PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 749/2014
ze dne 30. června 2014
o struktuře, formátu, postupech předkládání a přezkumu informací vykázaných členskými státy podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013 ze dne 21. května 2013 o mechanismu monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů a podávání dalších informací na úrovni členských států a Unie vztahujících se ke změně klimatu a o zrušení rozhodnutí č. 280/2004/ES (1), a zejména na čl. 7 odst. 7 a 8, čl. 8 odst. 2, čl. 12 odst. 3, čl. 17 odst. 4 a čl. 19 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Informace vykazované Komisi podle nařízení (EU) č. 525/2013 jsou nezbytné, aby bylo možno posoudit skutečný pokrok při plnění závazků Unie a členských států týkajících se omezení nebo snížení veškerých emisí skleníkových plynů podle Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (dále jen „úmluva UNFCCC“) schválené rozhodnutím Rady 94/69/ES (2), jejího Kjótského protokolu schváleného rozhodnutím Rady 2002/358/ES (3) a souboru právních aktů Unie, který byl přijat v roce 2009, na něž se společně odkazuje jako na „klimaticko-energetický balíček“. Tyto informace umožňují Unii rovněž vyhotovovat výroční zprávy v souladu s jejími povinnostmi podle úmluvy UNFCCC a Kjótského protokolu.
(2)
Mělo by se uplatňovat rozhodnutí 19/CMP.1 přijaté na konferenci smluvních stran UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu, které stanoví metodiku pro systémy národní inventury skleníkových plynů smluvních stran úmluvy. V rozhodnutí 24/CP.19 konference smluvních stran UNFCCC o revizi pokynů pro vykazování ročních inventur podle úmluvy UNFCCC, které jsou obsaženy v příloze I úmluvy UNFCCC, konference smluvních stran UNFCCC schválila uplatňování metodik Mezivládního panelu pro změnu klimatu (IPCC) pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006 a používání nových hodnot potenciálů globálního oteplování stanovených IPCC a revidovaných tabulek společného formátu vykazování uvedených v příloze zmíněného rozhodnutí smluvními stranami úmluvy UNFCCC.
(3)
Po nahrazení rozhodnutí č. 280/2004/ES (4) nařízením (EU) č. 525/2013 je třeba aktualizovat rozhodnutí Komise 2005/166/ES (5), kterým se stanoví prováděcí pravidla k rozhodnutí č. 280/2004/ES, aby se zohlednily změny v mezinárodně dohodnutých metodikách a zajistily jednotné podmínky pro uplatňování ustanovení, která jsou v nařízení (EU) č. 525/2013 v porovnání s rozhodnutím č. 280/2004/ES nová. Tyto jednotné prováděcí předpisy by se měly vztahovat na podávání zpráv o inventuře skleníkových plynů, přibližné inventuře skleníkových plynů, systémech pro politiky a opatření a odhady, použití výnosů z dražeb a projektových kreditů a pro účely rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 529/2013/EU (6). Vzhledem k počtu změn, které je nutno v rozhodnutí 2005/166/ES provést, je vhodné zmíněné rozhodnutí zrušit a nahradit.
(4)
Aby bylo zajištěno důvěryhodné, jednotné, transparentní a včasné posouzení souladu s rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 406/2009/ES (7), stanoví nařízení (EU) č. 525/2013 na úrovni Unie proces přezkumu inventur skleníkových plynů předložených členskými státy. Aby bylo zajištěno včasné a účinné provedení procesu přezkumu, je nutné stanovit harmonogram a jednotlivé kroky pro provádění komplexního a každoročního přezkumu inventur skleníkových plynů předkládaných členskými státy.
(5)
Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. C(2014) 1539 (8) stanoví základní požadavky na inventurní systém Unie za účelem plnění povinností stanovených v rozhodnutí 19/CMP.1 konference smluvních stran UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu. Aby bylo zajištěno včasné a účinné plnění těchto povinností, je nutné stanovit lhůty pro spolupráci a koordinaci mezi Komisí a členskými státy při přípravě zprávy o inventuře skleníkových plynů Unie.
(6)
V zájmu zajištění právní jistoty ohledně povinností Unie a členských států podávat zprávy po skončení dodatečného období pro splnění závazků stanovených v Kjótském protokolu by měl být zachován účinek článků 18, 19 a 24 rozhodnutí 2005/166/ES.
(7)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EU) č. 525/2013, pokud jde o:
a)
podávání zpráv o inventurách skleníkových plynů, přibližných inventurách skleníkových plynů, politikách a opatřeních a odhadech, použití výnosů z dražeb a projektových kreditů podle článků 7, 8, 12, 13, 14 a 17 nařízení (EU) č. 525/2013 ze strany členských států;
b)
podávání zpráv ze strany členských států pro účely rozhodnutí č. 529/2013/EU;
c)
stanovení harmonogramu a kroků pro provádění komplexních a každoročních přezkumů inventur skleníkových plynů členských států podle článku 19 nařízení (EU) č. 525/2013;
d)
lhůty pro spolupráci a koordinaci mezi Komisí a členskými státy při přípravě zprávy o inventuře skleníkových plynů Unie.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„tabulkou společného formátu vykazování“ tabulka pro informace o antropogenních emisích skleníkových plynů ze zdrojů a pohlcení pomocí propadů uvedené v příloze II rozhodnutí 24/CP.19 konference smluvních stran Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (UNFCCC) (dále jen „rozhodnutí 24/CP.19“) a v příloze rozhodnutí 6/CMP.9 konference smluvních stran UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu;
2)
„referenčním přístupem“ referenční přístup podle metodiky Mezivládního panelu pro změnu klimatu (IPCC), jak je uvedena v metodickém manuálu IPCC pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006, které jsou použitelné podle článku 6 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. C(2014) 1539;
3)
„prvním přístupem“ základní metoda uvedená v metodickém manuálu IPCC z roku 2006 nebo v pokynech IPCC pro správnou praxi z roku 2003;
4)
„klíčovou kategorií“ kategorie, která má významný vliv na celkovou inventuru skleníkových plynů členského státu nebo Unie z hlediska absolutní úrovně emisí a pohlcení, trendu emisí a pohlcení nebo nejistoty ohledně emisí a pohlcení;
5)
„sektorovým přístupem“ sektorový přístup IPCC, jak je stanoven v metodice IPCC z roku 2006.
KAPITOLA II
PODÁVÁNÍ ZPRÁV ZE STRANY ČLENSKÝCH STÁTŮ
Článek 3
Obecná pravidla pro podávání zpráv o inventurách skleníkových plynů
1. Členské státy předloží Komisi informace uvedené v čl. 7 odst. 1 až 5 nařízení (EU) č. 525/2013 s kopií pro Evropskou agenturu pro životní prostředí tak, že v souladu s článkem 6 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. C(2014) 1539 a pravidly stanovenými v tomto nařízení vyplní:
a)
tabulky společného formátu vykazování předložením úplného souboru tabulek nebo souborů ve formátu XML (Extensible Markup Language) v závislosti na dostupnosti příslušného softwaru, které pokrývají územní rozsah daného členského státu podle nařízení (EU) č. 525/2013;
b)
standardní elektronický formulář pro vykazování jednotek podle Kjótského protokolu a souvisejících instrukcí pro vykazování přijaté konferencí smluvních stran UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu;
c)
přílohy I až VIII a X až XV tohoto nařízení.
2. Úplná zpráva o národní inventuře uvedená v čl. 7 odst. 3 nařízení (EU) č. 525/2013 musí být vyhotovena podle struktury stanovené v dodatku k metodice pro podávání zpráv o ročních inventurách skleníkových plynů podle úmluvy UNFCCC, které jsou obsaženy v příloze I rozhodnutí 24/CP.19, a v souladu s pravidly stanovenými v tomto nařízení.
Článek 4
Vykazování informací ve zprávě o národní inventuře nebo v příloze zprávy o národní inventuře
1. Členské státy uvedou informace a tabulky vyžadované v článcích 6, 7, 9 až 16 ve zprávě o národní inventuře nebo ve zvláštní příloze zprávy o národní inventuře, jak je stanoveno v příloze I.
2. Pokud se členské státy mohou rozhodnout, zda budou informace a tabulky, které mají být předloženy, uvedeny ve zprávě o národní inventuře nebo ve zvláštní příloze zprávy o národní inventuře, musí jednoznačně uvést, kde jsou informace poskytnuty, a to vyplněním přílohy I.
Článek 5
Postupy podávání informací
Pro podávání informací podle článků 4, 5, 7, 8, 12 až 17 nařízení (EU) č. 525/2013 použijí členské státy nástroje platformy ReportNet Evropské agentury pro životní prostředí poskytnuté podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 401/2009 (9).
Článek 6
Podávání informací o národních inventurních systémech
1. Členské státy předloží informace o svých národních inventurních systémech uvedených v čl. 5 odst. 1 nařízení (EU) č. 525/2013 v textové podobě s upřesněním:
a)
názvu a kontaktních údajů vnitrostátního subjektu, který nese celkovou odpovědnost za národní inventuru daného členského státu;
b)
úlohy a povinností jednotlivých orgánů a subjektů ve vztahu k procesu plánování, přípravy a řízení inventury a rovněž institucionálních, právních a procesních opatření, která byla přijata za účelem sestavení inventury;
c)
popisu postupu shromažďování údajů o činnostech, volby emisních faktorů a metod a vypracování odhadů emisí;
d)
popisu použitých přístupů a výsledků určení klíčových kategorií;
e)
popisu procesů, které stanoví, kdy se provádějí přepočty dříve předložených inventurních údajů;
f)
popisu plánu zajištění kvality a kontroly kvality, jeho provádění a stanovení cílů kvality a informací o postupech interního a externího hodnocení a přezkumu a jejich výsledcích v souladu s pokyny pro národní systémy stanovenými v příloze rozhodnutí 19/CMP.1 konference smluvních stran UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu;
g)
popisu postupů oficiálního posouzení a schválení inventury.
2. Členské státy předloží popis opatření přijatých s cílem zajistit přístup příslušných inventurizačních orgánů k informacím uvedeným v čl. 5 odst. 2 nařízení (EU) č. 525/2013, včetně informací o organizacích, které informace poskytly, pravidelného plánování přístupu k informacím, úrovni rozčlenění a úplnosti informací, k nimž je umožněn přístup.
Článek 7
Podávání informací o souladu vykázaných údajů o látkách znečišťujících ovzduší
1. Členské zprávy předloží textové informace o výsledcích kontrol uvedených v čl. 7 odst. 1 písm. m) bodě i) nařízení (EU) č. 525/2013 a o souladu údajů podle čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 525/2013 včetně:
a)
stručného posouzení, zda jsou odhady emisí oxidu uhelnatého (CO), oxidu siřičitého (SO2), oxidů dusíku (NOx) a těkavých organických sloučenin v inventurách předložených členskými státy podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/81/ES (10) a podle Úmluvy EHK OSN o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států v souladu s příslušnými odhady emisí v inventurách skleníkových plynů podle nařízení (EU) č. 525/2013;
b)
dat předložení zpráv podle směrnice 2001/81/ES a podle Úmluvy EHK OSN o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států, která byla porovnána s předloženou inventurou podle nařízení (EU) č. 525/2013.
2. Pokud kontroly uvedené v odstavci 1 tohoto článku vedou k rozdílům mezi celkovými emisemi bez využívání půdy, změn ve využívání půdy a lesnictví (dále jen „LULUCF“) u konkrétní látky znečišťující ovzduší vykázané podle nařízení (EU) č. 525/2013 respektive podle směrnice 2001/81/ES nebo Úmluvy EHK OSN o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států za rok X-2 větším než +/-5 %, podá dotyčný členský stát pro tuto látku znečišťující ovzduší kromě textových informací podle odstavce 1 tohoto článku i zprávu v souladu s tabulkou stanovenou v příloze II tohoto nařízení.
3. Členské státy mohou předložit pouze textové informace v případě, že rozdíl větší než +/-5 % uvedený v odstavci 2 vyplývá z opravy chyb údajů nebo rozdílů mezi příslušnými právními nástroji v územním rozsahu či v oblasti působnosti.
Článek 8
Podávání informací o přepočtech
Členské státy uvedou důvod přepočtů pro referenční rok nebo období a pro rok X-3, jak je uvedeno v čl. 7 odst. 1 písm. e) nařízení (EU) č. 525/2013, v tabulce stanovené v příloze III tohoto nařízení.
Článek 9
Podávání informací o provedení doporučení a úprav
1. Podle čl. 7 odst. 1 písm. j) nařízení (EU) č. 525/2013 předloží členské státy informace o stavu provádění jednotlivých úprav a doporučení uvedených v poslední zveřejněné individuální zprávě o přezkumu v rámci úmluvy UNFCCC, včetně důvodů neprovedení takového doporučení, a to v souladu s tabulkou stanovenou v příloze IV tohoto nařízení.
2. Členské státy předloží informace o stavu provádění jednotlivých doporučení uvedených v poslední zprávě o přezkumu podle čl. 35 odst. 2 v souladu s tabulkou stanovenou v příloze IV.
Článek 10
Podávání informací o souladu vykázaných emisí s údaji ze systému obchodování s emisemi
1. Členské státy předloží informace uvedené v čl. 7 odst. 1 písm. k) nařízení (EU) č. 525/2013 v souladu s tabulkou stanovenou v příloze V tohoto nařízení.
2. Členské státy předloží textové informace o výsledcích kontrol provedených podle čl. 7 odst. 1 písm. l) nařízení (EU) č. 525/2013.
Článek 11
Podávání informací o souladu vykázaných údajů o fluorovaných skleníkových plynech
Členské státy předloží textové informace o výsledcích kontrol uvedených v čl. 7 odst. 1 písm. m) bodě ii) nařízení (EU) č. 525/2013 včetně:
a)
popisu kontrol, které členský stát provedl s ohledem na úroveň podrobnosti, soubory údajů a porovnání předložených údajů;
b)
popisu hlavních výsledků kontrol a vysvětlení hlavních nesrovnalostí;
c)
informací o tom, zda a jak byly využity údaje shromažďované provozovateli podle čl. 3 odst. 6 nařízení (ES) č. 842/2006 (11);
d)
v případě, že kontroly nebyly provedeny, vysvětlení důvodů, proč se kontroly nepovažovaly za důležité.
Článek 12
Podávání informací o souladu s energetickými údaji
1. Podle čl. 7 odst. 1 písm. m) bodu iii) nařízení (EU) č. 525/2013 předloží členské státy textové informace o porovnání mezi referenčním přístupem vypočítaným na základě údajů uvedených v inventuře skleníkových plynů a referenčním přístupem vypočítaným na základě údajů vykazovaných v souladu s článkem 4 a přílohou B nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1099/2008 (12).
2. Členské státy poskytnou kvantitativní údaje a vysvětlení týkající se rozdílů větších než +/-2 % v celkové vnitrostátní zjevné spotřebě fosilních paliv na agregované úrovni pro všechny kategorie fosilních paliv za rok X-2 v souladu s tabulkou stanovenou v příloze VI.
Článek 13
Podávání informací o změnách popisů národních inventurních systémů nebo registrů
Členské státy v příslušných kapitolách zprávy o národní inventuře jednoznačně uvedou, zda od předložení předchozí zprávy o národní inventuře došlo ke změnám popisu jejich národních inventurních systémů nebo registrů, jak je uvedeno v čl. 7 odst. 1 písm. n) a o) nařízení (EU) č. 525/2013.
Článek 14
Podávání informací o nejistotě a úplnosti
1. Pro účely podávání informací o nejistotě podle čl. 7 odst. 1 písm. p) nařízení (EU) č. 525/2013 předloží členské státy odhady nejistoty na základě prvního přístupu pro
a)
úrovně a trendy emisí a
b)
údaje o činnostech a emisní faktory nebo jiné parametry odhadů, které se používají na úrovni příslušné kategorie, a to pomocí tabulky stanovené v příloze VII tohoto nařízení.
2. Obecné posouzení úplnosti uvedené v čl. 7 odst. 1 písm. p) nařízení (EU) č. 525/2013 zahrnuje:
a)
přehled kategorií, které byly vykázány jako neodhadnuté (NE), jak je definováno v pokynech pro vykazování ročních inventur skleníkových plynů podle úmluvy UNFCCC obsažených v příloze I rozhodnutí 24/CP.19, a podrobné vysvětlení použití tohoto označení, zejména v případě, že metodický manuál IPCC pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006 poskytuje příslušné metody odhadu skleníkových plynů;
b)
popis územního rozsahu inventury skleníkových plynů.
3. Pokud členský stát předloží inventury s rozdílným územním rozsahem podle úmluvy UNFCCC a Kjótského protokolu a podle nařízení (EU) č. 525/2013, poskytne tento členský stát stručný popis zásad a metod, které byly při sestavování inventury pro území příslušného členského státu náležející do Unie použity k rozlišení emisí a pohlcení vykázaných pro území Unie od emisí a pohlcení vykázaných pro území mimo Unii.
Článek 15
Podávání informací o ostatních prvcích pro přípravu zprávy o inventuře skleníkových plynů v Unii
1. Aby bylo možné připravit zprávu o inventuře skleníkových plynů v Unii, jak je uvedeno v čl. 7 odst. 1 písm. p) nařízení (EU) č. 525/2013, předloží členské státy informace o metodách a emisních faktorech použitých pro kategorie určené jako klíčové kategorie Unie v příslušných souborech XML a v tabulkách společného formátu vykazování.
2. Pro účely odstavce 1 poskytne Komise do 31. října roku, který předchází předložení inventury, seznam nejnovějších klíčových kategorií Unie.
3. Členské státy objasní a vysvětlí historické trendy emisí a meziroční odchylky na agregované úrovni v každém sektoru, včetně odkazu na hlavní zjištěné příčiny, které měly významný dopad na trendy. Pozornost se zaměří na vysvětlení změn v posledním roce inventury v porovnání s rokem 1990 a na vysvětlení významných meziročních odchylek u posledních vykazovaných roků, zejména mezi rokem X-3 a rokem X-2.
Článek 16
Podávání informací o významných změnách metodických popisů
Do 15. března každého roku předloží členské státy informace o významných změnách metodických popisů ve zprávě o národní inventuře v porovnání se zprávou, která měla být předložena dne 15. dubna předchozího roku, a to v tabulce stanovené v příloze VIII.
Článek 17
Podávání zpráv o přibližných inventurách skleníkových plynů
1. Členské státy předloží přibližné inventury skleníkových plynů uvedené v čl. 8 odst. 1 nařízení (EU) č. 525/2013 v souladu s tabulkou společného formátu vykazování (souhrnnou tabulkou č. 2), a to:
a)
na úrovni rozčlenění podle kategorií zdrojů se zohledněním údajů o činnostech a metod dostupných pro vypracování odhadů za rok X-1;
b)
bez celkových přibližných emisí a pohlcení vyjádřených ekvivalentem CO2 z LULUCF;
c)
s připojením dvou sloupců pro vykázání rozdělení na emise zahrnuté v systému Unie pro obchodování s emisemi, který byl vytvořen směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (13), a emise, na něž se vztahuje rozhodnutí č. 406/2009/ES, a to podle kategorie zdroje, jsou-li tyto informace k dispozici.
2. Členské státy poskytnou vysvětlení, včetně hlavních příčin trendů emisí vykázaných v souhrnné tabulce č. 2 v porovnání s již předloženou inventurou. Toto vysvětlení zohledňuje pouze informace, které jsou k dispozici pro vypracování odhadů za rok X-1.
Článek 18
Lhůty pro spolupráci a koordinaci při přípravě zprávy o inventuře skleníkových plynů Unie
Při přípravě zprávy o inventuře skleníkových plynů Unie a zprávy o inventuře Unie členské státy a Komise vzájemně spolupracují a postupují koordinovaně a dodržují lhůty stanovené v příloze IX.
Článek 19
Podávání zpráv o určení přiděleného množství
Členské státy předloží Komisi zprávu s informacemi, které jsou nezbytné k usnadnění výpočtu společného přiděleného množství a přiděleného množství Unie podle čl. 3 odst. 7a, 8 a 8a Kjótského protokolu za druhé závazkové období v souladu s přílohou I rozhodnutí 2/CMP.8 vztahujícího se k této zprávě, a to tři měsíce před lhůtou pro předložení této zprávy úmluvě UNFCCC.
Článek 20
Podávání zpráv o národních systémech pro politiky a opatření a odhady
Členské státy podávají zprávy o národních systémech pro politiky a opatření a odhady podle čl. 13 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 525/2013, včetně:
a)
informací o příslušných institucionálních, právních a procesních opatřeních, včetně určení příslušného vnitrostátního subjektu či subjektů, kterým je svěřena celková odpovědnost za hodnocení politiky dotyčného členského státu a za odhady antropogenních emisí skleníkových plynů;
b)
popisu příslušných institucionálních, právních a procesních opatření stanovených v daném členském státě za účelem hodnocení politiky a provádění odhadů antropogenních emisí skleníkových plynů ze zdrojů a pohlcení pomocí propadů;
c)
popisu příslušných procesních opatření a lhůt pro zajištění včasnosti, transparentnosti, přesnosti, jednotnosti, srovnatelnosti a úplnosti předložených informací o politikách a opatřeních a předložených informací o odhadech;
d)
popisu celkového postupu shromažďování a používání údajů společně s posouzením, zda se při hodnocení politik, opatření a tvorbě projekcí, jakož i při tvorbě projekcí pro jednotlivé sektory vychází z jednotných postupů shromažďování a používaní údajů;
e)
popisu postupu výběru předpokladů, metodik a modelů pro hodnocení politiky a pro vypracování odhadů antropogenních emisí skleníkových plynů;
f)
popisu činností v oblasti zajištění kvality a kontroly kvality a analýzy citlivosti provedených odhadů.
Článek 21
Podávání informací o aktualizacích týkajících se strategií členských států v oblasti rozvoje nízkouhlíkového hospodářství
Členské státy poskytnou aktualizace týkající se strategií členských států v oblasti rozvoje nízkouhlíkového hospodářství uvedené v čl. 13 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 525/2013, včetně:
a)
cíle a stručného popisu provedené aktualizace;
b)
právního statusu strategie rozvoje nízkouhlíkového hospodářství a její aktualizace;
c)
změn a očekávaných dopadů aktualizace na provádění strategie rozvoje nízkouhlíkového hospodářství;
d)
lhůty a popisu pokroku při provádění strategie rozvoje nízkouhlíkového hospodářství a její aktualizace a případně posouzení předpokládaných nákladů a přínosů spojených s aktualizací;
e)
způsobu zveřejnění informací podle čl. 4 odst. 3 nařízení (EU) č. 525/2013.
Článek 22
Podávání zpráv o politikách a opatřeních
1. Členské státy předloží informace o politikách a opatřeních uvedené v čl. 13 odst. 1 písm. c), d) a e) nařízení (EU) č. 525/2013 v souladu s tabulkou stanovenou v příloze XI tohoto nařízení prostřednictvím poskytnuté šablony pro podávání zpráv a podle postupu předkládání zavedeného Komisí.
2. Členské státy poskytnou kvalitativní údaje o vazbách mezi jednotlivými politikami a opatřeními oznámenými podle odstavce 1 a o tom, jak tyto politiky a opatření přispívají k různým scénářům odhadů, včetně posouzení jejich přispění k dosažení strategie rozvoje nízkouhlíkového hospodářství, a to kromě tabulky uvedené v odstavci 1 i v textové podobě.
Článek 23
Vykazování odhadů
1. Členské státy předloží informace o odhadech antropogenních emisí skleníkových plynů ze zdrojů a jejich pohlcení pomocí propadů, jak je uvedeno v článku 14 nařízení (EU) č. 525/2013, v souladu s tabulkami stanovenými v příloze XII tohoto nařízení prostřednictvím poskytnuté šablony pro podávání zpráv a podle postupu předkládání zavedeného Komisí.
2. Členské státy poskytnou doplňkové informace v textové podobě týkající se:
a)
výsledků analýzy citlivosti u celkových vykázaných emisí skleníkových plynů společně se stručným vysvětlením toho, které parametry se lišily a jak;
b)
výsledků analýzy citlivosti v rozdělení na celkové emise, na něž se vztahuje rozhodnutí č. 406/2009/ES, celkové emise zahrnuté v systému Unie pro obchodování s emisemi vytvořeném směrnicí 2003/87/ES a celkové emise z LULUCF, jsou-li tyto údaje k dispozici;
c)
roku inventurních údajů (referenčního roku) a roku zprávy o inventuře použité jako výchozí bod pro vypracování odhadů;
d)
metodik použitých k vypracování odhadů, včetně stručného popisu použitých modelů a jejich odvětvového, územního a časového rozsahu, odkazů na další informace o modelech a údajů o použitých klíčových vnějších předpokladech a parametrech.
3. Devět měsíců před lhůtou pro předložení zprávy o odhadech podle čl. 14 odst. 1 nařízení č. 525/2013 doporučí Komise po konzultaci s členskými státy v zájmu zajištění jednotnosti souhrnných odhadů pro Unii harmonizované hodnoty pro klíčové parametry stanovené na nadnárodní úrovni, včetně cen uhlíku v rámci systému pro obchodování s emisemi a mezinárodních cen ropy a uhlí při dovozu.
Článek 24
Podávání zpráv o použití výnosů z dražeb
Členské státy předloží informace o použití výnosů z dražeb, jak je uvedeno v čl. 17 odst. 1 písm. b) a c) a odst. 2 nařízení (EU) č. 525/2013, v souladu s tabulkami stanovenými v příloze XIII tohoto nařízení.
Článek 25
Podávání zpráv o projektových kreditech použitých k zajištění souladu s rozhodnutím č. 406/2009/ES
Členské státy předloží informace o projektových kreditech použitých k zajištění souladu s rozhodnutím č. 406/2009/ES, jak je uvedeno v čl. 17 odst. 1 písm. a) a d) nařízení (EU) č. 525/2013, v souladu s tabulkou stanovenou v příloze XIV tohoto nařízení.
Článek 26
Podávání souhrnných informací o uzavřených převodech
1. Členské státy předloží souhrnné informace o uzavřených převodech podle čl. 3 odst. 4 a 5 rozhodnutí č. 406/2009/ES v souladu s tabulkou stanovenou v příloze XV tohoto nařízení.
2. Útvary Komise vyhotoví a zpřístupní elektronickými prostředky zprávu, v níž jsou shrnuty informace, které členské státy každoročně předkládají. Tato zpráva obsahuje pouze souhrnné údaje a nejsou v ní zveřejněny informace z jednotlivých členských států týkající se cen za jednotku ročního emisního přídělu.
KAPITOLA III
ODBORNÝ PŘEZKUM EMISÍ SKLENÍKOVÝCH PLYNŮ PROVÁDĚNÝ UNIÍ
Článek 27
Organizace přezkumů
1. Při provádění přezkumů uvedených v čl. 19 odst. 1 a 2 nařízení (EU) č. 525/2013 podporuje Komisi a Evropskou agenturu pro životní prostředí tým technických odborníků na přezkum.
2. S ohledem na přezkumy jedná Evropská agentura pro životní prostředí jako sekretariát.
3. Komise a Evropská agentura pro životní prostředí vyberou dostatečný počet odborníků na přezkum pokrývající příslušná odvětví, pro něž se provádí inventura, aby zajistily náležitý přezkum inventur skleníkových plynů ve lhůtě, která je k dispozici.
4. Odborníci na přezkum vybraní podle odstavce 3 mají zkušenosti v oblasti sestavování inventur skleníkových plynů a podílejí se pokud možno na procesech přezkumu skleníkových plynů.
5. Člen týmu technických odborníků na přezkum, který přispěl k sestavení inventury skleníkových plynů jednotlivého členského státu, nebo který je státním příslušníkem členského státu, o jehož inventuru se jedná, se přezkumu této inventury neúčastní.
6. Komise a Evropská agentura pro životní prostředí se vynasnaží zajistit, aby byl přezkum inventur skleníkových plynů prováděn ve všech dotčených členských státech jednotným a objektivním způsobem v zájmu zajištění vysoké kvality výsledných technických hodnocení.
7. Přezkumy se provádějí na základě dokladů nebo jako centralizované přezkumy.
8. Sekretariát může rozhodnout, že zorganizuje:
a)
přezkum na základě dokladů a centralizovaný přezkum v témže roce;
b)
kromě přezkumu na základě dokladů nebo centralizovaného přezkumu i návštěvu v dané zemi podle doporučení týmu technických odborníků na přezkum a po konzultaci s dotčeným členským státem.
Článek 28
Úkoly sekretariátu
K úkolům sekretariátu uvedeného v čl. 27 odst. 2 patří:
a)
vyhotovení pracovního plánu pro přezkum;
b)
sestavení a poskytnutí informací potřebných pro práci týmu technických odborníků na přezkum;
c)
koordinace činností v rámci přezkumu, jak je stanoveno v tomto nařízení, včetně komunikace mezi týmem technických odborníků na přezkum a určenou kontaktní osobou nebo osobami z členského státu, jehož se přezkum týká, a přijímání jiných praktických opatření;
d)
potvrzení případů, kdy jsou v inventurách skleníkových plynů členského státu zjištěny významné skutečnosti ve smyslu článku 31, a to po konzultaci s Komisí;
e)
sestavení a úprava konečných a průběžných zpráv o přezkumu a jejich předání dotyčnému členskému státu a Komisi.
Článek 29
První krok každoročního přezkumu
Kontroly za účelem ověření transparentnosti, přesnosti, jednotnosti, srovnatelnosti a úplnosti informací uvedené v čl. 19 odst. 3 písm. a) nařízení (EU) č. 525/2013 mohou zahrnovat:
a)
posouzení, zda byly vykázány všechny kategorie zdrojů emisí a plyny, jak se vyžaduje v nařízení (EU) č. 525/2013;
b)
posouzení, zda jsou časové řady emisí skleníkových plynů konzistentní;
c)
posouzení, zda jsou implicitní emisní faktory v členských státech srovnatelné s přihlédnutím ke standardním emisním faktorům IPCC pro rozdílné vnitrostátní situace;
d)
posouzení používání označení „neodhadnuté“, pokud existují metodiky IPCC úrovně 1 (tier 1) a není-li použití tohoto označení odůvodněné v souladu s bodem 37 pokynů pro podávání zpráv o ročních inventurách skleníkových plynů podle úmluvy UNFCCC, které jsou obsaženy v příloze I rozhodnutí 24/CP.19;
e)
analýzu přepočtů provedených u předložených inventur, zejména v případě, jsou-li přepočty založeny na změnách užité metodiky;
f)
srovnání ověřených emisí vykázaných v systému Unie pro obchodování s emisemi skleníkových plynů vykázanými podle článku 7 nařízení (EU) č. 525/2013 za účelem určení oblastí, v nichž se údaje o emisích a trendy předložené členským státem, jehož se přezkum týká, značně liší od údajů a trendů ostatních členských států;
g)
srovnání výsledků referenčního přístupu Eurostatu s referenčním přístupem členských států;
h)
srovnání výsledků sektorového přístupu Eurostatu se sektorovým přístupem členských států;
i)
posouzení, zda mohou doporučení z předchozích přezkumů prováděných Unií nebo přezkumů v rámci úmluvy UNFCCC, která členský stát neprovedl, vést k technické opravě;
j)
posouzení, zda v inventuře daného členského státu existují potenciální nadhodnocené nebo podhodnocené údaje související s některou klíčovou kategorií.
Článek 30
Událost vedoucí k druhému kroku každoročního přezkumu
V rámci každoročního přezkumu jsou kontroly uvedené v článku 32 provedeny v případě, že při kontrolách podle článku 29 byly zjištěny významné skutečnosti ve smyslu článku 31, na žádost členského státu, v případě pozdního předložení inventury, jež znemožňuje provést kontroly v rámci prvního kroku přezkumu ve stanovené lhůtě uvedené v příloze XVI, nebo v případě nereagování na výsledky prvního kroku přezkumu.
Článek 31
Práh významnosti
1. Doporučení z dřívějších přezkumů provedených Unií nebo v rámci úmluvy UNFCCC, která nebyla provedena, představují významnou skutečnost podle čl. 19 odst. 4 písm. a) nařízení (EU) č. 525/2013 tehdy, pokud se doporučení nebo otázka týká nadhodnocených či podhodnocených údajů v inventurách skleníkových plynů, jež by mohly vést k technické opravě, a pokud dotyčný členský stát neposkytl uspokojivé vysvětlení, proč toto doporučení neprovedl.
2. Za významnou skutečnost podle čl. 19 odst. 4 písm. b) nařízení (EU) č. 525/2013 se nepokládají podhodnocené nebo nadhodnocené údaje v inventurách, které představují méně než 0,05 procenta celkových národních emisí skleníkových plynů daného členského státu bez LULUCF za rok inventury, jež je předmětem přezkumu, nebo které nepřesahují 500 kt ekvivalentu CO2 podle toho, která hodnota je nižší.
Článek 32
Druhý krok každoročního přezkumu
1. Kontroly za účelem zjištění případů, kdy jsou údaje inventur připravovány způsobem, který není v souladu s pokyny úmluvy UNFCCC nebo pravidly Unie, jak je uvedeno v čl. 19 odst. 3 písm. b) nařízení (EU) č. 525/2013, mohou zahrnovat:
a)
podrobné přezkoumání odhadů inventur, včetně metodik, které členský stát použil při sestavování inventur;
b)
podrobnou analýzu toho, jak členský stát provedl doporučení související se zlepšením odhadů inventur, která jsou uvedena v poslední zprávě o každoročním přezkumu v rámci úmluvy UNFCCC, jež byla členskému státu zpřístupněna před předložením informací, které jsou předmětem přezkumu, nebo v konečné zprávě o přezkumu podle čl. 35 odst. 2 tohoto nařízení; pokud doporučení nebyla dosud provedena, podrobnou analýzu odůvodnění, které členský stát předložil s ohledem na neprovedení těchto doporučení;
c)
podrobné posouzení konzistentnosti časových řad odhadů emisí skleníkových plynů;
d)
podrobné posouzení, zda jsou přepočty, které členský stát v dotyčné inventuře provedl v porovnání s předchozí inventurou, vykázány transparentně a provedeny v souladu s metodickým manuálem IPCC pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006;
e)
opatření přijatá v návaznosti na výsledky kontrol uvedených v článku 29 tohoto nařízení a případné doplňkové informace, které členský stát, jehož se přezkum týká, poskytl v reakci na dotazy týmu technických odborníků na přezkum, a jiné příslušné kontroly.
2. Členský stát, který chce podstoupit kontroly uvedené v odstavci 1 na žádost, vyrozumí Komisi do 31. října roku předcházejícího roku, v němž se příslušný přezkum uskuteční.
Článek 33
Komplexní přezkum
1. Komplexní přezkum uvedený v čl. 19 odst. 1 nařízení (EU) č. 525/2013 zahrnuje kontroly podle článků 29 a 32 tohoto nařízení týkající se celé inventury.
2. Komplexní přezkum může zahrnovat kontroly za účelem zjištění, zda problémy, které byly při přezkumu v rámci úmluvy UNFCCC nebo přezkumu prováděném Unií zjištěny u jednoho členského státu, mohou představovat problém i u ostatních členských států.
Článek 34
Technické opravy
1. Technická oprava se považuje za nutnou ve smyslu čl. 19 odst. 3 písm. c) nařízení (EU) č. 525/2013 tehdy, pokud podhodnocené nebo nadhodnocené údaje přesahují práh významnosti stanovený v článku 31 tohoto nařízení. V konečné zprávě o přezkumu uvedené v čl. 35 odst. 2 tohoto nařízení, k níž je připojeno odůvodnění založené na důkazech, budou uvedeny pouze technické opravy, které se pokládají za nutné.
2. Pokud technická oprava překračuje práh významnosti alespoň u jednoho roku inventury, která je předmětem přezkumu, nikoli však u všech roků v časové řadě, vypočítá se technická oprava pro všechny ostatní roky, které jsou předmětem přezkumu, aby byla zajištěna konzistentnost časové řady.
Článek 35
Zprávy o přezkumu
1. Do 20. dubna každého roku, pro který se provádí každoroční přezkum, informuje sekretariát dotyčný členský stát o případných významných skutečnostech podle článků 30 a 31 prostřednictvím předběžné zprávy o přezkumu. Tato zpráva se zabývá skutečnostmi, jež byly předloženy nejpozději do 31. března.
2. Sekretariát dotyčný členský stát informuje o ukončení přezkumu prostřednictvím konečné zprávy o přezkumu, a to následovně:
a)
do 20. dubna v případě, že nebyla zaslána průběžná zpráva podle odstavce 1;
b)
do 30. června na konci druhého kroku každoročního přezkumu;
c)
do 30. srpna na konci komplexního přezkumu.
Článek 36
Spolupráce s členskými státy
1. Členské státy:
a)
se účastní všech kroků přezkumu podle harmonogramu stanoveného v příloze XVI;
b)
určí vnitrostátní kontaktní místo pro přezkum prováděný Unií;
c)
v případě potřeby se v úzké spolupráci se sekretariátem podílejí na organizaci návštěvy dané země a usnadňují ji;
d)
poskytnou odpovědi a doplňkové informace a případně připomínky ke zprávám o přezkumu.
2. Na žádost členských států jsou připomínky k zjištěním přezkumu zahrnuty v konečné zprávě o přezkumu.
3. Komise členské státy informuje o složení týmu technických odborníků na přezkum.
Článek 37
Harmonogram přezkumů
Komplexní přezkum a každoroční přezkum se provádí podle harmonogramů stanovených v příloze XVI.
KAPITOLA IV
PODÁVÁNÍ ZPRÁV PRO ÚČELY ROZHODNUTÍ č. 529/2013/EU
Článek 38
Zamezení dvojímu vykazování
Pokud členský stát uvede ve své zprávě o národní inventuře v souladu s článkem 3 tohoto nařízení informace, které se vyžadují rovněž podle rozhodnutí č. 529/2013/EU, má se za to, že tento členský stát splnil své příslušné povinnosti týkající se podávání zpráv podle zmíněného rozhodnutí.
Článek 39
Požadavky na podávání zpráv o systémech obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin
1. Pokud členský stát ve své zprávě o národní inventuře neuvedl informace stanovené v článku 38 tohoto nařízení, předloží textové informace o zavedených a vyvíjených systémech pro odhad emisí a pohlcení v důsledku obhospodařování orné půdy nebo obhospodařování pastvin, jak je uvedeno v čl. 3 odst. 2 písm. a) druhém pododstavci rozhodnutí č. 529/2013/EU, včetně těchto prvků:
a)
popis institucionálních, právních a procesních opatření přijatých v souladu s požadavky vztahujícími se na vnitrostátní systémy podle Kjótského protokolu, které jsou stanoveny v příloze rozhodnutí 19/CMP.1, a v souladu s požadavky vztahujícími se na vnitrostátní předpisy podle pokynů pro národní inventury skleníkových plynů podle úmluvy UNFCCC, které jsou stanoveny v příloze I rozhodnutí 24/CP.19;
b)
popis toho, nakolik jsou zavedené systémy v souladu s metodickými požadavky uvedenými ve zprávě IPCC z roku 2013 s názvem „Revidované doplňkové metody a Pokyny pro správnou praxi vyplývající z Kjótského protokolu“ (Revised Supplementary Methods and Good Practice Guidance Arising from the Kyoto Protocol), v „Metodickém manuálu IPCC pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006“ a případně v „Dodatku z roku 2013 k metodice IPCC pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006: Mokřady“.
2. Členské státy předloží Komisi informace uvedené v odstavci 1 jako zvláštní zprávu podle tohoto harmonogramu:
a)
první zprávu v roce 2016 za vykazovaný rok 2014, včetně vývoje ode dne 1. ledna 2013,
b)
druhou zprávu v roce 2017 za vykazovaný rok 2015 a
c)
třetí zprávu v roce 2018 za vykazovaný rok 2016.
3. Ve zprávách následujících po první zprávě zaměří členské státy informace na změny a vývoj, k nimž u jejich systémů došlo v porovnání s informacemi uvedenými v předchozí zprávě.
Článek 40
Požadavky na vykazování ročních odhadů emisí a pohlcení v důsledku obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin
1. Členské státy, které si nezvolily obhospodařování orné půdy nebo obhospodařování pastvin podle Kjótského protokolu, předloží počáteční, předběžné a nezávazné roční odhady emisí a pohlcení v důsledku obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin, jak je uvedeno v čl. 3 odst. 2 písm. b) druhého pododstavce rozhodnutí č. 529/2013/EU, prostřednictvím informací za příslušný referenční rok nebo období stanovené v příloze VI rozhodnutí č. 529/2013/EU.
2. První výroční zpráva musí být předložena v roce 2015 za vykazovaný rok 2013.
3. Členské státy, na něž se vztahuje odstavec 1 tohoto článku, předloží konečné roční odhady emisí a pohlcení v důsledku obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin podle čl. 3 odst. 2 písm. c) druhého pododstavce rozhodnutí č. 529/2013/EU pro všechny vykazované roky za období od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2020 prostřednictvím konečných informací za příslušný referenční rok nebo období stanovené v příloze VI rozhodnutí č. 529/2013/EU.
4. Při poskytování informací uvedených v odstavcích 1 a 2 tohoto článku dodržují členské státy tyto požadavky:
a)
pro příslušnou činnost podle Kjótského protokolu vyplní všechny příslušné tabulky společného formátu vykazování uvedené v příloze rozhodnutí 6/CMP.9 za druhé závazkové období, včetně průřezových tabulek o zahrnutých činnostech, matice změn využití půdy a informační tabulky o započítávání, a
b)
uvedou vysvětlující informace o použitých metodikách a údajích, jak se vyžaduje ve zprávě o národní inventuře v souladu s rozhodnutím 2/CMP.8 podle Kjótského protokolu a jeho přílohou II.
Článek 41
Zvláštní požadavky na vykazování
1. Odchylně od článku 38 tohoto nařízení předloží členský stát pro činnosti související s obhospodařováním lesů a odlesňováním v případě, že s ohledem na svou povinnost započítávání podle Kjótského protokolu podává informace v souladu s ustanoveními o lesních kulturách uvedenými v bodech 37 až 39 přílohy rozhodnutí 2/CMP.7, za účelem splnění svých povinností podle rozhodnutí č. 529/2013/EU zvláštní tabulky společného formátu vykazování, které jsou vyplněny, aniž by se použila ustanovení uvedená v bodech 37 až 39 přílohy rozhodnutí 2/CMP.7.
2. Odchylně od článku 38 tohoto nařízení předloží členský stát, který si nezvolil obhospodařování orné půdy nebo obhospodařování pastvin podle Kjótského protokolu, informace o odvodňování a zavodňování mokřadů pro započítávání podle zmíněného protokolu, a pokud tento členský stát uplatňuje čl. 3 odst. 3 rozhodnutí č. 529/2013/EU, předloží pro tyto činnosti zvláštní tabulky společného formátu vykazování, které jsou vyplněny v souladu se zmíněným rozhodnutím.
Článek 42
Předkládání informací
1. Informace odpovídající požadavkům na vykazování uvedeným v článcích 39, 40 a 41 tohoto nařízení se Komisi předkládají jako zvláštní příloha zprávy o národní inventuře uvedené v čl. 7 odst. 3 nařízení (EU) č. 525/2013.
2. Pokud se nepoužije článek 38 tohoto nařízení, předloží členské státy s ohledem na své povinnosti týkající se podávání zpráv podle čl. 3 odst. 2 prvního pododstavce a odst. 3 rozhodnutí č. 529/2013/EU informace v souladu s článkem 3 tohoto nařízení a uvedou příslušné údaje v příloze zprávy o národní inventuře uvedené v čl. 7 odst. 3 nařízení (EU) č. 525/2013.
Článek 43
Vykazování na konci období započítávání
Pro účely čl. 7 odst. 2 nařízení (EU) č. 525/2013 předloží členské státy informace v souladu s článkem 3 tohoto nařízení a podle ustanovení obsažených v této kapitole.
KAPITOLA V
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 44
Zrušení a přechodné ustanovení
Rozhodnutí č. 2005/166/ES se zrušuje. Účinky článků 18, 19 a 24 jsou zachovány.
Článek 45
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 30. června 2014.
A BIZOTTSÁG 749/2014/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2014. június 30.)
a tagállamok által az 525/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet értelmében jelentett információk felépítéséről, formátumáról, benyújtási eljárásáról és felülvizsgálatáról
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának nyomon követésére és bejelentésére, valamint az éghajlatváltozással kapcsolatos egyéb információk nemzeti és uniós szintű bejelentésére szolgáló rendszerről, valamint a 280/2004/EK határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. május 21-i 525/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 7. cikke (7) és (8) bekezdésére, 8. cikke (2) bekezdésére, 12. cikke (3) bekezdésére, 17. cikke (4) bekezdésére és 19. cikke (5) bekezdésére,
mivel:
(1)
Az ENSZ Éghajlat-változási Keretegyezménye (UNFCCC) - melyet a 94/69/EK tanácsi határozat (2) hagyott jóvá -, a keretegyezményhez tartozó, a 2002/358/EK tanácsi határozattal (3) jóváhagyott Kiotói Jegyzőkönyv, valamint a 2009-ben elfogadott, integrált energiaügyi és éghajlat-változási csomagként említett uniós jogszabálycsomag értelmében fennálló, az üvegházhatást okozó gázok összes kibocsátásának korlátozásával vagy csökkentésével kapcsolatos uniós és tagállami kötelezettségek teljesítésében elért tényleges haladás értékelésének lehetővé tétele érdekében szükség van azokra az információkra, amelyeket az 525/2013/EU rendelet értelmében a Bizottság részére jelentenek. Ezek az információk egyúttal lehetővé teszik az Unió éves jelentéseinek az UNFCCC és a Kiotói Jegyzőkönyv szerinti kötelezettségeknek megfelelő elkészítését.
(2)
Az UNFCCC részes feleinek konferenciáján - mely a Kiotói Jegyzőkönyvben részes felek találkozójául szolgál - elfogadott 19/CMP.1. határozat az egyezmény részes felei számára kötelezően követendő iránymutatásokat határoz meg az üvegházhatást okozó gázok nemzeti nyilvántartási rendszereire vonatkozóan. Az UNFCCC részes feleinek konferenciáján elfogadott, az UNFCCC I. mellékletében felsorolt részes felek éves jegyzékeire vonatkozó UNFCCC jelentéstételi iránymutatások felülvizsgálatáról szóló 24/CP.19. határozatban az egyezmény részes felei megállapodtak az Éghajlat-változási Kormányközi Testület (IPCC) által az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának nemzeti jegyzéke tekintetében 2006-ban kiadott iránymutatások alkalmazásáról, az új IPCC globális felmelegedési potenciál értékeinek használatáról, valamint az e határozat mellékletében foglalt felülvizsgált egységes jelentéstételi táblázatok alkalmazásáról.
(3)
Mivel a 280/2004/EK határozatot (4) felváltotta az 525/2013/EU rendelet, a 280/2004/EK határozat végrehajtására vonatkozó szabályokra vonatkozó 2005/166/EK bizottsági határozatot (5) úgy kell módosítani, hogy figyelembe vegye a nemzetközi szinten elfogadott iránymutatások változásait és biztosítsa azon rendelkezések végrehajtásának egységes feltételeit, amelyek az 525/2013/EU rendeletben újnak minősülnek a 280/2004/EK határozathoz képest. Ezeknek az egységes végrehajtási rendelkezéseknek ki kell terjedniük az üvegházhatást okozó gázok jegyzékéről szóló jelentésre, az üvegházhatást okozó gázok kibocsátására vonatkozó, hozzávetőleges adatokat tartalmazó jegyzékekről szóló jelentésekre, a szakpolitikákra és intézkedésekre, valamint az előrejelzésekre vonatkozó információkra, továbbá az árverezésből származó bevételeknek és a projektekből származó jóváírásoknak az 529/2013/EU európai parlamenti és tanácsi határozat (6) alkalmazásában történő felhasználására. Mivel a 2005/166/EK irányelvet számos ponton módosítani kell, helyénvaló azt hatályon kívül helyezni és új jogszabállyal felváltani.
(4)
Annak biztosítására, hogy a 406/2009/EK európai parlamenti és tanácsi határozatnak (7) való megfelelés hiteles, egységes, átlátható módon és megfelelő időben kerüljön értékelésre, az 525/2013/EU rendelet rendelkezik az üvegházhatást okozó gázok tagállamok által benyújtott jegyzékeivel kapcsolatos uniós szintű felülvizsgálati folyamatról. Annak érdekében, hogy a felülvizsgálati folyamat időben és hatékony módon kerülhessen végrehajtásra, meg kell határozni az üvegházhatást okozó gázok tagállamok által benyújtott jegyzékeit érintő átfogó és éves felülvizsgálatok lefolytatására vonatkozó menetrendet és fázisokat.
(5)
A C(2014) 1539 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (8) olyan érdemi követelményeket határoz meg az uniós nyilvántartási rendszerre vonatkozóan, amelyek az UNFCCC részes feleinek konferenciáján - mely a Kiotói Jegyzőkönyvben részes felek találkozójául szolgál - elfogadott 19/CMP.1. határozat szerinti kötelezettségek teljesítését célozzák. A kötelezettségek hatékony és időben való biztosítása érdekében szükséges meghatározni a Bizottság és a tagállamok között folytatandó, az üvegházhatást okozó gázok uniós jegyzékéről szóló jelentés elkészítésével kapcsolatos együttműködés és koordináció menetrendjét.
(6)
Annak érdekében, hogy az Unió és a tagállamok jelentéstételi kötelezettsége tekintetében a Kiotói Jegyzőkönyv alapján vállalt kötelezettségek teljesítésére biztosított kiegészítő időszak leteltét követően is szavatolható legyen a jogbiztonság, a 2005/166/EK határozat 18., 19. és 24. cikkének hatályát fenn kell tartani.
(7)
Az e rendeletben előírt rendelkezések összhangban vannak az Éghajlatváltozási Bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
TÁRGY ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK
1. cikk
Tárgy
Ez a rendelet az 525/2013/EK rendeletre vonatkozó végrehajtási szabályokat állapít az alábbiak tekintetében:
a)
tagállami jelentések az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának jegyzékeiről, az üvegházhatást okozó gázok kibocsátására vonatkozó, becsült adatokat tartalmazó jegyzékekről, a szakpolitikákra és intézkedésekre, valamint az előrejelzésekre vonatkozó információkról, az árverésekből származó bevételek és a projektekből származó jóváírások felhasználásáról az 525/2013/EU rendelet 7., 8., 12., 13., 14. és 17. cikkének megfelelően;
b)
tagállami jelentések az 529/2013/EU határozatnak megfelelően;
c)
az üvegházhatást okozó gázok tagállamok által benyújtott jegyzékeit érintő átfogó és éves felülvizsgálatok lefolytatására vonatkozó menetrend és fázisok az 525/2013/EU rendelet 19. cikkének megfelelően;
d)
a Bizottság és a tagállamok között folytatandó, az üvegházhatást okozó gázok uniós jegyzékéről szóló jelentés elkészítésével kapcsolatos együttműködés és koordináció menetrendje.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
1.
„egységes jelentéstételi táblázat”: az üvegházhatást okozó gázok emberi eredetű, forrásonkénti kibocsátására és nyelőnkénti eltávolítására vonatkozó információk feltüntetésére alkalmas táblázat, melyet az ENSZ Éghajlat-változási Keretegyezménye (UNFCCC) részes feleinek konferenciáján elfogadott 24/CP.19. határozat II. melléklete és az UNFCCC részes feleinek konferenciáján - mely a Kiotói Jegyzőkönyvben részes felek találkozójául szolgál - elfogadott 6/CMP.9. határozat melléklete tartalmaz;
2.
„referenciamegközelítés”: az Éghajlat-változási Kormányközi Testület (IPCC) referenciamegközelítése, amelyet az üvegházhatást okozó gázok nemzeti jegyzékeire vonatkozó 2006. évi IPCC-iránymutatások tartalmaznak, melyek a C(2014) 1539 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet 6. cikkének megfelelően alkalmazandók;
3.
„1. számú megközelítés”: a 2006. évi IPCC-iránymutatások vagy a bevált gyakorlatokra vonatkozó 2003. évi IPCC-iránymutatások szerinti alapvető módszer;
4.
„kulcskategória”: olyan kategória, amelynek jelentős hatása van egy tagállam vagy az Unió üvegházgáz-kibocsátási jegyzékére a kibocsátások és elnyelések abszolút értékben kifejezett szintje, a kibocsátások és elnyelések tendenciája vagy a kibocsátások és elnyelések bizonytalansága terén;
5.
„ágazati megközelítés”: a 2006. évi IPCC-iránymutatásokban rögzített ágazati IPCC-megközelítés.
II. FEJEZET
A TAGÁLLAMOK JELENTÉSEI
3. cikk
Az üvegházgáz-kibocsátásokra vonatkozó jelentések általános szabályai
(1) Az 525/2013/EU rendelet 7. cikkének (1)-(5) bekezdésében felsorolt információkat a tagállamok jelentik a Bizottságnak, illetve másolatban az Európai Környezetvédelmi Ügynökségnek oly módon, hogy a C(2014) 1539/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet 6. cikkének és e rendelet szabályainak megfelelően kitöltik:
a)
az egységes jelentéstételi táblázatokat, melyek a rendelkezésükre álló szoftvertől függően tartalmazzák több munkalapos vagy XML-formátumú (Extensible Markup Language) adatfájlok teljes készletét, lefedve ezzel az 525/2013/EU rendelet szerinti földrajzi területüket;
b)
a Kiotói Jegyzőkönyv által meghatározott, az UNFCCC részes feleinek konferenciáján - mely a Kiotói Jegyzőkönyvben részes felek találkozójául szolgál - elfogadott, kibocsátáscsökkentési egységekre vonatkozó szabványos elektronikus űrlapokat, figyelembe véve a vonatkozó jelentéstételi utasításokat;
c)
e rendelet I-VIII. és X-XV. mellékletét.
(2) Az 525/2013/EU rendelet 7. cikkének (3) bekezdésében említett, nemzeti jegyzékről szóló teljes jelentést a 24/CP.19. határozat I. mellékletében foglalt, az üvegházhatást okozó gázok éves jegyzékeire vonatkozó UNFCCC jelentéstételi iránymutatások függelékében meghatározott felépítés szerint és az ebben a rendeletben előírt szabályok figyelembevételével kell összeállítani.
4. cikk
Jelentéstétel a nemzeti jegyzékről szóló jelentés vagy annak valamely melléklete alkalmazásával
(1) A tagállamoknak a 6., 7. és 9-16. cikkben előírt információkat és táblázatokat a nemzeti jegyzékről szóló jelentésbe vagy annak valamely külön mellékletébe kell belefoglalniuk annak megfelelően, ahogy azt az I. melléklet meghatározza.
(2) Amennyiben a tagállamok választhatnak, hogy az információkat és táblázatokat a nemzeti jegyzékről szóló jelentésbe foglalják-e bele vagy annak valamely külön mellékletébe, az I. melléklet kitöltésével egyértelműen meg kell adniuk, hol tüntették fel az információt.
5. cikk
A jelentéstétel folyamata
A tagállamok az 525/2013/EU rendelet 4., 5., 7., 8. és 12-17. cikke szerinti információk benyújtásához az Európai Környezetvédelmi Ügynökség ReportNet eszközeit használják, melyek a 401/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (9) alapján állnak rendelkezésre.
6. cikk
Jelentéstétel a nemzeti nyilvántartási rendszerekről
(1) Az 525/2013/EU rendelet 5. cikkének (1) bekezdése szerinti nemzeti nyilvántartási rendszerekkel kapcsolatos információkról a tagállamok szöveges formában nyújtanak be jelentést, melyben megadják:
a)
az adott tagállam nemzeti jegyzékéért teljes körű felelősséget viselő nemzeti szerv nevét és elérhetőségét;
b)
a különböző ügynökségeknek és szerveknek a nyilvántartás tervezési, elkészítési és irányítási folyamataival kapcsolatos szerep- és felelősségi körét, valamint a nyilvántartás elkészítése érdekében hozott intézményi, jogi és eljárási intézkedéseket;
c)
a tevékenységére vonatkozó adatok gyűjtésével, a kibocsátási tényezők és a módszerek kiválasztásával, valamint a kibocsátásbecslések elkészítésével kapcsolatos folyamat leírását;
d)
az alkalmazott megközelítések leírását és a kulcskategóriák beazonosításának eredményeit;
e)
azon folyamatok leírását, amelyek meghatározzák, hogy mikor kell elvégezni a már benyújtott jegyzék adatainak újraszámítását;
f)
a minőségbiztosítási és minőségellenőrzési terv, a végrehajtás, valamint a meghatározott minőségi célok leírását, továbbá az UNFCCC részes feleinek konferenciáján - mely a Kiotói Jegyzőkönyvben részes felek találkozójául szolgál - elfogadott 19/CMP.1. határozatban meghatározott, nemzeti rendszerekre vonatkozó iránymutatásokkal összhangban lévő külső és belső értékelési és felülvizsgálati folyamatokról és azok eredményeiről szóló információkat;
g)
a nyilvántartásról szóló hivatalos vizsgálat és jóváhagyás folyamatának leírását.
(2) A tagállamok megküldik azon intézkedések leírását, amelyek biztosítják a jegyzékbe vételért felelős illetékes hatóságok hozzáférését az 525/2013/EU rendelet 5. cikkének (2) bekezdésében említett adatokhoz; a leírásnak tartalmaznia kell többek között az adatokat rendelkezésre bocsátó szervezetekről szóló információkat, az adatokhoz való rendszeres hozzáférés menetrendjét, valamint a hozzáférhető adatok bontási és teljességi szintjét.
7. cikk
A légköri szennyező anyagokra vonatkozóan közölt adatok konzisztenciájáról szóló jelentés
(1) A tagállamoknak szöveges tájékoztatást kell nyújtaniuk az 525/2013/EU rendelet 7. cikke (1) bekezdése m) pontjának i. alpontja szerinti ellenőrzési eredményekről és az 525/2013/EU rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerinti adatok konzisztenciájáról; a tájékoztatásnak magában kell foglalnia a következőket:
a)
rövid értékelés arról, hogy a tagállamok által a 2001/81/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (10) alapján és az ENSZ Európai Gazdasági Bizottságának (ENSZ-EGB) a nagy távolságra jutó, országhatárokon átterjedő levegőszennyezésről szóló egyezménye keretében benyújtott jegyzékekben szereplő, szén-monoxid (CO), kén-dioxid (SO2), valamint a nitrogén-oxidok (NOx) és az illékony szerves vegyületek kibocsátására vonatkozó becslések konzisztensek-e azokkal a megfelelő becslésekkel, amelyeket az 525/2013/EU rendelet szerinti, üvegházhatást okozó gázkibocsátások jegyzékei tartalmaznak;
b)
a 2001/81/EK irányelv és az ENSZ-EGB-nek a nagy távolságra jutó, országhatárokon átterjedő levegőszennyezésről szóló egyezménye keretében benyújtott azon jelentések benyújtási időpontjai, amelyeket összehasonlítottak az 525/2013/EU rendelet szerint benyújtott jegyzékkel.
(2) Amennyiben az e cikk (1) bekezdésében említett ellenőrzés eredménye +/- 5 %-ot meghaladó eltérést mutat egy adott légköri szennyező anyagnak az 525/2013/EU rendelet szerinti és a 2001/81/EK irányelv szerinti, illetve az ENSZ-EGB-nek a nagy távolságra jutó, országhatárokon átterjedő levegőszennyezésről szóló egyezménye szerinti, az X-2. évre vonatkozó összkibocsátása között, nem számítva a földhasználatból, földhasználat-megváltoztatásból és erdőgazdálkodásból (LULUCF) eredő kibocsátásokat, akkor az érintett tagállam az (1) cikk szerinti szöveges tájékoztatáson túlmenően az e rendelet II. mellékletében meghatározott táblázat felhasználásával is köteles jelentést tenni a szóban forgó légköri szennyező anyagról.
(3) Ha a (2) bekezdésben említett, +/- 5 %-ot meghaladó eltérés a hibás adatok helyesbítéséből, illetve az egyes jogi eszközök földrajzi hatókörének vagy alkalmazási területének különbözőségéből adódik, a tagállamoknak elegendő csupán a szöveges tájékoztatásra szorítkozniuk.
8. cikk
Jelentéstétel az újraszámításokról
Az e rendelet III. mellékletében meghatározott táblázat felhasználásával a tagállamok jelentést tesznek az 525/2013/EU rendelet 7. cikke (1) bekezdésének e) pontja szerinti bázisévre vagy időszakra és az X-3. évre vonatkozó újraszámítások okairól.
9. cikk
Jelentéstétel az ajánlások és kiigazítások végrehajtásáról
(1) Az 525/2013/EU rendelet 7. cikke (1) bekezdésének j) pontja értelmében, az e rendelet IV. mellékletében meghatározott táblázat felhasználásával a tagállamok jelentést tesznek minden olyan kiigazítás és minden olyan ajánlás végrehajtásáról, amelyet a legutoljára közzétett UNFCCC felülvizsgálati jelentés felsorol; a tagállami jelentésben meg kell adni többek között az ilyen ajánlás végre nem hajtásának okait.
(2) Az e rendelet IV. mellékletében meghatározott táblázat felhasználásával a tagállamok jelentést tesznek minden olyan ajánlás végrehajtásának állásáról, amelyet a 35. cikk (2) bekezdése szerinti legfrissebb felülvizsgálati jelentés felsorol.
10. cikk
Jelentéstétel a közölt kibocsátási adatoknak és a kibocsátáskereskedelmi rendszer adatainak konzisztenciájáról
(1) Az e rendelet V. mellékletében meghatározott táblázat felhasználásával a tagállamok jelentést tesznek az 525/2013/EU rendelet 7. cikke (1) bekezdésének k) pontjában említett adatokról.
(2) A tagállamok szöveges tájékoztatást nyújtanak az 525/2013/EU rendelet 7. cikke (1) bekezdésének l) pontja szerinti ellenőrzési eredményekről.
11. cikk
Jelentéstétel a fluortartalmú üvegházgázokra vonatkozó adatokról
A tagállamok szöveges tájékoztatást nyújtanak az 525/2013/EU rendelet 7. cikke (1) bekezdése m) pontjának ii. alpontja szerinti ellenőrzési eredményekről; a tájékoztatásnak tartalmaznia kell többek között:
a)
a tagállam által végzett ellenőrzések részletességének ismertetését, az összehasonlított adatsorokat és megküldött információkat;
b)
az ellenőrzések legfontosabb eredményeit és a leglényegesebb eltérések magyarázatait;
c)
arra vonatkozó tájékoztatást, hogy a 842/2006/EK rendelet (11) 3. cikkének (6) pontjában említett üzemeltetők által gyűjtött adatok felhasználásra kerültek-e, illetve miként;
d)
amennyiben az ellenőrzéseket nem végezték el, arra vonatkozó magyarázatot, hogy azokat miért nem tekintették relevánsnak.
12. cikk
Jelentéstétel az energiaadatokkal való konzisztenciáról
(1) Az 525/2013/EU rendelet 7. cikke (1) bekezdése m) pontjának iii. alpontja értelmében a tagállamok szöveges tájékoztatást nyújtanak az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának jegyzékében foglalt adatok alapján kiszámolt referenciamegközelítés és az 1099/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (12) 4. cikke és az e rendelet B. mellékletének megfelelően jelentett adatok alapján számított referenciamegközelítés közötti összehasonlításról.
(2) A VI. melléklet szerinti táblázat felhasználásával a tagállamok mennyiségi tájékoztatást és magyarázatot nyújtanak a +/- 2 %-ot meghaladó azon eltérésekre, amelyek a teljes látható nemzeti fosszilis energiahordozó-felhasználásban mutatkoznak az X-2 évre vonatkozóan, összesített szinten, valamennyi fosszilis energiahordozó-kategória tekintetében.
13. cikk
Jelentéstétel a nemzeti nyilvántartási rendszerekben vagy kibocsátásiegység-forgalmi jegyzékekben bekövetkező változásokról
A nemzeti jegyzékről szóló jelentés megfelelő fejezeteiben a tagállam egyértelműen jelzi, ha az 525/2013/EU rendelet 7. cikke (1) bekezdésének n) és o) pontjában említett nemzeti nyilvántartási rendszerekben vagy kibocsátásiegység-forgalmi jegyzékekben a nemzeti jegyzékről szóló jelentés utolsó benyújtása óta nem történt változás.
14. cikk
Jelentéstétel a bizonytalanságról és a teljességről
(1) Az 525/2013/EU rendelet 7. cikke (1) bekezdésének p) pontja szerinti bizonytalanságról szóló jelentéstétel céljából a tagállamok 1. számú megközelítés szerinti bizonytalanságbecslést nyújtanak be a következők tekintetében:
a)
kibocsátási szintek és tendenciák, valamint
b)
a tevékenységgel kapcsolatos adatok, kibocsátási tényezők vagy a megfelelő kategóriaszinten alkalmazott más becslési paraméterek, az e rendelet VII. melléklete szerinti táblázat felhasználásával.
(2) Az 525/2013/EU rendelet 7. cikke (1) bekezdésének p) pontja szerinti általános teljességi értékelésnek a következőket kell magában foglalnia:
a)
azon kategóriák áttekintése, amelyeket a 24/CP.19. határozat I. mellékletében foglalt, üvegházhatást okozó gázokra vonatkozó UNFCCC jelentéstételi iránymutatások alapján „nem becsültként” jelentettek, valamint erre a jelölésmódra vonatkozó részletes magyarázatok, különösen olyan esetekben, amelyekre nézve az üvegházhatást okozó gázok nemzeti jegyzékeire vonatkozó 2006. évi IPCC-iránymutatások becslési módszereket írnak elő az ilyen gázok kibocsátásai tekintetében;
b)
az üvegházhatást okozó gázok nemzeti jegyzéke földrajzi hatókörének ismertetése.
(3) Amennyiben egy tagállam az UNFCCC és a Kiotói Jegyzőkönyv keretében, illetve az 525/2013/EU rendelet keretében eltérő földrajzi hatókörű jegyzéket nyújt be, a szóban forgó tagállamnak az Unió területén fekvő területeire vonatkozó jegyzék összeállításakor röviden ismertetnie kell azon elveket és módszereket, amelyeket annak érdekében alkalmazott, hogy az Unió területe tekintetében jelentett kibocsátásokat és elnyeléseket megkülönböztesse a nem az Unió területe tekintetében jelentett kibocsátásoktól és elnyelésektől.
15. cikk
Jelentéstétel az üvegházhatást okozó gázok uniós jegyzékéről szóló jelentés elkészítéséhez szükséges egyéb elemekről
(1) Ahhoz, hogy össze lehessen állítani az 525/2013/EU rendelet 7. cikke (1) bekezdésének p) pontja szerinti, az üvegházhatást okozó gázok uniós jegyzékéről szóló jelentést, a tagállamok XML-formátumú adatfájlok és egységes jelentéstételi táblázatok felhasználásával jelentést tesznek az azon kategóriák esetében alkalmazott kibocsátási tényezőkről és módszertanról, amelyek uniós kulcskategóriaként kerültek meghatározásra.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában a Bizottság a jegyzék benyújtását megelőző év október 31-éig rendelkezésre bocsátja az uniós kulcskategóriák legfrissebb listáját.
(3) A tagállamok ágazatonként és összesítve ismertetik és értelmezik a múltbeli kibocsátási tendenciákat és az egyes évek egymáshoz viszonyított váltakozásait, többek között megadják azon beazonosított főbb tényezőket, amelyek e tendenciákat jelentősen befolyásolják. A hangsúlyt a legutóbbi nyilvántartási év 1990-es állapottal való összevetésének értelmezésére, valamint a legutóbbi jelentéstételi évek egymáshoz viszonyított, különösen az X-3. évnek az X-2. évhez viszonyított változásainak értelmezésére kell helyezni.
16. cikk
Jelentéstétel a módszertani leírásokat érintő nagyobb változásokról
A VIII. melléklet szerinti táblázat felhasználásával a tagállamok minden év március 15-éig jelentést tesznek azon fontosabb, módszertani leírásokat érintő változásokról, amelyek a nemzeti jegyzékről szóló jelentésben történtek annak az előző év április 15-én esedékes benyújtása óta.
17. cikk
Jelentéstétel az üvegházhatást okozó gázok hozzávetőleges adatokat tartalmazó jegyzékéről
(1) A tagállamok az egységes jelentéstételi táblázatnak (2. összefoglaló táblázat) megfelelően jelentést tesznek az 525/2013/EU rendelet 8. cikke (1) bekezdése szerinti, az üvegházhatást okozó gázok kibocsátására vonatkozó, hozzávetőleges adatokat tartalmazó jegyzékekről a következőképpen:
a)
a forráskategóriákra olyan szintű bontást kell alkalmazni, hogy az visszatükrözze az X-1. évre vonatkozó becslések elkészítéséhez rendelkezésre álló azon adatokat és módszereket, amelyek a tevékenységgel kapcsolatosak;
b)
az LULUCF ágazatból származó, hozzávetőleges CO2-egyenértékben kifejezett összkibocsátást és -elnyelést nem kell számítani;
c)
a táblázatba - az adatok rendelkezésre állása esetén - be kell iktatni két oszlopot azon kibocsátások forráskategóriánkénti jelentésére, amelyek egyfelől a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (13) létrehozott Uniós kibocsátáskereskedelmi rendszer, másfelől a 406/2009/EK határozat hatálya alá esnek.
(2) A tagállamok magyarázatokkal szolgálnak, többek között a 2. összefoglaló táblázatban jelentett kibocsátásokra vonatkozó tendenciák főbb tényezőivel kapcsolatban, összehasonlításban a már benyújtott jegyzékkel. E magyarázatok kizárólag a X-1. évet érintő becslések elkészítése céljából rendelkezésre álló adatokra vonatkozhatnak.
18. cikk
Az üvegházhatást okozó gázok uniós jegyzékének elkészítését célzó együttműködés és koordináció menetrendje
A IX. mellékletben meghatározott időkeret figyelembevételével a tagállamok és a Bizottság együttműködik és összehangolja feladatait az üvegházhatást okozó gázok uniós jegyzékének elkészítése és az uniós jegyzékről szóló jelentés összeállítása terén.
19. cikk
Jelentéstétel a kibocsátható mennyiség meghatározásáról
A kiszámítás megkönnyítését szolgáló jelentésről szóló 2/CMP.8 határozat I. mellékletével összhangban, a Kiotói Jegyzőkönyv 3. cikkének 7a., 8. és 8a. bekezdése alapján a tagállamok a második kötelezettségvállalási időszakra vonatkozóan jelentést nyújtanak be a Bizottság részére a közösen, illetve az Unió által kibocsátható mennyiség kiszámítását megkönnyítő adatokkal, három hónappal a szóban forgó jelentésnek az UNFCCC-hez való benyújtására vonatkozó határidő lejárta előtt.
20. cikk
Jelentéstétel a szakpolitikák és intézkedések, valamint az előrejelzések nemzeti és uniós rendszerei tekintetében
A tagállamok jelentést tesznek az 525/2013/EU rendelet 13. cikke (1) bekezdésének a) pontja szerinti, a szakpolitikákkal, intézkedésekkel és előrejelzésekkel kapcsolatos nemzeti rendszerekről; a jelentésnek tartalmaznia kell többek között a következőket:
a)
a releváns intézményi, jogi és eljárási intézkedéseket érintő információk, ideértve az érintett tagállam szakpolitikai értékeléséért és az üvegházhatást okozó gázok emberi eredetű kibocsátására vonatkozó előrejelzésekért teljes körű felelősséget viselő megfelelő nemzeti szerv(ek) kijelölését;
b)
a szakpolitikák értékelése, valamint az üvegházhatást okozó gázok emberi eredetű, forrásonkénti kibocsátásaira és nyelőnkénti eltávolítására vonatkozó előrejelzések elkészítése érdekében a tagállamokon belül meghozott releváns intézményi, jogi és eljárási intézkedések ismertetése;
c)
a szakpolitikákkal és intézkedésekkel kapcsolatban benyújtott adatok, valamint az előrejelzésekkel kapcsolatban benyújtott információk naprakész voltát, átláthatóságát, pontosságát, koherenciáját, összehasonlíthatóságát és teljességét biztosító releváns eljárási intézkedések és menetrendek leírása;
d)
az adatok gyűjtésével és felhasználásával kapcsolatos teljes eljárás ismertetése, valamint annak értékelése, hogy a szakpolitikák, az intézkedések és az előrejelzés-készítés értékelését konzisztens adatgyűjtési és -felhasználási eljárások támasztják-e alá, továbbá azon ágazatok megnevezése, amelyek tekintetében előrejelzések készültek;
e)
a szakpolitikák értékelését szolgáló feltételezések, módszertanok és modellek kiválasztási folyamatának, valamint az üvegházhatást okozó gázok emberi eredetű kibocsátásaira vonatkozó előrejelzés-készítés folyamatának leírása;
f)
a minőségbiztosítási és minőségellenőrzési tevékenységeknek, valamint az elkészített előrejelzések érzékenységi elemzésének ismertetése.
21. cikk
Jelentéstétel a tagállamok dekarbonizációs fejlesztési stratégiáinak frissítéseiről
A tagállamok jelentést tesznek az 525/2013/EU rendelet 13. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerinti, a dekarbonizációs fejlesztési stratégiáikkal kapcsolatos frissítésekről; a jelentésnek tartalmaznia kell többek között:
a)
az elvégzett frissítés célját és rövid ismertetését;
b)
a dekarbonizációs fejlesztési stratégiának és frissítésének jogi státusát;
c)
a dekarbonizációs fejlesztési stratégián eszközölt módosításokat és a frissítés várható hatásait a végrehajtás tekintetében;
d)
a dekarbonizációs fejlesztési stratégiának és frissítésének végrehajtásával kapcsolatos folyamat menetrendjét és ismertetését, valamint - amennyiben rendelkezésre áll - a frissítéshez kapcsolódó várható költség és haszon értékelését;
e)
annak módját, ahogy az információkat az 525/2013/EU rendelet 4. cikkének (3) bekezdése értelmében a nyilvánosság számára elérhetővé teszik.
22. cikk
Jelentéstétel a szakpolitikákról és intézkedésekről
(1) A tagállamok az e rendelet XI. melléklete szerinti táblázat felhasználásával és a Bizottság által előírt jelentéstételi űrlap és benyújtási eljárás alkalmazásával jelentést tesznek az 525/2013/EU rendelet 13. cikke (1) bekezdésének c), d) és e) pontjában említett szakpolitikákról és intézkedésekről.
(2) A tagállamok az (1) bekezdésben említett táblázat adatain túlmenően, szöveges formában minőségi információkat jelentenek az (1) bekezdés szerint jelentett különféle szakpolitikák és intézkedések közötti kapcsolatokról, valamint arról, hogy e szakpolitikák és intézkedések miként járulnak hozzá a különböző előrejelzési forgatókönyvekhez, ideértve a dekarbonizációs fejlesztési stratégia megvalósításához való hozzájárulásuk értékelését is.
23. cikk
Jelentéstétel az előrejelzésekről
(1) A tagállamok az e rendelet XII. melléklete szerinti táblázat felhasználásával és a Bizottság által előírt jelentéstételi űrlap és benyújtási eljárás alkalmazásával jelentést tesznek az 525/2013/EU rendelet 14. cikkében említett, az üvegházhatást okozó gázok emberi eredetű, forrásonkénti kibocsátására és nyelőnkénti eltávolítására vonatkozó információkról.
(2) A tagállamok szöveges formában további információkat is nyújtanak az alábbiakat illetően:
a)
a üvegházhatást okozó gázok jelentett összkibocsátásával kapcsolatos érzékenységi elemzés eredményei, valamint egy rövid magyarázat arról, hogy mely paraméterek változtak és miként;
b)
a következő bontásban végzett érzékenységi elemzés eredményei: a 406/2009/EK határozat hatálya alá tartozó összkibocsátás, a 2003/87/EK irányelvvel létrehozott uniós kibocsátáskereskedelmi rendszer hatálya alá tartozó összkibocsátás, illetve - amennyiben ilyen adat rendelkezésre áll - a LULUCF ágazatból származó összkibocsátás;
c)
a jegyzékbeli adatok tárgyéve (bázisév) és a jegyzékről szóló, az előrejelzések kiindulópontjául használt jelentés éve;
d)
az előrejelzésekhez használt módszertanok, ideértve az alkalmazott modelleknek és azok ágazati, földrajzi és időbeli hatókörének rövid ismertetése, a modellekre vonatkozó további információkra való hivatkozások, valamint a legfontosabb alkalmazott külső feltételezésekre és paraméterekre vonatkozó adatok.
(3) Az Unió összesített előrejelzéseinek konzisztenciáját biztosítandó, kilenc hónappal az 525/2013/EU rendelet 14. cikkének (1) bekezdése szerinti, előrejelzésekkel kapcsolatos bejelentés benyújtásának lejárta előtt és a tagállamokkal történő egyeztetést követően a Bizottság ajánlást tesz szupranacionális szinten meghatározott paraméterek harmonizált értékeire, ideértve a kibocsátáskereskedelmi rendszer hatálya alá eső szén-dioxid-árakat, valamint a nemzetközi olaj- és szénimportárakat is.
24. cikk
Jelentéstétel az árverésből származó bevételek felhasználásáról
A tagállamok az e rendelet XIII. mellékletében meghatározott táblázat felhasználásával jelentést tesznek az 525/2013/EU rendelet 17. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontjában és 17. cikke (2) bekezdésében említett, az árverezésből származó bevételek felhasználására vonatkozó adatokról.
25. cikk
Jelentéstétel a projektekből származó jóváírásoknak a 406/2009/EK határozatnak való megfelelés érdekében történő felhasználásáról
A tagállamok az e rendelet XIV. mellékletében meghatározott táblázat felhasználásával jelentést tesznek az 525/2013/EU rendelet 17. cikke (1) bekezdésének a) és d) pontjában említett, a projektekből származó jóváírásoknak a 406/2009/EK határozatnak való megfelelés érdekében történő felhasználására vonatkozó adatokról.
26. cikk
Jelentéstétel a létrejött átruházásokra vonatkozó információk összefoglalásáról
(1) A tagállamok az e rendelet XV. mellékletében meghatározott táblázat felhasználásával jelentést tesznek a 406/2009/EK határozat 3. cikkének (4) és (5) bekezdése alapján létrejött átruházásokra vonatkozó információk összefoglalásáról.
(2) A Bizottság szolgálatai évente összefoglaló jelentést készítenek a tagállamok által rendelkezésre bocsátott adatokból, és azt elektronikus formában elérhetővé teszik. Az ilyen jelentések csak összesített adatokat tartalmazhatnak, és az egyes tagállamok tekintetében nem hozhatják nyilvánosságra az éves kibocsátási jogosultságok egységárait.
III. FEJEZET
AZ ÜVEGHÁZHATÁST OKOZÓ GÁZOK KIBOCSÁTÁSÁNAK UNIÓS SZAKÉRTŐI FELÜLVIZSGÁLATA
27. cikk
A felülvizsgálat megszervezése
(1) Az 525/2013/EU rendelet 19. cikke (1) és (2) bekezdésében említett felülvizsgálat elvégzésekor a Bizottság és az Európai Környezetvédelmi Ügynökség munkáját egy műszaki szakértői felülvizsgálati csoport támogatja.
(2) A felülvizsgálat során az Európai Környezetvédelmi Ügynökség titkárságként jár el.
(3) A Bizottság és az Európai Környezetvédelmi Ügynökség elegendő számú felülvizsgálati szakértőt választ ki, akik a nyilvántartás szerinti megfelelő ágazatokat képviselik; ezzel biztosítja az üvegházhatást okozó gázok érintett jegyzékének szakszerű felülvizsgálatát a rendelkezésre álló időn belül.
(4) A (3) bekezdés értelmében kiválasztott felülvizsgálati szakértőknek tapasztalatokkal kell rendelkezniük az üvegházhatást okozó gázok jegyzékének összeállítása terén, és lehetőleg tevékenyen kell részt venniük a felülvizsgálati folyamatban.
(5) A műszaki szakértői felülvizsgálati csoport azon tagja, aki részese volt valamely tagállam üvegházhatást okozó gázokkal kapcsolatos jegyzéke összeállításának, vagy aki azon tagállam állampolgára, amelynek jegyzékét felül kívánják vizsgálni, nem vehet részt a szóban forgó jegyzék felülvizsgálatában.
(6) A Bizottság és az Európai Környezetvédelmi Ügynökség törekszik annak biztosítására, hogy az üvegházhatást okozó gázok jegyzékének felülvizsgálata valamennyi érintett tagállamban következetesen és objektív módon kerüljön végrehajtásra annak érdekében, hogy biztosítva legyen a műszaki értékelés jó minősége.
(7) A felülvizsgálatokat dokumentumokon alapuló vagy központosított felülvizsgálatként kell elvégezni.
(8) A titkárság dönthet arról, hogy:
a)
ugyanabban az évben dokumentumokon alapuló és központosított felülvizsgálatra kerüljön sor;
b)
a dokumentumokon alapuló vagy a központosított felülvizsgálaton kívül országlátogatásra is sor kerüljön a műszaki szakértői felülvizsgálati csoport ajánlását és az érintett tagállammal való egyezetést követően.
28. cikk
A titkárság feladatai
A 27. cikk (2) bekezdésében említett titkárság feladatai a következők:
a)
a felülvizsgálati munkaterv elkészítése;
b)
a műszaki szakértői felülvizsgálati csoport munkájához szükséges információk összeállítása és rendelkezésre bocsátása;
c)
az e rendeletben meghatározott felülvizsgálati tevékenység koordinálása, ideértve a műszaki szakértői felülvizsgálati csoport és a felülvizsgálat alá vont tagállam által kijelölt kapcsolattartó(k) közötti kommunikációt, valamint egyéb gyakorlati intézkedések meghozatalát;
d)
a Bizottsággal történő egyeztetést követően azon esetek megerősítése, amikor a 31. cikk értelmében vett jelentős ügyek merülnek fel a tagállamnak az üvegházhatást okozó gázokkal kapcsolatos jegyzékét illetően;
e)
a végső és időközi felülvizsgálati jelentések összeállítása és bemutatása az érintett tagállamnak és a Bizottságnak.
29. cikk
Az éves felülvizsgálat első fázisa
A benyújtott információk 525/2013/EU rendelet 19. cikke (3) bekezdésének a) pontja szerinti átláthatóságának, pontosságának, koherenciájának, összehasonlíthatóságának és teljességének vizsgálatát célzó ellenőrzések a következőket foglalják magukban:
a)
arra vonatkozó értékelés, hogy a jelentés kiterjed-e az 525/2013/EU rendeletben előírt valamennyi kibocsátási forráskategóriára;
b)
arra vonatkozó értékelés, hogy a kibocsátási adatok idősorai konzisztensek-e;
c)
arra vonatkozó értékelés, hogy az implikált kibocsátási faktorok valamennyi tagállam tekintetében összehasonlíthatók-e, figyelembe véve, hogy az alapértelmezett IPCC kibocsátási tényezőknek különböző nemzeti adottságok felelnek meg;
d)
a „nem becsült” jelölésmód alkalmazásának értékelése, amennyiben elő vannak írva 1-es szintű IPCC módszerek, és a jelölésmód alkalmazása a 24/CP.19. határozat I. mellékletében foglalt, üvegházhatást okozó gázokra vonatkozó UNFCCC jelentéstételi iránymutatások 37. bekezdése alapján nem indokolt;
e)
a jegyzék benyújtása érdekében történő újraszámítások elemzése, különösen olyan esetben, amikor az újraszámítás eltérő módszertannal történik;
f)
az uniós kibocsátáskereskedelmi rendszer keretében jelentett, megvizsgált kibocsátások összehasonlítása az 525/2013/EU rendelet 7. cikke szerint jelentett üvegházgáz-kibocsátással olyan területek beazonosítása céljából, amelyeken a felülvizsgálat alá vont tagállam által benyújtott kibocsátási adatok és tendenciák jelentősen eltérnek más tagállamok adataitól;
g)
az Eurostat referenciamegközelítéséből fakadó eredmények összehasonlítása a tagállamok referenciamegközelítéséből fakadó eredményekkel;
h)
az Eurostat ágazati megközelítéséből fakadó eredmények összehasonlítása a tagállamok ágazati megközelítéséből fakadó eredményekkel;
i)
arra vonatkozó értékelés, hogy a korábbi uniós vagy UNFCCC felülvizsgálatokon alapuló azon ajánlások, amelyeket a tagállam nem hajtott végre, eredményeznének-e technikai korrekciót;
j)
arra vonatkozó értékelés, hogy az adott tagállam jegyzékében vannak-e esetleg valamely kulcskategória tekintetében túl- vagy alulbecslések.
30. cikk
Az éves felülvizsgálat második fázisának kiváltó oka
Az éves jelentés keretében el kell végezni a 32. cikkben meghatározott ellenőrzéseket, ha a 29. cikk szerinti ellenőrzések a 31. cikk értelmében vett jelentős ügyeket azonosítanak be, vagy ha egy tagállam ezt kéri, vagy ha a jegyzéket későn nyújtják be, és ezért a felülvizsgálat első fázisa a XVI. mellékletben meghatározott menetrend szerint már nem végezhető el, vagy abban az esetben, ha a felülvizsgálat első fázisát nem követi reakció.
31. cikk
Jelentőségi küszöb
(1) A korábbi uniós vagy UNFCCC felülvizsgálatokon alapuló azon ajánlások, amelyek nem kerültek végrehajtásra, az 525/2013/EU rendelet 19. cikke (4) bekezdésének a) pontja szerinti jelentős ügynek minősülnek, ha az ajánlás vagy kérdés az üvegházhatást okozó gázok jegyzékében szereplő adatok túl- vagy alulbecslésére vonatkozik, ami adott esetben technikai korrekciót eredményezhet, valamint ha a tagállam nem adott kielégítő magyarázatot arra, miért mulasztotta el az említett ajánlások végrehajtását.
(2) A jegyzékében szereplő adatok túl- vagy alulbecslése nem minősül az 525/2013/EU rendelet 19. cikke (4) bekezdésének a) pontja szerinti jelentős ügynek, ha az a felülvizsgálat alá vont jegyzék tárgyévében a tagállam üvegházhatást okozó összes gázkibocsátásának legfeljebb 0,05 %-át teszi ki (a LULUCF ágazatból származó kibocsátást nem számítva), vagy nem haladja meg az 500 kt CO2-egyenértéket, attól függően, hogy melyik érték az alacsonyabb.
32. cikk
Az éves felülvizsgálat második fázisa
(1) Az olyan esetek azonosítása céljából végzett, az 525/2013/EU rendelet 19. cikke (3) bekezdésének b) pontja szerinti ellenőrzések, amelyeknél a jegyzékben szereplő adatokat nem az UNFCCC útmutatásainak vagy az uniós szabályoknak megfelelően állították össze, a következőket foglalhatják magukban:
a)
a jegyzékben szereplő becslések részletes vizsgálata, ideértve a tagállam által a jegyzék elkészítéséhez alkalmazott módszertant;
b)
az érintett tagállam számára a felülvizsgálat alá vont jegyzék benyújtása előtt rendelkezésre bocsátott legfrissebb éves UNFCCC felülvizsgálati jelentésben vagy az e rendelet 35. cikkének (2) bekezdése szerinti végső felülvizsgálati jelentésben felsorolt, a jegyzékkel kapcsolatos becslések javítását célzó ajánlások tagállami végrehajtásának részletes elemzése; amennyiben az ajánlások nem kerültek végrehajtásra, a tagállam arra vonatkozó indoklásának részletes elemzése, hogy az ajánlások végrehajtását miért mulasztotta el;
c)
arra vonatkozó részletes értékelés, hogy az üvegházgáz-kibocsátásokra vonatkozó becslések nemzeti jegyzékének idősorai koherensek-e;
d)
arra vonatkozó részletes értékelés, hogy a tagállam által az adott benyújtandó jegyzékkel kapcsolatban az előzőhöz viszonyítva elvégzett újraszámítás átlátható módon került-e jelentésre, és az üvegházhatást okozó gázok nemzeti jegyzékeire vonatkozó 2006. évi IPCC-iránymutatásokkal összhangban történt-e;
e)
az e rendelet 29. cikke szerinti ellenőrzések eredményeinek, valamint a felülvizsgálat által érintett tagállam által a műszaki szakértői felülvizsgálati csoport kérdésére válaszként benyújtott kiegészítő információknak a nyomon követése, továbbá egyéb ellenőrzések.
(2) Az a tagállam, amely saját kérésére kívánja alávetni magát az (1) bekezdésben említett ellenőrzéseknek, erről a szándékáról a vonatkozó felülvizsgálat évét megelőző év október 31-ig értesíti a Bizottságot.
33. cikk
Átfogó felülvizsgálat
(1) Az 525/2013/EU rendelet 19. cikkének (1) bekezdésében említett átfogó felülvizsgálatnak ki kell terjednie a jegyzék egészét érintő, az e rendelet 29. és 32. cikke szerinti ellenőrzésekre.
(2) Az átfogó felülvizsgálat magában foglalhatja annak megvizsgálását, hogy az UNFCCC szerinti vagy az uniós felülvizsgálat keretében az egyik tagállam tekintetében beazonosított problémák más tagállamok esetében is felmerülnek-e.
34. cikk
Technikai korrekciók
(1) Az 525/2013/EU rendelet 19. cikke (3) bekezdése c) pontjának értelmében vett technikai korrekció szükségesnek tekintendő, ha a túlbecslések és alulbecslések átlépik az e rendelet 31. cikke szerinti jelentőségi küszöböt. Az e rendelet 35. cikkének (2) bekezdése szerinti végső felülvizsgálati jelentésbe csak a szükségesnek tekintett technikai korrekciókat kell belevenni, és hozzájuk bizonyítékokon alapuló indoklást kell csatolni.
(2) Amennyiben egy technikai korrekció az idősor nem minden évében lépi át a jelentőségi küszöböt, de a felülvizsgálat alá vont jegyzék legalább egyik tárgyévében igen, akkor a technikai korrekciót a felülvizsgálat alá vont összes többi évre vonatkozóan is ki kell számítani annak érdekében, hogy az idősor konzisztenciája biztosítva legyen.
35. cikk
Felülvizsgálati jelentés
(1) A titkárság minden év április 20-áig időközi felülvizsgálati jelentésben tájékoztatja az érintett tagállamot a 30. és 31. cikk szerinti jelentős ügyekről. E jelentés csak a legkésőbb március 31-ig felmerülő ügyeket tartalmazhatja.
(2) A felülvizsgálat befejezéséről a titkárság végső felülvizsgálati jelentésben tájékoztatja az érintett tagállamot:
a)
április 20-ig - azon esetekben, amelyekről nem készült az (1) bekezdés szerinti időközi felülvizsgálati jelentés;
b)
június 30-ig - ha az éves felülvizsgálat második fázisa véget ért;
c)
augusztus 30-ig - ha az átfogó felülvizsgálat véget ért.
36. cikk
Együttműködés a tagállamokkal
(1) A tagállamok:
a)
részt vesznek a felülvizsgálat valamennyi fázisában a XVI. melléklet szerinti menetrendnek megfelelően;
b)
az uniós felülvizsgálat céljaira nemzeti kapcsolattartót neveznek ki;
c)
szükség esetén szorosan együttműködnek a titkársággal az országlátogatás megszervezésében, illetve elhárítanak minden akadályt e látogatás elől;
d)
adott esetben a felülvizsgálati jelentéshez kapcsolódóan válaszokat, kiegészítő információkat és észrevételeket közölnek.
(2) A tagállamok kérésére a végső felülvizsgálati jelentésbe bele kell foglalni a felülvizsgálati megállapításokhoz fűzött megjegyzéseket.
(3) A Bizottság értesíti a tagállamokat a műszaki szakértői felülvizsgálati csoport összetételéről.
37. cikk
A felülvizsgálat menetrendje
Az átfogó és éves felülvizsgálatokat a XVI. mellékletben meghatározott menetrend szerint kell elvégezni.
IV. FEJEZET
JELENTÉSTÉTEL AZ 529/2013/EU HATÁROZATNAK MEGFELELŐEN
38. cikk
A párhuzamos jelentéstétel elkerülése
Amennyiben egy tagállam e rendelet 3. cikkének megfelelően nemzeti jegyzékről szóló jelentésébe felveszi azon információkat, amelyek felvétele az 529/2013/EU határozat értelmében kötelező, a szóban forgó tagállamot úgy kell tekinteni, hogy teljesítette az említett határozat szerinti vonatkozó jelentéstételi kötelezettségeit.
39. cikk
Jelentéstételi követelmények a szántóföldi gazdálkodási és a legelőgazdálkodási rendszerekkel kapcsolatban
(1) Amennyiben egy tagállam nemzeti jegyzékről szóló jelentésében nem szerepelteti az e rendelet 38. cikkében meghatározott információkat, köteles szöveges tájékoztatást nyújtani az 529/2013/EU határozat 3. cikke (2) bekezdése második albekezdésének a) pontjában említett, a szántóföldi gazdálkodásból és a legelőgazdálkodásból eredő kibocsátás és elnyelés becslésére szolgáló meglévő és kialakítandó rendszerekről, ideértve az alábbi elemeket is:
a)
a Kiotói Jegyzőkönyv keretében meghatározott, a 19/CMP.1. határozat melléklete szerinti nemzeti rendszerekre vonatkozó követelményekkel, valamint a 24/CP.19. határozat I. mellékletében foglalt, üvegházhatást okozó gázokra vonatkozó UNFCCC jelentéstételi iránymutatásokban meghatározott nemzeti intézkedésekre vonatozó követelményekkel összhangban hozott intézményi, jogi és eljárási intézkedések leírása;
b)
annak ismertetése, hogy a végrehajtott rendszerek miként konzisztensek a következő IPCC-jelentések szerinti követelményekkel: „a Kiotói Jegyzőkönyvből fakadó, kiegészítő módszereket is tartalmazó átdolgozott IPCC-iránymutatások, valamint a bevált módszerekre vonatkozó 2013. évi iránymutatások”, „az üvegházhatást okozó gázok nemzeti jegyzékeire vonatkozó, 2006. évi IPCC-iránymutatások”, valamint adott esetben „az üvegházhatást okozó gázok nemzeti jegyzékeire vonatkozó 2006. évi IPCC-iránymutatásokhoz készült, a vizes élőhelyekre vonatkozó 2013. évi kiegészítés”.
(2) A tagállamok az (1) bekezdésben meghatározott információkat külön jelentésként nyújtják be a Bizottságnak az alábbi ütemezés szerint:
a)
2016-ban az első jelentést a 2014-es jelentési évre vonatkozóan, beleértve a 2013. január 1-je utáni fejleményeket,
b)
2017-ben a második jelentést a 2015-ös jelentési évre vonatkozóan, továbbá
c)
2018-ban a harmadik jelentést a 2016-os jelentési évre vonatkozóan.
(3) Az első jelentést követő jelentéseikben foglalt információk tekintetében a tagállamok a hangsúlyt azon változásokra és fejleményekre helyezik, amelyek rendszereikben az előző jelentésükhöz képest történtek.
40. cikk
Jelentéstételi követelmények a szántóföldi gazdálkodásból és a legelőgazdálkodásból eredő kibocsátásra és elnyelésre vonatkozó éves becslésekkel kapcsolatban
(1) Azon tagállamok, amelyek választása a Kiotói Jegyzőkönyv keretében nem a szántóföldi gazdálkodásra és a legelőgazdálkodásra esett, a szántóföldi gazdálkodásból és a legelőgazdálkodásból eredő kibocsátásra és elnyelésre vonatkozóan az 529/2013/EU határozat 3. cikke (2) bekezdése második albekezdésének b) pontja szerinti kiindulási, előzetes és nem kötelező erejű éves becsléseket nyújtanak be, ideértve az adott bázisévvel vagy -időszakkal kapcsolatos, az 529/2013/EU határozat VI. mellékletében meghatározott adatokat is.
(2) Az első jelentést 2015-ben kell benyújtani a 2013-as jelentési évre vonatkozóan.
(3) Azon tagállamok, amelyekre alkalmazandó e cikk (1) bekezdése, a szántóföldi gazdálkodásból és a legelőgazdálkodásból eredő kibocsátásra és elnyelésre vonatkozóan az 529/2013/EU határozat 3. cikke (2) bekezdése második albekezdésének c) pontja szerinti éves végleges becsléseket a 2013. január 1. és 2020. december 31. közötti időszakban valamennyi jelentési év vonatkozásában az 529/2013/EU határozat VI. mellékletében meghatározott, releváns bázisévvel vagy -időszakkal kapcsolatos, végleges adatok rendelkezésre bocsátása révén nyújtják be.
(4) Az e cikk (1) és (2) bekezdése szerinti adatok benyújtásakor a tagállamoknak a következő követelményeknek kell megfelelniük:
a)
ki kell tölteniük a második kötelezettségvállalási időszak tekintetében a Kiotói Jegyzőkönyv keretében végzett tevékenységekre vonatkozóan minden releváns, a 6/CMP.9. határozat mellékletében foglalt egységes jelentéstételi táblázatot, ideértve a tevékenységi kör összefoglaló táblázatait, a földhasználat-változást feltüntető táblázatot és az elszámolási adatok táblázatát, valamint
b)
a nemzeti jegyzékről szóló jelentésbe magyarázó információkat kell foglalniuk az alkalmazott módszertanról és a felhasznált adatokról, összhangban a Kiotói Jegyzőkönyvön alapuló 2/CMP.8. határozattal és annak II. mellékletével.
41. cikk
Egyedi jelentéstételi követelmények
(1) E rendelet 38. cikkétől eltérve, amennyiben egy tagállam a 2/CMP.7. határozat mellékletének (37)-(39) bekezdésében meghatározott, erdőültetvényekre vonatkozó rendelkezésekkel összhangban jelentést nyújt be a Kiotói Jegyzőkönyv szerinti elszámolási kötelezettségei tekintetében, köteles az 529/2013/EU határozat szerinti kötelezettségei alapján az erdőgazdálkodási és erdőirtási tevékenységekre vonatkozóan külön egységes jelentéstételi táblázatokat benyújtani, melyek a 2/CMP.7. határozat melléklete (37)-(39) bekezdése szerinti rendelkezések alkalmazása nélkül töltendők ki.
(2) E rendelet 38. cikkétől eltérve, az a tagállam, amelynek választása a Kiotói Jegyzőkönyv keretében nem a szántóföldi gazdálkodásra és a legelőgazdálkodásra esett, jelentést nyújt be a vizes élőhelyek lecsapolásáról és elárasztással való helyreállításáról a Jegyzőkönyv szerinti elszámolás érdekében, illetve amennyiben a szóban forgó tagállam alkalmazza az 529/2013/EU határozat 3. cikkének (3) bekezdését, az adott tevékenységekre vonatkozóan külön egységes jelentéstételi táblázatokat nyújt be, melyeket az említett határozatnak megfelelően kell kitölteni.
42. cikk
Információk benyújtása
(1) Az e rendelet 39., 40. és 41. cikkében meghatározott jelentéstételi kötelezettségeknek megfelelő információkat az 525/2013/EU rendelet 7. cikkének (3) bekezdése szerinti, a nemzeti jegyzékről szóló jelentés külön mellékleteként kell benyújtani a Bizottság részére.
(2) Amennyiben e rendelet 38. cikke nem alkalmazható, a tagállamok az 529/2013/EU határozat 3. cikke (2) bekezdésének első albekezdése és 3. cikkének (3) bekezdése szerinti jelentéstételi kötelezettségük alapján az e rendelet 3. cikkének megfelelően tesznek jelentést, és abba belefoglalják az 525/2013/EU rendelet 7. cikkének (3) bekezdésében említett, nemzeti jegyzékről szóló jelentésük mellékletében foglalt információkat is.
43. cikk
Jelentéstétel az elszámolási időszak végén
Az 525/2013/EU rendelet 7. cikke (2) bekezdésének alkalmazásában a tagállamok ezen rendelet 3. cikkének és az ezen fejezet rendelkezéseinek megfelelően nyújtanak be információkat.
V. FEJEZET
ÁTMENETI ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
44. cikk
Hatályon kívül helyezés és átmeneti rendelkezés
A 2005/166/EK határozat hatályát veszti. A 18., 19. és 24. cikk hatályát fent kell tartani.
45. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. június 30-án.