonatkozó döntéseit a termelési és az energiahatékonysági megfontolások alapján hozták meg. Nem volt arra utaló jel, hogy a kohók élettartama, amelyet a mintába felvett uniós gyártók alkalmaztak, ne lett volna helyes gyakorlat az ágazatban, és ne állt volna összhangban a termékösszetételre vonatkozó követelményekkel.
(247)
Az érdekelt felek közül többen állították, hogy a 2010-től a vizsgálati időszak végéig terjedő szakasznál hosszabb időt kellett volna figyelembe venni, különösen a kohófelújítási költségek miatt, amelyek hatással lehetnek valamennyi makro- és mikrogazdasági mutatóra. A kínai kormány kijelentette, hogy nem voltak adatok vagy információk azokról az évekről, amelyek során az uniós gyártók elvégezték a kohófelújítást.
(248)
A kohófelújítás az ágazat természetes velejárója és ismétlődő feladat. Az alapvető fontosságú a folyamatos működés és a kapacitás fenntartásának biztosításához. A K+F beruházások közvetlenül kapcsolódnak a működőképességhez, és lehetővé kell tenniük a vevők igényeihez igazított termékek kifejlesztését. Ezek a beruházások tehát nem kivételesek a figyelembe vett időszakra vonatkozóan. Bármely élettartamot veszik figyelembe, a kohójavítások vagy felújítások mindig hatással lesznek a termelési volumenre. A vállalatspecifikus információ a felújítás időpontjára vonatkozóan bizalmasnak minősül.
(249)
Egy felhasználó azt is állította, hogy az uniós gazdasági ágazat képes volt elkerülni (a támogatott és dömpingelt behozatal miatti) káros hatásokat, mivel a kapacitáskihasználás meglehetősen stabil maradt 2010-től a vizsgálati időszak végéig.
(250)
A hasonló termék gyártása állandó folyamat, amely nem alkalmazkodhat a kereslet rövid távú ingadozásaihoz. A meglehetősen stabil kapacitáskihasználást a csökkenő termelési kapacitás fényében kell vizsgálni. Ezért a kérelmet elutasítják.
5.2. Értékesítési volumen és piaci részesedés
(251)
Az uniós gazdasági ágazat szabadpiaci értékesítési volumenei az uniós piacon, valamint a kötött piaci értékesítési volumenei az uniós piacon és a vonatkozó piaci részesedések a figyelembe vett időszak folyamán az alábbiak szerint alakultak:
5. táblázat
Értékesítési volumen és piaci részesedés
2010
2011
2012
Vizsgálati időszak
Szabadpiaci értékesítési volumen az uniós piacon (tonnában)
420 000 - 470 000
390 000 - 440 000
400 000 - 450 000
420 000 - 470 000
Index
100
94
96
99
Szabadpiaci értékesítések piaci részesedése
58 % - 63 %
56 % - 61 %
55 % - 60 %
56 % - 61 %
Index
100
96
95
97
Kötött piaci értékesítési volumen az uniós piacon (tonnában)
20 000 - 70 000
30 000 - 80 000
30 000 - 80 000
30 000 - 80 000
Index
100
114
123
121
Kötött piaci értékesítések piaci részesedése
4 % - 9 %
5 % - 10 %
5 % -10 %
5 % -10 %
Index
100
117
122
118
Forrás: APFE adatai
(252)
A figyelembe vett időszak folyamán az uniós gazdasági ágazat szabadpiaci értékesítése az üvegszálból készült termékekből (azaz a független vevők részére) csekély mértékben, 1 %-kal csökkent. Az uniós felhasználás 3 %-os növekedése mellett azonban ez az uniós gazdasági ágazat piaci részesedésének a 2010-es 58 - 63 %-ról a vizsgálati időszakban 56 - 61 %-ra történt csökkenésében jelent meg. A 2011. évi alacsonyabb értékesítési volumen a kínai import 2010-es készletezési hatásának eredménye, amely fokozatosan érkezett a piacra 2011-ben.
(253)
A figyelembe vett időszakban az uniós gazdasági ágazat értékesítései a kötött piacon az uniós gazdasági ágazat uniós piacon történő teljes értékesítésének 11 %-a és 14 %-a közötti arányt képviseltek (szabad piac és kötött piac). A kötött piacon történő értékesítések volumene 2010 és 2012 között növekvő tendenciát mutat, majd azt követően stabilizálódik a vizsgálati időszakban. A kötött piaci értékesítések növekedése 2010 és 2011 között korlátozott, amennyiben abszolút számadatokban szemléljük.
5.3. Foglalkoztatás és termelékenység
(254)
A figyelembe vett időszak alatt az uniós gyártók foglalkoztatása és a termelékenysége a következőképpen alakult:
6. táblázat
Foglalkoztatás és termelékenység
2010
2011
2012
Vizsgálati időszak
Foglalkoztatottak száma
3 450 - 3 950
3 350 - 3 850
3 200 - 3 700
3 000 - 3 500
Index
100
97
95
89
Termelékenység (egység/foglalkoztatott)
153
163
150
164
Index
100
106
98
107
Forrás: APFE adatai
(255)
Az uniós gyártók foglalkoztatási szintje azt mutatja, hogy az uniós gazdasági ágazat megpróbálta racionalizálni a termelését a figyelembe vett időszak folyamán a gyártási költségek csökkentése érdekében. A figyelembe vett időszak folyamán a foglalkoztattak száma 11 %-kal csökkent.
(256)
A foglalkoztatottak számában és a termelési volumenben ugyanazon figyelembe vett időszak alatt bekövetkezett változás együttes hatása miatt az uniós gyártók munkaerejének termelékenysége - az egy munkavállalóra jutó (tonnában megadott) éves termelésben mérve - 2010 és a vizsgálati időszak között 7 %-kal növekedett.
5.4. Növekedés
(257)
Ahogy az a fenti (217) preambulumbekezdésben is szerepel, az uniós felhasználás a figyelembe vett időszakban 3 %-kal nőtt. A hasonló termék számos alkalmazása miatt az uniós gazdasági ágazat és a felhasználók várakozása szerint ez a növekedés a közeljövőben tovább folytatódik.
5.5. A dömping- és támogatáskülönbözet nagysága és a múltbeli dömpinget és támogatást követő fellendülés
(258)
Az uniós gazdasági ágazatnak 2011-ig - a vámok bevezetéséig - károkat okozott a KNK-ból származó dömpingelt import. A KNK-ból származó importra alkalmazandó hatályos vámokat úgy alakították ki, hogy az uniós gazdasági ágazat egyenlő versenyfeltételek mellett tisztességes versenyben álljon az említett importtal, valamint le tudja küzdeni az okozott kár hatását.
(259)
Ez azonban nem történt meg. Az uniós gazdasági ágazat jelenleg ismét veszteséges, és a piaci részesedése tovább csökkent annak ellenére, hogy az uniós felhasználás nőtt. A KNK-ból származó import továbbra is nagyon alacsony áron jött be, és növelte piaci részesedését. A kínai import piaci részesedése a vizsgálati időszakban 3 %-kal magasabb volt a vámok bevezetését megelőző szinthez viszonyítva (37). Az uniós gazdasági ágazat szerkezete átalakult, és néhány üzemet bezártak (lásd a fenti (244) preambulumbekezdést). Egyértelmű, hogy a korábbi dömping káros hatása még mindig érezhető.
(260)
A KNK-ból származó dömpingelt és támogatott behozatal volumenének nagysága, piaci részesedése és árai miatt, és figyelembe véve a jelenlegi dömpingkülönbözeteket (9,6 % és 29,7 %) (38), az uniós gazdasági ágazat helyzetére gyakorolt hatást jelentősnek lehet tekinteni.
(261)
Mivel az érintett termékkel kapcsolatban ez az első szubvencióellenes vizsgálat, a korábbi támogatásból való felépülés nem képezi az értékelés tárgyát.
6. Mikrogazdasági mutatók
6.1. Árak
(262)
A mintába felvett uniós gyártók uniós piacon történt értékesítéseinek súlyozott átlagon vett egységárai a figyelembe vett időszakban a következőképpen alakultak:
7. táblázat
Értékesítési árak az Unió szabad és kötött piacán
2010
2011
2012
Vizsgálati időszak
Átlagos gyártelepi értékesítési egységár az Unió szabad piacán (EUR/tonna)
1 061
1 144
1 070
1 035
Index (2010 = 100)
100
108
101
98
Átlagos gyártelepi értékesítési egységár az Unió kötött piacán (EUR/tonna)
1 006
1 031
1 027
989
Index (2010 = 100)
100
103
102
98
Forrás: A mintába felvett uniós gyártók adatai
(263)
Az értékesítési egységárak az Unió szabad piacán 2 %-kal csökkentek a figyelembe vett időszak alatt. Mivel 2010 szeptemberében hatályba léptek az ideiglenes vámok, az uniós gazdasági ágazat képes volt árait emelni 2011-ben. 2011-től azonban az értékesítési egységárak 10 %-kal csökkentek.
(264)
Ami az Unió kötött piacának értékesítési egységárait (azaz a transzferárakat) illeti, azok ugyanazt a tendenciát követték, mint az értékesítési egységárak az Unió szabad piacán, minek következtében az uniós gazdasági ágazat 2011-ben emelte értékesítési árait a kötött piacon, ahol ezt követően ezek az értékesítési egységárak 4 %-kal csökkentek.
6.2. Átlagos egységenkénti előállítási költség
(265)
A figyelembe vett időszak alatt az egységenkénti előállítási költség a következőképpen alakult:
8. táblázat
Egységenkénti előállítási költség
2010
2011
2012
Vizsgálati időszak
Egységenkénti előállítási költség (EUR/tonna)
964
990
1 032
976
Index (2010 = 100)
100
103
107
101
Forrás: A mintába felvett uniós gyártók adatai
(266)
Az átlagos egységenkénti előállítási költség 2010 és 2012 között emelkedett. 2012 után az egységenkénti előállítási költség ismét szinte a 2010-es szintre csökkent. A 2012-es csúcs a mintában szereplő egyik uniós gyártó által végrehajtott konkrét beruházás miatti helyzetnek tudható be. A teljes figyelembe vett időszak alatt az egységenkénti előállítási költség mindössze 1 %-kal nőtt.
(267)
Több felhasználó állította, hogy egy adott vállalat helyzete nem indokolhat általános következtetéseket. Az egységenkénti előállítási költségre vonatkozó következtetés az volt, hogy az meglehetősen stabil. A 2012-es csúcs nem változtatott az általános következtetéseken.
(268)
Az egységenkénti előállítási költség a mintában szereplő uniós gyártók átfogó termelési volumenén alapul. A 7. táblázatban az értékesítési egységárak az uniós piacon független vevőknek történő értékesítéseken alapulnak. A két mutatónak ezért különböző az alapja, és azok és nem vethetők össze közvetlenül.
(269)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően, a CCCLA azt állította, hogy lényeges, hogy a Bizottságnak elegendő összehasonlítható adatot szolgáltassanak annak értékelésére, hogy az előállítási költségek változása magyarázhatja-e az uniós értékesítési árak csekély mértékű csökkenését.
(270)
A két mutatónak különböző az alapja, és miközben az abszolút számadatok nem vethetők össze közvetlenül, azok tendenciája viszont igen.
6.3. Munkaerőköltségek
(271)
A mintába felvett uniós gyártók átlagos munkaerőköltségei a figyelembe vett időszakban a következőképpen alakultak:
9. táblázat
Munkavállalónkénti átlagos munkaerőköltség
2010
2011
2012
Vizsgálati időszak
Átlagos bérek munkavállalónként (EUR)
40 518
41 590
42 310
42 917
Index (2010 = 100)
100
103
104
106
Forrás: A mintába felvett uniós gyártók adatai
(272)
Az átlagos munkaerőköltségek munkavállalónként fokozatosan növekvő tendenciát mutattak (+ 6 %) a figyelembe vett időszak alatt. Ez összhangban áll a munkaerőköltség-indexszel azokban az országokban, amelyekben a mintába felvett gyártók találhatók (39).
6.4. Készletek
(273)
A mintába felvett uniós gyártók készletszintje a következőképpen alakult a figyelembe vett időszak alatt:
10. táblázat
Készletek
2010
2011
2012
Vizsgálati időszak
Zárókészlet (tonna)
18 539
46 585
50 198
52 805
Index (2010 = 100)
100
251
271
285
Forrás: A mintába felvett uniós gyártók adatai
(274)
A zárókészletek először 2011-ben nőttek jelentősen, majd ezután tovább emelkedtek a figyelembe vett időszakban.
(275)
A kínai kormány azt állította, hogy az APFE által szolgáltatott adatokban jelentett készletváltozások kiemelték a be nem jelentett eladásokat, és nem jelezték a károkozást a kínai behozatallal történő összehasonlítás során.
(276)
Az állítást figyelmen kívül kell hagyni. A Bizottság a mintába felvett uniós gyártók által szolgáltatott tényleges adatok alapján elvégezte a mikrogazdasági mutatók - köztük a készletszintek - elemzését. A mintába felvett uniós gyártók vizsgálata nem tárt fel be nem jelentett eladásokat.
(277)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy felhasználó azt állította, hogy 2010 nem megfelelő referenciaév, mivel a készletszintek szokatlanul alacsonyak voltak a 2006 és 2009 októbere közötti időszakhoz képest (az eredeti dömpingellenes vizsgálat vizsgálati időszaka).
(278)
Az állítást el kell utasítani, mivel a mintába felvett jogi alanyok a jelenlegi vizsgálatban különböznek az előző vizsgálat mintájától, és ezért az adatok nem vethetők össze. A Bizottság vizsgálatát a figyelembe vett időszakra korlátozta különösen a mikrogazdasági adatok tekintetében, és nincs birtokában a mintába felvett uniós gyártók készletszintjére vonatkozó adat a figyelembe vett időszakot megelőző időszakból. A kínai kormány kijelentette, hogy a készletszintek 2011-ben is magasabbak voltak, tekintettel az abban az évben az uniós fogyasztás terén bekövetkezett 3 %-os csökkenésre. Ennek az elemnek azonban nem volt hatása a tendenciára a figyelembe vett időszak folyamán.
6.5. Jövedelmezőség, pénzforgalom, beruházások, beruházások megtérülése és tőkebevonási képesség
(279)
A mintába felvett uniós gyártók jövedelmezősége, pénzforgalma, beruházásai és beruházásainak megtérülése a következőképpen alakult a figyelembe vett időszakban:
11. táblázat
Jövedelmezőség, pénzforgalom, beruházások és a beruházások megtérülése
2010
2011
2012
Vizsgálati időszak
A független vevőknek történő értékesítések jövedelmezősége az Unióban (az értékesítési forgalom százalékában)
3 %
2 %
- 6 %
- 4 %
Index (2010 = 100)
100
66
- 200
- 134
Pénzforgalom (EUR)
32 847 910
10 978 839
- 1 297 704
14 660 203
Index (2010 = 100)
100
33
- 4
45
Beruházások (EUR)
7 729 022
9 721 478
30 738 820
32 511 238
Index (2010 = 100)
100
126
398
421
Beruházások megtérülése
2 %
2 %
- 4 %
- 3 %
Index (2010 = 100)
100
69
- 184
- 137
Forrás: A mintába felvett uniós gyártók adatai
(280)
A mintába felvett uniós gyártók jövedelmezőségét a Bizottság a hasonló termék független vevőknek történő uniós értékesítéséből származó, adózás előtti eredményben kifejezve állapította meg, a vonatkozó értékesítési forgalom százalékában. A figyelembe vett időszakban a mintába kiválasztott uniós gyártók jövedelmezősége jelentősen, 3 %-ról 4 %-ra csökkent.
(281)
A nettó pénzforgalom az uniós gyártók önfinanszírozó képességét jelzi. A pénzforgalom a figyelembe vett időszakban jelentősen (- 55 %) csökkent.
(282)
A mintába felvett uniós gyártók befektetéseinek szintje növekvő tendenciát mutatott a figyelembe vett időszakban. A növekedés2012-ben és a vizsgálati időszakban jelentősebb volt. A magas beruházási költségek a kohóátépítésekkel kapcsolatosan merültek fel. E tőkeintenzív iparágban a kohókat 7-10 évente át kell építeni, a kohók átépítésével kapcsolatos költségek pedig a 8-13 millió EUR-t is elérhetik (titoktartási megfontolásból tartomány szerepel). A beruházásokba szintén beletartoznak a magas strukturális beruházási költségek, amelyek a bélések ötvözetfogyasztásához és a bélések ebből következő átépítéséhez kapcsolódnak.
(283)
A beruházások megtérülése a beruházások könyv szerinti nettó értékének százalékában meghatározott nyeresége. A beruházások megtérülése egyértelműen követte a nyereségesség negatív tendenciáját. A mérsékelten megtérülő beruházások egyértelműen jelzik az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzetének romlását a figyelembe vett időszakban.
(284)
A fenti törékeny pénzügyi helyzet annak ellenére alakult ki, hogy - a fenti (217) preambulumbekezdésben említetteknek megfelelően - a figyelembe vett időszakban növekedett a fogyasztás, és az uniós gazdasági ágazat - a fenti (244) és az alábbi (337) preambulumbekezdés szerint - erőfeszítéseket tett a gyártási költségek racionalizálására.
(285)
A vizsgálatok tanúsága szerint a mintába felvett uniós gyártók a tőkebevonás terén nem ütköztek súlyos nehézségekbe.
(286)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően több érdekelt fél megjegyezte, hogy a beruházás szintje nagyon magas volt a 2012-es és a vizsgálati időszak folyamán és e magas beruházási költségek indokolhatják, hogy az uniós gazdasági ágazat miért nem volt nyereséges a vizsgálati időszakban. A kínai kormány azt állította továbbá, hogy a csökkent nyereségesség közvetlenül kapcsolódik a termelési költségek növekedéséhez és a kohóátépítésekből eredő termeléskieséshez.
(287)
Először, a vizsgálati időszakban - 2012. október 1-je és 2013. szeptember 30-a között - megvalósult 32 millió eurós beruházások részben átfedésben állnak a 2012. évi 30 millió EUR-val. Másodszor, az ezekben az időszakokban végrehajtott beruházások nélkülözhetetlenek voltak a kohóátépítések szempontjából, és rendszeresen visszatérő jellegűek az üzlet szempontjából, valamint azok a szokásos üzletmenet részének tekinthetők a (241) - (250) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően. Harmadszor, a beruházások szintje hatást gyakorol az uniós gazdasági ágazat eredményeire, mivel az további költségeket generál. A beruházások fő hatásait azonban a mérleg, és nem az eredménykimutatás tükrözi, amely bemutatja a visszatérő szokásos amortizációs költségeket, és ezért önmagában nem magyarázhatja a veszteséges helyzetet. A kínai kormány állítását illetően, a kohóátépítéseket gondosan előre megtervezték. A vevők ellátásának folytonosságát a tartalékkészletek képzésével biztosítják. Végezetül e beruházásoknak a költségekre és a vállalati eredményekre gyakorolt hatása több évre terjed ki.
(288)
Több fél továbbá azzal érvelt, hogy i. a magasabb beruházási költségeket a beruházások alacsonyabb megtérülése tükrözi a 2012. évre és a vizsgálati időszakra vonatkozóan (mivel egyes beruházások nem hoznak azonnali megtérülést), valamint ii. nem ésszerű komoly beruházásokkal terhelt kétéves szakaszt kiválasztani, és ennek alapján azt a következtetést levonni, hogy az uniós gazdasági ágazat helyzete romlott.
(289)
A kohókba történő beruházások nem kivételesek a figyelembe vett időszakra vonatkozóan. A vizsgálat feltárta, hogy 2004 óta a szinte minden évben történtek kohóberuházások az uniós gazdasági ágazatban. Ezért bármely élettartamot veszik figyelembe, a kohójavítások vagy átépítések mindig hatással lesznek a termelési volumenre és a beruházások megtérülésére. A mintába vett uniós jövedelmezőség romlása azt jelezte, hogy nem voltak képesek a hasonló termékek esetében olyan árakat felszámolni, amely lehetővé tette volna az üzlet folytonosságához nélkülözhetetlen beruházásokat.
(290)
A kínai kormány azt állította, hogy az ágazat először a rendelkezésre álló tőkét használná fel, mielőtt a hitelekhez folyamodna, és ezért normális, hogy a pénzforgalom romlott, amikor a mintába vett uniós gyártók komoly beruházásokat hajtottak végre 2012-ben és a vizsgálati időszakban. Ezenkívül azt is állították, hogy a veszteséges ágazat nem ruházott volna be annyit, mint azt a mintába felvett vállalatok tették.
(291)
Az üvegszálból készült termékek ágazata globális üzletág finanszírozási mechanizmusokkal, amelyek túllépnek a mintába felvett uniós gyártók pénzügyi hatáskörén. A beruházási helyzet nem gyakorol szükségképpen hatást a pénzforgalomra. Ezért ezeket az állításokat el kell utasítani.
7. Az uniós gazdasági ágazat helyzetére vonatkozó következtetés
(292)
A vizsgálatok megállapításai megerősítik, hogy az uniós gazdasági ágazatot a dömpingellenes alaprendelet 3. cikkének (5) bekezdése és a szubvencióellenes alaprendelet 8. cikkének (4) bekezdése értelmében jelentős kár érte.
(293)
A dömpingellenes intézkedések bevezetése lehetővé tette az uniós gazdasági ágazat számára, hogy 2011-ben emelni tudja árait. Ugyanakkor az uniós gazdasági ágazat erőfeszítéseket tett a hatékonyság és a termelékenység növelésére. Az uniós felhasználás növekedése ellenére az uniós gazdasági ágazatnak nem volt más választása, mint hogy 2012-től ismét csökkentse az értékesítési egységárait a piaci részesedésének fenntartása érdekében.
(294)
Az áralákínálás elemzése (lásd a (231) preambulumbekezdést) és az uniós gyártók értékesítési árainak csökkenő tendenciája (lásd a (263) preambulumbekezdést) egyértelműen mutatja, hogy az uniós gyártók megpróbáltak versenyezni a kínai behozatal áraival, és megszüntették az árkülönbséget. Ez azonban az uniós gyártók pénzügyi eredményeinek erőteljes romlásához vezetett, így az uniós gazdasági ágazat 2012 óta veszteségeket jelent. Ez a helyzet rövid és középtávon nem fenntartható.
(295)
Egyéb mutatók - mint a termelés, a termelési kapacitás, a foglalkoztatás, a készletek és a pénzforgalom - is kedvezőtlenül alakultak, még a KNK elleni intézkedések bevezetését követően is.
(296)
A két vizsgálat megállapításai azt is megerősítették, hogy a megváltozott körülmények, amelyek a részleges időközi dömpingellenes felülvizsgálat megindítását indokolták - nevezetesen a szerkezetátalakítás és néhány uniós üzem bezárása, a fenti (244) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően -, jelentősek és tartós jellegűek. Az üzem bezárását követően az üzemet teljesen leszerelték. Ezenfelül egy új kohó felállítása nagyon tőke- és időigényes, és rövid távon nem megvalósítható. Ezért az egy kohókkal működő új üzem felállításához szükséges időt és költségeket nem kellene alábecsülni. Az üzemek közül néhány szerkezetátalakítását és bezárását ezért jelentősnek és tartós jellegűnek kell tekinteni.
(297)
Több fél állítása szerint egyértelmű jelek utaltak arra, hogy az ágazatot nem érte kár. Az állításokkal a következő preambulumbekezdésekben foglalkozunk.
(298)
A CCCLA kijelentette, hogy az egyik uniós gyártót, a 3B Fibregas-t 2012-ben megszerezte a Binani csoport, következésképpen az uniós gazdasági ágazat összteljesítményének jónak kell lennie, mivel racionális gazdasági szereplő nem ruházna be olyan ágazatba, amely nem jól teljesít. Hivatkoztak a Braj Binani 2013-as éves jelentésére is, amely szerint „a Belgiumban és Norvégiában működő 2 gyártó egység általános teljesítménye jónak tekinthető”. Ezen túlmenően a CCCLA azt is kifejtette, hogy a két uniós gyártó forgalma növekedett 2010 és a vizsgálati időszak között, és így az uniós gazdasági ágazatot nyilvánvalóan nem érte kár.
(299)
Az indiai Binani csoport 2012-ben valóban megszerezte a 3B Fibreglass-t. A Binani csoport egyéni üzleti motivációitól függetlenül, a Bizottság a vizsgálati megállapításaira hivatkozik, amelyek szerint az uniós gazdasági ágazat veszített piaci részesedéséből és nyereségességéből. A hivatkozást összefüggésekben kell vizsgálni, és annak teljes szövege így szól: „a Belgiumban és Norvégiában működő 2 gyártó egység általános teljesítménye jónak tekinthető, és a kapacitás részben arra kényszerült, hogy megbirkózzon az alacsonyabb piaci kereslettel. Jól sikerült a termelés felfuttatása a normál hatékonysági szintig. Az átlagos eredmények azonban alacsonyabbak voltak az olcsó ázsiai import miatt.”
(300)
Azon állítás, miszerint az uniós gazdasági ágazatot nem érte kár, mivel két uniós gyártó forgalma növekedett 2010 és a vizsgálati időszak között, félrevezető és helytelen. A CCCLA álláspontját erre a kg-ban kifejezett forgalomra alapozta. Mindazonáltal pusztán a magasabb értékesítési mennyiségek figyelembevételével nem lenne helytálló következtetéseket levonnunk, mivel azok figyelmen kívül hagyják az értékesítések árszintjét, és ezért a vállalat jövedelmezőségére gyakorolt hatást.
(301)
A kínai kormány azt állította, hogy mivel az APFE tagjai beruháznak a kapacitások növelésébe az Unión belül és kívül (pl. a KNK, Oroszország, India és Tunézia), egyértelmű a jele annak, hogy az ágazatot nem érte kár.
(302)
Ez a kárvizsgálat összefügg az uniós gyártók teljesítményével az uniós piacon. A fenti 4. táblázatból kiderül, hogy az uniós gazdasági ágazat kapacitása 2011-ben kis mértékben (1 %-kal) növekedett, majd ezt követően a kapacitás 5 százalékpontos csökkenést mutatott a vizsgálati időszak vége felé. Így nem történt kapacitásnövekedés az Unióban. Mivel azonban az üvegszálból készült termékek számos gyártója multinacionális vállalat, nem meglepő, hogy ezek a vállalatok beruháznak az Unión kívül is, amikor üzleti lehetőség adódik. Az extrakapacitás beruházása az Unión kívül annak céljából történik, hogy kielégítsék a feltörekvő piacok igényeit, valamint azzal a kilátással, hogy nyereséget realizáljanak. Az üzemek ezekben a térségekben történő felállítása beleilleszkedik abba a képbe, hogy közel legyenek ezekhez a vevőkhöz. Az az üzleti döntés, hogy egy üzemet felállítsanak-e az Unión kívül vagy sem, teljesen független attól a ténytől, hogy az uniós gyártókat kár éri-e. Az uniós gazdasági ágazatnak a nagy beruházásokról szóló ehhez hasonló állításaival az uniós gazdasági ágazat önmagának okozott kára című alábbi szakasz foglalkozik.
(303)
Több érdekelt fél állította, hogy nem történt károkozás, mivel néhány uniós gyártó arról tájékoztatott, hogy a hasonló termékekre vonatkozó áraikat 2014 januárjától emelik a nyersanyag- és energiaárak, valamint a szállítási költségek folyamatos emelkedésének ellensúlyozása érdekében.
(304)
Először is, 2014-ben az árak a vizsgálati időszak utáni eseményekhez kapcsolódnak. Másodszor, az uniós gazdasági ágazat az utóbbi években a termelékenység növelése révén elnyelte az ilyen áremeléseket. Egyszer eljön az ideje azonban, amikor a termelékenység további növelése rövid távon sokkal nehezebben végrehajtható. Mivel az uniós gazdasági ágazat a vizsgálati időszakban veszteséges volt, és ezeknek az áremeléseknek az elnyelése már nem volt lehetséges, egy bizonyos időpontban elkerülhetetlenné vált, hogy az ilyen áremeléseket áthárítsák a vevőkre, ami azzal a kockázattal jár, hogy további piaci részesedés vész el. A fentiek alapján az állítást elutasították.
E. OKOZATI ÖSSZEFÜGGÉS
1. Bevezetés
(305)
A Bizottság a dömpingellenes alaprendelet 3. cikke (6) és (7) bekezdésének, valamint a szubvencióellenes alaprendelet 8. cikke (6) és (7) bekezdésének megfelelően megvizsgálta, hogy a KNK-ból származó dömpingelt és támogatott behozatal olyan mértékű kárt okozott-e az uniós gazdasági ágazatnak, amelynek alapján azt jelentősnek lehet minősíteni.
(306)
A dömpingelt behozatalon kívül megvizsgáltak más ismert tényezőket is, amelyek ugyancsak károsíthatták az uniós gazdasági ágazatot, annak elkerülése érdekében, hogy a szóban forgó egyéb tényezők által okozott károkat a dömpingelt és támogatott behozatalnak tulajdonítsák.
1.1. A dömpingelt és a támogatott behozatal hatása
(307)
A vizsgálatok rámutattak arra, hogy a hatályos dömpingellenes intézkedések ellenére a KNK-ból származó dömpingelt és támogatott behozatal volumene (32 %-kal) nőtt a figyelembe vett időszakban, a 2009-es évet tekintve referenciaévnek. Ennek következtében a KNK piaci részesedése a 2009-es 13-18 %-ról a vizsgálati időszak végére 15-20 %-ra nőtt.
(308)
Ugyanakkor a felhasználás növekedése ellenére az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése három százalékponttal csökkent a figyelembe vett időszakban.
(309)
A dömpingelt és támogatott behozatal átlagárai 2010 és a vizsgálati időszak között 8 %-kal emelkedtek és alacsonyabbak voltak, mint az uniós gazdasági ágazat által ugyanabban az időszakban alkalmazott árak.
(310)
Az uniós gazdasági ágazat 2010-ben és 2011-ben még nyereségesen működött, és csak ezt követően lett veszteséges, amely egybeesett a KNK-ból származó dömpingelt és támogatott behozatal növekedésével. Még az értékesítési árainak csökkentését követően is, az uniós gazdasági ágazatnak sikerült megtartania piaci részesedését. Az árcsökkenés a jövedelmezőség rovására ment, amely a veszteséges helyzethez vezetett.
(311)
A fentiek alapján az a következtetés vonható le, hogy a KNK-ból származó dömpingelt és támogatott behozatal a volumen növekedésével együtt, jelentős negatív hatást gyakorolt az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzetére, és ezért döntő szerepet játszott az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett jelentős kár szempontjából.
(312)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően több fél azt állította, hogy nem készült olyan elemzés, amely egyrészt azt bizonyította volna, hogy a kínai behozatal okozta az uniós gazdasági ágazat nyomott árazását és az általa elszenvedett kárt, másrészt pedig azt, hogy a Bizottság csak az időbeli egybeesésre támaszkodik elemzésében. Ezek a részek a kínai röntgensugaras berendezésekről (China X-Ray Equipment) szóló WTO testületi jelentésre hivatkoznak: „A testület elismeri, hogy az általános korreláció a dömpingelt behozatal és a hazai ágazat által elszenvedett kár között alátámaszthatja a megállapítást. Mindazonáltal az ilyen egybeesésről szóló elemzés nem rendelkező jellegű az okozati kérdésben, az okozatiság és korreláció két külön fogalom. Ennek az esetnek a körülményei között […] az okozati kérdést nem oldja meg az egybeesésről szóló ilyen általános megállapítás” (40).
(313)
A következtetések azonban a mutatók részletes felsorolásának elemzésén alapulnak. A fenti D. szakaszban kifejtettek szerint a dömpingelt és támogatott behozatal hatásának vizsgálata magában foglalta a minden olyan releváns gazdasági tényre és indexre kiterjedő értékelést, amely hatást gyakorol az uniós gazdasági ágazatra. Számos mutató jelzett a károkozással kapcsolatos helyzetet. Ebben a helyzetben egyedül az indokolhatja az uniós gazdasági ágazat árcsökkentését, hogy megtartsa a piaci részesedését, vagy legalább ne veszítsen további piaci részesedést, amikor árversennyel kell szembesülnie. Az eredeti intézkedések bevezetését követően az uniós gazdasági ágazatnak sikerült emelnie az árait 2011-ben, azonban a következő években csökkentenie kellett az árait, miközben a termelési költségek nem csökkentek. Amint azt a (320)-(335) preambulumbekezdés tovább részletezi, a harmadik országokból származó export nagyrészt magas árakon történt a teljes figyelembe vett időszakban, és a harmadik országok piaci részesedése meglehetősen stabil maradt, sőt 2011-től kezdődően még csökkent is. Az uniós gazdasági ágazat ezért nem a harmadik országokból származó behozatal miatt csökkentette az árait, hanem a KNK-ból származó alacsony árú dömpingelt és támogatott behozatal miatt. 2011 óta csak a KNK-ból származó behozatal növekedett jelentősen, csak a KNK-ból származó behozatal vett el piaci részesedést az uniós gazdasági ágazattól, és csak a KNK-ból származó importárak csökkentek. Ezen az alapon a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy az uniós gazdasági ágazat nyomott árait és az általa elszenvedett kárt a KNK-ból származó dömpingelt és támogatott behozatal növekedése okozta. Egyéb tényezők, amelyek befolyásolhatják ezt az ok-okozati viszonyt, az alábbiakban kerülnek elemzésre.
(314)
A CCCLA és a kínai kormány azt állította, hogy nem volt árerózió vagy árlenyomás, mert „az uniós gyártók értékesítési árainak csökkenése nem jelentős, mivel az mindössze 2 %-ban tetőzött a figyelembe vett időszakban.”. Több fél azt is állította, hogy az uniós árak 1 %-os csökkenése, a KNK-ból származó behozatal piaci részesedésének 2 %-os növekedése és az uniós gazdasági ágazat piaci részesedésének 3 % csökkenése nem indokolja a javasolt drasztikus intézkedéseket.
(315)
A Bizottság megismétli a fentiekben kifejtetteket, miszerint az ideiglenes vámok 2010. szeptemberi bevezetését követően az uniós gazdasági ágazat 2011-ben képes volt emelni az árait. 2011-től azonban az értékesítési egységárak 10 %-kal csökkentek. Ezért egyértelműen jelentős a csökkenés az értékesítési árak terén. A jelenleg hatályos dömpingellenes intézkedések ellenére, az uniós gazdasági ágazat továbbra is elszenvedi az értékesítési volumen, az árak és a piaci részesedés csökkenését, míg ugyanabban az időben a kínai behozatal értékesítési volumene és piaci részesedése az eredeti vizsgálat vizsgálati időszakához képest jóval magasabb szintre emelkedett. Rendszerint amint egy intézkedést bevezetnek, az uniós gazdasági ágazatról feltételezhető, hogy felépül a korábbi dömpingelt behozatal vagy támogatás hatásaiból. Ez azonban egyértelműen nem így történt. A kilábalás bizonyos jeleit követően, az intézkedések bevezetése után az uniós gazdasági ágazat helyzete azonnal tovább romlott a figyelembe vett időszak folyamán.
(316)
Egy független importőr állítása szerint nem volt szükség arra, hogy az uniós gyártók olyan mértékben csökkentsék áraikat, ahogyan azt megtették, mivel az uniós piacon nagyobb volt a kereslet, mint a kínálat. A kínai kormány azt állította, hogy az uniós értékesítési árak és a kínai importárak csökkenését nem lehet elszigetelten vizsgálni az érintett termék világgazdasági árainak alakulásától, és azok összhangban állnak a szokásos piaci körülményekkel. Ezenfelül a kínai kormány érvelése szerint a Bizottság nem vizsgálta meg, hogy a piac lehetővé tette-e az áremeléseket 2011-ben (az intézkedések bevezetését követően a korábbi vizsgálat során), - és ha igen, milyen mértékben - amennyiben globális összefüggésben vizsgálták volna. Ezenkívül a Bizottság helytelenül utasította el az uniós gyártóknak a vizsgálati időszakot követő áremelésekre vonatkozóan szolgáltatott bizonyítékait, és azok a szolárüveggel és a személyes használatra szolgáló fénymásolókkal kapcsolatos esetekre hivatkoznak (41).
(317)
A Bizottság úgy vélte, hogy az az állítás, miszerint a kereslet meghaladta a kínálatot, nem megalapozott. A piaci részesedésben bekövetkezett veszteség és a készletek növekedése nem azt jelzi, hogy a kereslet nagyobb lett volna a kínálatnál, hanem épp ennek ellenkezőjét. Ami a kínai kormány állítását illeti, az árak alakulása az uniós piacon, és nem világszinten történő értékesítésekkel kapcsolatos. Az uniós piacon a hasonló termék és az érintett termék közötti verseny az árak szintjén folyik. A fentiekben bemutatottak szerint, az árak csökkenését nem lehet más tényezőknek tulajdonítani, mint ennek az árversenynek (tekintettel a meglehetősen stabil előállítási költségekre és uniós felhasználásra). Továbbá, a kínai kormány nem szolgáltatott további információt a világpiaci árak alakulására. A fenti állítást ezért nem tekintették megalapozottnak. A vizsgálati időszakot követő áremelkedéseket illetően, a vizsgálati időszakot követő eseményekre e vizsgálat hatálya nem terjed ki. Mindenesetre nem volt érdemi bizonyíték azokról a tényleges áremelkedésekről, amelyek a vizsgálatot követően következtek be. Ezért ezt az állítást elutasítják.
(318)
A CCCLA továbbá azt állította, hogy a kínai átlagos importár 8 %-os csökkenésének - a (226) preambulumbekezdésben említettek szerint - figyelembe kellett volna vennie a vámok és a vámkezelés, a dömpingellenes vám, az importőrök nyereségességi árrése és az importőrök által viselt SGA-költségek tekintetében kiigazított árakat. Ezek a kiigazított árak azután összehasonlítható szinten álltak volna az uniós értékesítési árakkal, amint azt a 7. táblázat mutatja, és ezért nem játszhattak volna döntő szerepet az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett jelentős kár terén.
(319)
A mutatók elemzésére vonatkozóan az exportáló gyártók értékesítéseinek a 3. táblázatban szereplő CIF-értékeit összevetik az uniós gyártók 7. táblázatban szereplő gyártelepi áraival. Ez a módszer pontos a tendenciák elemzésére. Az áralákínálási és kárkülönbözet kiszámításának tekintetében, a kiigazított árakat valójában a fenti (231) preambulumbekezdésben ismertetettek szerint használták. Ebből a szempontból a Bizottság hangsúlyozza, hogy az áralákínálás csak ez egyik megvizsgálandó mutató, azonban valamennyi kármutatót együtt kellene vizsgálni az elemzés céljából. Ezért a kérelmet elutasítják.
1.2. Az egyéb tényezők hatásai
1.2.1. Egyéb országokból származó behozatalok
(320)
A harmadik országokból származó behozatal volumene, az átlagos egységárak és a piaci részesedés a figyelembe vett időszak folyamán az alábbi táblázatban található:
12. táblázat
A behozatal volumene (tonna), átlagos egységár (EUR/tonna)
2010
2011
2012
Vizsgálati időszak
Harmadik országok összesen
Volumen (tonna)
128 378
182 601
183 446
174 553
Index (2010 = 100)
100
142
143
136
Piaci részesedés
14 %-19 %
22 %-27 %
21 %-26 %
20 %-25 %
Malajzia
Volumen (tonna)
37 919
70 847
60 931
60 841
Átlagár/tonna (EUR)
980
1 029
998
958
Piaci részesedés
2 %-7 %
7 %-12 %
5 %-10 %
5 %-10 %
Norvégia
Volumen (tonna)
25 204
30 496
33 277
30 781
Átlagár/tonna (EUR)
1 167
1 044
1 006
944
Piaci részesedés
0 %-5 %
1 %-6 %
1 %-6 %
1 %-6 %
Törökország
Volumen (tonna)
18 430
20 017
23 235
19 233
Átlagár/tonna (EUR)
1 199
1 231
1 064
1 067
Piaci részesedés
0 %-5 %
0 %-5 %
0 %-5 %
0 %-5 %
Forrás: Eurostat (COMEXT)
(321)
A KNK mellett az érintett terméket főleg Malajziából, Norvégiából és Törökországból importálják. Kisebb behozatal Mexikóból, az Egyesült Államokból és Tajvanról is érkezik. A harmadik országok teljes piaci részesedését a 2010 és 2011 közötti határozott emelkedés jellemezte. Ezt követően a vizsgálati időszak alatt a piaci részesedésük csökkent.
(322)
A harmadik országokból származó behozatal nagy részét (a Tajvanról származó kisebb mennyiségek kivételével) lényegesen magasabb áron értékesítették a kínai importnál. Ezenkívül az egyéb országokból származó import átlagárak összességében az uniós gazdasági ágazat árainál magasabbak vagy azokkal azonos szintűek voltak.
(323)
Malajzia tette ki a harmadik országokból az Unióba irányuló import legnagyobb részét (40 %). A Malajziából származó behozatal azonban az üvegszálból készült termékek egyetlen típusára, nevezetesen a vágott szálakra korlátozódott. A figyelembe vett időszak alatt nőtt Malajzia piaci részesedése az uniós piacon. Átlagosan a Malajziából származó vágott szálak importára szintén magasabb volt, mint a KNK-ból származó vágott szálaké, és közel olyan magas, mint az uniós gazdasági ágazat árai. Ezenfelül a malajziai árak nem akadályozták meg az uniós gyártók árainak emelését 2010 és 2011 között, amikor az ideiglenes vámokat a KNK ellen kivetették. Amennyiben a malajziai árak valóban jelentős kárt okoztak volna az uniós gazdasági ágazatnak, az uniós gyártók nem emelhették volna áraikat, amikor az ideiglenes dömpingellenes vámokat a KNK-ból származó behozatalra kivetették. A Malajziából származó behozatal versenyben áll az uniós gazdasági ágazat termelésével, azonban az árak, a terméktípus és a mennyiség szempontjából stabil tényezőt jelentett a figyelembe vett időszak folyamán.
(324)
A Norvégiából származó behozatal a második legnagyobb a harmadik országokból az Unióba irányuló behozatalt tekintve. A figyelembe vett időszak alatt stabil maradt Norvégia piaci részesedése az uniós piacon. A Norvégiából származó átlagos importárak terméktípusonként magasabbak voltak, mint a KNK-ból származó átlagos importárak. A Norvégiából származó import főleg az uniós gyártók ugyanazon csoportjához tartozó egyetlen vállalat által előállított előfonatokból állt. Ezenfelül a norvég termelés teljes mennyiségét az uniós gyártón keresztül értékesítik. Norvégiát ezért nem tekintjük harmadik országoktól származó versenynek.
(325)
A Törökországból származó behozatal a harmadik legnagyobb a harmadik országokból az Unióba irányuló behozatalt tekintve. A figyelembe vett időszak alatt stabil maradt Törökország piaci részesedése az uniós piacon. Átlagosan a hasonló termék importárai terméktípusonként szintén jóval magasabbak voltak, mint a KNK-ból származó átlagos importárak.
(326)
Ezenkívül a kínai kormány állítása szerint 2011-ben nőttek az uniós készletek a harmadik országokból származó behozatal nagymértékű növekedését követően, miközben a KNK-ból származó behozatal ugyanabban az évben csökkent.
(327)
2010 és 2011 között a kínai import valóban csökkent, a harmadik országokból származó behozatal pedig növekedett. Az uniós gazdasági ágazat 2010-ben és 2011-ben azonban még nyereségesen működött, és csak ezt követően lett veszteséges, amely egybeesett a KNK-ból származó dömpingelt és támogatott behozatal növekedésével. A harmadik országokból származó behozatal csökkent 2011 után csökkent, és ezért nem lehet az oka annak, hogy az uniós gazdasági ágazat ezt követően veszteségessé vált. A fenti okokból ésszerűen azt a következtetést vonhatjuk le, hogy míg az egyéb országokból származó behozatal egy része hátrányosan érinthette az uniós gazdasági ágazatot, az nem volt olyan mértékű, hogy befolyásolja az ok-okozati viszonyt a KNK-ból származó dömpingelt és támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért kár között.
(328)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően több fél azt állította, hogy az áralákínálás elemzéséhez használt termékösszetételt (a kínai és az uniós gyártók árainak összehasonlítása) nem használták a harmadik országokból származó behozatalra vonatkozóan. A kínai kormány kifejezetten kért a harmadik országok behozatalának termékösszetételéről szóló adatokat, amelyek az Eurostat statisztikáiból nem derülnek ki.
(329)
A Bizottság teljes mértékben figyelembe vette a termékösszetételt a harmadik országokból származó behozatal elemzésére, összehasonlítva a harmadik országok terméktípusonkénti árait a megfelelő uniós terméktípusonkénti árakkal. Mivel a harmadik országokhoz tartozó három ország esetében csak egy gyártó van, az üzleti titkok védelme miatt pontos adat nem volt közölhető.
(330)
A kínai kormány állítása szerint a Bizottság arra vonatkozó következtetései, miszerint a harmadik országok behozatalának egy része hatást gyakorolhatott az uniós gyártók helyzetére, az ok-okozati összefüggést azonban nem befolyásolta, nem objektív és nem érvekkel alátámasztott elemzésen alapult.
(331)
A harmadik országokhoz tartozó három ország, amely a hasonló terméket az Unióba exportálta: Malajzia, Norvégia és Törökország. A fentiekben kifejtettek szerint a malajziai behozatal egy terméktípusra összpontosított, amelynek az árszintje összevethető az uniós gazdasági ágazat áraival. A norvég gyártót nem tekintik harmadik országból származó versenytársnak a fent említett okok miatt. A török import piaci részesedése stabil és a volumenét tekintve viszonylag alacsony maradt a figyelembe vett időszak folyamán. Azt az állítást, hogy a harmadik országokból származó behozatal befolyásolta az ok-okozati összefüggést, ezért el kell utasítani.
(332)
A kínai kormány azt is állította, hogy a Bizottság nem vette figyelembe a Tajvanról és Mexikóból származó behozatalt, amely áraiban és volumenében jelentős változásokat mutat.
(333)
Mivel a Tajvanról és Mexikóból származó behozatal korlátozott mennyiségű, ez a behozatal nem befolyásolhatta az ok-okozati összefüggést.
(334)
Ezenfelül a kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság nem vette figyelembe a kínai készletezésről szóló elemzésében azt a tényt, hogy 2010 és 2011 között a harmadik országok behozatala több mint 40 %-kal nőtt.
(335)
A statisztikák (lád a (224) preambulumbekezdést) szerint a kínai termékek készletezése 2010 második és harmadik negyedévében történt (a 2010 vége/2011 eleje előtti felhasználásra vonatkozóan, a korlátozott eltarthatóság miatt). A harmadik országokból származó behozatal növekedését 2011-ben rögzítették, amikor a készletezés hatása elmúlt, és a KNK-ból származó behozatal elleni intézkedések hatályba léptek, ami előnyösnek bizonyult a harmadik országok gyártói számára. Ezért ezt az állítást elutasítják.
1.2.2. Termelési költség
(336)
Több érdekelt fél azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazat termelési költségeinek növekedése, amely főleg a nyersanyagok, az energia, a szállítási ár és a munkaerőköltségek emelkedése miatt következett be, kedvezőtlen hatást gyakorolt az uniós gazdasági ágazatra. Az egyik fél jelentős költségtényezőként azonosította, hogy a vevők nem hozták vissza az orsókat, ennek a költségekre gyakorolt hatását azonban részletesebben nem fejtette ki. Ezeket az állításokat az uniós gyártók által elmondottakkal támasztották alá, miszerint azok valóban költségnövekedéssel néztek szembe.
(337)
Az uniós gazdasági ágazat valóban költségnövekedéssel szembesült a nyersanyagok, az energia, a szállítás és a munkaerőköltségek terén. A fenti 8. táblázatból kiderül azonban, hogy az uniós gazdasági ágazat átlagos termelési költsége tonnánként csak 1 %-kal nőtt 2010 és a vizsgálati időszak között. Ez azt jelenti, hogy az uniós gazdasági ágazat képes volt ellensúlyozni a költségnövekedés nagy részét a hatékonyság növelésével és a magasabb termelékenységgel. Így azt a következtetést lehet levonni, hogy a termelési költségek növekedése nem járult hozzá a kárhoz, és ezért nem befolyásolhatta az ok-okozati összefüggést.
(338)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően több fél megismételte az állítását anélkül, hogy új érveket hozott volna fel.
1.2.3. A felhasználás alakulása
(339)
A fentiek szerint, az uniós felhasználás 2010 és a vizsgálati időszak között 3 %-kal nőtt. A felhasználás várhatóan tovább nő a hasonló termék új alkalmazási területei miatt, amelyre az uniós gazdasági ágazat és számos felhasználó is utalt. Az uniós gazdasági ágazat azonban nem volt képes fenntartani piaci részesedését és elveszítette annak egy részét, miközben 2011 óta a KNK-ból származó dömpingelt és támogatott behozatal növelte piaci részesedését. Ezért az uniós felhasználás változása nem befolyásolta a kár és a KNK-ból származó dömpingelt és támogatott behozatal közötti ok-okozati összefüggést.
1.2.4. Elégtelen termelési kapacitás és készletek az Unióban
(340)
A kínai kormány azt állította, hogy amennyiben volt károkozás, azt az uniós gyártók elégtelen termelési kapacitása okozta. A kínai kormány az uniós gyártók több pénzügyi kimutatására hivatkozott. A 3B Fibreglass 2010-es pénzügyi kimutatásai szerint: „korlátozott termelési kapacitásunk nem tette lehetővé, hogy további piaci részesedést szerezzünk” és „arra kényszerítettek minket, hogy korlátozott szintű készletekkel reagáljunk ügyfeleink keresletének alakulására”. A 3B Fibreglass 2011-es pénzügyi kimutatása szerint: „a gazdaság 2010-es talpra állásának jelei, megerősítést nyertek 2011 első felében, a vállalat termelésének teljesítményszintje azonban az első negyedévben alacsonyabb volt a vártnál, és nem tette lehetővé számunkra, hogy teljes mértékben kihasználjuk a fellendülést, továbbá arra vezettek bennünket, hogy korlátozzuk szerződéses kötelezettségeinket”. A Lanxess 2011-es pénzügyi kimutatása kifejti, hogy: „2011-ben az üvegszálból készült termékek gyártása a Lanxessnél maximális kapacitáson működött” és „2012 második negyedévében az 1. kohó tervezett bezárása mintegy 10 hetet vesz majd igénybe, így 2012-ben az éves termelés 14 %-kal alacsonyabb lesz”.
(341)
A készletek szintje 2010-ben valóban alacsony volt, lásd az alábbi 10. táblázatot. Ez a termelés szintjének 2009-ben bekövetkezett csökkenéséből eredt, amikor számos gyártósort leszereltek, ideiglenesen bezártak vagy lerövidítettek a KNK-ból származó dömpingelt behozatal okozta árerózió és piaci részesedés elvesztése miatt (42). Az uniós gazdasági ágazat azonban 2011-ben több mint 150 %-kal növelte készleteinek szintjét, és a növekedés azóta is tart. Nem helyénvaló csak a 2010-es leltár állításaira hivatkozni, ehelyett a teljes figyelembe vett időszakra vonatkozó tendenciákat kellene vizsgálni.
(342)
Ezenfelül az állítások közül egyesek úgy hivatkoznak a termelés teljesítményszintjének csökkenésére, mint amely a javításokból/átépítésekből ered. A fenti (241) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint az ilyen javítások/átépítések szokványosak ebben a szektorban, és a kohójavítás/-átépítés miatti készletfelhalmozás megszokott gyakorlat, amely lehetővé teszi a kulcsfontosságú vevők folyamatos ellátását.
(343)
Ezenkívül egyenlő versenyfeltételek esetén az uniós gazdasági ágazat több kapacitásba is befektethetne, lehetővé téve az uniós gazdasági ágazat számára, hogy profitra tegyen szert, amely indokolja és lehetővé teszi a kapacitásbővítést.
(344)
Az uniós termelési kapacitás és készletek nem tekinthetők elégtelennek, és ezért nem járulhattak hozzá a károkozáshoz, valamint így nem befolyásolhatták az ok-okozati összefüggést a dömpingelt és támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért kár között.
1.2.5. A gazdasági válság hatása
(345)
Több fél azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért kárt a gazdasági válság okozta, amely a felhasználó ágazat keresletében hirtelen visszaesést eredményezett (ilyen volt a gépjárműipar és a szélenergia piac).
(346)
A kínai kormány számos uniós gyártóra hivatkozott, mint a European Owen Corning Fibreglass SPRL (a továbbiakban: EOCF) 2010-es pénzügyi kimutatása, amely szerint: „Ez a csökkenés részben azzal magyarázható, hogy ez a tevékenység nagyban függ a szélenergia piacától, amelynek folytatódott a visszaesése e piac szereplőinek új projektek finanszírozásával kapcsolatos nehézségei miatt”, a Lanxess 2011-es pénzügyi kimutatása pedig kifejti, hogy: „A kínai behozatallal szembeni dömpingellenes intézkedések bevezetését követően a LANXESS képes volt emelni értékesítési árait. 2011 második felében azonban a 2010-es évhez képest 16 %-os csökkenést regisztráltunk a lefelé tartó gazdasági trend miatt”, míg az EOCF 2012-es pénzügyi kimutatásai szerint a 2012-es forgalom „főleg a folytatódó gazdasági válságnak tudható be, amely nem tette lehetővé számukra, hogy teljes kapacitáson működjenek”.
(347)
Valóban megfigyelhető 2010 és 2011 között az üvegszálból készült termékek uniós felhasználásának 3 %-os visszaesése. A vizsgálati időszak végére azonban az uniós felhasználás ismét 6 százalékponttal nőtt.
(348)
Az arra való hivatkozás, hogy az egyik vállalatnak a 2010-es évhez képest 16 %-kal kellett csökkentenie az árait 2011 második felében, csak részben ad képet a 2011-es helyzetről. A vizsgálat az egységárak 8 %-os növekedését tárta fel a teljes 2011-es évben (2010-hez viszonyítva).
(349)
Ezenfelül míg az uniós gazdasági ágazat 2010-ben és 2011-ben még nyereségesen működött, ezt követően veszteséges lett, ami egybeesett a KNK-ból származó dömpingelt és támogatott behozatal növekedésével, amely jelentősen alákínált az uniós gazdasági ágazat árainak.
(350)
A 2010 és 2011 közötti gazdasági visszaesést úgy lehet tekinteni, mint ami hozzájárult az unós gazdasági ágazat gazdasági helyzetének romlásához. A gazdasági visszaesés azonban nem magyarázza az uniós gazdasági ágazat veszteségességét 2012-ben és a vizsgálati időszakban. A legnagyobb veszteség csak a gazdasági visszaesést követően következett be egy olyan időszakban, amikor a felhasználás ismét növekedett.
(351)
Az Owens Corning 2011-es állítását illetően, fontos megjegyezni, hogy az az EOCF-től származik, amely az Owens Corning kereskedelmi egysége annak valamennyi európai és közel-keleti üzletére vonatkozóan. A hasonló terméken felül az EOCF ebben az időszakban értékesített nem szőtt termékeket, szöveteket, tetőfedésre használt termékeket (zsindelyt) és szigetelésre használt termékeket is, amelyekre nem terjedt ki a vizsgálat hatóköre. Ez az állítás tehát nem konkrétan a hasonló termékre vagy az uniós piacra vonatkozik.
(352)
Az Owens Corning 2012-es állítását illetően, az konkrétan az EOCF egyik üzemében gyártott szövetének üzletágára vonatkozik. Mivel ezek a szövetek nem tartoznak a hasonló termékek közé, ez az állítás nem releváns.
(353)
A fenti körülmények miatt a gazdasági visszaesés hátrányosan érinthette az uniós gazdasági ágazatot, ám nem olyan mértékben, hogy az befolyásolhatta volna az ok-okozati összefüggést a dömpingelt és támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért kár között.
1.2.6. A KNK-ból származó dömpingelt és támogatott behozatal versenyképessége
(354)
Több fél állította, hogy inkább az uniós gazdasági ágazatnak a kínai exportáló gyártók által alkalmazott korszerű technológiához képest elavult technológiája okozta a kárt, mint az érintett termék dömpingelt és támogatott behozatala.
(355)
A vizsgálat azonban megerősítette, hogy az uniós gazdasági ágazat szintén korszerűsítette termelési folyamatait. Ezért azt az állítást, miszerint az uniós gazdasági ágazat technológiájának állapota befolyásolhatja az ok-okozati összefüggést a dömpingelt és támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért kár között, el kell utasítani.
1.2.7. Az uniós gazdasági ágazat önmagának okozott kára
(356)
Több fél azt állította, hogy a kárt az uniós gazdasági ágazat önmagának is okozhatta, mivel i. az uniós gyártók által 2014-ben kínált árak alacsonyabbak voltak az ilyen felek által a kínai exportáló gyártóktól kapott áraknál, mivel ii. a kérelmezők által az elmúlt években tett beruházások ellentmondanak a kárnak, hiszen a nagy beruházások nehezen összeegyeztethetőek a kárt szenvedett ágazat fogalmával, és nem vezettek az uniós gazdasági ágazat nagyobb piaci részesedéséhez, továbbá iii. a kérelmezők befektethettek a szerkezetátalakításba és kapacitásbővítésbe az üvegszálból készült olyan „rossz” termékek gyártása terén, mint például amelyekre korlátozott a kereslet, és nem a vágott szálak gyártásába, amely esetében a felek szerint nagy kereslet, sőt valójában potenciális ellátási hiány mutatkozott.
(357)
Az uniós gyártók által kínált alacsonyabb árakra vonatkozó első állításokat illetően meg kell jegyezni, hogy ez az állítás a vizsgálati időszak utáni eseményt jelöl, és a 2014-es árszinteket nem lehet figyelembe venni. Ezenkívül mivel a kohók napi 24 órában működnek és nagyon költséges a gyártás lassítása, az uniós gazdasági ágazat úgy próbálta megtartani a piaci részesedését, hogy alacsonyabb árakon értékesített, és így igyekezett továbbra is fedezni állandó költségeinek egy részét.
(358)
Az uniós gazdasági ágazat elmúlt években tett nagy beruházásait illetően, emlékeztetni kell arra, hogy a tőkeintenzív iparágban a kohókat 7-10 évente át kell építeni, a kohók átépítésével kapcsolatos költségek pedig a 8-13 millió EUR-t is elérhetik (titoktartási megfontolásból tartomány szerepel). A másik, strukturálisabb, magas befektetési költségek jelentős része a bélések ötvözetfogyasztásához és a bélések ebből következő átépítéséhez kapcsolódik. Ezért ezek a beruházások az ágazat velejárói, és szükségesek a jelenlegi kapacitás fenntartásához. A K+F-fel kapcsolatos beruházások szintén szükségesek a piacon maradáshoz és az ügyfelek igényeinek kielégítéséhez.
(359)
Ami a harmadik állítást illeti, a vágott szálaktól eltérő termékekbe történő állítólagos „rossz” beruházásokra vonatkozóan meg kell jegyezni, hogy i. az uniós gazdasági ágazat szerkezetátalakításon ment keresztül annak érdekében, hogy képes legyen a termékek széles skáláját kínálni. Nem szolgáltattak arra vonatkozó bizonyítékot, hogy az ilyen típusú szerkezetátalakítás nem lett volna gazdaságilag életképes, és ii. az elmúlt években a szerkezetátalakítás miatt a vágott szálak megszűnt gyártását áthelyezték volna egy átalakított másik üzembe.
(360)
A kínai kormány azt állította, hogy az uniós gyártók a harmadik országokból származó import készleteit halmozták fel, és idézte az egyik uniós gyártó 2011-es pénzügyi kimutatását, miszerint: „Az árukészletek (21,4 millió EUR 2011. december 31-én) növekednek az év második felében az üzletágunkban tapasztalt globális lassulás miatt, a készlet 75 %-a az Európán kívüli […] csoport(unk) vállalataitól importált késztermékekből áll, a többi részét főleg anyagok és a szövetgyártáshoz szükséges termékek teszik ki”.
(361)
Ennek az uniós gyártónak a 2011-es jelentett készleteiben bekövetkezett növekedést az magyarázza, hogy készleteit annak érdekében töltötte fel, hogy ellássa egyik nem uniós üzemét, ez utóbbi 2012-ben elvégzett kohóátépítése alatt. Nem történt volna behozatal más nem uniós üzemekből, amennyiben ezt a nem uniós üzemben gyártott terméket az Unióban is előállították volna.
(362)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően, a kínai kormány kérte annak tisztázását, hogy az ilyen import a KNK-ból vagy máshonnan származott-e, és mennyi volt a volumene. A mintába felvett uniós gyártók azonban nem vásárolták az érintett terméket a KNK-ból a figyelembe vett időszakban.
(363)
A kínai kormány azt is állította, hogy a kárt az uniós gazdasági ágazat önmagának is okozhatta, mivel a 3B Fibreglass uniós gyártó 2011-ben úgy döntött, hogy helyreállítja a BASF állományát abban az időben, amikor elégtelen volt a termelés. Hivatkoztak a 3B Fibreglass 2011-es pénzügyi kimutatására: „hogy helyreállítsuk BASF állományunkat, és szembenézzünk 2. sz. kohónk hidegben történő javításával”.
(364)
Szokásos üzleti magatartás azonban a készletek bebiztosítása a kulcsfontosságú vevőknek vállalt szerződéses kötelezettségek teljesítése érdekében. Ezenfelül az idézet utal egy tervezett kohójavításra is, amely a készletek felhalmozását teszi szükségessé, hogy képes legyen a vevők ellátására (és 3B vevők felé vállalt szerződéses beszállítási megállapodásainak teljesítésére) a javítás alatt.
(365)
A fentiek fényében azt az állítást, miszerint az uniós gazdasági ágazat önmagának okozott kára befolyásolhatja az ok-okozati összefüggést a dömpingelt és támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért kár között, ezért el kell utasítani.
1.2.8. Az uniós gyártók exportértékesítései és a piac közelsége érdekében történő áttelepítések
(366)
A kínai kormány azt állította, hogy az állítólagos kárt - amennyiben volt ilyen - a felhasználó ágazatok telephelyeinek áttelepítéséről szóló döntés okozta. Azt is hozzátették, hogy ez nemcsak uniós szinten történik, hanem globális szinten is. A kínai kormány kijelentette, hogy a következő uniós gyártók kiterjesztették termelési tevékenységüket: a P+D Oroszországra és Indiára, a 3B Tunéziára, a PPG a KNK-ra, az Ahlstrom pedig 2011 elején áthelyezte termelését Európából a KNK-ba, hogy jobban kiszolgálja a növekvő szélenergiapiacot Ázsiában, különösen a KNK-ban.
(367)
Mivel az üvegszálból készült termékek számos gyártója multinacionális vállalat, nem meglepő, hogy ezek a vállalatok beruháznak az Unión kívül is, amikor üzleti lehetőség adódik. Az extrakapacitás beruházása az Unión kívül annak céljából történik, hogy kielégítsék a feltörekvő piacok igényeit, valamint azzal a kilátással, hogy nyereséget realizáljanak. Az üzemek ezekben a térségekben történő felállítása valóban beleilleszkedik abba a képbe, hogy közel legyenek ezekhez a vevőkhöz. Az az üzleti döntés, hogy egy üzemet felállítsanak-e az Unión kívül vagy sem, teljesen független attól a ténytől, hogy az uniós gyártókat kár éri-e.
(368)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány megismételte azt az állítását, hogy a nagy tengerentúli beruházások eltávolították a termelést, a munkahelyeket és az exportértékesítéseket az Unióból, és ezért kárt okoztak.
(369)
Ez az állítás nem megalapozott. Az üvegszálból készült termékek gyártói a regionális közelségi modell alapján működnek, ahol az ügyfeleket a saját régiójukban működő üzemben gyártott termékekből látják el. A kapacitásra és foglalkoztatásra vonatkozó mutatókból nem derül ki, hogy a potenciális nagy tengerentúli beruházásokat az uniós tevékenységek kárára hajtották volna végre.
(370)
A kínai kormány azt is állította, hogy az uniós gazdasági ágazat exportértékesítéseinek csökkenése súlyos hátrányt okozott, amelyről a Bizottság nem készített elemzést.
(371)
A jelenlegi vizsgálatban az uniós gazdasági ágazat (kapcsolatban álló és független vevőknek történő) exportértékesítéseinek súlya az uniós gazdasági ágazat (kapcsolatban álló és független vevőknek történő) összes értékesítéseinek 11 %-a és 13 %-a közötti értéket teszi ki a 2010-től a vizsgálati időszak végéig tartó időszakban. Ehhez hasonlóan, az eredeti dömpingellenes vizsgálat folyamán ez az érték 10 % és 14 % között ingadozott a 2006 és 2009 szeptembere közötti időszakban. Mivel az exportvolumen ingadozása nem jelentős és összhangban áll az előző dömpingellenes vizsgálat exportvolumenével, az exportértékesítések alakulása nem szenvedett súlyos hátrányt, mint ahogy azt a fentiekben állították.
(372)
A fentiek alapján, az uniós gyártók exportértékesítései és a piac közelsége érdekében történő áttelepítések ezért nem járultak hozzá a károkozáshoz, és így nem befolyásolhatják az ok-okozati összefüggést a dömpingelt és támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért kár között.
1.2.9. Euro/USD árfolyam
(373)
A kínai kormány azt állította, hogy a kínai szállítások magukban hordozták a nagyobb logisztikai komplexitással és az árfolyam-ingadozásokkal kapcsolatos kockázatokat, és ezért a vevők vonakodnak attól, hogy nyíltan ilyen kockázatoknak tegyék ki magukat. Az egyik felhasználó kifejtette, hogy a kínai üvegszálból készült termékek árai erőteljesen függnek az Euro/USD árfolyamtól. Mivel a 2000. évtől kezdődően az USD fokozatosan gyengült az EUR-val szemben, ez állítólag befolyásolhatta az ok-okozati összefüggést.
(374)
A 2000. év elején az EUR csakugyan gyengébb volt az USD-hez képest, mint manapság. Meg kell azonban jegyezni, hogy az EUR/USD árfolyam a figyelembe vett időszakban meglehetősen stabil maradt. A figyelembe vett időszakban a mintába kiválasztott uniós gyártók jövedelmezősége azonban jelentősen, 3 %-ról 4 %-ra csökkent. Még ha úgy is lehetne tekinteni, hogy az EUR/USD árfolyam hozzájárult az elszenvedett kárhoz, ez semmilyen formában nem csökkentené a KNK-ból 2011-től a vizsgálati időszak végéig az uniós piacra érkező, alacsony árú dömpingelt behozatal káros hatásait.
(375)
Ezért az EUR/USD árfolyam nem járult hozzá a károkozáshoz, és nem szüntetheti meg a dömpingelt behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért kár közötti okozati összefüggést.
1.3. Az okozati összefüggésre vonatkozó következtetés
(376)
Következtetésül, a fenti elemzés megmutatta, hogy a KNK-ból származó dömpingelt és támogatott behozatal volumenében és piaci részesedésében jelentős növekedést lehetett tapasztalni. A dömpingelt és támogatott import növekedése által az uniós piacra gyakorolt nyomás következtében az uniós gazdasági ágazat nem volt képes az értékesítési árait a rendes piaci feltételekkel és a rögzített költségnövekedéssel összhangban meghatározni. A mintába felvett uniós gyártóknak még az ágazat értékesítési árainak csökkentését követően sem sikerült megtartaniuk piaci részesedésüket. Az árcsökkenés a jövedelmezőség rovására ment, amely egy fenntarthatatlan veszteséges helyzethez vezetett.
(377)
A fenti elemzés kellőképpen megkülönböztette és szétválasztotta az uniós gazdasági ágazat helyzetét befolyásoló összes ismert tényező hatásait és a dömpingelt behozatal káros hatásait. Ennek az elemzésnek az alapján azt a következtetést lehet levonni, hogy a KNK-ból származó dömpingelt és támogatott behozatal jelentős kárt okozott az uniós gazdasági ágazatnak a dömpingellenes alaprendelet 3. cikkének (6) bekezdése és a szubvencióellenes alaprendelet 8. cikkének (5) bekezdése értelmében.
(378)
A dömpingelt vagy támogatott importon kívül más ismert tényezőket is értékeltek a dömpingellenes alaprendelet 3. cikkének (7) bekezdése és a szubvencióellenes alaprendelet 8. cikkének (6) bekezdésével összhangban. Az együttesen, illetve külön-külön is elemzett említett tényezők kapcsán megállapítást nyert, hogy közülük egyik sem befolyásolta a Kínából származó dömpingelt és támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kár között megállapított ok-okozati összefüggést.
(379)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság csak az érdekelt felek érvelését utasította el, ahelyett, hogy megvizsgált volna a dömpingelt behozataltól eltérő valamennyi ismert tényezőt, amelyek kárt okoznak az uniós gazdasági ágazatnak.
(380)
A Bizottság a következő tényezők hatásait vizsgálta meg: egyéb országokból származó import, termelési költség, a felhasználás alakulása, gyártási kapacitás és készletek, gazdasági válság, a KNK-ból származó behozatal versenyképessége, az ágazat önmagának okozott károkozása, az uniós gyártók exportértékesítései és a gyártás áttelepítése, valamint az EUR/USD árfolyam. A vizsgálat nem tárt fel egyéb tényezőket, amelyek befolyásolhatták volna az ok-okozati összefüggést.
F. AZ UNIÓS ÉRDEK
(381)
A szubvencióellenes alaprendelet 31. cikkével összhangban a Bizottság megvizsgálta, hogy annak ellenére, hogy megállapította a sérelmet előidéző támogatás meglétét, vannak-e olyan kényszerítő okok, amelyekből arra lehet következtetni, hogy ebben az adott esetben az intézkedések elfogadása nem szolgálja az Unió érdekét. Az uniós érdek meghatározása az összes érintett érdek megítélésén alapult, beleértve az uniós gazdasági ágazat, az importőrök és a felhasználók érdekeit is.
(382)
A szubvencióellenes alaprendelet 31. cikkének (2) bekezdése alapján minden érdekelt félnek lehetőséget biztosítottak álláspontja ismertetésére. A Bizottság kérdőíveket küldött 5 független importőr és 34 felhasználó részére. Végül 2 importőr és 13 felhasználó nyújtotta be a kitöltött kérdőívet a meghatározott határidőn belül. Ezenfelül számos felhasználó és a felhasználói szövetség nyújtott be az eljárás későbbi szakaszában olyan leveleket, amelyekben ellenezték, hogy ebben az ügyben bármilyen esetleges intézkedés bevezetésre kerüljön. A kínai kormány és a CCCLA is jelentkezett beadványokkal, amelyben ugyancsak ellenezték, hogy ebben az ügyben bármilyen esetleges intézkedést vezessenek be.
(383)
Az eredeti dömpingellenes vizsgálat során úgy ítélték meg, hogy az intézkedések bevezetése nem ellentétes az Unió érdekével. Mivel az időközi felülvizsgálat csak a károkozásra korlátozódott, az uniós érdekre vonatkozóan abban az időben tett megállapítások továbbra is érvényesek. Az alábbi elemzés ezért a szubvencióellenes vizsgálatra vonatkozik.
1. Az uniós gazdasági ágazat érdeke
(384)
A meglévő dömpingellenes intézkedések nem vezettek a KNK-ból származó dömpingelt behozatal csökkenéséhez és nem biztosítottak kárenyhítést az uniós gazdasági ágazat számára. A fentiek szerint, az uniós gazdasági ágazat továbbra is jelentős kárt szenved a KNK-ból származó dömpingelt behozatal okozta árerózióból következően. Az intézkedések meghozatalának mellőzése esetén valószínűleg folytatódna az uniós gazdasági ágazat pénzügyi helyzetének kedvezőtlen alakulása. A mintába felvett uniós gyártók helyzetét 2010 és a vizsgálati időszak között elsősorban a nyereségesség + 3 %-ról - 4 %-ra történő csökkenése jellemezte. A teljesítmény további visszaesése végeredményben a termelés mérsékléséhez és még több gyártósor bezárásához vezetne, ami veszélyeztetné a foglalkoztatottságot és a beruházásokat az Unióban.
(385)
Intézkedések bevezetése esetén helyreállna a tisztességes piaci verseny. Az uniós gazdasági ágazat lefelé tartó tendenciája a nyereségesség terén a KNK-ból származó támogatott, alacsony árú behozatallal folytatott verseny okozta nehézségeiből ered. A szubvencióellenes intézkedések bevezetése ezért várhatóan véget vetne az áreróziónak és a piaci részesedés elvesztésének, és az uniós gazdasági ágazat értékesítési árai kezdenének helyreállni, amely az uniós gazdasági ágazat nyereségességének olyan szintre történő javulását eredményezné, amely szükségesnek tekinthető az ilyen tőkeintenzív ágazat számára.
(386)
Az intézkedések révén az uniós gazdasági ágazatnak minden bizonnyal lehetősége nyílna arra, hogy a vizsgálat során feltárt, kárt okozó dömpinget ellensúlyozza.
(387)
Ezért levonható a következtetés, miszerint a szubvencióellenes vámok kivetése egyértelműen az uniós gazdasági ágazat érdekét szolgálná.
(388)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy ipari szövetség azt állította, hogy a szigorúbb intézkedések nem hoznának kárenyhítést az uniós gazdasági ágazat számára, mivel a 2011-es eredeti intézkedések nyilvánvalóan hatástalanok maradtak.
(389)
A Bizottság elutasítja ezt az állítást, és a fenti preambulumbekezdésre hivatkozik, amelyben megállapították, hogy az intézkedések meghozatalának mellőzése esetén valószínűleg folytatódna az uniós gazdasági ágazat pénzügyi helyzetének kedvezőtlen alakulása.
2. Az importőrök érdeke
(390)
A fentiekben jelzettek szerint nem alkalmaztak mintavételt a független importőrök esetében, két független vállalat pedig teljes mértékben együttműködött a vizsgálat során azzal, hogy benyújtotta a kitöltött kérdőívet. Az érintett termékkel kapcsolatos tevékenységek a két importőr teljes forgalmának csak kis részét teszik ki (kevesebb mint 0,5 %). Mindketten kifogásolták a dömpingellenes intézkedések esetleges szigorítását, mivel álláspontjuk szerint ez az érintett termék KNK-ból történő behozatalának megszűnéséhez vezetne.
(391)
A két importőr által bejelentett import együttesen a KNK-ból származó összes behozatal jelentős részét tette ki a vizsgálati időszakban, és ezért az Unióban működő importőrökre nézve reprezentatívnak kell tekinteni. Más importőrök a kitöltött kérdőívek vagy alátámasztott észrevételek benyújtásával nem működtek közre. Ezen az alapon azt a következtetést lehet levonni, hogy az érintett termék az importőrök teljes forgalmának korlátozott részét teszi ki, az intézkedések bevezetése nem lesz jelentős negatív hatással az uniós importőrök általános érdekeire.
3. A felhasználók érdeke
(392)
A hasonló terméket számos iparágban használják, így pl. a gépjárműipar, a szélenergia turbinák, a hajózás, a közlekedés, a légtéri és infrastrukturális alkalmazások területén. Különböző típusú felhasználók működtek együtt, amelyek az ágazati hovatartozásuk szerint csoportosultak az alábbiak szerint: burkolószövet-gyártók, kompozit anyagok gyártói, multiaxiális szövetek készítői és szélturbinagyártók. Ez lehetővé tette a Bizottság számára, hogy értékelje a szigorúbb intézkedések hatását a különböző típusú felhasználókra vonatkozóan.
(393)
Az együttműködő felhasználók az érintett termék mintegy 13 %-át szerezték be a KNK-ból a vizsgálati időszak során. Ennek megfelelően a hasonló termék nagy részét más forrásokból - például a harmadik országokból és az uniós gazdasági ágazatból -szerezték be. Közülük csak néhányan vásároltak kizárólagosan a KNK-ból érkező érintett terméket.
(394)
A feldolgozó iparágak széles köre használja a hasonló terméket, és azok méretükben is különböznek, a nemzetközi vállalatoktól a kkv-kig. A vizsgálat során benyújtott információból kitűnik továbbá, hogy az uniós felhasználók ágazata jelentős számú munkavállalót foglalkoztat, amely a becslések szerint 100 000 főt tesz ki, habár e tekintetben nem nyújtottak be átfogó és megbízható adatokat.
3.1. Az intézkedések lehetséges hatásai a felhasználók nyereségességére
(395)
A kitöltött kérdőíveken megadott válaszok alapján általánosságban elmondható, hogy az üvegszálból készült termékeket felhasználó ágazat helyzetét viszonylag kedvezőnek ítélték meg. Az együttműködő felhasználók többsége a figyelembe vett időszak folyamán nyereséget jelentett az érintett termék felhasználásával gyártott termékeinek értékesítésével kapcsolatosan. Míg csupán néhány felhasználó számolt be a tevékenységéből származó veszteségről a vizsgálati időszakban, a többiek nyeresége 2 % és 22 % között mozgott. Következésképpen a felhasználói ágazat még a jelenlegi intézkedések mellett is továbbra is képes volt arra, hogy nyereséget termeljen.
(396)
A benyújtott adatok alapján felhasználói hatásvizsgálatot végeztek el az egyes felhasználói csoportokra vonatkozóan.
(397)
A vizsgálat feltárta, hogy a különféle felhasználói ágazat jellemzőitől függően, az a képesség, hogy a vám emelését áthárítsák a vevőikre, különböző, és így a vámemelés hatása a haszonkulcsra is különböző lesz az egyes felhasználói ágazatok tekintetében.
(398)
Összefoglalva, az összetett intézkedések bevezetése a felhasználók nyereségének kevesebb mint egy százalékpontos csökkenését eredményezné a felhasználói ágazat túlnyomó többségénél, kivéve a multiaxiális szövetet gyártó ágazat. Ez utóbbinál az előállítási költségekben az érintett termék aránya magasabb, mint a többi vizsgált felhasználói ágazat esetében. Így ezeket a felhasználókat ez jobban érinti, mint a többi vizsgált felhasználót.
(399)
A fenti elemzés alapján nagyon valószínű, hogy a felhasználók a vegyiparban, a kompozitok és a szélturbinák ágazatában képesek lehetnek a költségek emelkedését részben vagy teljes mértékben beépíteni. Továbbá arra is képesek lehetnek, hogy a megemelt költségeik egy részét áthárítsák vevőikre. Ebből a szempontból a szélturbinagyártásban tevékenykedő egyik nagyobb felhasználó megjegyezte, hogy egyetért a vizsgálat következtetéseivel, és be fogja építeni a vámokat.
(400)
A nyereségre vonatkozóan ez az összességében korlátozott hatás azt is jelenti, hogy a foglalkoztatást a felhasználói ágazat szintjén nem fenyegeti a vámok javasolt emelése olyan mértékben, mint ahogyan azt több felhasználó állította.
(401)
Mindenesetre, az esetleges negatív hatásokat csökkentené, ha a felhasználók továbbra is hozzáférnének a harmadik országokból származó behozatalhoz. Az intézkedések bevezetése nem zárja ki azt a lehetőséget, hogy a felhasználók különböző beszállítóktól szerezzenek be termékeket.
(402)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően több felhasználó azt állította, hogy a felhasználók érveit csak a minőségi nyilatkozatok alapján utasították el. Azt is állították, hogy a haszonkulcsuk csökkenése sokkal magasabb az egy százalékpontnál, mint az a fenti (398) preambulumbekezdésben áll, különösen amikor egyedi termékalapon veszik figyelembe.
(403)
Ezeket az állításokat a következő okokból elutasítják. A felhasználók által szolgáltatott adatok alapján, a Bizottság részletes számításokat végzett az intézkedések szigorításának a felhasználók nyereségességére gyakorolt mennyiségi hatásának értékelésére. Az érintett terméket felhasználó ágazatok heterogének és nagy különbséget mutatnak a következő szempontokból: méretük (a kkv-któl a multinacionális vállalatokig), függőségük az érintett terméktől, végtermékük alkalmazása és vevőkörük (kisvállalattól nagyvállalatig, értékesítések az Unióban szemben az exportértékesítésekkel). A fenti (398) preambulumbekezdésben már kifejtettek szerint a Bizottság elismeri, hogy az intézkedések egyes felhasználói szegmenseket jobban érintenek majd, mint másokat. Az együttműködő felhasználók által benyújtott adatok alapján a KNK-ból származó felhasznált érintett termék aránya igen korlátozott volt (kevesebb mint 13 % - lásd a (393) preambulumbekezdést). Ezenfelül a KNK-ból származó érintett termék aránya a teljes előállítási költségek között átlagosan szintén korlátozott volt, azaz kevesebb mint 4 %. Ez utóbbi azonban jóval magasabb a vizsgált multiaxiális szövetet gyártó ágazat esetében. A vámok megemelésének hatását azon feltételezések alapján számították ki, hogy a KNK-ból hasonló volumenű üvegszálat fognak vásárolni, mint amelyet a vizsgálati időszakban jelentettek, és a kínai behozatal árai mintegy 30 %-os vám hatálya alá esnek majd, akkor is, ha a kínai exportáló gyártók túlnyomó többségére alacsonyabb vámok vonatkoznak majd. E feltételezések alapján a számítások azt mutatták, hogy - átlagosan valamennyi együttműködő felhasználóra vonatkozóan - a KNK-ból származó érintett termék áremelésének a nyereségességre gyakorolt hatása kevesebb lesz egy százalékpontnál, amint az a fentiekben áll.
3.2. Felcserélhetőség hiánya
(404)
Számos felhasználó azt állította, hogy a felhasználói iparág számára szükséges üvegszálból készült termékeket nem lehetséges előre gyártottan megvásárolni. A szállítóknak ehelyett hosszú és összetett minősítési folyamaton kell átesniük, amely 6-12 hónapig is eltarthat, a siker pedig nem biztosított. Ennélfogva a vámok fizetésének elkerülése érdekében történő szállítóváltás költséges, rövid távon lehetetlen, műszaki szempontból pedig kockázatos lenne.
(405)
E tekintetben a Bizottság elismeri, hogy egyes alkalmazásokban az érintett termék tulajdonságai valóban hosszadalmas, vizsgálatra is kiterjedő minősítési folyamathoz vezethetnek. Mindazonáltal a számos felhasználótól érkezett észrevételek fényében jelenleg a legtöbb esetben több forrás is elérhető. A vizsgálat továbbá megállapította, hogy a felhasználóknak általában több ellátási opciójuk van szükségmegoldásként, és gyakran folyamodnak több beszállító termékéhez annak érdekében, hogy ne függjenek egyetlen beszállítótól. Emlékeztetni kell arra is, hogy az intézkedéseknek nem az a céljuk, hogy egyes szállítóktól megtagadják az uniós piachoz való hozzáférést, hiszen minden javasolt intézkedés célja a tisztességes kereskedelem helyreállítása és a torzult piaci helyzet kiigazítása.
(406)
Ezért valószínűtlen, hogy az intézkedések bevezetése a KNK-ból származó érintett termékre a felhasználói ágazat nyersanyagellátásának átmeneti leállását eredményezi majd.
3.3. Az önköltségi árak növekedésének átháríthatatlansága és a nem uniós feldolgozott termékek által támasztott nagyobb verseny
(407)
Több felhasználó jelezte, hogy éles versenyhelyzet alakult ki a nem uniós gyártók részéről, és így nem lennének képesek az érintett termék árának emelkedését áthárítani a vevőikre, ami így az értékesítési lehetőségek elvesztéséhez vezetne. Figyelemmel a felhasználó vállalatok sokféleségére, az, hogy képesek-e vevőikre hárítani az esetleges áremelkedéseket, a felhasználók különböző típusainál eltérőek lesznek. A felhasználók által a kérdőívekre adott válaszokban szereplő adatok alapján azonban feltételezhető, hogy még ha egy adott felhasználó képtelen lenne is áthárítani az önköltségi árak növekedését, a legtöbb esetben a forgalmát és nyereségességét ez csak korlátozott mértékben érintené.
(408)
Több felhasználó kifejezte aggályait, hogy a szubvencióellenes vámok bevezetése versenyhátrányt okoz az olyan, nem uniós beszállítókkal szemben, amelyek nem tartoznak az intézkedések hatálya alá. A felhasználók azt állították, hogy versenyben állnak a KNK-ból származó behozatallal az értékesítési piacokon. Az összesített intézkedések bevezetése tovább súlyosbítaná ezt a versenyhelyzetet. E körülmények fényében azzal érveltek, hogy nem lehetne áthárítani a nyersanyag-áremelés hatását a vevőkre. Azt állították továbbá, hogy ez a termelés Unión kívülre történő áttelepítéséhez vezetne, amely a munkahelyek jelentős számának megszűnését indítaná el.
(409)
E tekintetben megjegyzendő, hogy az, hogy a dömpingellenes intézkedések bevezetése megnövelheti a versenyt, nem indokolhatja az intézkedések igazolt esetben való bevezetésének elmulasztását. Ezek a vizsgálatok konkrét termékre vonatkoznak. Bármely felhasználói ágazat teljes mértékben jogosult az uniós kereskedelmi joghoz folyamodni, és dömpingellenes vizsgálatot kérni a termékei vonatkozásában. Ezenfelül a vállalatok helyszínválasztásra vonatkozó döntései számos tényezőtől függnek. Nem valószínű, hogy az áttelepítésre vonatkozó döntés kizárólag az egyik nyersanyagra kivetett vám függvénye.
(410)
Több fél azt állította, hogy az uniós gyártók külföldi tulajdonban álló globális vállalatok, a kompozit anyagokat előállító ágazat legtöbb vállalata azonban helyi tulajdonban álló kis- és középvállalat. Ezek a kkv-k azt állították, hogy a vámok emelése munkahelyek megszűnését fogja elindítani. A CCCLA is azt állította, hogy munkahelyek szűnnek meg az Unióban, amennyiben a felhasználók áttelepítik termelésüket a vámok emelése miatt. Ezenkívül az egyik felhasználó azt is kifejtette, hogy a felhasználók általi bármely áttelepítés az uniós ipari ágazat esetében alacsonyabb értékesítésekhez is vezet.
(411)
A Bizottság az Unióban minden munkahelyet egyaránt fontosnak tart, tekintet nélkül a vállalat tulajdonjogára és méretére. E szempontokat illetően a Bizottság a (400) és (403) preambulumbekezdésekre hivatkozik. Ezenfelül a Bizottság úgy véli, hogy az áttelepítéssel, a munkahelyek esetleges megszűnésével és az uniós gazdasági ágazat alacsonyabb értékesítéseivel kapcsolatos állítások spekulatívak és megalapozatlanok.
(412)
Több fél azt állította, hogy a termékeket jelenleg az Unióban állítják elő a globális piac számára, versenyben a harmadik országokkal. Az egyik felhasználó kifejtette, hogy behozhatja az érintett terméket aktív feldolgozási rendszer keretében a dömpingellenes vámok fizetése nélkül, amennyiben az általuk gyártott készterméket azután az Unión kívülre exportálják. Ennek azonban az az eredménye, hogy ez a felhasználó versenyképesebb árakat tud kínálni a nem uniós vevőinek, mint az uniós vevői számára.
(413)
A felhasználók valóban igénybe vehetik az érintett termék behozatalához az aktív feldolgozási rendszert a dömpingellenes vámok fizetése nélkül, amennyiben az általuk gyártott készterméket azután az Unión kívülre exportálják. Ez azonban nem változtat a Bizottság e vizsgálat során tett következtetésein.
3.4. Kínálathiány
(414)
Az egyik felhasználó kifejtette, hogy az uniós gazdasági ágazat nincs abban a helyzetben, hogy teljes mértékben kielégítsen bizonyos típusú nagy megrendeléseket a személyre szabott üvegszálból készült termékekből. Ez a felhasználó továbbá azt is elmondta, hogy valószínűleg a korlátozott uniós termelési kapacitás miatt egyetlen uniós gyártó sem lenne hajlandó a kapacitásának nagy részét egyetlen vevő ellátásának szentelni. Egy másik felhasználó szerint nincs túlkínálat a vágott szálakból, és a KNK kizárása az uniós piacról jelentős ellátási problémákhoz vezetne az uniós piacon, különös tekintettel a kereslet növekedésére. A kínai kormány idézi a 3B uniós gyártót, miszerint 2002 óta nem telepítettek új olvasztókapacitást az ágazatban, és a piaci igények kielégítése érdekében további 200 000 tonna termelési kapacitásra van szükség.
(415)
E tekintetben először meg kell jegyezni, hogy a szubvencióellenes intézkedések célja az uniós gazdasági ágazatra káros hatással járó tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok orvoslása és a tényleges versenyhelyzet visszaállítása az uniós piacon, nem pedig a behozatal megszüntetése. A javasolt intézkedések nem az uniós piac kínai exportáló gyártók előtt - akár kárt nem okozó árak mellett - történő lezárását célozzák, ezért pedig továbbra is megengedik a KNK-ból érkező vágott szálak, valamint üvegszálból készült termékek behozatalának folyamatos jelenlétét az uniós piacon.
(416)
Az uniós gazdasági ágazat a vágott szálak esetleges kínálathiányának pótlására irányuló képességével kapcsolatban, az uniós gazdasági ágazat kapacitáskihasználásának jelenlegi szintje az uniós gazdasági ágazat további termelését teszi lehetővé.
(417)
A vágott szálakat, csakúgy mint az érintett termék bármely más terméktípusát, be lehet hozni az Unóba olyan harmadik országokból, mint például Malajzia.
(418)
Ezenfelül a kínai üvegszálból készült termékek gyártói üzemeket hoztak létre az Unióhoz közelebb (Egyiptom és Bahrein) az uniós piac ellátási bázisaként.
(419)
A fentiek alapján azt a következtetést lehet levonni, hogy a vágott szálak kínálathiányát az uniós gazdasági ágazat kapacitáskihasználásnak bővítésével, más forrásországokból származó behozatallal, valamint az KNK-ból érkező, kárt nem okozó árak melletti behozatallal lehet kezelni.
(420)
A fentiek alapján úgy ítélhetjük meg, hogy az összetett intézkedések bevezetésének átfogó hatása az uniós feldolgozó ágazatra korlátozott, és nem haladná meg az uniós gazdasági ágazatra gyakorolt pozitív hatást.
(421)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően, az egyik ágazati szövetség kifejtette, hogy nehezen érthető, miért vannak az uniós gyártóknak kihasználatlan kapacitásaik, miközben az uniós piacon hiány van az üvegszálból, és annak ára is emelkedik. Több fél megismételte azt az állítását, hogy amennyiben az uniós gyártók további intézkedéseket vezetnek be, az kínálathiányt idéz elő.
(422)
A figyelembe vett időszakra vonatkozóan a vizsgálat nem tárt fel kínálathiányt. A fentiek értelmében az esetleges jövőbeni kínálathiányt illetően, a Bizottság úgy véli, hogy a vámok emelése nem akadályozza a KNK-ból és a harmadik országokból az Unióba irányuló behozatalt.
4. Az uniós érdekre vonatkozó következtetés
(423)
A fentiek alapján várhatóan az összetett intézkedések bevezetése lehetőséget biztosít az uniós gazdasági ágazat számára, hogy a magasabb értékesítési árak és nagyobb piaci részesedés révén javítsa helyzetét. Bár egyes felhasználóknál a költségek emelkedése formájában bizonyos kedvezőtlen hatások bekövetkezhetnek, azokat valószínűleg meghaladják majd az uniós gazdasági ágazat és szállítói által várható előnyök.
(424)
Ezért azt a következtetést lehet levonni, hogy nincs olyan kényszerítő ok, amely a KNK-ból származó érintett termék behozatalára vonatkozó intézkedések bevezetése ellen szólna.
(425)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően több fél azt állította, hogy a javasolt intézkedések következményeit alábecsülték. Azt állítják, hogy a Bizottság nagyobb hitelt ad az üvegszálból készült termékek gyártói közül egy kis csoport állításainak, mint egy főleg kis- és közép méretű albeszállítókból álló sokkal nagyobb, bár szétaprózottabb csoport ellenállásának, amelynek nem volt valós lehetősége arra, hogy ugyanazzal az erővel reagáljon.
(426)
Ezeket az állításokat el kell utasítani, mivel bőséges lehetőség állt a felhasználók rendelkezésére, hogy a vizsgálat folyamán jelentkezzenek. Sokan közülük így tettek, és adataikat alaposan megvizsgálták és figyelembe vették. Valamennyi érdekelt fél figyelmet kapott a vizsgálat során.
G. A VÉGLEGES DÖMPINGELLENES ÉS SZUBVENCIÓELLENES INTÉZKEDÉSEK
(427)
A Bizottság támogatással, kárral, okozati összefüggéssel és az uniós érdekkel kapcsolatban levont következtetései alapján végleges intézkedéseket kell bevezetni annak megakadályozása érdekében, hogy a dömpingelt és támogatott behozatal további kárt okozzon az uniós gazdasági ágazatnak.
1. A kár megszüntetéséhez szükséges szint
(428)
Az intézkedések szintjének megállapításához a Bizottság először az uniós gazdasági ágazatot ért kár megszüntetéséhez szükséges vám összegét állapította meg.
(429)
A kár abban az esetben szűnne meg, ha az uniós gazdasági ágazat fedezni tudná termelési költségeit, és a hasonló termék uniós piacon történő értékesítése révén olyan adózás előtti nyereségre tudna szert tenni, amelyet egy ilyen típusú iparág az ágazatban szokásos versenyfeltételek mellett, vagyis dömpingelt behozatal nélkül ésszerűen elérhet. Az eredeti vizsgálat során 5 %-os célnyereséget alkalmaztak.
(430)
Az APFE 10-12 %-os célnyereséget kérelmezett. Az APFE érvelése szerint az elemzéshez használt célnyereségnek figyelembe kell vennie, hogy egy ilyen fokozottan tőkeintenzív ágazatnak kielégítő mértékű, a befektetők által elvárt ROCE-mutatót (lekötött tőke megtérülése) kell elérnie. Az APFE hivatkozott a Stern Business School of New York University jelentésére is, amely kiszámolta a súlyozott átlagos tőkeköltséget (WACC), összeadva a saját tőke és a kölcsöntőke költségét különféle ipari ágazatokra vonatkozóan (43). A Stern jelentésben szereplő számítások szerint az átlagos WACC érték 8,3 % és 8,4 % közötti az üvegszálból készült termékek ágazatára vonatkozóan. Az APFE továbbá arra is hivatkozott, hogy a kínai szolárüveg-ügyben 8,3 %-os haszonkulcsot alkalmaztak (44). Továbbá azt is állították, hogy mivel a saját tőke és a kölcsöntőke költsége valamennyivel magasabb az Unióban, mint az USA-ban, az Unióra vonatkozó ráta kissé magasabb lenne és a 10 % és 12 % közötti tartományban helyezkedne el.
(431)
A figyelembe vett időszak folyamán ténylegesen elért haszon nem használható, mivel még mindig jelentős mennyiségű dömpingelt behozatal érkezett a KNK-ból a jelenlegi hatályos vámok ellenére.
(432)
A KNK-ból származó szolárüveg-ügyben a 8,3 %-os célnyereséget alkalmazták, mivel ez volt a mintába felvett uniós gyártók által elért nyereségének átlaga 2010-ben, amikor az érintett termék behozatala még alacsony szintű volt, és ezért még nem torzíthatta a szokásos versenyfeltételeket (azaz a nyereséget még nem érintette a dömpingelt behozatal).
(433)
Miközben vitathatatlan, hogy az uniós gazdasági ágazat fokozottan tőkeintenzív ágazat, az APFE nem tudta kimutatni, hogy a Stern jelentés WACC-on alapuló célnyeresége megfelel az alkalmazandó tesztnek. Az érvelést a Bizottság ezért elutasította.
(434)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően, az APFE azzal érvelt, hogy a célnyereséggel kapcsolatos megállapításokat felül kellene vizsgálni, mivel az uniós gazdasági ágazat képes 5 %-on felüli nyereségszintet elérni az olyan terméktípusokkal kapcsolatosan, mint a nedves használatú vágott szálak a nem szőtt textíliák számára, valamint a nedves használatú vágott szálak a gipsz számára, ahol tisztességes versenyt folytathatnak a harmadik országokból származó behozatallal, és ahol nem kell a dömpingelt és támogatott kínai üvegszálból készült termékek keltette agresszív áralákínálással szembenézniük.
(435)
Az előző vizsgálatban 5 %-os célnyereséget alkalmaztak. A megváltozott piaci körülményekre vonatkozó megalapozott érvek hiányában, amelyek a magasabb célnyereséget indokolnák, a Bizottság továbbra is fenntartja e célnyereséget.
(436)
Ezenfelül, minthogy a nedves használatú vágott szálakat, mint az érintett termék bármely más terméktípusát, erősítő anyagként használják, a nedves használatú vágott szálaknak korlátozott az eltarthatóságuk és magasabb szállítási költségekkel járnak a víztartalmukból adódó nagyobb súlyuk miatt (lásd a (63) preambulumbekezdést). A nedves felhasználású vágott szálakat sokkal alacsonyabb mennyiségben hozzák be az Unióba, mint a többi üvegszálból készült terméket. A haszonkulcs ezen egyetlen terméktípus esetében ezért nem reprezentatív az érintett termékre vonatkozóan.
(437)
A Bizottság ezt követően a mintába felvett kínai exportáló gyártóknak a súlyozott átlagos importára, valamint a mintába felvett uniós gyártók által az uniós piacon a vizsgálati időszakban értékesített hasonló termék kárt nem okozó, súlyozott átlagos ára összehasonlításának alapján meghatározta a kár megszüntetéséhez szükséges szintet. Az ebből az összehasonlításból származó különbözetet a súlyozott átlagos CIF-importérték százalékában fejezték ki.
(438)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy exportáló gyártó azt állította, hogy bizonyos pontatlanság merült fel három termékkód CIF-értéke esetében.
(439)
Ellenőrzés után a Bizottság kiigazította az érintett CIF-értékeket, amely némi változáshoz vezetett ezen exportáló gyártó esetében az áralákínálás és az áralákínálási különbözet számításában.
(440)
Ennek eredményeként a kár megszüntetéséhez szükséges következő szinteket állapították meg:
Vállalat
A kár megszüntetéséhez szükséges szint
Jushi Csoport
24,8 %
Jiangsu Changhai Csoport
4,9 %
Chongqing Polycomp International Corporation
29,6 %
Egyéb együttműködő vállalatok
26,1 %
(441)
Az egyik felhasználó azt állította, hogy valamennyi tény ugyanaz maradt, és ezért a Bizottság kizárólag abban az esetben vonhat le olyan következtetést, miszerint az a KNK-ból származó behozatal okozta állítólagos kár súlyosbodott, ha más módszert alkalmaz a kárkülönbözet kiszámításához, mint az eredeti vizsgálatban.
(442)
A tények azonban nem maradtak ugyanazok. Ezért az eredeti vizsgálat módszerének a jelenlegi kárkülönbözet kiszámításához való alkalmazása más eredményhez vezetne, tekintettel az olyan alapul vett adatokra, mint a költségek, árak és veszteségek.
(443)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően az egyik exportáló gyártó felvetette, hogy milyen megváltozott körülmények indokolják a kárkülönbözet termékkód-alapú kiszámítását az eredeti vizsgálatban alkalmazott átlagárak egyszerű összehasonlításával szemben.
(444)
A Bizottság úgy véli, hogy a jelenlegi vizsgálat alapvető módszerei azonosak az eredeti vizsgálatban alkalmazottakkal. Mintavétel alkalmazására került sor, és az összehasonlításokat az azonos jellegű tételek összevetése alapján végezték. A kárkülönbözet termékkód-alapú kiszámítása részletesebb és pontosabb számítást tett lehetővé, azonban ez tekinthető változásnak a módszerekben.
(445)
Ugyanez az exportáló gyártó kifejtette, hogy az üvegszálból készült vágott szál és szövedéke beletartozik az érintett termékbe, a kárkülönbözet kiszámítása azonban nem tükrözi a vágott szálra és szövedékére vonatkozó termékkódot. Az exportáló gyártó megkérdőjelezte, hogy i. az uniós gyártók nem gyártottak többé vágott szálat és szövedékét, és arra volt kíváncsi, hogy ii. miért tűnt úgy, hogy a Bizottság a múltban minden nehézség nélkül talált helyettesítő terméket a fő terméktípusnak a kárkülönbözet kiszámításához, még akkor is, ha nem volt pontos egyezés a termékkód alapján.
(446)
Az érintett termék valójában magában foglalja a vágott szálat és szövedékét és az uniós gyártók (jogalanyai) közül egyesek ilyen szövedékeket állítanak elő. A mintába felvett uniós gyártók olyan típusú szövedéket gyártottak, amelyet nem importáltak a KNK-ból a vizsgálati időszak folyamán. Általánosságban azonban a termékkód-egyezés magas volt, és így nem volt szükség helyettesítő termékek igénybevételére.
(447)
Ezenkívül ez az exportáló gyártó arra volt kíváncsi, hogy i. miért volt szükség a kereskedelmi szint kiigazítására és az uniós gyártók jelenleg kinek értékesítik termékeiket, valamint ii. a kínai értékesítésekre vonatkozóan miért nem vették figyelembe a kárkülönbözetben az uniós raktárba szállítási és a raktározási költségeket.
(448)
A mintába felvett uniós gyártók értékesítései túlnyomóan közvetlenül a végfelhasználókhoz történnek. A mintába felvett kínai exportőrök esetében azonban ez nem így volt. Több értékesítés történt forgalmazókon vagy egyéb köztes értékesítési csatornákon keresztül. Ezért az árak jobban összehasonlíthatónak bizonyultak, ha valamennyi értékesítést a végfelhasználói értékesítés szintjére hozunk. A szabványos módszerek szerint az alákínálás kiszámításához figyelembe veszik a behozatal utáni költségeket, míg a kárkülönbözet a kínai exportértékesítések CIF-értékén alapul.
(449)
Az exportáló gyártó azt is felvetette, hogy a jelenlegi dömpingellenes vámokat miért nem foglalták bele a kárkülönbözetbe, míg a vám belefoglalása a CIF-értékbe konzisztens lenne az alkalmazott áralákínálási módszerekkel.
(450)
A kár megszüntetéséhez szükséges különbözet e rendelet szerint tükrözi a kár megszüntetéséhez szükséges teljes különbözetet. Amennyiben a jelenlegi dömpingkülönbözetet bele foglalták volna a kárkülönbözetbe, csak a kár megszüntetéséhez szükséges részleges különbözetet kaptuk volna meg.
(451)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően a panaszos azt állította, hogy mivel a Jiangsu Changhai csoport nem működött teljes mértékben együtt a vizsgálat során (lásd a fenti C.2.1. szakaszt), a Jiangsu Changhai csoport exportáraival kapcsolatos információk nem voltak megbízhatóak, és ezért azokat nem kellene figyelembe venni a kárkülönbözet kiszámításához. A panaszos azzal érvelt, hogy a csoport exportárai hibásak lehetnek amennyiben azokat a vállalat termelési költségeinek alapján állapították meg, amelyeket nem ellenőriztek megfelelően, mivel a vállalat nem működött teljes mértékben együtt a vizsgálat során. A csoport exportárait inkább a tények alapján kellene megállapítani a dömpingellenes alaprendelet 18. cikkének (1) bekezdése és a szubvencióellenes alaprendelet 28. cikkének (1) bekezdése értelmében.
(452)
A fenti (92) preambulumbekezdés szerint a csoporton belül az érintett terméket nem az a vállalat exportálta, amely félrevezető információkat szolgáltatott, hanem csak az OCH. Ez utóbbi azonban teljes mértékben együttműködött mindkét vizsgálatban, és megbízható információkat szolgáltatott a csoport exportárairól (pl. számlákat nyújtott be, melyeket a Bizottság a helyszínen ellenőrzött). A Bizottság nem lát okot arra, hogy kétségbe vonja a szóban forgó csoport exportárait. A kárkülönbözet kiszámítása a ténylegesen ellenőrzött exportárak alapján történt - az értékesítési számlák szerint -, függetlenül attól, hogy azokat hogyan határozták meg és alapul vették-e a vállalat valamely termelési költségét. Emiatt ezt az állítást elutasították.
2. Végleges intézkedések
(453)
A szubvencióellenes vizsgálatot a dömpingellenes intézkedéseknek a károkozásra vonatkozó szempontjaira korlátozódó felülvizsgálatával párhuzamosan folytatták le. Tekintettel az alacsonyabb vám elvének alkalmazására, valamint arra, hogy a végleges támogatási hozamok alacsonyabbak a kár megszüntetéséhez szükséges szintnél, a Bizottságnak, a szubvencióellenes alaprendelet 15. cikke értelmében, a megállapított végleges támogatási hozamok mértékével megegyező végleges kiegyenlítő vámot, majd ezt követően végleges dömpingellenes vámot kell kivetnie, legfeljebb a vonatkozó kár megszüntetéséhez szükséges mértékben.
(454)
E módszer és a tényállás alapján - különös tekintettel arra a tényre, hogy az intézkedéseket a kárkülönbözet korlátozza -, a Bizottság úgy véli, hogy ebben az esetben nem merül fel a kétszeres értékelés kérdése.
(455)
A kínai exportáló gyártók részéről fennálló együttműködés magas fokára tekintettel a „minden más vállalatra” alkalmazandó vámot a mintába felvett vagy a vizsgálatokban együttműködő vállalatokra kivetendő legmagasabb vám szintjén határozták meg. A „minden más vállalatra” érvényes vámtétel azokra a vállalatokra vonatkozik, amelyek a vizsgálatok során nem működtek együtt.
(456)
Az I. mellékletben felsorolt, a mintába felvett többi nem együttműködő kínai exportáló gyártókra vonatkozó végleges vámtétel a mintába felvett együttműködő exportáló gyártókra vonatkozó vámtételek súlyozott átlagaként kerül meghatározásra, annak a csoportnak a kizárásával, amelyhez a 28. cikk (1) bekezdésének hatálya alá tartozó exportáló gyártó tartozik.
(457)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően az egyik exportáló gyártó egyéni elbánást kérelmezett a dömpingellenes alaprendelet 9. cikkének (5) bekezdése értelmében, továbbá kérelmezte a jogosultságot egyéni dömpingkülönbözet kiszámítására.
(458)
Mivel azonban a részleges időközi felülvizsgálat csak a kárra korlátozódott, a korábbi dömpingellenes vizsgálatban meghatározott dömpingkülönbözet nem változott. Az egyéni dömpingkülönbözet iránti kérelmet ezért elutasították.
(459)
A fentiek alapján az említett vámok az alábbi tételek szerint kerülnek megállapításra:
Kínai exportőr
Dömpingkülönbözet (az eredeti vizsgálatban meghatározott)
Támogatáskülönbözet
A kár megszüntetéséhez szükséges szint
Kiegyenlítő vám
Dömpingellenes vám
Jushi csoport
29,7 %
10,3 %
24,8 %
10,3 %
14,5 %
Jiangsu Changhai csoport
9,6 %
5,8 %
4,9 %
4,9 %
0 %
Chongqing Polycomp International Corporation
29,7 %
9,7 %
29,6 %
9,7 %
19,9 %
Egyéb együttműködő vállalatok
29,7 %
10,2 %
26,1 %
10,2 %
15,9 %
Valamennyi egyéb vállalat vámtételei
10,3 %
19,9 %
(460)
Az e rendeletben meghatározott, az egyes vállalatokra alkalmazandó dömpingellenes és szubvencióellenes vámtételt a szóban forgó vizsgálatok megállapításai alapján határozták meg. Így a vám mértéke a vizsgálatok során az érintett vállalatra vonatkozóan feltárt helyzetet tükrözi. Ezt a vámtételt (ellentétben a „minden más vállalatra” alkalmazandó országos vámmal) tehát kizárólag az érintett országból származó és az említett vállalat által előállított termékek behozatalaira kell alkalmazni. Azok az importált termékek, amelyeket az e rendelet rendelkező részében külön nem említett egyéb vállalatok gyártanak - ideértve a külön említett vállalatokkal kapcsolatban álló egységeket is -, nem részesülhetnek e vámok előnyeiből, ezekre a „minden más vállalatra” alkalmazandó vámok vonatkoznak.
(461)
Amennyiben a későbbiek folyamán valamely vállalat megváltoztatja a nevét, kérheti ezen egyedi vámtételek alkalmazását. A kérelmet a Bizottsághoz kell intézni (45). A kérelemnek tartalmaznia kell az összes releváns információt, amely alapján bizonyítható, hogy a változtatás nem érinti a vállalat jogosultságát a rá vonatkozó kedvezményes vámtételre. Amennyiben a vállalat nevének megváltoztatása nem érinti a rá vonatkozó kedvezményes vámtételre való jogosultságát, a névváltoztatással kapcsolatos tájékoztató értesítést tesznek közzé az Európai Unió Hivatalos Lapjában.
(462)
A dömpingellenes vám megfelelő alkalmazásának biztosítása érdekében az összes többi vállalatra alkalmazandó vám szintje nemcsak a nem együttműködő exportáló gyártókra vonatkozik, hanem azokra a gyártókra is, amelyek a vizsgálati időszak során egyáltalán nem exportáltak az Unióba.
3. Kötelezettségvállalás
(463)
Az egyik kínai exportáló gyártó árra vonatkozó kötelezettségvállalást ajánlott fel a dömpingellenes alaprendelet 8. cikkének (1) bekezdése és a szubvencióellenes alaprendelet 13. cikkének (1) bekezdése alapján. Az árra vonatkozó kötelezettségvállalás magában foglalta a minimális importárat az érintett termék számos fő terméktípusára és altípusára vonatkozóan.
(464)
A Bizottság úgy véli, hogy az érintett terméknek nagyszámú altípusa és fajtája létezik, amelyek árai között jelentős, akár 700- %-os különbségek lehetnek. Ezért nagy a keresztkompenzáció kockázata. Egy terméktípuson belül az árak szintén akár 550 %-os tartományban mozoghatnak, a termék altípusaitól függően. Továbbá a kínai exportáló gyártó által javasolt különböző minimális importárak jóval a kárt nem okozó árak alatt voltak, és ezért nem szüntetnék meg az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kárt.
(465)
A fentiek alapján nem lenne lehetséges pontosan megkülönböztetni anélkül, hogy minden egyes behozatali tranzakciót külön elemeznénk annak meghatározása érdekében, hogy a termék a minimális importár melyik csoportjába esik, így a nyomon követés rendkívüli terhet jelentene, sőt esetleg kivitelezhetetlen is lenne.
(466)
Ezenfelül a vállalat olyan egyéb termékeket is exportál az Unióba, amelyek nem esnek az intézkedések hatálya alá. Ennek megfelelően kártérítésre vonatkozó kockázat áll fenn, ha ezeket a termékeket ugyanannak a vevőnek értékesítik. Egyes uniós vevők olyan kapcsolatban álló vállalatok, amelyek kereskedelmet folytatnak az Unión kívüli más kapcsolatban álló vállalatokkal. Ezek a komplex kereskedelmi és üzleti kapcsolatok a keresztkompenzációval kapcsolatos további potenciális kockázatokat idéznek elő.
(467)
A fentiek alapján a kötelezettségvállalásra vonatkozó ajánlatot a Bizottság elutasította.
(468)
Az alaprendelet 15. cikke (1) bekezdésével létrehozott bizottság nem nyilvánított véleményt,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1) Végleges kiegyenlítő vámot kell kivetni a Kínai Népköztársaságból származó, jelenleg a 7019 11 00, az ex 7019 12 00, és a 7019 31 00 KN-kód (7019120021, 7019120022, 7019120023, 7019120025, 7019120039 TARIC-kód) alá tartozó legfeljebb 50 mm hosszúságú, vágott üvegszál; üvegszál előfonat, kivéve az impregnált és bevonattal ellátott üvegszál előfonatokat, amelyeknek az (ISO 1887 szabvány szerint meghatározott) izzítási vesztesége meghaladja a 3 %-ot; és üvegszálból készült szövedék behozatalára, az üveggyapotból készült szövedék kivételével.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott, és az alább felsorolt vállalatok által gyártott termék vámfizetés előtti, nettó, uniós határparitáson megállapított árára alkalmazandó végleges kiegyenlítő vámtételek a következők:
Vállalat
Végleges kiegyenlítő vám (%)
TARIC-kiegészítő kód
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
10,3
B990
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd; és Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd; Changzhou Tianma Group Co., Ltd
4,9
A983
Chongqing Polycomp International Corporation
9,7
B991
Az I. mellékletben felsorolt egyéb együttműködő vállalatok
10,2
Minden más vállalat
10,3
A999
(3) A (2) bekezdésben felsorolt vállalatok esetében meghatározott egyéni kiegyenlítő vámtétel alkalmazásának feltétele, hogy a tagállamok vámhatóságainak olyan érvényes kereskedelmi számlát mutassanak be, amely megfelel a II. mellékletben meghatározott követelményeknek. Amennyiben ilyen számla nem kerül bemutatásra, úgy „a minden más vállalatra” érvényes vámot kell alkalmazni.
(4) Eltérő rendelkezés hiányában a vámokra vonatkozó hatályos rendelkezések alkalmazandók.
2. cikk
A 248/2011/EU tanácsi végrehajtási rendelet 1. cikke helyébe a következő szöveg lép:
(1)
Végleges dömpingellenes kell kivetni a Kínai Népköztársaságból származó, jelenleg a 7019 11 00, az ex 7019 12 00, és az ex 7019 31 00 KN-kód (7019120021, 7019120022, 7019120023, 7019120025, 7019120039 TARIC-kód) alá tartozó legfeljebb 50 mm hosszúságú, vágott üvegszál; üvegszál előfonat, kivéve az impregnált és bevonattal ellátott üvegszál előfonatokat, amelyeknek az (ISO 1887 szabvány szerint meghatározott) izzítási vesztesége meghaladja a 3 %-ot; és üvegszálból készült szövedék behozatalára, az üveggyapotból készült szövedék kivételével.
(2)
Az (1) bekezdésben meghatározott, és az alább felsorolt vállalatok által gyártott termékek vámfizetés előtti, nettó, uniós határparitáson megállapított árára alkalmazandó végleges dömpingellenes vámtételek a következők:
Vállalat
Végleges dömpingellenes vám (%)
TARIC-kiegészítő kód
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
14,5
B990
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd; Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd; Changzhou Tianma Group Co., Ltd
0
A983
Chongqing Polycomp International Corporation
19,9
B991
Az I. mellékletben felsorolt egyéb együttműködő vállalatok
15,9
Minden más vállalat
19,9
A999
(3)
A (2) bekezdésben felsorolt vállalatok esetében meghatározott egyedi dömpingellenes vámtételek alkalmazásának feltétele, hogy a tagállamok vámhatóságainak olyan érvényes kereskedelmi számlát mutassanak be, amely megfelel a II. mellékletben meghatározott követelményeknek. Amennyiben ilyen számla nem kerül bemutatásra, úgy „a minden más vállalatra” érvényes vámot kell alkalmazni.
(4)
Eltérő rendelkezés hiányában a vámokra vonatkozó hatályos rendelkezések alkalmazandók.
3. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet a Szerződéseknek megfelelően teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó a tagállamokban.
Kelt Brüsszelben, 2014. december 16-án.