ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 28. května 2014,
kterým se stanoví kritéria pro udělování ekoznačky EU pro teplovodní ohřívače
(oznámeno pod číslem C(2014) 3452)
(Text s významem pro EHP)
(2014/314/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 66/2010 ze dne 25. listopadu 2009 o ekoznačce EU (1), a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedeného nařízení,
po konzultaci s Výborem pro ekoznačku Evropské unie,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 66/2010 stanoví, že ekoznačku EU lze udělit produktům s omezeným dopadem na životní prostředí během celého jejich životního cyklu.
(2)
Nařízení (ES) č. 66/2010 stanoví, že zvláštní kritéria pro udělování ekoznačky EU mají být stanovena podle skupin produktů.
(3)
Komise vypracovala předběžnou zprávu o technických, environmentálních, hospodářských a právních aspektech skupiny produktů „teplovodní ohřívače“, jež se obvykle používají v Unii, a zveřejnila je, aby bylo možné se k nim vyjádřit. Studie, na níž se tato zpráva zakládá (dále jen „studie“), byla navržena ve spolupráci se zúčastněnými a dotčenými stranami z Unie i třetích zemí.
(4)
Výsledky studie, jež byly předloženy v předběžné zprávě, ukázaly, že na celkovém dopadu teplovodních ohřívačů na životní prostředí se nejvýznamněji podílí spotřeba energie ve fázi používání produktu. Proto by mělo být podporováno používání energeticky účinných teplovodních ohřívačů s nízkými emisemi skleníkových plynů a navíc by měly být podpořeny takové ohřívače, které využívají technologie šetrnější k životnímu prostředí a u nichž je prokázána bezpečnost pro spotřebitele.
(5)
Je třeba stanovit kritéria ekoznačky EU pro skupinu produktů „teplovodní ohřívače“.
(6)
Kritéria a související požadavky na posuzování a ověřování by měly být platné čtyři roky ode dne přijetí tohoto rozhodnutí.
(7)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle článku 16 nařízení (ES) č. 66/2010,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Skupina produktů „teplovodní ohřívače“ zahrnuje produkty, které se používají k výrobě tepla jako součást teplovodního systému ústředního vytápění, v němž je teplá voda distribuována prostřednictvím oběhových čerpadel a tepelných zářičů za účelem dosažení a udržení požadované vnitřní teploty uzavřeného prostoru, například budovy, bytové jednotky nebo místnosti. Zdroje tepla vytváří teplo pomocí jednoho nebo více z následujících postupů a technologií:
a)
spalování plynných, kapalných nebo tuhých fosilních paliv;
b)
spalování plynné, kapalné nebo tuhé biomasy;
c)
využití Jouleova jevu v prvcích elektrického odporového ohřevu;
d)
zachycování okolního tepla ze vzduchu, vody nebo ze zdroje pod zemí, a/nebo odpadního tepla;
e)
kogenerace (kombinovaná výroba tepla a elektřiny v jednom procesu);
f)
solární technologie (pomocné).
2. Maximální výstupní výkon teplovodních ohřívačů musí být 400 kW.
3. Kombinované ohřívače jsou do této skupiny produktů zahrnuty za předpokladu, že jejich primární funkcí je vytápět prostory.
4. Z této skupiny produktů jsou vyloučeny tyto produkty:
a)
ohřívače, jejichž primární funkcí je poskytovat teplou pitnou nebo užitkovou vodu;
b)
ohřívače sloužící k ohřevu a distribuci plynných teplonosných látek, jako je pára nebo vzduch;
c)
kogenerační ohřívače pro vytápění vnitřních prostorů o maximální elektrické kapacitě 50 kW nebo vyšší;
d)
ohřívače pro vytápění vnitřních prostorů, které jsou kombinací nepřímého vytápění, za použití teplovodního systému ústředního vytápění, a přímého vytápění, přímou emisí tepla do místnosti nebo prostoru, kde je spotřebič instalován.
Článek 2
Pro účely tohoto rozhodnutí se použijí následující definice:
1)
„ohřívačem“ se rozumí ohřívač pro vytápění vnitřních prostorů nebo kombinovaný ohřívač;
2)
„ohřívačem pro vytápění vnitřních prostorů“ se rozumí zařízení, které:
a)
dodává teplo do teplovodního systému ústředního vytápění za účelem dosažení a udržení požadované vnitřní teploty uzavřených prostorů, jako je budova, bytová jednotka nebo místnost, a
b)
je vybaveno jedním či více zdroji tepla;
3)
„kombinovaným ohřívačem“ se rozumí teplovodní ohřívač pro vytápění vnitřních prostorů, který je navržen tak, aby rovněž vyráběl teplo pro dodávku teplé pitné nebo užitkové vody o dané teplotě, v daném množství a průtoku ve stanoveném časovém období, a který je připojen k vnějšímu přívodu pitné nebo užitkové vody;
4)
„soupravou sestávající z ohřívače pro vytápění vnitřních prostorů, regulátoru teploty a solárního zařízení“ se rozumí souprava nabízená koncovému uživateli, která sestává z jednoho nebo více ohřívačů pro vytápění vnitřních prostorů kombinovaných s jedním či více regulátory teploty a/nebo jedním či více solárními zařízeními;
5)
„soupravou sestávající z kombinovaného ohřívače, regulátoru teploty a solárního zařízení“ se rozumí souprava nabízená koncovému uživateli, která sestává z jednoho nebo více kombinovaných ohřívačů kombinovaných s jedním či více regulátory teploty a/nebo jedním či více solárními zařízeními;
6)
„solárním zařízením“ se rozumí výhradně solární systém, solární kolektor, solární zásobník teplé vody nebo čerpadlo v kolektorovém okruhu, které jsou uváděny na trh samostatně;
7)
„teplovodním systémem ústředního vytápění“ se rozumí systém využívající vodu jako teplonosnou látku přenášející centrálně vyráběné teplo do tepelných zářičů určených k vytápění budov nebo jejich částí;
8)
„zdrojem tepla“ se rozumí ta část ohřívače, která vyrábí teplo za využití jednoho nebo více z následujících procesů:
a)
spalování fosilních paliv a/nebo paliv z biomasy;
b)
využití Jouleova jevu v prvcích elektrického odporového ohřevu;
c)
zachycování tepla okolního prostředí ze vzdušného, vodního nebo zemního zdroje a/nebo odpadního tepla;
9)
„plynovým ohřívačem“ se rozumí ohřívač k vytápění vnitřních prostorů nebo kombinovaný ohřívač vybavený jedním nebo více zdroji tepla na plynná paliva fosilního původu nebo z biomasy;
10)
„ohřívačem na kapalná paliva“ se rozumí ohřívač pro vytápění vnitřních prostorů nebo kombinovaný ohřívač vybavený jedním nebo více zdroji tepla na kapalné palivo fosilního původu nebo z biomasy;
11)
„ohřívačem na tuhá paliva“ se rozumí ohřívač pro vytápění vnitřních prostorů nebo kombinovaný ohřívač vybavený jedním nebo více zdroji tepla na tuhé palivo fosilního původu nebo z biomasy;
12)
„kotlovým ohřívačem pro vytápění vnitřních prostorů“ se rozumí ohřívač pro vytápění vnitřních prostorů, který vyrábí teplo za využití spalování fosilních paliv a/nebo paliv z biomasy a/nebo Jouleova jevu v prvcích elektrického odporového ohřevu;
13)
„plynovým kotlovým ohřívačem pro vytápění vnitřních prostorů“ se rozumí kotlový ohřívač pro vytápění vnitřních prostorů vybavený jedním nebo více zdroji tepla, které spalují plynná paliva fosilního původu nebo z biomasy;
14)
„kotlovým ohřívačem na kapalná paliva pro vytápění vnitřních prostorů“ se rozumí kotlový ohřívač pro vytápění vnitřních prostorů vybavený jedním nebo více zdroji tepla, které spalují kapalná paliva fosilního původu nebo z biomasy;
15)
„kotlovým ohřívačem na tuhá paliva pro vytápění vnitřních prostorů“ se rozumí kotlový ohřívač pro vytápění vnitřních prostorů vybavený jedním nebo více zdroji tepla, které spalují tuhá paliva fosilního původu nebo z biomasy;
16)
„kotlovým ohřívačem na tuhou biomasu pro vytápění vnitřních prostorů“ se rozumí kotlový ohřívač pro vytápění vnitřních prostorů vybavený jedním nebo více zdroji tepla, které spalují tuhá paliva z biomasy;
17)
„elektrickým kotlovým ohřívačem pro vytápění vnitřních prostorů“ se rozumí kotlový ohřívač pro vytápění vnitřních prostorů, který vyrábí teplo pouze za využití Jouleova jevu v prvcích elektrického odporového ohřevu;
18)
„elektrickým kotlovým kombinovaným ohřívačem“ se rozumí kotlový kombinovaný ohřívač, který vyrábí teplo pouze za využití Jouleova jevu v prvcích elektrického odporového ohřevu;
19)
„ohřívačem pro vytápění vnitřních prostorů s tepelným čerpadlem“ se rozumí ohřívač pro vytápění vnitřních prostorů, který k výrobě tepla využívá teplo okolního prostředí ze vzdušného, vodního nebo podzemního zdroje a/nebo odpadní teplo; ohřívač pro vytápění vnitřních prostorů s tepelným čerpadlem může být vybaven jedním nebo více doplňkovými ohřívači využívajícími Jouleův jev v prvcích elektrického odporového ohřevu nebo spalování fosilních paliv a/nebo paliv z biomasy;
20)
„kombinovaným ohřívačem s tepelným čerpadlem“ se rozumí ohřívač pro vytápění vnitřních prostorů s tepelným čerpadlem, který je navržen tak, aby rovněž vyráběl teplo pro dodávku teplé pitné nebo užitkové vody o dané teplotě, v daném množství a průtoku ve stanoveném časovém období, a který je připojen k vnějšímu přívodu pitné nebo užitkové vody;
21)
„ohřívačem s tepelným čerpadlem na palivový pohon“ se rozumí ohřívač s tepelným čerpadlem vybavený jedním nebo více zdroji tepla využívajícími plynné nebo kapalné palivo fosilního původu nebo z biomasy;
22)
„ohřívačem s tepelným čerpadlem na elektrický pohon“ se rozumí ohřívač s tepelným čerpadlem vybavený jedním nebo více zdroji tepla využívajícími elektřinu;
23)
„kogeneračním ohřívačem pro vytápění vnitřních prostorů“ se rozumí ohřívač pro vytápění vnitřních prostorů, který během jediného procesu zároveň vyrábí teplo a elektřinu;
24)
„regulátorem teploty“ se rozumí zařízení, které funguje jako rozhraní vůči koncovému uživateli, pokud jde o hodnoty a nastavení požadované vnitřní teploty, a předává relevantní údaje, např. aktuální teplotu vnitřních a/nebo vnějších prostor, rozhraní ohřívače, např. centrální řídící jednotce, čímž pomáhá regulovat vnitřní teplotu;
25)
„sezonní energetickou účinností vytápění vnitřních prostorů“ (ηs) se rozumí poměr mezi potřebou tepla pro vytápění v určeném otopném období, zajišťovaného ohřívačem, a roční spotřebou energie potřebné k uspokojení této potřeby, vyjádřený v procentech;
26)
„energetickou účinností ohřevu vody“ (ηwh) se rozumí poměr mezi užitečnou energií v pitné či užitkové vodě dodávanou kombinovaným ohřívačem a energií potřebnou pro její výrobu, vyjádřený v procentech;
27)
„jmenovitým tepelným výkonem“ se rozumí deklarovaný tepelný výkon ohřívače během procesu vytápění, popřípadě i ohřevu vody za standardních jmenovitých podmínek, vyjádřený v kW; u ohřívačů pro vytápění vnitřních prostorů s tepelným čerpadlem a kombinovaných ohřívačů s tepelným čerpadlem jsou standardními jmenovitými podmínkami pro stanovení jmenovitého tepelného výkonu referenční návrhové podmínky stanovené v nařízení Komise (EU) č. 813/2013 (2);
28)
„standardními jmenovitými podmínkami“ se rozumí provozní podmínky ohřívačů za průměrných klimatických podmínek využívané při stanovení jmenovitého tepelného výkonu, sezónní energetické účinnosti vytápění vnitřních prostorů, energetické účinnosti ohřevu vody, hladiny akustického výkonu, emisí oxidu dusíku (NOx), emisí oxidu uhelnatého (CO), emisí plynného organického uhlíku (OGC) a emisí částic;
29)
„průměrnými klimatickými podmínkami“ se rozumí teplotní podmínky typické pro město Štrasburk;
30)
„sezonními emisemi vytápění vnitřních prostorů“ se rozumí:
-
u kotlů na tuhá paliva se samočinnou dodávkou vážený průměr emisí při jmenovitém tepelném výkonu a emisí při 30 % jmenovitém tepelném výkonu, vyjádřený v mg/m3,
-
u kotlů na tuhá paliva s ruční dodávkou, které lze provozovat při 50 % jmenovitém tepelném výkonu v režimu nepřetržitého provozu, vážený průměr emisí při jmenovitém tepelném výkonu a emisí při 50 % jmenovitém tepelném výkonu, vyjádřený v mg/m3,
-
u kotlů na tuhá paliva s ruční dodávkou, které nelze provozovat při 50 % nebo nižším jmenovitém tepelném výkonu v režimu nepřetržitého provozu, emise při jmenovitém tepelném výkonu, vyjádřené v mg/m3,
-
u kogeneračních ohřívačů pro vytápění vnitřních prostorů na tuhá paliva emise při jmenovitém tepelném výkonu, vyjádřené v mg/m3;
31)
„potenciálem globálního oteplování“ se rozumí potenciál globálního oteplování, jak je definován v čl. 2 odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 842/2006 (3);
32)
„Nm3“ se rozumí normální metr krychlový (při 101,325 kPa, 273,15 K).
Článek 3
Kritéria pro udělování ekoznačky EU pro produkt spadající do skupiny produktů „teplovodní ohřívače“ definované v článku 1 tohoto rozhodnutí, jakož i související požadavky na posuzování a ověřování jsou uvedeny v příloze tohoto rozhodnutí.
Článek 4
Kritéria pro skupinu produktů „teplovodní ohřívače“ a související požadavky na posuzování a ověřování stanovené v příloze platí po čtyři roky ode dne přijetí tohoto rozhodnutí.
Článek 5
Pro správní účely se skupině produktů „teplovodní ohřívače“ přiděluje číselný kód „045“.
Článek 6
1. Žádosti o udělení ekoznačky EU pro tepelná čerpadla, která poskytují teplo do teplovodního systému ústředního vytápění, spadající do skupiny produktů „tepelná čerpadla na elektrický nebo plynový pohon a tepelná čerpadla absorbující plyn“ předložené do dvou měsíců od přijetí tohoto rozhodnutí mohou být založeny buď na kritériích stanovených v rozhodnutí Komise 2007/742/ES (4), nebo na kritériích stanovených v tomto rozhodnutí. Žádosti se posuzují v souladu s kritérii, na nichž jsou založeny.
2. Licence na ekoznačku EU udělené tepelným čerpadlům, která poskytují teplo do teplovodního systému ústředního vytápění, v souladu s kritérii stanovenými v rozhodnutí 2007/742/ES se mohou používat po dobu dvanácti měsíců od data přijetí tohoto rozhodnutí.
Článek 7
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 28. května 2014.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2014. május 28.)
a melegvíz-üzemű fűtőberendezések uniós ökocímkéjének odaítélésére vonatkozó kritériumok megállapításáról
(az értesités a C(2014) 3452. számú dokumentummal történt)
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2014/314/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az uniós ökocímkéről szóló, 2009. november 25-i 66/2010/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 8. cikke (2) bekezdésére,
az Európai Unió ökocímke-bizottságával folytatott konzultációt követően,
mivel:
(1)
A 66/2010/EK rendelet értelmében uniós ökocímkére érdemesek azok a termékek, amelyek teljes életciklusukat tekintve csak kismértékben károsítják a környezetet.
(2)
A 66/2010/EK rendelet értelmében az uniós ökocímke odaítélésének konkrét kritériumait termékcsoportonként kell megállapítani.
(3)
A Bizottság elkészített és észrevételezés céljából nyilvánosan közzétett egy előzetes jelentést az Unióban jellemzően használatos „melegvíz-üzemű fűtőberendezések” termékcsoportjával kapcsolatban felmerülő műszaki, környezetvédelmi, gazdasági és jogi kérdésekről. A jelentés alapját képező vizsgálatok (a továbbiakban: vizsgálatok) végrehajtásában érdekeltek és más, az Unión belüli és harmadik országbeli érdeklődők is részt vettek.
(4)
A vizsgálatoknak az előzetes jelentésben bemutatott eredményei azt mutatták, hogy a melegvíz-üzemű fűtőberendezések környezeti hatásai szempontjából a legjelentősebb tényező a használat közben elfogyasztott energia mennyisége. Ezért elő kell mozdítani az energiahatékony és kevés üvegházhatást okozó gázt kibocsátó, környezetkímélőbb technológiákat alkalmazó és a végfelhasználók szempontjából bizonyítottan biztonságos melegvíz-üzemű fűtőberendezések használatát.
(5)
Mindezek miatt indokolt a „melegvíz-üzemű fűtőberendezések” termékcsoportra vonatkozóan uniós ökocímke-kritériumokat megállapítani.
(6)
A kritériumoknak és a kapcsolódó értékelési és ellenőrzési követelményeknek e határozat elfogadásának időpontjától számítva négy évig indokolt érvényben maradniuk.
(7)
Az e határozatban előírt intézkedések összhangban vannak a 66/2010/EK rendelet 16. cikkével létrehozott bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
(1) A „melegvíz-üzemű fűtőberendezések” termékcsoportba azok a termékek tartoznak, amelyek arra szolgálnak, hogy hőt állítsanak elő olyan melegvíz-üzemű központi fűtési rendszerek alkotóelemeként, amelyekben a kívánt beltéri hőmérséklet zárt térben, például épületben, lakóházban vagy helyiségben való elérése és fenntartása érdekében a felmelegített víz elosztása keringetőszivattyúk és hőleadók segítségével történik. A hőfejlesztő berendezés a hőt a következő eljárások és technológiák közül egy vagy több alkalmazásával állítja elő:
a)
gáznemű, folyékony vagy szilárd tüzelőanyagok égetése;
b)
gáznemű, folyékony vagy szilárd biomassza égetése;
c)
az elektromos áram elektromos ellenállásos fűtőelemekben fellépő hőhatásának (Joule-hatás) felhasználása;
d)
hulladékhő és/vagy a levegőből, vízből vagy a talajból nyert környezeti hő összegyűjtése;
e)
kapcsolt energiatermelés (hő és villamos energia egyidejű előállítása egyetlen folyamattal);
f)
napenergia (kiegészítésként).
(2) A melegvíz-üzemű fűtőberendezések leadott teljesítménye legfeljebb 400 kW.
(3) A termékcsoportba a kombinált fűtőberendezések is beletartoznak abban az esetben, ha elsődleges funkciójuk a helyiségfűtés.
(4) Nem tartoznak a termékcsoportba:
a)
az elsődlegesen meleg ivóvíz és szaniter meleg víz biztosítása céljából hőt előállító fűtőberendezések;
b)
a gáznemű hőhordozó közeg, például gőz vagy levegő melegítésére és elosztására szolgáló fűtőberendezések;
c)
az 50 kW vagy nagyobb maximális elektromos teljesítményű kapcsolt üzemű helyiségfűtő berendezések;
d)
a közvetett fűtést (melegvíz-üzemű központi fűtési rendszeren keresztül) és közvetlen fűtést (abba a helyiségbe vagy térbe való közvetlen hőleadást, amelyben a berendezés fel van szerelve) egyaránt végző helyiségfűtő berendezések.
2. cikk
E határozat alkalmazásában:
1.
„fűtőberendezés”: a helyiségfűtő berendezés és a kombinált fűtőberendezés;
2.
„helyiségfűtő berendezés”: olyan berendezés, amely:
a)
a kívánt beltéri hőmérséklet zárt térben, például épületben, lakóházban vagy helyiségben való elérése és fenntartása érdekében melegvíz-üzemű központi fűtési rendszert hővel lát el; és
b)
fel van szerelve egy vagy több hőfejlesztő berendezéssel;
3.
„kombinált fűtőberendezés”: olyan melegvíz-üzemű helyiségfűtő berendezés, amelyet arra terveztek, hogy adott időszakaszokban adott hőmérsékletű, mennyiségű és térfogatáramú meleg ivóvíz és szaniter meleg víz előállítása céljából is állítson elő hőt, és ehhez az ivóvizet, illetve a szaniter vizet külső csatlakozáson keresztül kapja;
4.
„helyiségfűtő berendezésből, hőmérséklet-szabályozóból és napenergia-készülékből álló csomag”: olyan, a végfelhasználónak kínált csomag, amely egy vagy több helyiségfűtő berendezést, hőmérséklet-szabályozót és/vagy napenergia-készüléket tartalmaz;
5.
„kombinált fűtőberendezésből, hőmérséklet-szabályozóból és napenergia-készülékből álló csomag”: olyan, a végfelhasználónak kínált csomag, amely egy vagy több kombinált fűtőberendezést, hőmérséklet-szabályozót és/vagy napenergia-készüléket tartalmaz;
6.
„napenergia-készülék”: önállóan forgalomba hozott, kizárólag napenergiával működő rendszer, napkollektor, napenergiával működő melegvíz-tároló tartály vagy a kollektorkörben található szivattyú;
7.
„melegvíz-üzemű központi fűtési rendszer”: a központilag előállított hőnek az épületek és épületrészek fűtésére szolgáló hőleadókhoz való eljuttatásához hőhordozó közegként vizet alkalmazó rendszer;
8.
„hőfejlesztő berendezés”: a fűtőberendezés azon része, amely az alábbi eljárások közül egy vagy több felhasználásával a hőt előállítja:
a)
fosszilis és/vagy biomasszából előállított tüzelőanyagok égetése;
b)
az elektromos áram elektromos ellenállásos fűtőelemekben fellépő hőhatásának (Joule-hatás) felhasználása;
c)
hulladékhő és/vagy a levegőből, vízből vagy a talajból nyert környezeti hő összegyűjtése;
9.
„gázüzemű fűtőberendezés”: fosszilis vagy biomassza-eredetű gáznemű tüzelőanyagokkal működő egy vagy több hőfejlesztő berendezéssel ellátott helyiségfűtő berendezés vagy kombinált fűtőberendezés;
10.
„folyékony tüzelésű fűtőberendezés”: fosszilis vagy biomassza-eredetű folyékony tüzelőanyagokkal működő egy vagy több hőfejlesztő berendezéssel ellátott helyiségfűtő berendezés vagy kombinált fűtőberendezés;
11.
„szilárd tüzelésű fűtőberendezés”: fosszilis vagy biomassza-eredetű szilárd tüzelőanyagokkal működő egy vagy több hőfejlesztő berendezéssel ellátott helyiségfűtő berendezés vagy kombinált fűtőberendezés;
12.
„helyiségfűtő kazán” olyan helyiségfűtő berendezés, amely fosszilis és/vagy biomasszából előállított tüzelőanyag égetésével és/vagy az ellenállásos fűtőelemekben fellépő hőhatás (Joule-hatás) révén állít elő hőt;
13.
„gázüzemű helyiségfűtő kazán”: fosszilis vagy biomassza-eredetű gáznemű tüzelőanyagokat égető egy vagy több hőfejlesztő berendezéssel ellátott helyiségfűtő kazán;
14.
„folyékony tüzelésű helyiségfűtő kazán”: fosszilis vagy biomassza-eredetű folyékony tüzelőanyagokat égető egy vagy több hőfejlesztő berendezéssel ellátott helyiségfűtő kazán;
15.
„szilárd tüzelésű helyiségfűtő kazán”: fosszilis vagy biomassza-eredetű szilárd tüzelőanyagokat égető egy vagy több hőfejlesztő berendezéssel ellátott helyiségfűtő kazán;
16.
„szilárdbiomassza-üzemű helyiségfűtő kazán”: biomassza-eredetű szilárd tüzelőanyagokat égető egy vagy több hőfejlesztő berendezéssel ellátott helyiségfűtő kazán;
17.
„elektromos helyiségfűtő kazán” olyan helyiségfűtő kazán, amely kizárólag az ellenállásos fűtőelemekben fellépő hőhatás (Joule-hatás) révén állít elő hőt;
18.
„elektromos kombinált kazán” olyan kombinált kazán, amely kizárólag az ellenállásos fűtőelemekben fellépő hőhatás (Joule-hatás) révén állít elő hőt;
19.
„hőszivattyús helyiségfűtő berendezés” olyan helyiségfűtő berendezés, amely hulladékhőt és/vagy a levegőből, vízből vagy a talajból nyert környezeti hőt használ fel hőfejlesztésre; a hőszivattyús helyiségfűtő berendezés felszerelhető egy vagy több olyan kiegészítő fűtőberendezéssel, amely az ellenállásos fűtőelemekben fellépő hőhatás (Joule-hatás) révén vagy fosszilis és/vagy biomasszából előállított tüzelőanyagok elégetésével állít elő hőt;
20.
„hőszivattyús kombinált fűtőberendezés”: olyan hőszivattyús helyiségfűtő berendezés, amelyet arra terveztek, hogy adott időszakaszokban adott hőmérsékletű, mennyiségű és térfogatáramú meleg ivóvíz és szaniter meleg víz előállítása céljából is állítson elő hőt, és ehhez az ivóvizet, illetve a szaniter vizet külső csatlakozáson keresztül kapja;
21.
„tüzelőanyag-üzemű hőszivattyús fűtőberendezés”: fosszilis vagy biomassza-eredetű gáznemű vagy folyékony tüzelőanyaggal működő egy vagy több hőfejlesztő berendezéssel ellátott hőszivattyús fűtőberendezés;
22.
„elektromos hőszivattyús fűtőberendezés”: elektromos árammal működő egy vagy több hőfejlesztő berendezéssel ellátott hőszivattyús fűtőberendezés;
23.
„kapcsolt üzemű helyiségfűtő berendezés”: olyan helyiségfűtő berendezés, amely egyetlen folyamat részeként egyszerre állít elő hőt és villamos energiát;
24.
„hőmérséklet-szabályozó”: olyan készülék, amelynek segítségével a végfelhasználó beállíthatja a kívánt beltéri hőmérséklet értékét és időzítését, és amely a vonatkozó adatokat - például a tényleges beltéri és/vagy kültéri hőmérséklet(ek) értékét - továbbítja a fűtőberendezés interfészére, például központi feldolgozóegységére, ezzel elősegítve a beltéri hőmérséklet(ek) szabályozását;
25.
„szezonális helyiségfűtési hatásfok”, „ηs”: a fűtőberendezés által kiszolgált, az adott fűtési idényhez tartozó helyiségfűtési igény és az ezen igény teljesítéséhez szükséges éves energiafogyasztás hányadosa százalékban kifejezve;
26.
„vízmelegítési hatásfok”, „ηwh”: a kombinált fűtőberendezés által biztosított ivó- és szanitervízben lévő hasznos energia és az előállításához szükséges energia százalékban kifejezett aránya;
27.
„mért hőteljesítmény”: a fűtőberendezés kW-ban kifejezett, helyiségfűtés és - adott esetben - vízmelegítés közben, standard mérési körülmények között mérhető, a gyártó által megadott hőteljesítménye; hőszivattyús helyiségfűtő berendezések és hőszivattyús kombinált fűtőberendezések esetében a mért hőteljesítmény meghatározását szolgáló standard mérési körülmények a 813/2013/EU bizottsági rendeletben (2) meghatározott tervezési referenciafeltételek;
28.
„standard mérési körülmények”: a fűtőberendezések mért hőteljesítményének, szezonális helyiségfűtési hatásfokának, vízmelegítési hatásfokának, hangteljesítményszintjének, nitrogén-oxid-kibocsátásának, szén-monoxid-kibocsátásának, gáznemű szervesvegyület-kibocsátásának és porkibocsátásának átlagos éghajlati viszonyok közötti megállapításakor uralkodó üzemi körülmények;
29.
„átlagos éghajlati viszonyok”: a Strasbourgra jellemző hőmérsékleti viszonyok;
30.
„szezonális helyiségfűtési kibocsátás”:
-
automata szilárd tüzelésű kazánok esetében a mért hőteljesítményhez és a mért hőteljesítmény 30 %-ához tartozó kibocsátás súlyozott átlaga mg/m3-ben kifejezve,
-
a kézi fűtésű szilárd tüzelésű kazánok közül azoknak az esetében, amelyek a mért hőteljesítmény 50 %-án folyamatosan üzemeltethetők, a mért hőteljesítményhez és a mért hőteljesítmény 50 %-ához tartozó kibocsátás súlyozott átlaga mg/m3-ben kifejezve,
-
a kézi fűtésű szilárd tüzelésű kazánok közül azoknak az esetében, amelyek nem üzemeltethetők folyamatosan a mért hőteljesítmény 50 %-án vagy az alatt, a mért hőteljesítményhez tartozó kibocsátás mg/m3-ben kifejezve,
-
kapcsolt üzemű szilárd tüzelésű helyiségfűtő berendezések esetében a mért hőteljesítményhez tartozó kibocsátás mg/m3-ben kifejezve;
31.
„globális felmelegedési potenciál”: a 842/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 2. cikkének 4. pontjában meghatározott globális felmelegedési potenciál;
32.
„Nm (3)”: normál köbméter (101,325 kPa nyomáson és 273,15 K hőmérsékleten).
3. cikk
Az uniós ökocímkének az e határozat 1. cikkében meghatározott „melegvíz-üzemű fűtőberendezések” termékcsoportba tartozó termékek részére történő odaítélésére vonatkozó kritériumokat, valamint a kapcsolódó értékelési és ellenőrzési követelményeket e határozat melléklete tartalmazza.
4. cikk
A „melegvíz-üzemű fűtőberendezések” termékcsoportra vonatkozóan a mellékletben megállapított kritériumok és kapcsolódó értékelési és ellenőrzési követelmények e határozat elfogadása után négy évig érvényesek.
5. cikk
A „melegvíz-üzemű fűtőberendezések” termékcsoporthoz adminisztratív célból rendelt kódszám: „045”.
6. cikk
(1) A melegvíz-üzemű központi fűtési rendszer számára hőt szolgáltató, a „villamos meghajtású, gázmotoros vagy gázabszorpciós hőszivattyúk” termékcsoportba tartozó hőszivattyúk vonatkozásában az e határozat elfogadását követő két hónapon belül uniós ökocímke odaítélése érdekében benyújtott kérelmek alapulhatnak akár a 2007/742/EK bizottsági határozatban (3), akár az e határozatban megállapított kritériumokon. A kérelmeket azon kritériumoknak megfelelően kell elbírálni, amelyeken alapulnak.
(2) A melegvíz-üzemű központi fűtési rendszer számára hőt szolgáltató hőszivattyúk számára a 2007/742/EK határozatban megállapított kritériumoknak megfelelően odaítélt uniós ökocímkék e határozat elfogadása után 12 hónapig használhatók.
7. cikk
Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2014. május 28-án.