NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 375/2014
ze dne 3. dubna 2014
o zřízení Evropského dobrovolnického sboru humanitární pomoci („iniciativa Humanitární dobrovolníci EU“)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 214 odst. 5 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení předlohy legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Solidarita patří mezi základní hodnoty Unie a existuje prostor pro další rozvoj projevů solidarity občanů Unie s lidmi ve třetích zemích, kteří jsou ohroženi nebo byli postiženi člověkem vyvolanou krizí nebo přírodní katastrofou. Unie jako celek je navíc s téměř 50 % podílem na celosvětové humanitární pomoci nejvýznamnějším poskytovatelem humanitární pomoci na světě.
(2)
Konkrétním a viditelným projevem solidarity je dobrovolnictví, které jednotlivcům umožňuje věnovat znalosti, dovednosti a čas službě druhým, aniž by byli finančně motivováni.
(3)
Je nutné dále rozvíjet solidaritu s oběťmi krizí a katastrof ve třetích zemích a zvyšovat povědomí o humanitární pomoci a dobrovolnictví obecně a jejich viditelnost mezi občany Unie.
(4)
Vize Unie v oblasti humanitární pomoci, včetně společných cílů, zásad a osvědčených postupů a společného rámce pro poskytování humanitární pomoci Unie, je vymezena ve Společném prohlášení Rady a zástupců vlád členských států, zasedajících v Radě, Evropského parlamentu a Evropské komise nazvaném „Evropský konsensus o humanitární pomoci“ (2). Evropský konsensus o humanitární pomoci zdůrazňuje pevné odhodlání Unie uplatňovat přístup založený na potřebách a dodržovat a podporovat základní humanitární zásady lidskosti, neutrality, nestrannosti a nezávislosti. Akce Evropského dobrovolnického sboru humanitární pomoci (dále jen „iniciativa Humanitární dobrovolníci EU“) by se měla řídit Evropským konsensem o humanitární pomoci.
(5)
Humanitární pomoc Unie se poskytuje v situacích, v nichž mohou působit také další nástroje související s rozvojovou spoluprací, zvládáním krizí a civilní ochranou. V zájmu koordinace odezvy Unie na humanitární krize ve třetích zemích by měla být u iniciativy Humanitární dobrovolníci EU zajištěna soudržnost a doplňkovost s relevantními politikami a nástroji Unie, zejména s politikou humanitární pomoci a politikou rozvojové spolupráce Unie a s mechanismem civilní ochrany Unie zřízeným rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1313/2013/EU (3), se střediskem pro koordinaci odezvy na mimořádné události zřízeným uvedeným rozhodnutím a s Evropskou službou pro vnější činnost (ESVČ) a delegacemi EU a nemělo by docházet k překrývání jejich činnosti.
(6)
Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU by měla přispívat k úsilí o zvýšení schopnosti Unie poskytovat humanitární pomoc založenou na potřebách a o budování kapacit a zvyšování odolnosti zranitelných nebo katastrofami zasažených komunit ve třetích zemích. Dále je důležité prohlubovat spolupráci s příslušnými mezinárodními organizacemi a dalšími partnery v humanitární oblasti a místními a regionálními aktéry. Tato spolupráce by měla být uskutečňována v souladu s činností Organizace spojených národů s cílem podporovat ústřední a celkovou koordinační úlohu Úřadu OSN pro koordinaci humanitární činnosti.
(7)
V posledních letech se celosvětově výrazně zvýšil počet, rozsah a složitost humanitárních krizí způsobených přírodou i člověkem a stejný trend lze očekávat i v budoucnu, a proto je stále více potřebné, aby humanitární subjekty poskytovaly okamžitou, účelnou, účinnou a soudržnou odezvu a pomáhaly místním komunitám ve třetích zemích snižovat jejich zranitelnost a zvyšovat jejich odolnost vůči katastrofám.
(8)
Dobrovolníci mohou přispět ke zvýšení schopnosti Unie poskytovat humanitární pomoc založenou na potřebách a zásadách a přispět k posílení účinnosti humanitární činnosti, pokud jsou náležitě vybráni, vyškoleni a připraveni k vyslání, aby bylo zajištěno, že budou mít dovednosti a schopnosti potřebné k co nejúčinnější pomoci lidem v nouzi, a pokud jsou jim na místě, kde dobrovolnickou činnost vykonávají, poskytnuty dostatečná podpora a náležité vedení.
(9)
V Evropě i ve světě existují programy pro vysílání dobrovolníků do třetích zemí. Často se jedná o státní systémy, které se zaměřují hlavně nebo výlučně na rozvojové projekty. Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU by proto měla vytvářet přidanou hodnotu tím, že dobrovolníkům poskytne příležitost společně přispět k operacím humanitární pomoci, čímž posílí aktivní evropské občanství. Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU může rovněž vytvářet přidanou hodnotu tím, že podpoří nadnárodní spolupráci organizací, které se účastní provádění akcí v rámci této iniciativy, čímž přispěje ke zlepšení mezinárodních vztahů, k šíření pozitivního obrazu Unie ve světě a k posílení zájmu o celoevropské humanitární projekty.
(10)
Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU by měla být nákladově efektivní, měla by doplňovat stávající vnitrostátní a mezinárodní dobrovolnické programy, aniž by zdvojovala jejich činnost, a měla by se zaměřit na řešení konkrétních potřeb a nedostatků v humanitární oblasti.
(11)
Jak je zdůrazněno ve sdělení Komise ze dne 23. listopadu 2010 nazvaném „Dobrovolnictví jako výraz solidarity občanů EU - první zamyšlení nad Evropským dobrovolnickým sborem humanitární pomoci“, existují v současné podobě dobrovolnictví v humanitární oblasti nedostatky, které může iniciativa Humanitární dobrovolníci EU odstranit vysíláním dobrovolníků se správnými schopnostmi v pravý čas na pravé místo. Tohoto cíle by se mohlo dosáhnout zejména vypracováním evropských norem a postupů pro vyhledávání a výběr humanitárních dobrovolníků, společným stanovením kritérií pro odbornou přípravu humanitárních dobrovolníků a jejich přípravu k vyslání, vedením databáze zájemců o dobrovolnickou činnost, kteří jsou vyhledáni na základě potřeb v terénu, a vytvořením příležitostí, které dobrovolníkům umožní přispívat k humanitárním operacím nejen při vyslání, ale i v zázemí nebo dobrovolnickými činnostmi na internetu.
(12)
Prvořadý význam by nadále měla mít náležitá odborná příprava, jakož i ochrana a bezpečnost dobrovolníků, která by měla být předmětem pravidelné výměny informací, mimo jiné s členskými státy. Humanitární dobrovolníci EU by neměli být vysíláni na operace do míst, která jsou dějištěm mezinárodních a vnitrostátních ozbrojených konfliktů.
(13)
Unie uskutečňuje své operace humanitární pomoci na základě potřeb a ve spolupráci s provádějícími organizacemi. Při provádění iniciativy Humanitární dobrovolníci EU by tyto organizace měly mít významnou roli, aby byla zajištěna vedoucí úloha aktérů v terénu a aby se potenciální přínos akcí v rámci této iniciativy využil na maximum. Unie by měla tyto organizace pověřit zejména vyhledáváním, výběrem, přípravou a vysíláním dobrovolníků v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, jakož i návaznými činnostmi v průběhu mise a po jejím skončení, na základě norem a postupů vypracovaných Komisí. Komise by případně měla mít možnost sama využívat úspěšně vyškolené a připravené dobrovolníky k vyslání do svých místních úřadoven za účelem výkonu podpůrných činností.
(14)
Sdělení Komise ze dne 25. října 2011 nazvané „Obnovená strategie EU pro sociální odpovědnost podniků na období 2011-2014“ uvádí, že soukromé společnosti mohou hrát významnou úlohu a přispívat k humanitárním operacím Unie, zejména dobrovolnickou činností zaměstnanců.
(15)
Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU by měla Evropanům všech věkových skupin pomoci projevit aktivní evropské občanství. Tato iniciativa by tedy měla přispívat k propagaci dobrovolnictví v celé Unii a k osobnímu rozvoji a zvýšení povědomí zúčastněných dobrovolníků o jiných kulturách a tak zlepšit jejich schopnosti a zaměstnatelnost v globálním hospodářství.
(16)
Z unijních zásad rovných příležitostí a nediskriminace vyplývá, že by možnost zapojit se jako aktivní občané měli mít občané Unie a osoby, které na jejím území dlouhodobě legálně pobývají, ze všech sociálních a věkových skupin. S ohledem na specifickou náročnou úlohu humanitární pomoci by měli být humanitární dobrovolníci EU starší 18 let, přičemž by mohli představovat širokou škálu profilů a generací, včetně odborníků a kvalifikovaných důchodců.
(17)
Základním předpokladem pro vysílání dobrovolníků do zemí mimo Unii je jasný právní status. Podmínky vysílání dobrovolníků by měly být stanoveny smluvně, včetně norem ochrany a bezpečnosti dobrovolníků, odpovědnosti vysílajících a přijímajících organizací, pojistného krytí, pokrytí životních nákladů, nákladů na ubytování a dalších relevantních nákladů. Vysílání dobrovolníků do třetích zemí by mělo podléhat odpovídajícím opatřením pro zajištění bezpečnosti.
(18)
Akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU by se měly provádět s ohledem na doporučení obsažená v politickém programu pro dobrovolnictví v Evropě, činnost evropských a mezinárodních dobrovolnických organizací a program OSN pro dobrovolníky, je-li to relevantní.
(19)
Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU by měla podporovat opatření založená na potřebách, jejichž cílem je posilování kapacity přijímajících organizací v oblasti humanitární pomoci ve třetích zemích za účelem zlepšení místní připravenosti a schopnosti reagovat na humanitární krize a zajištění účinného a udržitelného dopadu činnosti dobrovolníků v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU na místě prostřednictvím řízení rizik souvisejících s katastrofami, připravenosti a schopnosti reagovat, coachingu, odborné přípravy v oblasti řízení dobrovolníků a dalších relevantních oblastí.
(20)
Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU by se, je-li to relevantní, měla zasazovat o posílení hlediska rovnosti žen a mužů v politice humanitární pomoci Unie tím, že bude prosazovat vhodnou humanitární odezvu na konkrétní potřeby žen a mužů všech věkových skupin. Zvláštní pozornost by měla být věnována spolupráci se skupinami a sítěmi sdružujícími ženy s cílem podporovat účast a vedoucí postavení žen v rámci humanitární pomoci a využít jejich schopností a odbornosti ve prospěch obnovy, budování míru, snižování rizika katastrof a zvyšování odolnosti dotčených komunit.
(21)
Toto nařízení stanoví finanční krytí na celé rozpočtové období, které představuje pro Evropský parlament a Radu hlavní referenční částku při ročním rozpočtovém procesu ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (4).
(22)
Přidělování finanční pomoci by mělo probíhat v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (5). S ohledem na specifickou povahu akcí v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU je vhodné stanovit, že finanční pomoc lze poskytovat fyzickým osobám i právnickým osobám, které se řídí soukromým či veřejným právem. Je rovněž důležité zajistit dodržování pravidel uvedeného nařízení, zejména pokud jde o v něm stanovené zásady hospodárnosti, účinnosti a účelnosti.
(23)
Hlavními zásadami pro dosažení cílů iniciativy Humanitární dobrovolníci EU by mělo být lepší provádění i kvalita výdajů a zároveň zajištění optimálního využití finančních prostředků.
(24)
Finanční zájmy Unie by měly být chráněny přiměřenými opatřeními v celém výdajovém cyklu, včetně prevence, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí, zpětného získávání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních prostředků a případných sankcí. Je nutné přijmout vhodná opatření k zamezení nesrovnalostí a podvodů a podniknout nezbytné kroky k zpětnému získání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých prostředků v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 (6), nařízením Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (7) a nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (8).
(25)
Na základě dohod o spolupráci by měla být umožněna účast třetích zemí, zejména přistupujících zemí, kandidátských zemí, potenciálních kandidátů, partnerských zemí v rámci evropské politiky sousedství a zemí Evropského sdružení volného obchodu (ESVO).
(26)
Zúčastnění dobrovolníci a organizace provádějící akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU ze spolupracujících zemí by rovněž měli dodržovat a prosazovat zásady stanovené v Evropském konsensu o humanitární pomoci, s důrazem na ochranu „humanitárního prostoru“.
(27)
S cílem umožnit stálou zpětnou vazbu a zlepšování a s cílem zvýšit pružnost a účinnost přijímání aktů by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy, pokud jde o normy pro výběr, řízení a vysílání humanitárních dobrovolníků EU, změny ukazatelů výkonnosti a tematických priorit a přizpůsobování procentních podílů pro rozdělování finančního krytí na provádění tohoto nařízení. Je zvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(28)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (9). Postupy pro výběr, řízení a vysílání humanitárních dobrovolníků EU, akreditační postup, program odborné přípravy a roční pracovní program iniciativy Humanitární dobrovolníci EU by měly být přijímány přezkumným postupem.
(29)
Toto nařízení dodržuje základní práva a zásady uznávané Listinou základních práv Evropské unie.
(30)
Zpracování osobních údajů prováděné v rámci tohoto nařízení nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné a přiměřené pro účely zajištění hladkého fungování iniciativy Humanitární dobrovolníci EU. Zpracování osobních údajů Komisí se bude řídit nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (10). Zpracování osobních údajů organizacemi provádějícími činnosti v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, které jsou legálně usazeny v Unii, se bude řídit směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (11),
(31)
Evropský inspektor ochrany údajů byl konzultován v souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) č. 45/2001 a předložil své stanovisko dne 23. listopadu 2012 (12).
(32)
Je vhodné uvést dobu použitelnosti tohoto nařízení do souladu s dobou použitelnosti nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (13). Toto nařízení by se proto mělo použít od 1. ledna 2014,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
ÚVODNÍ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Tímto nařízením se zřizuje Evropský dobrovolnický sbor humanitární pomoci (dále jen „iniciativa Humanitární dobrovolníci EU“) jako rámec pro společný příspěvek evropských dobrovolníků na podporu a pro doplnění humanitární pomoci ve třetích zemích.
Toto nařízení stanoví pravidla a postupy fungování iniciativy Humanitární dobrovolníci EU a pravidla poskytování finanční pomoci.
Článek 2
Oblast působnosti
Toto nařízení se vztahuje na:
1)
výběr, odbornou přípravu a vysílání humanitárních dobrovolníků EU na podporu a pro doplnění humanitární pomoci ve třetích zemích;
2)
akce zaměřené na podporu, propagaci a přípravu vysílání humanitárních dobrovolníků EU na podporu a pro doplnění humanitární pomoci ve třetích zemích;
3)
akce v Unii a mimo ni zaměřené na budování kapacit přijímajících organizací ve třetích zemích v oblasti humanitární pomoci.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„dobrovolníkem“ osoba, která se z vlastní vůle a nepeněžní motivace rozhodne zapojit do činností, z nichž má prospěch komunita a společnost obecně;
b)
„zájemcem o dobrovolnickou činnost“ osoba, která je způsobilá v souladu s čl. 11 odst. 3 přihlásit se k účasti na činnostech v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU;
c)
„humanitárním dobrovolníkem EU“ zájemce o dobrovolnickou činnost, který byl vybrán, prošel odbornou přípravou v souladu se zvláštními normami, postupy a referenčními kritérii, byl vyhodnocen jako způsobilý a zaregistrován jako připravený k vyslání na podporu a pro doplnění humanitární pomoci ve třetích zemích;
d)
„humanitární pomocí“ činnosti a operace ve třetích zemích, jejichž cílem je poskytnout na základě potřeb naléhavou pomoc zaměřenou na záchranu života, předcházení lidskému utrpení a jeho zmírňování a zachování lidské důstojnosti při člověkem vyvolaných krizích nebo přírodních katastrofách. Zahrnují operace pomoci, záchrany a ochrany při humanitárních krizích nebo bezprostředně po nich, podpůrná opatření pro zajištění přístupu k lidem v nouzi a pro usnadnění volného toku pomoci, akce zaměřené na posílení připravenosti na katastrofy a snižování rizika katastrof a akce přispívající k posílení odolnosti a schopnosti vyrovnávat se s krizemi a překonávat jejich následky;
e)
„třetí zemí“ země mimo Unii, v níž se uskutečňují činnosti a operace humanitární pomoci uvedené v písmeni d).
Článek 4
Cíl
Cílem iniciativy Humanitární dobrovolníci EU je přispívat k posilování kapacity Unie poskytovat humanitární pomoc založenou na potřebách, zaměřenou na záchranu života, předcházení lidskému utrpení a jeho zmírňování a zachování lidské důstojnosti a na budování kapacit a zvyšování odolnosti zranitelných nebo katastrofami zasažených komunit ve třetích zemích, a to zejména prostřednictvím připravenosti na katastrofy, snižováním rizika katastrof a těsnějším propojením záchrany, obnovy a rozvoje. Tento cíl by měl být naplňován prostřednictvím přidané hodnoty společného příspěvku humanitárních dobrovolníků EU, zhmotněním hodnot Unie a solidarity s lidmi v nouzi a vyzdvihováním vědomí evropského občanství.
Článek 5
Obecné zásady
1. Akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU se provádějí v souladu se zásadami humanitární pomoci, jimiž jsou lidskost, neutralita, nestrannost a nezávislost, a Evropským konsensem o humanitární pomoci.
2. Akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU reagují na humanitární potřeby místních komunit a požadavky přijímajících organizací a přispívají ke zvyšování účinnosti humanitární činnosti.
3. Ochrana a bezpečnost zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU je prioritou.
4. Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU podporuje společné projekty založené na potřebách a nadnárodní partnerství mezi zúčastněnými dobrovolníky z různých zemí a organizacemi provádějícími akce v rámci této iniciativy, uvedenými v článku 10.
Článek 6
Soudržnost a doplňkovost činnosti Unie
1. Při provádění tohoto nařízení se zajišťuje soudržnost a doplňkovost s dalšími nástroji a oblastmi vnější činnosti Unie a s dalšími příslušnými politikami Unie, především s politikou humanitární pomoci, politikou rozvojové spolupráce a mechanismem civilní ochrany Unie, aniž by docházelo ke zdvojování a překrývání činnosti, přičemž se uznává, že humanitární pomoc se řídí zásadami humanitární pomoci uvedenými v čl. 5 odst. 1 tohoto nařízení. Zvláštní pozornost se věnuje hladkému přechodu mezi záchranou, obnovou a rozvojem.
2. Komise a členské státy spolupracují na dosahování účinnosti a účelnosti zajišťováním soudržnosti a souladu mezi příslušnými vnitrostátními dobrovolnickými programy a akcemi v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU. Tyto akce se opírají o příslušné osvědčené postupy a stávající programy a případně využívají zavedené evropské sítě.
3. Při provádění akcí v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU podporuje Unie spolupráci s příslušnými mezinárodními organizacemi a dalšími partnery v humanitární oblasti a místními a regionálními aktéry.
Při prosazování soudržné mezinárodní odezvy na humanitární krize jsou akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU v souladu s akcemi OSN s cílem podporovat ústřední a celkovou koordinační úlohu Úřadu OSN pro koordinaci humanitární činnosti.
Článek 7
Operativní cíle
1. Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU sleduje tyto operativní cíle:
a)
Přispívat ke zvýšení a zlepšení schopnosti Unie poskytovat humanitární pomoc.
Pokrok při dosahování tohoto operativního cíle se hodnotí na základě ukazatelů, jimiž jsou například:
-
počet humanitárních dobrovolníků EU, kteří byli vysláni nebo kteří jsou připraveni k vyslání a mají požadovanou kvalifikaci, a počet humanitárních dobrovolníků EU, kteří naplnili svou smlouvu o vyslání,
-
počet osob, kterým byla poskytnuta humanitární pomoc prostřednictvím iniciativy Humanitární dobrovolníci EU a průměrné náklady na osobu,
-
míra spokojenosti vyslaných humanitárních dobrovolníků EU a vysílajících a přijímajících organizací, pokud jde o skutečný humanitární přínos humanitárních dobrovolníků EU na místě.
b)
Zlepšovat dovednosti, znalosti a schopnosti dobrovolníků v oblasti humanitární pomoci a zásady a podmínky jejich působení.
Pokrok při dosahování tohoto operativního cíle se hodnotí na základě ukazatelů, jimiž jsou například:
-
počet zájemců o dobrovolnickou činnost, kteří prošli odbornou přípravou, a dobrovolníků, kteří po odborné přípravě prošli úspěšně hodnocením,
-
počet akreditovaných vysílajících organizací, které uplatňují normy a postupy pro řízení zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU,
-
míra spokojenosti dobrovolníků, kteří prošli odbornou přípravou a byli vysláni, vysílajících a přijímajících organizací, pokud jde o kvalitu odborné přípravy, úroveň znalostí a schopností dobrovolníků a splnění a vhodnost norem a postupů pro řízení zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU.
c)
Budovat kapacitu přijímajících organizací a podporovat dobrovolnictví ve třetích zemích :
Pokrok při dosahování tohoto operativního cíle se hodnotí na základě ukazatelů, jimiž jsou například:
-
počet a druh akcí na budování kapacity ve třetích zemích,
-
počet zaměstnanců a dobrovolníků ze třetích zemí, kteří se účastní akcí na budování kapacity,
-
míra spokojenosti zaměstnanců přijímajících organizací a dobrovolníků ze třetích zemí, kteří se účastní akcí na budování kapacity, pokud jde o kvalitu a účinnost prováděných akcí.
d)
Šířit zásady humanitární pomoci Unie dohodnuté v Evropském konsensu o humanitární pomoci:
Pokrok při dosahování tohoto operativního cíle se hodnotí na základě ukazatelů, jimiž jsou například:
-
počet a druh informačních, komunikačních a osvětových kampaní a náklady na tyto kampaně.
e)
Zvyšovat soudržnost a soulad dobrovolnictví v členských státech s cílem zlepšit možnosti občanů Unie účastnit se činností a operací humanitární pomoci:
Pokrok při dosahování tohoto operativního cíle se hodnotí na základě ukazatelů, jimiž jsou například:
-
počet akreditovaných vysílajících organizací,
-
počet a druh akcí technické pomoci vysílajícím organizacím,
-
šíření a přejímání norem a postupů řízení zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU jinými dobrovolnickými programy.
2. Ukazatele uvedené v odst. 1 písm. a) až e) se použijí ke sledování, hodnocení a přezkumu výkonnosti, podle toho, k čemu se vztahují. Ukazatele jsou orientační a lze je měnit akty v přenesené pravomoci podle článku 24 s cílem zohlednit zkušenosti z měření pokroku.
KAPITOLA II
AKCE V RÁMCI INICIATIVY HUMANITÁRNÍ DOBROVOLNÍCI EU
Článek 8
Akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU
Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU sleduje cíle uvedené v článcích 4 a 7 prostřednictvím těchto druhů akcí:
-
vypracování a správa norem a postupů týkajících se zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU,
-
vypracování a správa postupu akreditace vysílajících a přijímajících organizací,
-
vyhledávání a výběr zájemců o dobrovolnickou činnost,
-
vytvoření programu odborné přípravy a podpora odborné přípravy a stáží,
-
vytvoření, vedení a aktualizace databáze humanitárních dobrovolníků EU,
-
vysílání humanitárních dobrovolníků EU na podporu a pro doplnění humanitární pomoci ve třetích zemích,
-
budování kapacity přijímajících organizací,
-
vytvoření a řízení sítě pro iniciativu Humanitární dobrovolníci EU,
-
komunikace a zvyšování povědomí,
-
pomocné činnosti, které zvyšují odpovědnost, transparentnost a účinnost iniciativy Humanitární dobrovolníci EU.
Článek 9
Normy a postupy týkající se zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU
1. Na základě příslušných stávajících postupů vypracuje Komise normy a postupy týkající se nezbytných podmínek, postupů a požadavků, jež mají uplatňovat vysílající a přijímající organizace při vyhledávání, výběru, přípravě, řízení a vysílání zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU na podporu operací humanitární pomoci ve třetích zemích.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 24 s cílem stanovit normy týkající se:
-
kompetenčního rámce pro vyhledávání, výběr a přípravu dobrovolníků jako začátečníků či zkušených odborníků,
-
zajištění rovných příležitostí a zamezení diskriminaci při vyhledávání a výběru,
-
zajištění dodržování příslušných vnitrostátních právních předpisů a práva Unie a práva přijímající země ze strany vysílajících a přijímajících organizací,
-
norem upravujících partnerství mezi vysílajícími a přijímajícími organizacemi,
-
zajištění uznávání schopností a dovedností získaných humanitárními dobrovolníky EU v souladu s relevantními stávajícími iniciativami Unie.
3. Komise je zmocněna přijímat prováděcí akty s cílem stanovit:
-
postupy uplatňované při vyhledávání, výběru a nezbytné přípravě zájemců o dobrovolnickou činnost před jejich vysláním, včetně případných stáží,
-
pravidla pro vysílání a řízení humanitárních dobrovolníků EU ve třetích zemích, včetně dozoru na místě, průběžné podpory prostřednictvím coachingu, mentoringu, další přípravy, nezbytných pracovních podmínek a podpory po návratu,
-
pojistné krytí a životní podmínky dobrovolníků včetně pokrytí nákladů na živobytí, ubytování, cestu a dalších relevantních výdajů,
-
postupy uplatňované před vysláním, v jeho průběhu a po návratu pro zajištění povinné péče a náležitých bezpečnostních opatření, včetně protokolů pro stažení vyslaného dobrovolníka ze zdravotních důvodů a bezpečnostních plánů, v nichž jsou stanoveny postupy stažení dobrovolníků ze třetích zemí v případě mimořádné situace, mimo jiné nezbytné postupy spolupráce s vnitrostátními orgány,
-
postupy pro sledování a hodnocení individuálních výkonů humanitárních dobrovolníků EU.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 26 odst. 2.
Článek 10
Akreditace vysílajících a přijímajících organizací
1. Komise vypracuje prostřednictvím prováděcích aktů, případně ve spolupráci s partnery činnými v humanitární oblasti, akreditační postup, který zajistí, aby vysílající organizace splňovaly normy a postupy uvedené v článku 9, a diferencovaný akreditační postup pro přijímající organizace.
Komise stanoví prostřednictvím prováděcích aktů způsob fungování akreditačního postupu na základě relevantních stávajících akreditačních postupů a mechanismů. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 26 odst. 2.
2. Při vypracovávání akreditačního postupu usiluje Komise v zájmu zjednodušení administrativy o jeho provázanost s nástroji partnerství Komise v humanitární oblasti a se stávajícími humanitárními normami. Tento akreditační postup umožňuje zapojení všech typů způsobilých organizací bez rozdílu.
3. Vysílající organizace jsou způsobilé k akreditaci, jestliže:
a)
splňují normy a postupy uvedené v článku 9;
b)
působí v oblasti humanitární pomoci podle definice v čl. 3 písm. d) a
c)
patří do jedné z následujících kategorií:
i)
nevládní neziskové organizace se sídlem v Unii, které jsou zřízené v souladu s právem členského státu,
ii)
veřejnoprávní subjekty civilní povahy, které se řídí právem členského státu,
iii)
nevládní neziskové organizace a veřejnoprávní subjekty se sídlem v zemích uvedených v článku 23 za podmínek stanovených v uvedeném článku a v dohodách, které uvedený článek zmiňuje,
iv)
veřejnoprávní subjekty civilní povahy se sídlem v zemích uvedených v článku 23 za podmínek stanovených v uvedeném článku a v dohodách, které uvedený článek zmiňuje,
v)
Mezinárodní federace společností Červeného kříže a Červeného půlměsíce.
4. Organizace ze třetích zemí jsou způsobilé jako přijímající organizace, pokud:
a)
dodržují normy a postupy uvedené v článku 9;
b)
působí v oblasti humanitární pomoci podle definice v čl. 3 písm. d) a
c)
patří do jedné z následujících kategorií:
i)
nevládní neziskové organizace, které působí nebo jsou zřízeny ve třetí zemi podle platných právních předpisů dané země,
ii)
veřejnoprávní subjekty civilní povahy, které se řídí právem třetí země,
iii)
mezinárodní agentury a organizace.
5. Aniž jsou dotčeny požadavky uvedené v odstavcích 3 a 4, mohou vysílající a přijímající organizace provádět akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU ve spojení se soukromými výdělečně činnými organizacemi.
6. Na základě předchozího posouzení potřeb může být vysílajícím organizacím, které dosud nebyly akreditovány, poskytnuta technická pomoc zaměřená na zvýšení jejich schopnosti účastnit se iniciativy Humanitární dobrovolníci EU a zajištění souladu s normami a postupy uvedenými v článku 9.
Pomoc uvedená v prvním pododstavci může být rovněž poskytnuta přijímajícím organizacím, které dosud nebyly akreditovány, v souvislosti s akcemi uvedenými v článku 15.
7. Komise zveřejní seznam akreditovaných vysílajících a přijímajících organizací bez zbytečného prodlení po udělení akreditace.
Článek 11
Vyhledávání a výběr zájemců o dobrovolnickou činnost
1. Na základě předchozího posouzení potřeb třetích zemí, které provedou vysílající nebo přijímající organizace nebo jiní příslušní aktéři, akreditované organizace vyhledají a vyberou zájemce o dobrovolnickou činnost, kterým bude poskytnuta odborná příprava.
2. Vyhledávání a výběr zájemců o dobrovolnickou činnost musí splňovat normy a postupy uvedené v článku 9 a být v souladu se zásadou nediskriminace a rovných příležitostí.
3. Způsobilými zájemci o dobrovolnickou činnost se mohou stát osoby starší 18 let, které jsou:
a)
občany Unie;
b)
státními příslušníky třetích zemí, kteří dlouhodobě pobývají v členském státě, a
c)
občany zemí uvedených v čl. 23 odst. 1, a to za podmínek stanovených v uvedeném článku.
Článek 12
Program odborné přípravy a podpora odborné přípravy a stáže
1. Na základě stávajících programů a postupů a případně ve spolupráci se specializovanými institucemi Komise vypracuje program odborné přípravy pro přípravu zájemců o dobrovolnickou činnost k vyslání na podporu a pro doplnění humanitární pomoci.
2. Způsobilými k účasti v programu odborné přípravy uskutečňovaném příslušnými organizacemi jsou zájemci o dobrovolnickou činnost, kteří byli vyhledáni a vybráni v souladu s článkem 11. Konkrétní rozsah a obsah odborné přípravy, kterou každý ze zájemců o dobrovolnickou činnost potřebuje, určí příslušná akreditovaná vysílající organizace po konzultaci s akreditovanou přijímající organizací na základě potřeb a s ohledem na předchozí zkušenosti zájemce o dobrovolnickou činnost a plánované vyslání.
3. V rámci odborné přípravy zájemců o dobrovolnickou činnost, a zejména v rámci jejich přípravy k vyslání, lze od zájemců o dobrovolnickou činnost vyžadovat, aby absolvovali stáž v akreditovaných vysílajících organizacích, pokud možno v jiné zemi než v zemi svého původu.
4. Aniž je dotčen odstavec 3, mohou vysílající organizace zájemcům o dobrovolnickou činnost, kteří neabsolvovali stáž, případně poskytnout další přípravu před vysláním speciálně uzpůsobenou potřebám a konkrétním okolnostem vyslání. Tato příprava i stáž musí splňovat normy a postupy přípravy uvedené v článku 9.
5. Součástí programu odborné přípravy je vyhodnocení připravenosti zájemce o dobrovolnickou činnost k vyslání na podporu a pro doplnění humanitární pomoci ve třetích zemích a schopnost uspokojit místní potřeby. Toto vyhodnocení se provádí ve spolupráci s vysílajícími organizacemi.
6. Komise prostřednictvím prováděcích aktů přijme podrobnosti týkající se programu odborné přípravy a postupu pro hodnocení připravenosti zájemců o dobrovolnickou činnost k vyslání. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 26 odst. 2.
Článek 13
Databáze humanitárních dobrovolníků EU
1. Zájemci o dobrovolnickou činnost, kteří úspěšně prošli hodnocením uvedeným v čl. 12 odst. 5, jsou považováni za humanitární dobrovolníky EU a jsou způsobilí k vyslání. Jako takoví jsou zařazeni do databáze humanitárních dobrovolníků EU.
2. Komise vytvoří, vede a aktualizuje databázi humanitárních dobrovolníků EU, zejména s ohledem na jejich dostupnost a způsobilost pro možné vyslání, a upraví přístup do databáze a její používání. Zpracování osobních údajů shromážděných pro účely této databáze probíhá případně v souladu se směrnicí 95/46/ES a nařízením (ES) č. 45/2001.
Článek 14
Vysílání humanitárních dobrovolníků EU do třetích zemí
1. Humanitární dobrovolníci EU zařazení do databáze mohou být na podporu a pro doplnění humanitární pomoci ve smyslu v čl. 3 písm. d) vysláni:
a)
akreditovanými vysílajícími organizacemi do přijímajících organizací ve třetích zemích nebo
b)
případně Komisí do jejích místních úřadoven, které se věnují humanitární pomoci, za účelem výkonu podpůrných činností.
2. Vyslání reaguje na skutečné potřeby, které na místní úrovni vyjádří přijímající organizace.
3. V případě vyslání podle odst. 1 písm. a) zajistí akreditované vysílající organizace dodržování norem a postupů uvedených v článku 9. Humanitární dobrovolníci EU nejsou vysíláni na operace do míst, která jsou dějištěm mezinárodních a vnitrostátních ozbrojených konfliktů.
4. Akreditované vysílající organizace informují příslušné vnitrostátní orgány členských států a dalších zemí zúčastněných podle článku 23 předtím, než je některý z jejich občanů vyslán jako humanitární dobrovolník EU v souladu s normami a postupy uvedenými v článku 9.
5. Konkrétní podmínky týkající se vyslání a úlohy humanitárních dobrovolníků EU jsou po důkladné konzultaci s přijímajícími organizacemi stanoveny ve smlouvě uzavřené mezi vysílající organizací a humanitárními dobrovolníky EU, přičemž mezi tyto podmínky patří práva a povinnosti, doba trvání, místo vyslání a úkoly humanitárního dobrovolníka EU.
6. V případě vyslání podle odst. 1 písm. b) Komise podepíše s humanitárními dobrovolníky EU smlouvu o vyslání dobrovolníka, v níž vymezí konkrétní podmínky vyslání. Smlouvy o vyslání dobrovolníka neudílejí dobrovolníkům práva a povinnosti vyplývající ze služebního řádu úředníků Evropské unie ani z pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie, jak jsou stanoveny v nařízení Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (14).
7. Každému humanitárnímu dobrovolníkovi je přidělen mentor z přijímající organizace, který na něj dohlíží a je mu nápomocen během jeho vyslání.
Článek 15
Budování kapacity přijímajících organizací v oblasti humanitární pomoci
Na základě předchozího posouzení potřeb třetích zemí, které provedou vysílající a přijímající organizace nebo jiní příslušní aktéři, Komise podporuje akce zaměřené na posilování kapacity přijímajících organizací v oblasti humanitární pomoci, s cílem zvýšit místní připravenost a zlepšit schopnost reagovat na humanitární krize a zajistit účinný a udržitelný dopad činnosti humanitárních dobrovolníků EU na místě, včetně:
a)
řízení rizik souvisejících s katastrofami, připravenosti a schopnosti reagovat, coachingu, odborné přípravy v oblasti řízení dobrovolníků a dalších oblastí, které mají význam pro zaměstnance a dobrovolníky z přijímajících organizací;
b)
výměny osvědčených postupů, technické pomoci, programů twinningu a výměny zaměstnanců a dobrovolníků, vytváření sítí a dalších relevantních akcí.
Článek 16
Síť iniciativy Humanitární dobrovolníci EU
1. Komise vytvoří a spravuje síť iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, která je tvořena:
a)
zájemci o dobrovolnickou činnost a humanitárními dobrovolníky EU, kteří se účastní nebo účastnili iniciativy;
b)
vysílajícími a přijímajícími organizacemi;
c)
zástupci členských států a Evropského parlamentu.
2. Síť iniciativy Humanitární dobrovolníci EU zejména:
a)
usnadňuje kontakty a slouží jako platforma pro sdílení vědomostí, konzultace a šíření informací, pro výměnu osvědčených postupů a také pro účely posuzování potřeb uvedeného v čl. 21 odst. 3;
b)
usnadňuje budování partnerství a rozvoj společných projektů týkajících se vysílání osob a činností souvisejících s budováním kapacity, do nichž se zapojují vysílající organizace v celé Unii a přijímající organizace ve třetích zemích;
c)
poskytuje základ, o nějž se opírají akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, s cílem zajistit nepřetržité zlepšování a účinné sledování a hodnocení;
d)
poskytuje příležitosti pro dobrovolnickou činnost on-line v rámci projektů spojených s iniciativou Humanitární dobrovolníci EU.
Článek 17
Komunikace a zvyšování povědomí
1. Komise podporuje akce zaměřené na informování veřejnosti, komunikaci a zvyšování povědomí s cílem zviditelnit iniciativu Humanitární dobrovolníci EU a propagovat dobrovolnictví v oblasti humanitární pomoci v Unii a jejích členských státech i ve třetích zemích, které mají z akcí v rámci této iniciativy prospěch.
2. Komise vypracuje akční komunikace o cílech, akcích a viditelných výsledcích iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, v němž vymezí činnosti komunikace s veřejností a šíření informací pro veřejnost, zejména vůči budoucím potenciálním zájemcům o dobrovolnickou činnost a příjemcům akcí v rámci této iniciativy. Tento plán komunikace provádějí Komise a příjemci, zejména vysílající a přijímající organizace, a také humanitární dobrovolníci EU.
KAPITOLA III
PROGRAMOVÁNÍ A PŘIDĚLOVÁNÍ FINANČNÍCH PROSTŘEDKŮ
Článek 18
Způsobilé akce
1. Pro finanční pomoc jsou způsobilé akce uvedené v článku 8, včetně opatření nezbytných pro jejich provádění a potřebných opatření zaměřených na posílení koordinace mezi iniciativou Humanitární dobrovolníci EU a jinými relevantními programy na vnitrostátní a mezinárodní úrovni, založených na stávajících osvědčených postupech.
2. Z finanční pomoci uvedené v odstavci 1 lze hradit rovněž výdaje související s přípravou, sledováním, kontrolou, auditem a hodnocením, které jsou nutné k řízení iniciativy Humanitární dobrovolníci EU a k dosahování jejích cílů.
3. Výdaje uvedené v odstavci 2 mohou pokrývat zejména studie, setkání odborníků, informační a komunikační akce uvedené v článku 17 včetně společné komunikace politických priorit Unie navenek, pokud tyto činnosti souvisejí s cíli iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, výdaje spojené s informačními sítěmi zaměřenými na zpracování a výměnu informací (včetně jejich propojování se stávajícími nebo budoucími systémy určenými k podpoře výměny údajů napříč odvětvími a souvisejících zařízení), jakož i veškeré výdaje na technickou a administrativní pomoc, které vznikly Komisi.
Článek 19
Příjemci finanční pomoci
Na základě tohoto nařízení lze poskytovat finanční pomoc fyzickým osobám a právnickým osobám, jež se řídí veřejným i soukromým právem, které se pak považují za příjemce finanční pomoci ve smyslu nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Článek 20
Finanční krytí
1. Finanční krytí pro provádění tohoto nařízení v období od 1. ledna 2014 až 31. prosince 2020 činí 147 936 000 EUR v běžných cenách. Roční rozpočtové prostředky schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce. V případě potřeby by mohly být k pokrytí obdobných výdajů zahrnuty prostředky na platby i do rozpočtu na období po roce 2020, aby bylo možné řídit platby na opatření, jež nebudou dokončena do 31. prosince 2020.
2. Finanční krytí uvedené v odstavci 1 se rozdělí v období 2014-2020 v souladu s operativními cíli, tematickými prioritami a procentními podíly uvedenými v příloze.
3. Komise je zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 24 za účelem změny priority a úpravy jednotlivých číselných údajů uvedených v příloze o více než 10 a nejvýše o 20 procentních bodů. Takovéto úpravy se provedou pouze na základě výsledků přezkumu tematických priorit a procentních podílů stanovených v příloze, který provede Komise s ohledem na výsledek průběžného hodnocení uvedeného v čl. 27 odst. 4 písm. b), přičemž tyto akty v přenesené pravomoci se přijmou do 30. června 2018.
4. V závažných a naléhavých případech, kdy je nutné provést revizi rozpočtových zdrojů vyčleněných na podporu krizových opatření v rámci reakce na mimořádné situace, je Komise zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci, aby mohla upravit jednotlivé číselné údaje uvedené v příloze o více než 10 a nejvýše o 20 procentních bodů, a to v rámci dostupných rozpočtových prostředků a v souladu s postupem stanoveným v článku 25.
Článek 21
Druhy finančních opatření a prováděcí postupy
1. Komise provádí finanční pomoc Unie v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012.
2. Finanční pomoc poskytovaná podle tohoto nařízení může mít jakoukoli z forem stanovených v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
3. Za účelem provádění tohoto nařízení Komise prostřednictvím prováděcích aktů přijme roční pracovní program iniciativy Humanitární dobrovolníci EU. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 26 odst. 2. Roční pracovní program stanoví sledované cíle, očekávané výsledky, způsob provádění a výši souvisejících celkových výdajů. Roční pracovní program obsahuje také popis financovaných akcí, částku přidělenou na každou akci, přičemž se případně zohledňují vyhodnocené potřeby, a orientační harmonogram provádění. U grantů roční pracovní program zahrnuje priority, základní hodnotící kritéria a maximální míru spolufinancování. Roční pracovní program stanoví rovněž účast třetích zemí za podmínek uvedených v článku 23.
Článek 22
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření k zajištění toho, aby byly při provádění akcí financovaných v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU finanční zájmy Unie chráněny preventivními opatřeními proti podvodům, korupci a jinému protiprávnímu jednání účinnými kontrolami, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími sankcemi.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr mají pravomoc provádět na základě kontroly dokumentů i inspekce na místě audit u všech příjemců grantů, zhotovitelů, dodavatelů nebo poskytovatelů a subdodavatelů, kteří v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU obdrželi finanční prostředky Unie.
3. Evropskému úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) se povoluje provádět kontroly a inspekce na místě u hospodářských subjektů, jichž se toto financování přímo nebo nepřímo týká, postupy stanovenými v nařízení (Euratom, ES) č. 2185/96 a nařízení (EU, Euratom) č. 883/2013 s cílem zjistit, zda v souvislosti s grantovou dohodou, rozhodnutím o grantu nebo smlouvou financovanými v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1 a 2, musí dohody o spolupráci se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi, grantové dohody, rozhodnutí o grantu a smlouvy vyplývající z provádění tohoto nařízení Komisi, Účetní dvůr a OLAF k provádění takových auditů, kontrol a inspekcí na místě výslovně zmocňovat, a to při náležitém dodržení všech příslušných procesních záruk.
KAPITOLA IV
SPOLUPRÁCE S DALŠÍMI ZEMĚMI
Článek 23
Spolupráce s dalšími zeměmi
1. Do iniciativy Humanitární dobrovolníci EU se mohou zapojit:
a)
občané a vysílající organizace z přistupujících zemí, kandidátských zemí, potenciálních kandidátů a partnerských zemí v rámci evropské politiky sousedství, v souladu s obecnými zásadami a obecnými podmínkami pro účast těchto zemí v programech Unie, jež jsou stanoveny v příslušných rámcových dohodách a rozhodnutích rad přidružení, nebo podobnými ujednáními;
b)
občané a vysílající organizace ze zemí Evropského sdružení volného obchodu, které jsou členy Evropského hospodářského prostoru (EHP), v souladu s podmínkami stanovenými v Dohodě o EHP;
c)
občané a vysílající organizace z ostatních evropských zemí, s výhradou uzavření dvoustranných dohod s těmito zeměmi.
2. Zúčastnění dobrovolníci a organizace provádějící akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU ze spolupracujících zemí rovněž dodržují obecné zásady uvedené v článku 4.
3. Spolupráce se zúčastněnými zeměmi uvedenými v odstavci 1 je v příslušných případech založena na dodatečných rozpočtových prostředcích poskytnutých zúčastněnými zeměmi v souladu s postupy, které byly s těmito zeměmi dohodnuty.
KAPITOLA V
PŘENESENÍ PRAVOMOCI A PROVÁDĚCÍ USTANOVENÍ
Článek 24
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je Komisi svěřena za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 7 odst. 2, čl. 9 odst. 2 a čl. 20 odst. 3 je svěřena Komisi na dobu sedmi let od 25. dubna 2014.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedená v čl. 7 odst. 2, čl. 9 odst. 2 a čl. 20 odst. 3 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 7 odst. 2, čl. 9 odst. 2 a čl. 20 odst. 3 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 25
Postup pro naléhavé případy
1. Ve výjimečných a řádně odůvodněných případech vstupují akty v přenesené pravomoci přijaté podle tohoto článku v platnost bezodkladně a jsou použitelné, pokud proti nim není vyslovena námitka v souladu s odstavcem 2. V oznámení aktu v přenesené pravomoci Evropskému parlamentu a Radě se uvedou důvody použití postupu pro naléhavé případy.
2. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky postupem uvedeným v čl. 24 odst. 5. V takovém případě zruší Komise tento akt neprodleně poté, co jí Evropský parlament nebo Rada oznámí rozhodnutí o vyslovení námitek.
Článek 26
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor zřízený podle čl. 17 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1257/96 (15). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
KAPITOLA VI
SLEDOVÁNÍ A HODNOCENÍ
Článek 27
Sledování a hodnocení
1. Akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, na něž je poskytována finanční pomoc, podléhají pravidelnému dohledu, s cílem sledovat jejich provádění, a pravidelnému hodnocení vnějšími hodnotiteli, aby byla posouzena jejich účelnost, účinnost a jejich dopad vzhledem k cílům iniciativy Humanitární dobrovolníci EU. Dohled a hodnocení zahrnují vypracování zpráv uvedených v odstavci 4 a další činnosti týkající se konkrétních aspektů tohoto nařízení, které mohou být zahájeny kdykoli během jeho provádění.
2. Organizace, které vysílají humanitární dobrovolníky EU mimo Unii, nesou odpovědnost za kontrolu jejich činnosti a předkládají Komisi pravidelně zprávy o sledování, přičemž jednotlivým dobrovolníkům zaručí veškerá práva související s ochranou osobních údajů.
3. Při hodnocení se používají stávající normy pro hodnocení, včetně těch, které vypracoval Výbor pro rozvojovou pomoc Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj, s cílem zjistit dlouhodobý dopad iniciativy Humanitární dobrovolníci EU na humanitární pomoc. Ve fázi hodnocení zajistí Komise pravidelné konzultace všech příslušných zúčastněných stran, včetně dobrovolníků, vysílajících a přijímajících organizací, místních komunit, jimž je pomoc určena, humanitárních organizací a pracovníků v terénu. Výsledky hodnocení budou využity při úpravách podoby programu a přidělování zdrojů.
4. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě:
a)
výroční zprávy, které zkoumají pokrok dosažený při provádění tohoto nařízení, včetně jeho účinků, a které se pokud možno zabývají nejdůležitějšími výsledky;
b)
do 31. prosince 2017 průběžnou hodnotící zprávu o dosažených výsledcích a kvalitativních a kvantitativních aspektech provádění tohoto nařízení, včetně dopadu iniciativy Humanitární dobrovolníci EU v humanitární oblasti a hodnocení nákladové efektivity tohoto programu během prvních tří let jeho provádění;
c)
do 31. prosince 2018 sdělení o pokračujícím provádění tohoto nařízení založené na průběžné hodnotící zprávě uvedené v písmenu b) tohoto odstavce;
d)
do 31. prosince 2021 zprávu o hodnocení ex post za sedmileté finanční období provádění.
5. Komise do 1. září 2019 přezkoumá opatření stanovená tímto nařízením a na základě závěrů průběžné hodnotící zprávy uvedené v odst. 4 písm. b) tohoto článku případně spolu s tímto přezkumem předloží legislativní návrh pozměňující toto nařízení.
6. Komise rovněž o činnostech v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU pravidelně informuje Evropskou službu pro vnější činnost podle příslušných pracovních ujednání.
KAPITOLA VII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 28
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 3. dubna 2014.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 375/2014/EU RENDELETE
(2014. április 3.)
az Európai Önkéntes Humanitárius Segítségnyújtási Hadtest létrehozásáról (az „EU segítségnyújtási önkéntesei” kezdeményezés)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 214. cikke (5) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
rendes jogalkotási eljárás keretében (1),
mivel:
(1)
A szolidaritás az Unió alapvető értéke és még tovább lehet fejleszteni azokat az eszközöket, amelyekkel az uniós polgárok kifejezésre juttathatják szolidaritásukat az ember okozta válságoknak vagy természeti katasztrófáknak kitett vagy azok által sújtott harmadik országbeli emberek iránt. Továbbá az Unió egésze a humanitárius segélyek tekintetében a legfőbb adományozó, világviszonylatban a támogatások csaknem 50 %-át biztosítja.
(2)
Az önkéntesség a szolidaritás konkrét és látható kifejezésre juttatása, amellyel az egyének tudásukat, készségeiket és idejüket anyagi érdek nélkül embertársaik szolgálatába állíthatják.
(3)
Tovább kell erősíteni a válságok és katasztrófák sújtotta harmadik országbeli áldozatok iránti szolidaritást, valamint fokozni kell a humanitárius segítségnyújtást és általában az önkéntességet érintő tudatosságot és láthatóságot az uniós polgárok körében.
(4)
Az Unió humanitárius segítségnyújtással kapcsolatos jövőképét, ideértve a közös célkitűzést, az alapelveket és a bevált módszereket, valamint az uniós humanitárius segítségnyújtás közös keretét a Tanács és a tagállamok kormányainak a Tanács keretében ülésező képviselői, az Európai Parlament és az Európai Bizottság által elfogadott, „A humanitárius segítségnyújtással kapcsolatos európai konszenzus” című együttes nyilatkozata (2) határozza meg. A humanitárius segítségnyújtással kapcsolatos európai konszenzus hangsúlyozza az Unió szilárd elkötelezettségét a szükségleteken alapuló megközelítés, valamint amellett, hogy fenntartja és előmozdítja az alapvető humanitárius elveket, az emberséget, a semlegességet, a pártatlanságot és a függetlenséget. Az Európai Önkéntes Humanitárius Segítségnyújtási Hadtest (az „EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés”) fellépéseire a humanitárius segítségnyújtással kapcsolatos európai konszenzus az irányadó.
(5)
Az Unió olyan helyzetekben nyújt humanitárius segítséget, amelyekben a fejlesztési együttműködéshez, a válságkezeléshez és a polgári védelemhez kapcsolódó más eszközök is alkalmazásra kerülhetnek. A harmadik országbeli humanitárius válságokra való uniós reagálás koordinálása érdekében az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezésnek koherensnek és kiegészítő jellegűnek kell lennie, és el kell kerülnie a releváns uniós szakpolitikákkal és eszközökkel - különösen az Unió humanitárius segítségnyújtási szakpolitikájával, fejlesztési együttműködési szakpolitikájával, az 1313/2013/EU európai parlamenti és tanácsi határozattal (3) létrehozott uniós polgári védelmi mechanizmussal, az e határozattal létrehozott Veszélyhelyzet-reagálási Koordinációs Központtal, valamint az Európai Külügyi Szolgálattal (EKSZ) és az EU-küldöttségekkel - való átfedéseket.
(6)
Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezésnek hozzá kell járulnia a szükségleteken alapuló humanitárius segítségnyújtásra irányuló uniós kapacitás erősítését célzó erőfeszítésekhez, valamint a sérülékeny vagy katasztrófák által sújtott harmadik országbeli közösségek kapacitásának erősítéséhez és ellenálló képességük növeléséhez. Fontos továbbá az érintett nemzetközi szervezetekkel és más humanitárius partnerekkel, valamint a helyi és regionális szereplőkkel folytatott együttműködés előmozdítása. Az ENSZ Humanitárius Ügyekért Felelős Koordinációs Hivatala (OCHA) központi és átfogó koordináló szerepének erősítése érdekében az említett együttműködést az ENSZ fellépéseivel összhangban kell megvalósítani.
(7)
Az évek során világszerte jelentősen megnőtt mind a természet, mind az ember okozta humanitárius válságok száma, mérete és összetettsége, és ez a tendencia valószínűleg tovább folytatódik, ami egyre inkább növeli az olyan humanitárius szereplők iránti szükségletet, amelyek azonnali, eredményes, hatékony és koherens módon képesek reagálni és támogatást nyújtani a harmadik országbeli közösségek számára sérülékenységük csökkentése és ellenálló képességük növelése érdekében.
(8)
A megfelelően kiválasztott, kiképzett és kiküldésre felkészített önkéntesek hozzájárulhatnak a szükségleteken alapuló és elvek által vezérelt uniós humanitárius segítségnyújtási kapacitás erősítéséhez, valamint a humanitárius ágazat eredményességének fokozásához, amennyiben rendelkeznek azokkal a készségekkel és képességekkel, amelyek a rászorulók leghatékonyabb segítéséhez szükségesek, feltéve, hogy megfelelő támogatásra és felügyeletre számíthatnak az önkéntes tevékenység helyszínén.
(9)
Európában és világszerte számos, harmadik országbeli kiküldésekre összpontosító önkéntességi program létezik. Ezek gyakran nemzeti programok, amelyek túlnyomórészt vagy kizárólagosan fejlesztési projektekre koncentrálnak. Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezésnek többletértéket kell tehát nyújtania azáltal, hogy lehetőséget biztosít az önkéntesek számára a humanitárius segítségnyújtási műveletekben való közös részvételre, ezáltal megerősítve az aktív európai polgári szerepvállalást. Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés többletérték nyújthat azáltal is, hogy előmozdítja az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés fellépéseinek végrehajtásában részt vevő szervezetek közötti transznacionális együttműködést, mindezek révén javítva a nemzetközi kapcsolatokat, pozitív képet sugározva az Unióról a világ számára és növelve a páneurópai humanitárius projektek iránti érdeklődést.
(10)
Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezésnek költséghatékonynak kell lennie, ki kell egészítenie a már létező nemzeti és nemzetközi önkéntes programokat, elkerülve azok megkettőzését, és a humanitárius területen megmutatkozó konkrét szükségletekre és hiányosságokra kell összpontosítania.
(11)
Amint azt a Bizottság 2010. november 23-i, „Az uniós polgárok szolidaritásának kifejezési lehetőségei az önkéntességen keresztül: az Európai Önkéntes Humanitárius Segítségnyújtási Hadtestre vonatkozó előzetes észrevételek” című közleménye kiemeli, a humanitárius önkéntesség területén jelenleg hiányosságok vannak, amelyeket az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés pótolhat azáltal, hogy megfelelő képességekkel rendelkező önkénteseket küld ki kellő időben a megfelelő helyekre. Ez nevezetesen a következők révén biztosítható: a humanitárius önkéntesek azonosítására és kiválasztására vonatkozó európai előírások és eljárások, közösen meghatározott teljesítménymutatók a képzésére és a humanitárius önkéntesek kiküldésre való felkészítésére vonatkozóan, a helyszíni szükségletek alapján azonosított, potenciális önkénteseket tartalmazó adatbázis, valamint lehetőségek az önkéntesek számára a humanitárius műveletekben való részvételhez nemcsak kiküldéseken keresztül, hanem háttértámogatás és a virtuális önkéntességi tevékenységek révén is.
(12)
A megfelelő képzés, valamint az önkéntesek biztonsága és védelme döntő fontossággal bír, és arról - többek között a tagállamok bevonásával - rendszeres információcserét kell folytatni. Az uniós segítségnyújtási önkéntesek nem küldhetők ki nemzetközi és belső fegyveres konfliktusok helyszínén folytatott műveletekhez.
(13)
Az Unió humanitárius segítségnyújtási műveleteit a felmerülő szükségletek alapján a végrehajtó szervezetekkel partnerségben végzi. Ezeknek a szervezeteknek jelentős szerepet kell játszaniuk az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés végrehajtásában annak érdekében, hogy biztosítsák a helyszíni szereplők felelősségvállalását, és maximalizálják az említett kezdeményezés fellépéseiben való részvételt. Az Uniónak a Bizottság által meghatározott előírásoknak és eljárásoknak megfelelően ilyen szervezeteket kell megbíznia az uniós segítségnyújtási önkéntesek azonosításával, kiválasztásával, felkészítésével, kiküldésével, valamint a megbízatásuk ideje alatt és azt követően történő monitoringgal. Amennyiben szükséges, a helyi kirendeltségekre támogató feladatok elvégzése céljából történő kiküldésekhez a Bizottság részére sikeresen kiképzett és felkészített önkénteseknek kell rendelkezésre állniuk.
(14)
A Bizottság 2011. október 25-i„A vállalati társadalmi felelősségvállalásra vonatkozó megújult uniós stratégia (2011-2014)”című közleményében foglaltak szerint a magánvállalkozások fontos szerepet játszhatnak és hozzájárulhatnak az Unió humanitárius műveleteihez, különösen a munkavállalói önkéntesség révén.
(15)
Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezésnek segítenie kell az európaiakat - legyenek bármely életkorban - abban, hogy aktív európai polgári szerepvállalásról tegyenek bizonyságot. A kezdeményezésnek ily módon Unió-szerte elő kell mozdítania az önkéntességet, valamint a részt vevő önkéntesek személyes fejlődését és interkulturális tudatosságát, ezzel is javítva képességeiket és foglalkoztathatóságukat a globális gazdaságban.
(16)
Az esélyegyenlőségnek és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának uniós elve arra utal, hogy bármilyen társadalmi háttérrel rendelkező és bármilyen életkorú uniós polgár és az Unió területén huzamosan tartózkodó személy válhat aktív polgárrá. Tekintettel a humanitárius kontextus különleges kihívásaira, az uniós segítségnyújtási önkénteseknek legalább 18. életévüket betöltött személyeknek kell lenniük, és sokféle szakmai háttérrel rendelkezhetnek és bármely korosztályhoz tartozhatnak, ideértve a szakértőket és a képzett nyugdíjasokat is.
(17)
Az önkéntesek Unió területén kívüli országokba való kiküldésének döntő előfeltétele az egyértelmű jogállás. Szerződésben kell meghatározni az önkéntesek kiküldésének feltételeit, ideértve az önkéntesek védelmére és biztonságára vonatkozó előírásokat, a küldő és a fogadó szervezetek kötelezettségeit, a biztosítást, valamint az ellátás, a lakhatás és más kapcsolódó kiadások fedezését. Az önkéntesek harmadik országbeli kiküldése megfelelő biztonsági és védelmi feltételekhez kötött.
(18)
Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés fellépései során adott esetben figyelembe kell venni az európai önkéntesség szakpolitikai menetrendjében szereplő ajánlásokat, valamint az önkéntességgel foglalkozó európai és nemzetközi szervezetek és az Egyesült Nemzetek önkéntességi programja által folytatott munkát.
(19)
Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezésnek a harmadik országbeli fogadó szervezetek humanitárius segítségnyújtási kapacitásának erősítésére irányuló, szükségleteken alapuló fellépéseket kell támogatnia annak érdekében, hogy humanitárius válságok esetén fokozza a helyi felkészülést és a reagálási képességet, valamint hogy a válsághelyzeti kockázatkezelés, a felkészülés és a reagálási képesség, továbbá az önkéntesek irányítására és az egyéb kapcsolódó területekre vonatkozó coaching és képzés révén biztosítsa az uniós segítségnyújtási önkéntesek helyszíni munkájának eredményes és fenntartható hatását.
(20)
Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezésnek adott esetben arra kell törekednie, hogy a bármilyen korosztályhoz tartozó nők és férfiak egyedi szükségleteihez igazított megfelelő humanitárius reagálás révén erősítse az uniós humanitárius segítségnyújtási szakpolitikájának nemi dimenzióját. Külön figyelmet kell fordítani a nők csoportjaival és hálózataival való együttműködésre annak érdekében, hogy fokozni lehessen a nők részvételét és vezető szerepvállalását a humanitárius segítségnyújtásban, valamint hogy támaszkodni lehessen képességeikre és szakértelmükre a válság sújtotta közösségek újjáépítése, a béketeremtés, a katasztrófakockázatok csökkentése és az ellenálló képesség erősítése során.
(21)
E rendelet meghatározza a pénzügyi időszak teljes időtartamára szóló pénzügyi keretösszeget, és az éves költségvetési eljárás során ez az összeg jelenti az Európai Parlament és a Tanács számára az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közötti, a költségvetési fegyelemről, a költségvetési ügyekben való együttműködésről és a hatékony és eredményes pénzgazdálkodásról szóló, 2013. december 2-i intézményközi megállapodás (4)17. pontja értelmében vett elsődleges referenciaösszeget.
(22)
A pénzügyi támogatást a 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (5) megfelelően kell elosztani. Tekintettel az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés fellépéseinek különleges jellegére, helyénvaló biztosítani, hogy pénzügyi támogatás természetes személyeknek, valamint a közjog vagy a magánjog hatálya alá tartozó jogi személyeknek is nyújtható legyen. Fontos továbbá biztosítani az említett rendelet szabályainak betartását, különösen a gazdaságosság, a hatékonyság és az eredményesség elve tekintetében.
(23)
Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés célkitűzéseinek megvalósítása során - a pénzügyi források optimális felhasználásának biztosításával egyidejűleg - vezérelvnek kell tekinteni a kiadási oldal végrehajtásának és minőségének javítását.
(24)
Az Unió pénzügyi érdekeit a teljes kiadási ciklusban arányos intézkedésekkel kell védeni, ideértve a szabálytalanságok megelőzését, felderítését és kivizsgálását, az elveszített, jogosulatlanul kifizetett vagy szabálytalanul felhasznált források visszafizettetését, valamint adott esetben szankciók alkalmazását. Megfelelő intézkedéseket kell hozni a szabálytalanságok és a csalás megelőzése érdekében, valamint meg kell tenni a szükséges lépéseket az eltűnt, jogosulatlanul kifizetett vagy szabálytalanul felhasznált források visszafizettetésére a 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendeletnek (6), a 2185/96/Euratom, EK tanácsi rendeletnek (7), továbbá a 883/2013/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (8) megfelelően.
(25)
A harmadik országok - különösen a csatlakozó országok, a tagjelölt országok, a potenciális tagjelölt országok, az európai szomszédságpolitika partnerországai és az Európai Szabadkereskedelmi Társulás országai - részvételét együttműködési megállapodások alapján lehetővé kell tenni.
(26)
Az együttműködő országok részt vevő önkénteseinek és az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés fellépéseit végrehajtó szervezeteinek tiszteletben kell tartaniuk és hirdetniük kell a humanitárius segítségnyújtással kapcsolatos európai konszenzusban megfogalmazott elvek tiszteletben tartását, különös tekintettel a „humanitárius tér” védelmére.
(27)
A folyamatos visszacsatolás és javítás, valamint az elfogadás rugalmasságának és hatékonyságának javítása érdekében fel kell hatalmazni a Bizottságot arra, hogy az EUMSZ 290. cikkének megfelelően jogi aktusokat fogadjon el az uniós segítségnyújtási önkéntesek kiválasztására, irányítására és kiküldésére vonatkozó előírásokhoz, a teljesítménymutatók és a tematikus prioritások módosításához, valamint az e rendelet végrehajtásához szükséges pénzügyi keretösszeg felosztása során alkalmazandó százalékok kiigazításához kapcsolódó rendelkezésekre vonatkozóan. Különösen fontos, hogy a Bizottság előkészítő munka során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten is. A felhatalmazáson alapuló jogi aktus elkészítésekor és szövegezésekor a Bizottságnak gondoskodnia kell a vonatkozó dokumentumoknak az Európai Parlament és a Tanács részére történő egyidejű, időben történő és megfelelő továbbításáról.
(28)
E rendelet végrehajtása egységes feltételeinek biztosítása érdekében a Bizottságra végrehajtási hatáskörökkel kell ruházni. Ezeket a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (9) megfelelően kell gyakorolni. Vizsgálóbizottsági eljárást kell alkalmazni az uniós segítségnyújtási önkéntesek kiválasztására, irányítására és kiküldésére vonatkozó eljárásoknak, az akkreditációs mechanizmusnak, a képzési programnak és az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés éves munkaprogramjának elfogadására.
(29)
Ez a rendelet tiszteletben tartja az alapvető jogokat, és szem előtt tartja az Európai Unió Alapjogi Chartája által elismert elveket.
(30)
A személyes adatok e rendelet keretében történő feldolgozása nem lépi túl az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés zökkenőmentes működésének biztosítása szempontjából szükséges és arányos mértéket. A személyes adatok Bizottság általi bármilyen feldolgozása a 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (10) megfelelően történik. A személyes adatoknak az Unió területén jogszerűen letelepedett, az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés fellépéseit végrehajtó szervezetek általi bármilyen feldolgozása a 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (11) megfelelően történik.
(31)
Az európai adatvédelmi biztossal való konzultáció a 45/2001/EK rendelet 28. cikkének (2) bekezdésével összhangban megtörtént, a biztos 2012. november 23-án kinyilvánította véleményét (12).
(32)
Helyénvaló e rendelet alkalmazásának időtartamát összehangolni az 1311/2013/EU, Euratom tanácsi rendelettel (13). Ezért e rendeletnek 2014. január 1-jétől kell alkalmazandónak lennie,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
BEVEZETŐ RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Tárgy
Ez a rendelet létrehozza az Európai Önkéntes Humanitárius Segítségnyújtási Hadtestet („az EU segítségnyújtási önkéntesei” kezdeményezés), amely keretet nyújt az európai önkénteseknek ahhoz, hogy együttes hozzájárulásukkal támogassák és kiegészítsék a harmadik országokban folyó humanitárius segítségnyújtást.
Ez a rendelet meghatározza az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés működésére vonatkozó szabályokat és eljárásokat, valamint a pénzügyi támogatás nyújtására vonatkozó szabályokat.
2. cikk
Hatály
Ez a rendelet az alábbiakra alkalmazandó:
1.
az uniós segítségnyújtási önkéntesek kiválasztása, képzése és kiküldése a harmadik országbeli humanitárius segítségnyújtás támogatása és kiegészítése céljából;
2.
olyan fellépések, amelyek támogatják, elősegítik és előkészítik az uniós segítségnyújtási önkéntesek kiküldését a harmadik országbeli humanitárius segítségnyújtás támogatása és kiegészítése céljából;
3.
az Unión belüli és kívüli olyan fellépések, amelyek célja a fogadó szervezetek harmadik országbeli humanitárius segítségnyújtási kapacitásának építése.
3. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
a) „önkéntes”: az a személy, aki szabad akaratából és anyagi érdek nélkül valamely közösséget és a társadalom egészét szolgáló tevékenységeket végez;
b) „önkéntesjelölt”: az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés fellépéseiben való részvételre a 11. cikk (3) bekezdésével összhangban alkalmas személy;
c) „uniós segítségnyújtási önkéntes”: az az önkéntesjelölt, akit kiválasztottak, és a különleges előírások, eljárások és referenciakritériumok alapján kiképeztek, alkalmasnak ítéltek, és akit harmadik országbeli humanitárius segítségnyújtás támogatása vagy kiegészítése céljából történő kiküldésre rendelkezésre állóként regisztráltak;
d) „humanitárius segítségnyújtás”: olyan harmadik országban végzett tevékenységek és műveletek, amelyek célja a szükségleteken alapuló sürgősségi segély nyújtása az élet védelme, az emberi szenvedés megelőzése és enyhítése, valamint az emberi méltóság megőrzése érdekében az ember okozta válságok vagy természeti katasztrófák esetén. A humanitárius segítségnyújtás kiterjed a humanitárius válságok vagy azok közvetlen hatásai miatt szükséges támogatási, segítségnyújtási és védelmi műveletekre, a rászorulók megközelíthetőségét biztosító és az akadálymentes segítségnyújtást elősegítő támogató intézkedésekre, továbbá az olyan fellépésekre is, amelyek célja a katasztrófákra való felkészülés megerősítése és a katasztrófakockázatok csökkentése, az ellenálló képesség erősítéséhez való hozzájárulás, valamint a válságkezelés és a válságokból való felépülés képességének javítása;
e) „harmadik ország”: az Unió területén kívüli ország, ahol a d) pontban említett humanitárius segítségnyújtási tevékenységeket és műveleteket folytatják.
4. cikk
Célkitűzés
Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés célja az, hogy hozzájáruljon a szükségleteken alapuló uniós humanitárius segítségnyújtási kapacitás erősítéséhez, amelynek célja az élet védelme, az emberi szenvedés megelőzése és enyhítése, valamint az emberi méltóság megőrzése, továbbá - különösen a katasztrófákra való felkészülés megerősítése, a katasztrófakockázatok csökkentése, valamint a kárenyhítés, helyreállítás és fejlesztés közötti kapcsolat megerősítése révén - a sérülékeny vagy katasztrófa sújtotta harmadik országbeli közösségek kapacitásának és ellenálló képességének növelése. Ez a célkitűzés az Unió értékeit és a rászoruló emberek iránti szolidaritását kifejező és az európai polgárság szellemiségét láthatóan előmozdító uniós segítségnyújtási önkéntesek együttes hozzájárulása által jelentett hozzáadott érték révén valósul meg.
5. cikk
Általános elvek
(1) Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés fellépéseit az emberiesség, a semlegesség, a pártatlanság és a függetlenség humanitárius segítségnyújtási elvével és a humanitárius segítségnyújtással kapcsolatos európai konszenzussal összhangban kell megvalósítani.
(2) Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés fellépéseinek a helyi közösségek humanitárius szükségleteinek és a fogadó szervezetek követelményeinek kell megfelelniük, és a humanitárius ágazat eredményességének fokozásához történő hozzájárulásra kell irányulniuk.
(3) Prioritásként kell kezelni az önkéntesjelöltek és az uniós segítségnyújtási önkéntesek védelmét és biztonságát.
(4) Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezésnek elő kell mozdítania a szükségleteken alapuló közös projekteket, valamint a különböző országokból származó részt vevő önkéntesek és az e kezdeményezés fellépéseit végrehajtó, a 10. cikkben említett szervezetek közötti transznacionális partnerségeket.
6. cikk
Az uniós fellépés koherens és kiegészítő jellege
(1) E rendelet végrehajtása során - a párhuzamos feladatvégzés és az átfedések elkerülése mellett, valamint felismerve, hogy a humanitárius segítségnyújtásra az e rendelet 5. cikkének (1) bekezdésében említett humanitárius segítségnyújtási elvek vonatkoznak - biztosítani kell a koherenciát és a kiegészítő jelleget az Unió külső fellépésének egyéb eszközeivel és területeivel, valamint egyéb vonatkozó uniós szakpolitikával, különösen az Unió humanitárius segítségnyújtási szakpolitikájával, fejlesztési együttműködési szakpolitikájával és az uniós polgári védelmi mechanizmussal. Külön figyelmet kell fordítani a kárenyhítés, a helyreállítás és a fejlesztés közötti zökkenőmentes átmenet biztosításának.
(2) A vonatkozó nemzeti önkéntességi programok és az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés fellépései közötti konzisztencia és koherencia biztosítása révén a Bizottság és a tagállamok együttműködnek a hatékonyság és az eredményesség érdekében. Az említett fellépéseknek a vonatkozó bevált gyakorlatokra és a meglévő programokra kell támaszkodniuk, és adott esetben ki kell használniuk a már meglévő uniós hálózatokat.
(3) Az Unió elősegíti az együttműködést az érintett nemzetközi szervezetekkel és más humanitárius partnerekkel, valamint a helyi és regionális szereplőkkel az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés fellépéseinek végrehajtása terén.
A humanitárius válságokra adott koherens nemzetközi reagálás előmozdítása érdekében az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés fellépéseinek a Humanitárius Ügyekért Felelős Koordinációs Hivatal (ENSZ-OCHA) központi és átfogó koordináló szerepe elismerése céljából összhangban kell lenniük az ENSZ kezdeményezéseivel.
7. cikk
Működési célkitűzések
(1) Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés a következő működési célkitűzéseket követi:
a)
az Unió humanitárius segítségnyújtási kapacitásának növeléséhez és javításához való hozzájárulás.
Az e működési célkitűzés elérésében tett előrelépést olyan mutatók alapján értékelik, mint:
-
a szükséges képesítésekkel rendelkező, kiküldött vagy kiküldésre kész uniós segítségnyújtási önkéntesek, valamint a kiküldési szerződésüknek már eleget tevő uniós segítségnyújtási önkéntesek száma,
-
az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés által nyújtott humanitárius segélyben részesült emberek száma és a személyenkénti átlagos költség,
-
az uniós segítségnyújtási önkéntesek helyszínen való tényleges humanitárius közreműködésével kapcsolatos elégedettségi szint a kiküldött uniós segítségnyújtási önkéntesek, valamint a küldő és a fogadó szervezetek körében.
b)
Az önkéntesek készségeinek, tudásának és képességeinek javítása a humanitárius segítségnyújtás terén, valamint az alkalmazásukra vonatkozó feltételek és szabályok.
Az e működési célkitűzés elérésében tett előrelépést olyan mutatók alapján értékelik, mint:
-
a kiképzett önkéntesjelöltek száma és a kiképzést követő értékelésen sikerrel túljutó önkéntesek száma,
-
az önkéntesjelöltek és az uniós segítségnyújtási önkéntesek irányítására vonatkozó előírásokat és eljárásokat alkalmazó, akkreditált küldő szervezetek száma,
-
az önkéntesek képzésének minőségével, valamint tudásának és képességeinek szintjével kapcsolatos elégedettségi szint a kiképzett és kiküldött önkéntesek, valamint a küldő és a fogadó szervezetek körében, továbbá az önkéntesjelöltek és az uniós segítségnyújtási önkéntesek kiküldésére és irányítására vonatkozó előírásoknak és eljárásoknak való megfelelés és azok helyénvalósága.
c)
A fogadó szervezetek kapacitásának építése és az önkéntesség előmozdítása harmadik országokban:
Az e működési célkitűzés elérésében tett előrelépést olyan mutatók alapján értékelik, mint:
-
a harmadik országbeli kapacitásépítési fellépések száma és típusa,
-
a kapacitásépítési fellépésekben részt vevő, harmadik országbeli alkalmazottak és önkéntesek száma,
-
a fellépések minőségével és eredményességével kapcsolatos elégedettségi szint a kapacitásépítési fellépésekben részt vevő, fogadó szervezetekben dolgozó alkalmazottak és a harmadik országbeli önkéntesek körében.
d)
A Unió humanitárius segítségnyújtási elveinek kommunikációja a humanitárius segítségnyújtással kapcsolatos európai konszenzusban foglaltak szerint.
Az e működési célkitűzés elérésében tett előrelépést olyan mutatók alapján értékelik, mint:
-
a tájékoztatási, kommunikációs és tudatosító fellépések száma, típusa és költsége.
e)
Az önkéntesség koherenciájának és konzisztenciájának javítása a tagállamokban az uniós polgárok humanitárius segítségnyújtási tevékenységekben és műveletekben való részvételi lehetőségeinek javítása érdekében:
Az e működési célkitűzés elérésében tett előrelépést olyan mutatók alapján értékelik, mint:
-
az akkreditált küldő szervezetek száma,
-
a küldő szervezetek számára szervezett technikai segítségnyújtási fellépések száma és típusa,
-
az önkéntesjelöltek és az uniós segítségnyújtási önkéntesek irányítására vonatkozó előírások és eljárások terjesztése és átvétele más önkéntességi programok révén.
(2) Az (1) bekezdés a)-e) pontjában említett mutatókat kell használni szükség szerint a teljesítmény monitoringjára, értékelésére és felülvizsgálatára. A mutatók indikatívak és a 24. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusok útján módosíthatók az előrelépés mérése terén szerzett tapasztalatok figyelembevétele érdekében.
II. FEJEZET
AZ EU SEGÍTSÉGNYÚJTÁSI ÖNKÉNTESEI KEZDEMÉNYEZÉS FELLÉPÉSEI
8. cikk
Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés fellépései
Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés a 4. és a 7. cikkben említett célkitűzéseket követi a következő fellépéstípusok révén:
-
az önkéntesjelöltekre és az uniós segítségnyújtási önkéntesekre vonatkozó előírások és eljárások kidolgozása és fenntartása,
-
a küldő és a fogadó szervezetek számára akkreditációs mechanizmus kidolgozása és fenntartása,
-
az önkéntesjelöltek azonosítása és kiválasztása,
-
képzési program létrehozása, valamint a képzések és gyakornoki helyek támogatása,
-
az uniós segítségnyújtási önkéntesek adatbázisának létrehozása, fenntartása és frissítése,
-
uniós segítségnyújtási önkéntesek kiküldése a harmadik országbeli humanitárius segítségnyújtás támogatása és kiegészítése céljából,
-
a fogadó szervezetek kapacitásának építése,
-
az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés hálózatának létrehozása és irányítása,
-
kommunikáció és tudatosítás,
-
az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés elszámoltathatóságát, átláthatóságát és eredményességét fokozó kiegészítő tevékenységek.
9. cikk
Az önkéntesjelöltekre és az uniós segítségnyújtási önkéntesekre vonatkozó előírások és eljárások
(1) A meglévő bevett gyakorlatok alapján a Bizottság előírásokat és eljárásokat állapít meg arra vonatkozóan, hogy az önkéntesjelöltek és az uniós segítségnyújtási önkéntesek harmadik országokban folyó humanitárius segítségnyújtási műveletek támogatása céljából történő azonosítása, kiválasztása, felkészítése, irányítása és kiküldése során a küldő és a fogadó szervezeteknek milyen feltételeket, szabályokat és követelményeket kell alkalmazniuk.
(2) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 24. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a következő előírások meghatározására vonatkozóan:
-
az önkéntesek mint kezdő vagy vezető szakemberek azonosítására, kiválasztására és felkészítésére használt kompetencia-referenciakeret,
-
az azonosítási és kiválasztási eljárás során az esélyegyenlőségnek és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának a biztosítására irányuló rendelkezések,
-
az annak biztosítására irányuló rendelkezések, hogy a küldő és a fogadó szervezetek megfeleljenek a vonatkozó nemzeti és uniós jognak, valamint a fogadó ország jogának,
-
a küldő és a fogadó szervezetek közötti partnerséget szabályozó előírások,
-
az uniós segítségnyújtási önkéntesek által elsajátított készségek és képességek elismerésére vonatkozó rendelkezések, a meglévő vonatkozó uniós kezdeményezésekkel összhangban.
(3) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy végrehajtási jogi aktusokat fogadjon el a következőkre vonatkozóan:
-
az önkéntesjelöltek azonosítása, kiválasztása és kiküldés előtti felkészítése során követendő eljárások, ideértve adott esetben a gyakornoki helyeket is,
-
az uniós segítségnyújtási önkéntesek harmadik országokba történő kiküldésére és az e harmadik országokban való irányítására vonatkozó rendelkezések, ideértve többek között a helyszíni felügyeletet, továbbá a coaching, mentorálás, továbbképzés, a megfelelő munkafeltételek biztosítása és a hazatérést követő támogatás révén történő folyamatos támogatást,
-
az önkéntesek számára biztosítási fedezet és megfelelő életkörülmények biztosítása, ideértve az ellátási, lakhatási, utazási és egyéb kapcsolódó költségek fedezését,
-
a kiküldés előtt, alatt és után követendő, a gondoskodási kötelezettség és a megfelelő védelmi és biztonsági eljárások, ideértve a harmadik országokból való sürgősségi evakuálásra vonatkozó egészségügyi célú evakuálási és biztonsági terveket, köztük a nemzeti hatóságokkal való kapcsolattartást illető eljárásokat,
-
az uniós segítségnyújtási önkéntesek egyéni teljesítményének monitoringjára és értékelésére szolgáló eljárások.
Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 26. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
10. cikk
A küldő és fogadó szervezetekre vonatkozó akkreditációs mechanizmus
(1) A Bizottság végrehajtási jogi aktusok révén - adott esetben a humanitárius partnerek bevonásával - akkreditációs mechanizmust hoz létre, amely biztosítja, hogy a küldő szervezetek megfeleljenek a 9. cikkben említett előírásoknak és eljárásoknak, és külön akkreditációs mechanizmust hoz létre a fogadó szervezetek számára.
A Bizottság a meglévő vonatkozó akkreditációs mechanizmusok és eljárások alapján - végrehajtási jogi aktusok révén - elfogadja az akkreditációs mechanizmus működésére vonatkozó eljárást. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 26. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(2) Az akkreditációs mechanizmus kidolgozása során - az adminisztráció egyszerűsítése céljából - a Bizottság törekszik a bizottsági partnerségi humanitárius eszközök és a meglévő humanitárius előírások közötti szinergiák kialakítására. Az akkreditációs mechanizmusnak befogadó jellegűnek kell lennie, és egyik típusú alkalmas szervezettel szemben sem alkalmazhat hátrányos megkülönböztetést.
(3) A küldő szervezetek akkor akkreditálhatók, ha:
a)
megfelelnek a 9. cikkben említett előírásoknak és eljárásoknak;
b)
a 3. cikk d) pontjában meghatározottaknak megfelelően a humanitárius segítségnyújtás területén tevékenykednek, és
c)
a következő kategóriák valamelyikébe tartoznak:
i.
a valamely tagállam jogának megfelelően létrehozott, Unión belüli székhellyel rendelkező, nem kormányzati non-profit szervezetek;
ii.
valamely tagállam jogának hatálya alá tartozó civil jellegű közjogi szervezetek;
iii.
a 23. cikkben említett országokban letelepedett nem kormányzati non-profit szervezetek az említett cikkben meghatározott feltételek és az abban említett megállapodások szerint;
iv.
a 23. cikkben említett országokban letelepedett civil jellegű közjogi szervezetek az említett cikkben meghatározott feltételek és az abban említett megállapodások szerint;
v.
a Vöröskereszt és Vörös Félhold Társaságok Nemzetközi Szövetsége.
(4) Harmadik országbeli szervezetek akkor lehetnek fogadó szervezetek, ha:
a)
megfelelnek a 9. cikkben említett előírásoknak és eljárásoknak;
b)
a 3. cikk d) pontjában meghatározottaknak megfelelően a humanitárius segítségnyújtás területén tevékenykednek; és
c)
a következő kategóriák valamelyikébe tartoznak:
i.
nem kormányzati non-profit szervezetek, amelyek valamely harmadik ország hatályos jogszabályainak megfelelően működnek, vagy amelyek valamely harmadik ország hatályos jogszabályainak megfelelően letelepedettek;
ii.
harmadik ország jogának hatálya alá tartozó civil jellegű közjogi szervezetek;
iii.
nemzetközi ügynökségek és szervezetek.
(5) A (3) és a (4) bekezdésekben említett követelmények sérelme nélkül a küldő és a fogadó szervezetek az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés fellépéseit végrehajthatják nyereségérdekelt magánszervezetek közreműködésével is.
(6) A szükségletek előzetes értékelése alapján az akkreditálandó küldő szervezetek számára technikai segítséget lehet nyújtani abból a célból, hogy nagyobb kapacitással tudjanak részt venni az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezésben, valamint hogy biztosítani lehessen a 9. cikkben említett előírásoknak és eljárásoknak való megfelelésüket.
A 15. cikkben említett fellépések keretében az akkreditálandó fogadó szervezet számára is nyújtható az első albekezdésben említett segítség.
(7) Az akkreditációt követően a Bizottság kellő időben közzéteszi az akkreditált küldő és fogadó szervezetek jegyzékét.
11. cikk
Az önkéntesjelöltek azonosítása és kiválasztása
(1) A harmadik országbeli szükségletek küldő vagy fogadó szervezetek, vagy más érintett szereplők által elvégzett előzetes felmérése alapján az akkreditált küldő szervezetek azonosítják és kiválasztják a képzésben részesülő önkéntesjelölteket.
(2) Az önkéntesjelöltek azonosítása és kiválasztása során meg kell felelni a 9. cikkben említett előírásoknak és eljárásoknak, és tiszteletben kell tartani a hátrányos megkülönböztetés tilalmának és az esélyegyenlőségnek az elvét.
(3) Önkéntesjelöltként alkalmasak pályázni azok a legalább 18. életévüket betöltött személyek, akik:
a)
az Unió polgárai;
b)
az Unió valamely tagállamában huzamosan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok; és
c)
a 23. cikk (1) bekezdésében említett országok állampolgárai, az abban a cikkben említett feltételek mellett.
12. cikk
Képzési program, valamint a képzések és gyakorlatok támogatása
(1) A Bizottság a meglévő programok és eljárások alapján, valamint adott esetben szakosított intézmények bevonásával képzési programot hoz létre az önkéntesjelöltek számára, hogy fel lehessen készíteni őket a humanitárius segítségnyújtás támogatása és kiegészítése céljából történő kiküldésre.
(2) Azok az önkéntesjelöltek, akiket a 11. cikkben foglaltaknak megfelelően azonosítottak és kiválasztottak, alkalmasak a minősített szervezetek által megvalósított képzési programokban való részvételre. Az egyes önkéntesjelöltek által teljesítendő képzés körét és tartalmát az akkreditált fogadó szervezettel folytatott konzultációt követően az érintett akkreditált küldő szervezet határozza meg a szükségletek alapján, figyelembe véve az önkéntesjelölt előzetes tapasztalatát és a tervezett kiküldést.
(3) A képzésük és különösen a kiküldésre való felkészítésük részeként az önkéntesjelöltek számára előírhatják, hogy teljesítsenek gyakorlatot az akkreditált küldő szervezeteknél, lehetőség szerint a származási országuktól eltérő országban.
(4) A (3) bekezdés sérelme nélkül azok az önkéntesjelöltek, akik nem teljesítettek gyakorlatot, adott esetben a kiküldés szükségleteihez és egyedi körülményeihez igazított kiegészítő felkészítésben részesülhetnek a kiküldést megelőzően. Ennek a felkészítésnek és a gyakorlatnak meg kell felelnie a 9. cikkben említett, felkészítésre vonatkozó előírásoknak és eljárásoknak.
(5) A képzési program keretében értékelni kell, hogy az önkéntesjelöltek mennyire felkészültek a harmadik országbeli humanitárius segítségnyújtás támogatása és kiegészítése céljából történő kiküldésre, valamint a helyi szükségletek kielégítésére. Ezen értékelést a küldő szervezetekkel együttműködésben kell elvégezni.
(6) A Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján elfogadja a képzési program szabályait és az önkéntesjelöltek kiküldésre való felkészültségének értékelésére szolgáló eljárást. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 26. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
13. cikk
Az uniós segítségnyújtási önkéntesek adatbázisa
(1) A 12. cikk (5) bekezdésében említett értékelésen sikerrel túljutott önkéntesjelöltek uniós segítségnyújtási önkéntesnek tekintendők és alkalmasak kiküldésre. Az ilyen önkéntesjelöltek neve szerepel az uniós segítségnyújtási önkéntesek adatbázisában.
(2) Az uniós segítségnyújtási önkéntesek (többek között a rendelkezésre álló és kiküldhető uniós segítségnyújtási önkénteseket tartalmazó) adatbázisát a Bizottság hozza létre, tartja fenn és frissíti, valamint szabályozza az ahhoz való hozzáférést és annak felhasználását. Az ezen adatbázisban szereplő vagy az ezen adatbázis számára gyűjtött személyes adatokat - amennyiben alkalmazandó - a 95/46/EK irányelvvel és a 45/2001/EK rendelettel összhangban kell feldolgozni.
14. cikk
Az uniós segítségnyújtási önkéntesek kiküldése harmadik országokba
(1) Az adatbázisban szereplő uniós segítségnyújtási önkéntesek kiküldhetők a 3. cikk d) pontjában meghatározott humanitárius segítségnyújtás támogatása és kiegészítése céljából:
a)
akkreditált küldő szervezetek által harmadik országok fogadó szervezeteihez; vagy
b)
adott esetben a Bizottság által a helyi humanitárius segítségnyújtási irodáiba, támogató feladatok végzése érdekében.
(2) A kiküldésnek igazodnia kell a fogadó szervezetek által helyi szinten megfogalmazott tényleges szükségletekhez.
(3) Az 1. cikk a) pontjában említett kiküldést illetően az akkreditált küldő szervezeteknek biztosítaniuk kell, hogy megfelelnek a 9. cikkben említett előírásoknak és eljárásoknak. Az uniós segítségnyújtási önkéntesek nem küldhetők ki nemzetközi és belső fegyveres konfliktusok helyszínén folytatott műveletekhez.
(4) A 23. cikkel összhangban az akkreditált küldő szervezetek tájékoztatják az adott tagállam és más részt vevő országok illetékes nemzeti hatóságait, mielőtt egy állampolgárukat a 9. cikkben említett előírásokkal és eljárásokkal összhangban uniós segítségnyújtási önkéntesként kiküldik.
(5) A kiküldés részletes feltételeit és az uniós segítségnyújtási önkéntesek szerepét a fogadó szervezettel folytatott szoros együttműködésben határozzák meg a küldő szervezetek és az uniós segítségnyújtási önkéntesek közötti szerződésben, amely kitér a jogokra és kötelezettségekre, a kiküldés időtartamára és helyére, valamint az adott uniós segítségnyújtási önkéntes feladataira.
(6) Az 1. cikk b) pontjában említett kiküldést illetően a Bizottság „önkénteskiküldési szerződést” ír alá az uniós segítségnyújtási önkéntesekkel, amelyben meghatározza a kiküldésre vonatkozó részletes feltételeket. Az önkénteskiküldési szerződések alapján az önkéntesekre nem vonatkoznak a 259/68/EGK, Euratom, ESZAK tanácsi rendeletben (14) meghatározott, az Európai Unió tisztviselőinek személyzeti szabályzata, valamint az Európai Unió egyéb alkalmazottainak alkalmazási feltételei szerinti jogok és kötelezettségek.
(7) A fogadó szervezet mentort jelöl ki az uniós segítségnyújtási önkéntes részére a kiküldése alatti felügyelete és támogatása céljából.
15. cikk
A fogadó szervezetek humanitárius segítségnyújtási kapacitásának építése
A harmadik országok szükségleteinek küldő és fogadó szervezetek, vagy más érintett szereplők általi előzetes értékelése alapján, a Bizottság támogatja a fogadó szervezetek humanitárius segítségnyújtási kapacitásának építésére irányuló fellépéseket a humanitárius válságok kapcsán a helyi felkészülés és a reagálási képességet fokozása, valamint annak biztosítása céljából, hogy az uniós segítségnyújtási önkéntesek helyszíni tevékenységének hatása eredményes és fenntartható legyen. Ezek a fellépések a következők lehetnek:
a)
válsághelyzeti kockázatkezelés, felkészülés és reagálás, coaching és képzés az önkéntesek irányítása, valamint más releváns területeken a fogadó szervezetek alkalmazottai és önkéntesei számára;
b)
a bevált gyakorlatok cseréje, technikai segítségnyújtás, ikerintézményi programok, alkalmazottak és önkéntesek cseréje, hálózatok létrehozása és más releváns fellépések.
16. cikk
Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés hálózata
(1) A Bizottság létrehozza és irányítja az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés hálózatát, amelyben a következők vesznek részt:
a)
önkéntesjelöltek, a kezdeményezésben jelenleg részt vevő vagy korábban részt vett uniós segítségnyújtási önkéntesek;
b)
küldő és fogadó szervezetek;
c)
a tagállamok és az Európai Parlament képviselői.
(2) Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés hálózatának tevékenységéhez tartoznak különösen:
a)
a kölcsönhatás elősegítése, platform biztosítása a tudásmegosztás, a konzultáció és az információk terjesztése, a bevált gyakorlatok megosztása és a 21. cikk (3) bekezdésében említett szükségletértékelés céljából;
b)
a partnerségépítésnek, valamint a kiküldésekre és a kapacitásépítésre irányuló közös projektek kidolgozásának előmozdítása az unióbeli küldő szervezetek és a harmadik országbeli fogadó szervezetek bevonásával;
c)
olyan alap nyújtása, amelyre az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés fellépéseit építeni lehet azzal a céllal, hogy biztosítani lehessen a folyamatos javítást, az eredményes monitoringot és az értékelést;
d)
az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezéssel kapcsolatos projektre való online jelentkezés lehetőségének biztosítása.
17. cikk
Kommunikáció és tudatosítás
(1) A Bizottság támogatja a nyilvánosság tájékoztatását és a tudatosító fellépéseket a látható EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés előmozdítására, és az önkéntesség ösztönzésére a humanitárius segítségnyújtás területén az Unión és tagállamain belül, valamint azokban a harmadik országokban, amelyek az e kezdeményezés fellépéseinek kedvezményezettjei.
(2) A Bizottság az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés célkitűzéseit, fellépéseit és látható eredményeit tartalmazó kommunikációs tervet dolgoz ki, amely meghatározza a nyilvánosságot és különösen a jövőbeli potenciális önkéntesjelölteket, valamint az e kezdeményezés fellépéseinek kedvezményezettjeit célzó kommunikációs és ismeretterjesztési tevékenységeket. Ezt a kommunikációs tervet a Bizottság és a kedvezményezettek, különösen a küldő és a fogadó szervezetek, valamint az EU segítségnyújtási önkéntesei hajtják végre.
III. FEJEZET
PROGRAMOZÁS ÉS FORRÁSELOSZTÁS
18. cikk
Támogatható fellépések
(1) A 8. cikkben említett fellépések jogosultak pénzügyi támogatásra, ideértve az e fellépések végrehajtásához szükséges intézkedéseket, valamint az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés és a vonatkozó nemzeti és nemzetközi szintű programok közötti koordinációt erősítő, a bevált gyakorlatokra épülő intézkedéseket.
(2) Az (1) bekezdésben említett pénzügyi támogatás fedezheti az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés irányításához és célkitűzéseinek eléréséhez szükséges előkészítő, monitoring, kontroll, audit és értékelési tevékenységekhez kapcsolódó kiadásokat is.
(3) A (2) bekezdésben említett kiadások körébe tartozhatnak különösen a 17. cikkben említett tanulmányok, szakértői találkozók, tájékoztatási és kommunikációs fellépések, ideértve az Unió szakpolitikai prioritásainak intézményi kommunikációját is - amennyiben ezek az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés célkitűzéseihez kapcsolódnak -, az információfeldolgozásra és -cserére összpontosító informatikai hálózatokkal (többek között azoknak az ágazatközi adatcsere előmozdítását szolgáló meglévő vagy jövőbeli rendszerekkel való összekapcsolásával és a kapcsolódó berendezésekkel) összefüggő kiadások, és minden más technikai és igazgatási segítségnyújtásra fordított kiadás, amely a Bizottságnál felmerül.
19. cikk
Pénzügyi kedvezményezettek
Az e rendelet szerinti pénzügyi támogatás természetes személyeknek, és akár a magánjog, akár a közjog hatálya alá tartozó jogi személyeknek nyújtható, akik vagy amelyek ezt követően a 966/2012/EU, Euratom rendelet értelmében vett pénzügyi kedvezményezetteknek minősülnek.
20. cikk
Pénzügyi keretösszeg
(1) Az e rendelet végrehajtásához szükséges pénzügyi keretösszeg folyó árakon a 2014. január 1. és 2020. december 31. közötti időszakra vonatkozóan 147 936 000 EUR. Az éves előirányzatokat az Európai Parlament és a Tanács engedélyezi a többéves pénzügyi keret keretein belül. A 2020. december 31-ig le nem zárult fellépésekhez szükséges kifizetések kezelése céljából szükség esetén a 2020 utáni költségvetésben is szerepelhetnek hasonló kiadások fedezésére szolgáló kifizetési előirányzatok.
(2) Az (1) bekezdésében említett pénzügyi keretösszeget a 2014 és 2020 közötti időszakban a mellékletben meghatározott működési célkitűzéseknek, tematikus prioritásoknak és százalékoknak megfelelően kell elosztani.
(3) A Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy a 24. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a mellékletben szereplő prioritások módosítására és a számadatok több mint 10, de legfeljebb 20 százalékponttal történő kiigazítására vonatkozóan. Az ilyen kiigazításra csak azután kerülhet sor, hogy a 27. cikk (4) bekezdésének b) pontjában említett időközi értékelés eredménye tükrében a Bizottság felülvizsgálta a mellékletben meghatározott tematikus prioritásokat és százalékokat, amely esetben a felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat 2018. június 30-ig el kell fogadni.
(4) Amennyiben a veszélyhelyzet-reagálási fellépések támogatására rendelkezésre álló költségvetési források szükséges felülvizsgálata rendkívül sürgős esetben azt megköveteli, a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el annak érdekében, hogy a rendelkezésre álló költségvetési előirányzatok keretében és a 25. cikkben előírt eljárással összhangban 10-nél több, de legfeljebb 20 százalékponttal kiigazítson a mellékletben szereplő minden egyes számadatot.
21. cikk
A pénzügyi beavatkozás típusai és végrehajtási eljárások
(1) A Bizottság az uniós pénzügyi támogatást a 966/2012/EU, Euratom rendeletnek megfelelően hajtja végre.
(2) Az e rendelet szerinti pénzügyi támogatás a 966/2012/EU, Euratom rendeletben meghatározott bármely formát öltheti.
(3) A Bizottság e rendelet végrehajtása érdekében végrehajtási jogi aktusok révén elfogadja az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés éves munkaprogramját. E végrehajtási jogi aktusokat a 26. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően kell elfogadni. Az éves munkaprogram meghatározza a célkitűzéseket, a várt eredményeket, a végrehajtás módját és a vonatkozó kiadások teljes összegét. Az éves munkaprogram tartalmazza továbbá a finanszírozandó fellépések leírását, az egyes fellépésekhez rendelt összegek megjelölését - szükség esetén figyelembe véve az értékelt szükségleteket -, valamint az indikatív végrehajtási ütemtervet. A vissza nem térítendő támogatásokra vonatkozóan tartalmazza a prioritásokat, az alapvető értékelési kritériumokat és a társfinanszírozás maximális mértékét is. Az éves munkaprogram meghatározza továbbá a harmadik országoknak a 23. cikkben említett feltételek szerinti részvételét.
22. cikk
Az Unió pénzügyi érdekeinek védelme
(1) A Bizottság megfelelő intézkedésekkel - csalás, korrupció és más jogellenes cselekmények elleni megelőző intézkedésekkel, hatékony ellenőrzésekkel, szabálytalanság feltárása esetén a jogosulatlanul kifizetett összegek visszafizettetésével, valamint szükség esetén hatékony, arányos és visszatartó erejű szankciókkal - biztosítja az Unió pénzügyi érdekeinek védelmét az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés alapján finanszírozott fellépések végrehajtása során.
(2) A Bizottság vagy képviselői, valamint a Számvevőszék jogosultak dokumentumalapú és helyszíni auditot végezni az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés alapján uniós forrásokban részesülő kedvezményezetteknél, vállalkozóknál és alvállalkozóknál.
(3) Az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) jogosult az ilyen finanszírozással közvetlenül vagy közvetetten érintett gazdasági szereplőknél a 2185/96/Euratom, EK rendeletben és a 883/2013/EU, Euratom rendeletben előírt eljárásoknak megfelelően helyszíni ellenőrzéseket és vizsgálatokat végezni annak megállapítására, hogy történt-e az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés alapján finanszírozott támogatási megállapodással, támogatási határozattal vagy szerződéssel összefüggésben olyan csalás, korrupció vagy más jogellenes cselekmény, amely az Unió pénzügyi érdekeit sérti.
(4) Az (1) és (2) bekezdés sérelme nélkül az e rendelet végrehajtása keretében harmadik országokkal és nemzetközi szervezetekkel kötött együttműködési megállapodásokban, támogatási megállapodásokban, támogatási határozatokban és szerződésekben kifejezetten rendelkezni kell arról, hogy az összes vonatkozó eljárási garancia tiszteletben tartása mellett a Bizottság, a Számvevőszék és az OLAF elvégezheti az ilyen auditokat, helyszíni ellenőrzéseket és vizsgálatokat.
IV. FEJEZET
MÁS ORSZÁGOKKAL FOLYTATOTT EGYÜTTMŰKÖDÉS
23. cikk
Más országokkal folytatott együttműködés
(1) Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezésben a következők vehetnek részt:
a)
csatlakozó országok, tagjelölt országok, potenciális tagjelöltek és az európai szomszédságpolitika partnerországainak állampolgárai és küldő szervezetei, az említett országok uniós programokban való részvételének a vonatkozó keretmegállapodásokban és társulási tanácsi határozatokban vagy hasonló megállapodásokban meghatározott általános alapelveknek és általános feltételeknek megfelelően;
b)
az Európai Szabadkereskedelmi Társulás azon országainak állampolgárai és küldő szervezetei, amelyek tagjai az Európai Gazdasági Térségnek (EGT), az EGT-megállapodásban rögzített feltételeknek megfelelően;
c)
más európai országok állampolgárai és küldő szervezetei, amennyiben ezekkel az országokkal kétoldalú megállapodásokat kötnek.
(2) Az együttműködő országok részt vevő önkénteseinek és az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés fellépéseit végrehajtó szervezeteinek szintén tiszteletben kell tartaniuk a 4. cikkben említett általános elveket.
(3) Az (1) bekezdésben említett részt vevő országokkal folytatott együttműködés adott esetben az (1) bekezdésben említett részt vevő országoktól származó további előirányzatokon alapul, amelyek az említett országokkal megállapítandó eljárásoknak megfelelően bocsátandók rendelkezésre.
V. FEJEZET
FELHATALMAZÁS ÉS VÉGREHAJTÁSI RENDELKEZÉSEK
24. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1) A Bizottság az e cikkben meghatározott feltételek mellett felhatalmazást kap felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására.
(2) A Bizottság 7. cikk (2) bekezdésében, a 9. cikk (2) bekezdésében és a 20. cikk (3) bekezdésében említett felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására vonatkozó felhatalmazása hétéves időtartamra szól 2014. április 25-től kezdődő hatállyal.
(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 7. cikk (2) bekezdésében, a 9. cikk (2) bekezdésében és a 20. cikk (3) bekezdésében említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban megjelölt felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon, vagy a benne megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(4) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti az Európai Parlamentet és a Tanácsot e jogi aktus elfogadásáról.
(5) A 7. cikk (2) bekezdése, a 9. cikk (2) bekezdése és a 20. cikk (3) bekezdése értelmében elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő két hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt kifogást, illetve ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam két hónappal meghosszabbodik.
25. cikk
Sürgősségi eljárás
(1) Kivételes és kellően indokolt esetben az e cikk alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktus haladéktalanul hatályba lép és mindaddig alkalmazandó, amennyiben nem emelnek ellene kifogást a (2) bekezdésnek megfelelően. Az Európai Parlament és a Tanács felhatalmazáson alapuló jogi aktusról való értesítése tartalmazza a sürgősségi eljárás alkalmazásának indokait.
(2) Az Európai Parlament vagy a Tanács a 24. cikk (5) bekezdésének megfelelően kifogást emelhet a felhatalmazáson alapuló jogi aktus ellen. Ebben az esetben a Bizottság az Európai Parlament vagy a Tanács kifogásáról szóló határozatról való értesítést követően haladéktalanul hatályon kívül helyezi a felhatalmazáson alapuló jogi aktust.
26. cikk
Bizottsági eljárás
(1) A Bizottságot az 1257/96/EK tanácsi rendelet (15) 17. cikkének (1) bekezdése alapján létrehozott bizottság segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottságnak minősül.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
VI. FEJEZET
MONITORING ÉS ÉRTÉKELÉS
27. cikk
Monitoring és értékelés
(1) Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés fellépéseit végrehajtásuk érdekében rendszeresen monitoring alá vonják, és független külső értékeléssel rendszeresen értékelik azok hatékonyságát, eredményességét és hatásait az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés célkitűzései viszonylatában. A monitoring és értékelés magában foglalja az (4) bekezdésben említett jelentéseket, valamint az e rendelet egyedi aspektusait érintő tevékenységeket, amelyek bármikor elindíthatók e rendelet végrehajtása folyamán.
(2) Az Unió területén kívülre uniós segítségnyújtási önkénteseket kiküldő küldő szervezetek felelősek tevékenységeik monitoringjáért, és rendszeresen monitoringjelentéseket nyújtanak be a Bizottságnak az egyes önkéntesek személyes adatok védelmére vonatkozó valamennyi jogának biztosítása mellett.
(3) Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés humanitárius segítségnyújtásra gyakorolt hosszú távú hatásának felmérése érdekében, az értékelések során támaszkodni kell a meglévő értékelési előírásokra, többek között a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet Fejlesztési Segítségnyújtási Bizottsága által kidolgozott előírásokra. Az értékelési szakaszban a Bizottság biztosítja az összes érdekelttel való rendszeres konzultációt, ideértve az önkénteseket, a küldő és a fogadó szervezeteket, a segítségnyújtásban részesülő helyi lakosságot és közösségeket, a humanitárius szervezeteket, és a helyszínen dolgozó munkatársakat. Az értékelés eredményei visszacsatolásra kerülnek a programtervezésbe és a forráselosztásba.
(4) A Bizottság a következőket nyújtja be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak:
a)
az e rendelet végrehajtása terén tett előrehaladást - ideértve lehetőség szerint a fő eredményeket - vizsgáló éves jelentéseket;
b)
az e rendelet végrehajtásának első három évében az elért eredményekre és az e rendelet végrehajtásának minőségi és mennyiségi vonatkozásaira - köztük az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés hatékonyságára a humanitárius ágazatban és a program költséghatékonyságára - vonatkozó időközi értékelő jelentést, legkésőbb 2017. december 31-ig;
c)
az e bekezdés b) pontjában említett időközi értékelő jelentésen alapuló közleményt e rendelet folyamatos végrehajtásáról, legkésőbb 2018. december 31-ig;
d)
a hétéves pénzügyi végrehajtási időszakra vonatkozó utólagos értékelő jelentést, legkésőbb 2021. december 31-ig.
5. A Bizottság 2019. szeptember 1-ig felülvizsgálja az e rendeletben előírt intézkedéseket, és - szükség esetén az e cikk (4) bekezdésének b) pontjában említett időközi értékelő jelentés következtetéseit követve - e felülvizsgálati jelentéshez az e rendelet módosítására irányuló jogalkotási javaslatot csatol.
6. A Bizottság továbbá rendszeresen tájékoztatja az EKSZ-t az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés tevékenységeiről, a vonatkozó együttműködési megállapodásoknak megfelelően.
VII. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
28. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet 2014. január 1-jétől alkalmazandó.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. április 3-án.