NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 516/2014
ze dne 16. dubna 2014,
kterým se zřizuje Azylový, migrační a integrační fond, mění rozhodnutí Rady 2008/381/ES a zrušují rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 573/2007/ES a č. 575/2007/ES a rozhodnutí Rady 2007/435/ES
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 78 odst. 2 a čl. 79 odst. 2 a 4 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Cíl Unie, který spočívá ve vytvoření prostoru svobody, bezpečnosti a práva, by mělo být mimo jiné dosaženo prostřednictvím společných rámcových opatření azylové a přistěhovalecké politiky založené na solidaritě mezi členskými státy a spravedlivé vůči třetím zemím a jejich státním příslušníkům. Evropská rada dne 2. prosince 2009 uznala, že je v zájmu podpory vývoje politiky v oblasti azylu a migrace zapotřebí v rámci Unie zvýšit pružnost a soudržnost finančních zdrojů, a to jak z hlediska rozsahu, tak z hlediska použitelnosti.
(2)
S cílem přispět k rozvoji společné azylové a přistěhovalecké politiky Unie a k posílení prostoru svobody, bezpečnosti a práva s ohledem na uplatňování zásad solidarity a sdílené odpovědnosti mezi členskými státy, jakož i zásady spolupráce se třetími zeměmi by se měl tímto nařízením zřídit Azylový, migrační a integrační fond (dále jen „fond“).
(3)
Fond by měl odrážet potřebu zvýšené flexibility a zjednodušení při respektování požadavků ohledně předvídatelnosti a při zajištění spravedlivého a transparentního rozdělování zdrojů za účelem splnění obecných a specifických cílů stanovených v tomto nařízení.
(4)
Účinnost opatření a kvalita výdajů jsou hlavními zásadami při provádění fondu. Fond by měl být rovněž prováděn co nejefektivnějším a uživatelsky nejvstřícnějším způsobem.
(5)
Nová struktura o dvou pilířích by měla přispět ke zjednodušení, racionalizaci, konsolidaci a transparentnosti financování v oblasti vnitřních věcí. Mělo by se usilovat o součinnost, soudržnost a doplňkovost mezi různými fondy a programy, a to i s ohledem na přidělování finančních prostředků na společné cíle. Mělo by se však vyloučit jakékoli překrývání mezi různými nástroji financování.
(6)
Fond by měl vytvořit pružný rámec, který by členským státům umožňoval přijímat finanční prostředky v rámci jejich národních programů na podporu oblastí politik spadajících do působnosti tohoto fondu, a to podle konkrétní situace a potřeb a s ohledem na obecné i specifické cíle fondu, u nichž by byla finanční podpora vyhodnocena jako nejúčinnější a nejvhodnější.
(7)
Fond by měl být vyjádřením solidarity formou finanční pomoci členským státům. Měl by posílit účinné řízení migračních toků do Unie v oblastech s maximální přidanou hodnotou Unie, zejména sdílením odpovědnosti mezi členskými státy, sdílením odpovědnosti se třetími zeměmi a posílením spolupráce s nimi.
(8)
Za účelem přispění k dosažení obecného cíle fondu členské státy zajistí, aby jejich národní programy zahrnovaly akce zaměřené na specifické cíle tohoto nařízení a aby přidělování zdrojů cílům zajišťovalo, že tyto mohou být splněny. V mimořádném případě, kdy si určitý členský stát přeje odchýlit se od minimálních procentních podílů stanovených v tomto nařízení by měl dotyčný členský stát předložit podrobné odůvodnění v rámci svého národního programu.
(9)
V zájmu zajištění jednotné a vysoce kvalitní azylové politiky, jakož i v zájmu uplatňování vyšších standardů mezinárodní ochrany by měl fond přispívat k účinnému fungování společného evropského azylového systému, který zahrnuje opatření týkající se politiky, právních předpisů a budování kapacit ve spolupráci s jinými členskými státy, agenturami Unie a se třetími zeměmi.
(10)
Je vhodné podporovat a zvyšovat úsilí členských států o plné a řádné provádění acquis Unie v oblasti azylu, a to zejména s cílem poskytnout odpovídající podmínky přijímání vysídleným osobám, žadatelům o mezinárodní ochranu a osobám požívajícím mezinárodní ochrany a s cílem zajistit správné určení jejich postavení v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2011/95/EU (4), uplatňovat spravedlivé a účinné azylové řízení a prosazovat osvědčené postupy v oblasti azylu, tak aby byla chráněna práva osob, jež žádají o mezinárodní ochranu, a aby azylové systémy členských států mohly účinně fungovat.
(11)
Fond by měl poskytnout přiměřenou podporu společnému úsilí členských států při určování, sdílení a prosazování osvědčených postupů a při vytváření účinných struktur spolupráce s cílem zvýšit kvalitu rozhodování v rámci společného evropského azylového systému.
(12)
Fond by měl doplnit a podpořit činnost Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu, jenž byl zřízen nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 439/2010 (5) s cílem koordinovat praktickou spolupráci mezi členskými státy v oblasti azylu, poskytovat podporu členským státům, jejichž azylové systémy jsou vystaveny mimořádnému tlaku, a přispět k provádění společného evropského azylového systému. Komise může využít možnost poskytnutou nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (6) svěřit Evropskému podpůrnému úřadu pro otázky azylu provádění specifických úkolů a ad hoc úkolů, jako je koordinace akcí členských států souvisejících se znovuusídlením v souladu s nařízením (EU) č. 439/2010.
(13)
Fond by měl podporovat úsilí Unie a členských států spojené se zvyšováním kapacity členských států rozvíjet, monitorovat a hodnotit jejich azylové politiky s ohledem na jejich závazky vyplývající ze stávajících právních předpisů Unie.
(14)
Fond by měl podporovat členské státy v jejich úsilí poskytnout uprchlíkům a vysídleným osobám, které jsou Úřadem vysokého komisaře OSN pro uprchlíky (UNHCR) označeny za způsobilé ke znovuusídlení, mezinárodní ochranu a trvalé řešení na vlastním území, jako je například posouzení potřeb souvisejících se znovuusídlením a přesun příslušných osob na vlastní území s tím, že jim zaručí bezpečné právní postavení a podpoří jejich účinnou integraci.
(15)
Fond by měl poskytovat podporu novým postojům týkajícím se přístupu k azylovým řízením bezpečnějším způsobem, zejména zaměřením se na hlavní země tranzitu, jako jsou programy ochrany zacílené na specifické skupiny či určité postupy pro posuzování žádostí o azyl.
(16)
Fond se vyznačuje tím, že by měl mít možnost podporovat dobrovolné operace s rozdělením zátěže dohodnuté mezi členskými státy a spočívající v přesunu žadatelů o mezinárodní ochranu a osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého.
(17)
Partnerství a spolupráce se třetími zeměmi na zajištění odpovídajícího řízení přílivu žadatelů o azyl či jiný druh mezinárodní ochrany představují základní prvky azylové politiky Unie. V zájmu zajištění co nejrychlejšího přístupu k mezinárodní ochraně a trvalých řešení, mimo jiné v rámci regionálních programů ochrany, by měl fond zahrnovat silnou unijní složku věnovanou znovuusídlení.
(18)
V zájmu zlepšení a posílení procesu integrace do evropských společností by měl fond usnadňovat legální migraci do Unie v souladu s hospodářskými a sociálními potřebami členských států a zajišťovat přípravu procesu integrace již v zemi původu státních příslušníků třetích zemí, kteří přicházejí do Unie.
(19)
Při podpoře ucelených strategií konkrétně zaměřených na podporu integrace státních příslušníků třetích zemí na celostátní, případně místní nebo regionální úrovni by měl fond v zájmu účinnosti a dosažení co největší přidané hodnoty postupovat cílenějším způsobem. Tyto strategie by měly být prováděny především místními či regionálními orgány a nestátními subjekty, přičemž by neměly být vyloučeny orgány s celostátní působností, zejména pokud by tak vyžadovala konkrétní správní organizace daného členského státu nebo pokud by byly v daném státě akce v oblasti integrace prováděny ve sdílené pravomoci ústředních a decentralizovaných správních orgánů. Provádějící organizace by z řady dostupných opatření měly vybrat ta, která jsou nejvhodnější s ohledem na jejich konkrétní situaci.
(20)
Provádění fondu by mělo být v souladu se společnými základními principy Unie v oblasti integrace, které jsou uvedeny ve Společném programu pro integraci.
(21)
Oblast působnosti integračních opatření by v zájmu zajištění komplexního přístupu k integraci měla rovněž zahrnovat osoby požívající mezinárodní ochrany, přičemž je třeba zohlednit specifické rysy těchto cílových skupin. Pokud jsou integrační opatření kombinována s opatřeními při přijetí, měly by akce případně zahrnovat i žadatele o mezinárodní ochranu.
(22)
Pro zajištění soudržné reakce Unie na integraci státních příslušníků třetích zemí by akce financované z fondu měly být specifické ve vztahu k akcím financovaným v rámci Evropského sociálního fondu, s kterými by se měly vzájemně doplňovat. V této souvislosti by se mělo od orgánů členských států odpovědných za provádění tohoto fondu vyžadovat, aby zřídily mechanismy spolupráce a koordinace s orgány, které členské státy pověřily řízením intervencí Evropského sociálního fondu.
(23)
Z praktických důvodů se mohou některé akce týkat skupiny lidí, na niž se lze účinněji obrátit jako na celek bez rozlišování mezi jejími členy. Bylo by proto vhodné stanovit, aby měly členské státy, které si to přejí, možnost stanovit v jejich národních programech, že opatření pro integraci mohou zahrnovat nejbližší příbuzné státních příslušníků třetích zemí, je-li to nezbytné pro účinné provádění takových akcí. Za „nejbližší příbuzné“ by měli být považováni manželé(manželky)/partneři(partnerky), jakož i jakákoli osoba s přímými rodinnými vazbami v sestupné či vzestupné linii na státního příslušníka třetí země, na nějž jsou dané integrační akce zaměřeny, která by jinak nebyla do oblasti působnosti fondu zahrnuta.
(24)
Fond by měl podporovat členské státy při zavádění strategií zaměřených na organizování legální migrace, posílit jejich celkovou schopnost rozvíjet, zavádět, monitorovat a hodnotit veškeré strategie a politiky týkající se přistěhovalectví a integrace, jakož i politiky a opatření zaměřená na státní příslušníky třetích zemí, a to včetně právních nástrojů Unie. Měl by také podporovat výměnu informací a osvědčených postupů a spolupráci mezi různými správními útvary i s dalšími členskými státy.
(25)
Unie by měla pokračovat v provádění partnerství v oblasti mobility a rozšiřovat jejich využití coby hlavního strategického, komplexního a dlouhodobého rámce spolupráce se třetími zeměmi v oblasti řízení migrace. Z fondu by se měly podporovat činnosti v rámci partnerství v oblasti mobility, jež jsou prováděny buď na území Unie, nebo ve třetích zemích a jejichž cílem je sledovat potřeby a priority Unie, zvláště akce, které zajišťují kontinuitu financování zahrnujícího jak Unii, tak třetí země.
(26)
Je vhodné i nadále podporovat a podněcovat členské státy v jejich úsilí o zlepšování řízení v oblasti navracení státních příslušníků třetích zemí ve všech jeho aspektech, a to s ohledem na trvalé, spravedlivé a účinné provádění společných norem pro navracení osob, stanovených zejména ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES (7). Fond by měl podporovat jak rozvoj strategií pro navracení osob na vnitrostátní úrovni v rámci koncepce integrovaného řízení navracení, tak i opatření podporující jejich účinné provádění ve třetích zemích.
(27)
Pokud jde o dobrovolné návraty osob, včetně osob, které si návrat přejí, i když nejsou povinny území opustit, je třeba pro tyto osoby navrhnout pobídky, jako je například přednostní zacházení ve formě rozšířené pomoci při návratu. Tento druh dobrovolného návratu je z hlediska nákladové efektivnosti v zájmu vracejících se osob i v zájmu orgánů. Členské státy by měly být podněcovány k tomu, aby dávaly přednost dobrovolným návratům.
(28)
Z politického hlediska jsou ovšem dobrovolné a nucené návraty navzájem propojené a jejich účinky se navzájem posilují, a proto by členské státy měly být vybízeny k tomu, aby v rámci svého systému řízení navracení osob posílily doplňkovost obou těchto forem. Vyhoštění je nezbytné provádět v zájmu zachování integrity přistěhovalecké a azylové politiky Unie a přistěhovaleckých a azylových systémů členských států. Proto je možnost vyhoštění předpokladem, jenž zaručí, že nedojde k narušení této politiky a že budou prosazovány zásady právního státu, což je samo o sobě nezbytné pro vytvoření prostoru svobody, bezpečnosti a práva. Z fondu by tedy měly být podporovány akce členských států zaměřené na usnadnění vyhoštění, případně v souladu s normami stanovenými v právu Unie a při plném respektování základních práv a důstojnosti navracených osob.
(29)
Je zásadní, aby v zemi návratu fond podporoval specifická opatření určená vracejícím se osobám, jež jim zajistí opravdový návrat do jejich města či regionu původu za dobrých podmínek a jež podpoří jejich trvalé opětovné začlenění do jejich společenství.
(30)
Dohody Unie o zpětném přebírání osob jsou nedílnou součástí návratové politiky Unie a ústředním nástrojem účinného řízení migračních toků, neboť usnadňují rychlé navracení nelegálních migrantů. Tyto dohody představují důležitý prvek v rámci dialogu a spolupráce se třetími zeměmi původu a tranzitu nelegálních migrantů a v zájmu účinnosti strategií pro navracení osob na úrovni členských států i Unie by mělo být podporováno jejich provádění ve třetích zemích.
(31)
Fond by měl doplňovat a posilovat aktivity prováděné Evropskou agenturou pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie, která byla zřízena nařízením Rady (ES) č. 2007/2004 (8) a jejímž jedním z úkolů je poskytovat členským státům nezbytnou pomoc při organizaci společných návratových operací a určit osvědčené postupy v oblasti získávání cestovních dokladů a vyhošťování neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí na území členských států, jakož i napomáhat členským státům za okolností, které vyžadují zvýšenou technickou a operativní pomoc na vnějších hranicích s přihlédnutím k případům, které mohou představovat humanitární nouzi a vyžadovat záchranné operace na moři.
(32)
Vedle podporování návratu osob, jak je stanoveno v tomto nařízení, by měl fond podporovat rovněž jiná opatření pro boj proti nedovolenému přistěhovalectví nebo obcházení stávajících právních předpisů v oblasti migrace, čímž by zajišťoval integritu imigračních systémů členských států.
(33)
Při čerpání z fondu by měly být plně dodržovány práva a zásady, jež jsou zakotveny v Listině základních práv Evropské unie a základní práva zakotvená v příslušných mezinárodních nástrojích, včetně příslušné judikatury Evropského soudu pro lidská práva. Způsobilé akce by měly zohledňovat přístup k ochraně migrantů, uprchlíků a žadatelů o azyl založený na lidských právech a zejména by měly zajistit, že bude věnována zvláštní pozornost specifické situaci zranitelných osob, zejména žen, nezletilých osob bez doprovodu a jiných ohrožených nezletilých osob, na něž je třeba zaměřit cílená opatření.
(34)
Pojmy „zranitelné osoby“ a „rodinní příslušníci“ jsou v různých aktech příslušných pro toto nařízení vymezeny různě. Měly by proto být chápány ve smyslu příslušného aktu s ohledem na kontext, v němž jsou použity. V souvislosti se znovuusídlením by měly členské státy, které znovuusídlení provádějí, podrobně konzultovat UNHCR ohledně pojmu „rodinní příslušníci“ v souvislosti se svou praxí v oblasti znovuusídlení a faktickými postupy znovuusídlování.
(35)
Opatření, která se provádějí ve třetích zemích a ve vztahu k těmto zemím a která dostávají podporu z fondu, by měla být přijímána v součinnosti a soudržnosti s ostatními akcemi, probíhajícími mimo Unii za podpory zeměpisně a tematicky zaměřených nástrojů v oblasti vnější pomoci Unie. Při provádění těchto akcí by se mělo usilovat především o plnou soudržnost se zásadami a obecnými cíli vnější činnosti a zahraniční politiky Unie, které jsou vůči dotyčné zemi či oblasti uplatňovány. Tato opatření by se neměla zaměřovat na podporu činností, jež jsou přímo zaměřeny na rozvoj a měla by případně doplňovat finanční pomoc poskytovanou prostřednictvím nástrojů vnější pomoci. Zásada soudržnosti politik ve prospěch rozvoje, jak je stanovena v bodu 35 Evropského konsensu o rozvoji, by měla být respektována. Je rovněž důležité zajistit, aby provádění mimořádné pomoci bylo v souladu s humanitární politikou Unie a případně ji doplňovalo, při dodržování humanitárních zásad, které jsou stanoveny v Evropském konsensu o humanitární pomoci.
(36)
Velká část dostupných prostředků v rámci fondu by se měla přidělovat úměrně odpovědnosti, kterou každý členský stát při svém úsilí o řízení migračních toků nese, a to podle objektivních kritérií. Za tímto účelem by se měly používat nejnovější dostupné statistické údaje shromážděné Eurostatem podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 862/2007 (9) související s migračními toky, jako jsou počet prvních žádostí o azyl, počet kladných rozhodnutí přiznávajících postavení uprchlíka nebo status podpůrné ochrany, počet znovuusídlených uprchlíků, počet oprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí, počet státních příslušníků třetích zemí, kteří obdrželi povolení k pobytu vydané členským státem, počet rozhodnutí o navrácení vydaných vnitrostátními orgány a počet uskutečněných návratů.
(37)
V tomto nařízení se stanoví přidělení základních částek jednotlivým členským státům. Základní částka je složena z minimální částky a částky vypočtené na základě průměrné hodnoty částek, které byly jednotlivým členským státům přiděleny v letech 2011, 2012 a 2013 z Evropského uprchlického fondu zřízeného rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 573/2007/ES (10), Evropského fondu pro integraci státních příslušníků třetích zemí zřízeného rozhodnutím Rady 2007/435/ES (11) a Evropského návratového fondu zřízeného rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 575/2007/ES (12). Výpočty přidělených částek byly provedeny v souladu s kritérii pro rozdělení stanovenými v rozhodnutí č. 573/2007/ES, rozhodnutí 2007/435/ES a rozhodnutí č. 575/2007/ES. S ohledem na závěry Evropské rady ze dnů 7. a 8. února 2013, které zdůraznily, že zvláštní důraz by měl být kladen na ostrovní společnosti, které čelí neúměrným migračním výzvám, je vhodné zvýšit minimální částky pro Kypr a Maltu.
(38)
Ačkoli je vhodné, aby se každému členskému státu přidělily prostředky ve výši vycházející z nejnovějších dostupných statistických údajů, část prostředků dostupných v rámci fondu by se měla přidělit také na provádění specifických akcí, jež od členských států vyžadují vzájemnou spolupráci a pro Unii vytvářejí významnou přidanou hodnotu, jakož i na provádění programů Unie pro znovuusídlení a na provádění přesunu osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého.
(39)
Za tímto účelem by mělo toto nařízení obsahovat seznam specifických akcí způsobilých k financování z fondu. Členským státům, jež se zavážou k provádění těchto akcí, by měly být přiděleny dodatečné finanční prostředky.
(40)
S ohledem na postupné zavádění programu Unie pro znovuusídlení by měl fond poskytovat cílenou pomoc ve formě finančních pobídek (jednorázové částky) pro každou znovuusídlenou osobu. Komise a Evropský podpůrný úřadu pro otázky azylu by měly ve vzájemné spolupráci a v souladu se svými příslušnými pravomocemi sledovat účinnost provádění operací spojených se znovuusídlením, které jsou z prostředků fondu podporovány.
(41)
S cílem zvýšit dopad úsilí Unie v oblasti znovuusídlení při poskytování ochrany osobám, které potřebují mezinárodní ochranu, a zajistit co největší strategický dopad znovuusídlení prostřednictvím cílenějšího zaměření na ty osoby, které znovuusídlení potřebují nejvíce, je zapotřebí na úrovni Unie stanovit společné priority pro oblast znovuusídlení. Tyto společné priority by se měly měnit pouze v řádně odůvodněných případech nebo v návaznosti na doporučení UNHCR, a to na základě obecných kategorií stanovených v tomto nařízení.
(42)
Některé kategorie osob, které potřebují mezinárodní ochranu, by vzhledem ke zvláštní zranitelnosti měly být do společných priorit Unie v oblasti znovuusídlení zahrnuty stále.
(43)
S ohledem na potřeby v oblasti znovuusídlení stanovené ve společných prioritách Unie v této oblasti je rovněž nutné poskytovat dodatečné finanční pobídky na znovuusídlení osob v souvislosti s konkrétními zeměpisnými regiony a státními příslušníky určitých zemí i v souvislosti s konkrétními kategoriemi osob, které mají být znovuusídleny, je-li znovuusídlení označeno za nejvhodnější řešení jejich zvláštních potřeb.
(44)
V zájmu posílení solidarity a lepšího sdílení odpovědnosti mezi členskými státy, zejména vůči těm státům, které jsou azylovými toky zasaženy nejvíce, by měl být podobný mechanismus založený na finančních pobídkách zřízen i pro přesun osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého. Tento mechanismus by měl snížit tlak na členské státy přijímající vysoké počty žadatelů o azyl a osob požívajících mezinárodní ochrany buď v absolutních, nebo v poměrných hodnotách.
(45)
Podpora poskytovaná z fondu bude efektivnější a bude mít vyšší přidanou hodnotu, pokud se v tomto nařízení stanoví omezený počet povinných cílů, jež mají být plněny v rámci programů, které jednotlivé členské státy s přihlédnutím ke svým specifickým podmínkám a potřebám vypracují.
(46)
Pro posilování solidarity je důležité, aby ve vhodných případech a v koordinaci a v součinnosti s humanitární pomocí, již řídí Komise, přicházela z fondu dodatečná podpora na mimořádnou pomoc při řešení mimořádných situací, k nimž v členských státech či třetích zemích dochází v důsledku velkých migračních tlaků či masového přílivu vysídlených osob, a to v souladu se směrnicí Rady 2001/55/ES (13). Mimořádná pomoc by měla rovněž zahrnovat podporu ad hoc humanitárním programům přijetí zaměřeným na poskytování dočasného pobytu na území určitého členského státu v případě naléhavé humanitární krize ve třetích zemích. Nicméně takovými jinými humanitárními programy přijetí není dotčen unijní program znovuusídlení, jenž je od začátku výslovně zaměřen na poskytování trvalého řešení pro osoby potřebující mezinárodní ochranu přesunuté do Unie ze třetích zemí. Za tímto účelem by členské státy neměly být oprávněny obdržet dodatečné jednorázové částky ohledně osob, jimž byl udělen dočasný pobyt na území určitého členského státu v rámci takových jiných humanitárních programů přijetí.
(47)
Toto nařízení by mělo stanovit finanční pomoc pro činnosti Evropské migrační sítě zřízené rozhodnutím Rady 2008/381/ES (14), a to v souladu s cíli a úkoly této sítě.
(48)
Rozhodnutí 2008/381/ES by proto mělo být změněno, aby byly sladěny postupy a usnadněno poskytování vhodné a včasné finanční podpory národním kontaktním místům podle uvedeného rozhodnutí.
(49)
S ohledem na účel finančních pobídek, jež jsou členským státům na znovuusídlení nebo přesun osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého přidělovány ve formě jednorázových částek, a vzhledem k tomu, že tyto částky představují malou část skutečných nákladů, by toto nařízení mělo stanovit určité odchylky od pravidel pro způsobilost výdajů.
(50)
Za účelem doplnění či změny ustanovení tohoto nařízení, která se týkají jednorázových částek určených na znovuusídlení a přesun osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého, a definic specifických akcí a společných priorit Unie v oblasti znovuusídlení by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“). Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla náležité konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány souběžné, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(51)
Při uplatňování tohoto nařízení, včetně vypracovávání aktů v přenesené pravomoci, by Komise měla konzultovat odborníky ze všech členských států.
(52)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (15).
(53)
Financování z rozpočtu Unie by se mělo zaměřovat na akce, u nichž může intervence Unie ve srovnání s akcemi prováděnými jednotlivými členskými státy samostatně přinést přidanou hodnotu. Vzhledem k tomu, že Unie může lépe než členské státy poskytnout rámec pro vyjádření solidarity Unie při řízení migračních toků, by finanční podpora poskytovaná podle tohoto nařízení měla především přispět k posílení kapacit v této oblasti na úrovni členských států i Unie.
(54)
Je nutné zajistit co největší dopad financování Unie tím, že budou uvolněny a shromážděny veřejné a soukromé finanční zdroje a bude docíleno jejich pákového účinku.
(55)
Komise by měla sledovat provádění fondu v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 514/2014 (16) za pomoci společných ukazatelů pro vyhodnocení výsledků a dopadů. Uvedené ukazatele, včetně příslušných základních hodnot, by měly vytvořit minimální základ pro vyhodnocení toho, v jakém rozsahu bylo dosaženo cílů fondu.
(56)
Aby bylo možné výsledky dosažené fondem měřit, je třeba stanovit společné ukazatele pro každý společný cíl fondu. Společnými ukazateli by neměla být dotčena dobrovolná či závazná povaha provádění souvisejících akcí stanovených v tomto nařízení.
(57)
Pokud jde o řízení a provádění fondu, měl by být fond součástí celkového rámce, který tvoří toto nařízení a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 513/2014 (17). Pro účely fondu by partnerství uvedené v nařízení (EU) č. 514/2014 mělo zahrnovat příslušné mezinárodní organizace, nevládní organizace a sociální partnery. Každý členský stát by měl odpovídat za složení partnerství a měl by stanovit způsoby jeho provádění.
(58)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž přispívat k účinnému řízení migračních toků a provádět, posilovat a rozvíjet společnou azylovou politiku, politiku týkající se doplňkové a dočasné ochrany a společnou přistěhovaleckou politiku, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jej může být lépe dosaženo na úrovni Unie, smí Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“). V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(59)
Podle článků 8 a 10 Smlouvy o fungování EU by tento fond měl zohledňovat prosazování zásady rovnosti žen a mužů a zásady nediskriminace.
(60)
Rozhodnutí č. 573/2007/ES, č. 575/2007/ES a 2007/435/ES by měla být zrušena za podmínek stanovených v přechodných ustanoveních tohoto nařízení.
(61)
V souladu s článkem 3 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, oznámil tyto členské státy své přání účastnit se přijímání a používání tohoto nařízení.
(62)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.
(63)
Je vhodné uvést dobu použitelnosti tohoto nařízení do souladu s dobou použitelnosti nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (18). Toto nařízení by se tedy mělo použít ode dne 1. ledna 2014,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Účel a oblast působnosti
1. Tímto nařízením se zřizuje Azylový, migrační a integrační fond (dále jen „fond“) na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
2. Toto nařízení stanoví:
a)
cíle finanční podpory a způsobilé akce;
b)
obecný rámec k provádění způsobilých akcí;
c)
dostupné finanční zdroje a jejich přidělování;
d)
zásady a mechanismus pro stanovení společných priorit Unie v oblasti znovuusídlení a
e)
finanční pomoc poskytovanou na akce prováděné Evropskou migrační sítí.
3. Tímto nařízením se stanoví, že se použijí pravidla stanovená v nařízení (EU) č. 514/2014, aniž je dotčen článek 4 tohoto nařízení.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„znovuusídlením“ proces, kdy jsou státní příslušníci třetích zemí na žádost Úřadu vysokého komisaře OSN pro uprchlíky (UNHCR) vycházející z individuální potřeby mezinárodní ochrany, přesunuti ze třetí země do členského státu, v němž se usadí a mohou zde pobývat jakožto osoby v některém z uvedených postavení:
i)
„postavení uprchlíka“ ve smyslu čl. 2 písm. e) směrnice 2011/95/EU,
ii)
status doplňkové ochrany ve smyslu čl. 2 písm. g) směrnice 2011/95/EU nebo
iii)
další statusy, s nimiž jsou spojena obdobná práva a výhody podle práva členských států a práva Unie jako se statusy uvedenými v bodech i) a ii);
b)
„jinými humanitárními programy přijímání“ určitý ad hoc postup, kterým členský stát přijímá určitý počet státních příslušníků třetí země k dočasnému pobytu na svém území, aby je chránil před naléhavými humanitárními krizemi způsobenými událostmi, jako jsou politický vývoj nebo konflikty;
c)
„mezinárodní ochranou“ postavení uprchlíka a status doplňkové ochrany ve smyslu směrnice 2011/95/EU;
d)
„navrácením“ proces navrácení státního příslušníka třetí země jako dobrovolné splnění povinnosti návratu nebo jako nucený návrat, jak je stanoveno v článku 3 směrnice 2008/115/ES;
e)
„státním příslušníkem třetí země“ osoba, která není občanem Unie ve smyslu čl. 20 odst. 1 Smlouvy o fungování EU. Odkaz na státní příslušníky třetích zemí musí být vykládán tak, že zahrnuje osoby bez státní příslušnosti a osoby s nevymezenou státní příslušností;
f)
„vyhoštěním“ výkon povinnosti návratu, totiž fyzické dopravení osoby mimo území dotyčného členského státu, jak je stanoveno v článku 3 směrnice 2008/115/ES;
g)
„dobrovolným opuštěním území“ splnění povinnosti návratu ve lhůtě stanovené za tímto účelem v rozhodnutí o navrácení, jak je vymezeno v článku 3 směrnice 2008/115/ES;
h)
„nezletilou osobou bez doprovodu“ státní příslušník třetí země mladší 18 let, jenž vstupuje či vstoupil na území členského státu bez doprovodu dospělé osoby, která za něj podle práva nebo vnitrostátních zvyklostí daného členského státu odpovídá, a to po dobu, po kterou se skutečně nenachází v péči takové osoby; tato definice zahrnuje i nezletilou osobu, jež je ponechána bez doprovodu po vstupu na území členského státu;
i)
„zranitelnou osobou“ státní příslušník třetí země, který odpovídá definici této kategorie osob podle práva Unie použitelného na akce v oblasti politiky podporované z fondu;
j)
„rodinným příslušníkem“ státní příslušník třetí země, který odpovídá definici této kategorie osob podle práva Unie použitelného na akce v oblasti politiky podporované z fondu;
k)
„mimořádnou situací“ situace, jež nastala v důsledku:
i)
velkých migračních tlaků v jednom či více členských státech, které se vyznačují nadměrným přílivem velkého počtu státních příslušníků třetích zemí a které kladou značné a naléhavé nároky na jejich přijímací zařízení, zařízení sloužící k zadržení osob, azylové systémy a azylová řízení,
ii)
provádění mechanismů dočasné ochrany ve smyslu směrnice 2001/55/ES nebo
iii)
silných migračních tlaků ve třetích zemích, v nichž uprchlíci uvázli z důvodu např. politického vývoje nebo konfliktů.
Článek 3
Cíle
1. Obecným cílem fondu je přispívat k účinnému řízení migračních toků a provádění, posilování a rozvoji společné azylové politiky, politiky týkající se doplňkové a dočasné ochrany a společné přistěhovalecké politiky při plném dodržování práv a zásad zakotvených v Listině základních práv Evropské unie.
2. V rámci svého obecného cíle fond přispěje k plnění těchto společných specifických cílů:
a)
posílení a rozvoji všech aspektů společného evropského azylového systému včetně jeho vnějšího rozměru;
b)
podpoře legální migrace do členských států v souladu s jejich hospodářskými a sociálními potřebami, jako jsou potřeby trhu práce, při zajištění integrity imigračních systémů členských států a podpora účinné integrace státních příslušníků třetích zemí;
c)
podpoře spravedlivých a účinných strategií navracení osob prováděných v členských státech, jež podporují boj proti nedovolenému přistěhovalectví, s důrazem na udržitelnost návratů a efektivnost zpětného přebírání osob v zemích původu a tranzitu;
d)
posilování solidarity a sdílení odpovědnosti mezi členskými státy, zejména s těmi členskými státy, které jsou migračním a azylovým tokům vystaveny nejvíce, a to i prostřednictvím praktické spolupráce.
Plnění specifických cílů fondu se vyhodnocuje v souladu s čl. 55 odst. 2 nařízení (EU) č. 514/2014 prostřednictvím společných ukazatelů stanovených v příloze IV tohoto nařízení a ukazatelů pro specifické programy zahrnutých v národních programech.
3. Opatření přijatá v zájmu splnění cílů uvedených v odstavcích 1 a 2 jsou v plném souladu s opatřeními podporovanými nástroji vnější finanční pomoci Unie a se zásadami a obecnými cíli vnější činnosti Unie.
4. Cíle uvedené v odstavcích 1 a 2 tohoto článku jsou plněny v řádném souladu s cíli a zásadami humanitární politiky Unie. Soudržnost ve vztahu k opatřením financovaným z vnějších finančních nástrojů Unie je zajištěna v souladu s článkem 24.
Článek 4
Partnerství
Pro účely fondu zahrnuje partnerství uvedené v článku 12 nařízení (EU) č. 514/2014 příslušné mezinárodní organizace, nevládní organizace a sociální partnery.
KAPITOLA II
SPOLEČNÝ EVROPSKÝ AZYLOVÝ SYSTÉM
Článek 5
Přijímací a azylové systémy
1. V souladu se specifickým cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) tohoto nařízení a s ohledem na výsledky politického dialogu podle článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014, a v souladu s cíli národních programů uvedenými v článku 19 tohoto nařízení fond podpoří akce zaměřené na jednu nebo více z uvedených kategorií státních příslušníků třetích zemí:
a)
osoby v postavení uprchlíka nebo se statusem doplňkové ochrany ve smyslu směrnice 2011/95/EU;
b)
osoby, které podaly žádost o jednu z forem mezinárodní ochrany uvedených v písmeni a) a dosud neobdržely konečné rozhodnutí;
c)
osoby, které požívají dočasné ochrany ve smyslu směrnice 2001/55/ES;
d)
osoby, které jsou znovuusídlovány či byly znovuusídleny v rámci členského státu nebo jsou z tohoto členského státu přesunovány či z něj byly přesunuty.
Pokud jde o podmínky přijetí a azylová řízení, fond podpoří zejména tyto akce zaměřené na kategorie osob uvedené v prvním pododstavci tohoto odstavce:
a)
poskytování materiální pomoci, včetně pomoci na hranicích, vzdělávání, odborné přípravy, podpůrných služeb, lékařské a psychologické péče;
b)
poskytování podpůrných služeb, jako je překlad a tlumočení, vzdělávání a odborná příprava, včetně výuky jazyků, a další iniciativy, které jsou v souladu se statusem dotčené osoby;
c)
zřízení a zlepšení správních struktur, systémů a odborné přípravy pracovníků a příslušných orgánů s cílem zajistit účinný a snadný přístup k azylovým řízením pro žadatele o azyl, jakož i účinná a vysoce kvalitní azylová řízení, zejména za účelem podpory při případných změnách unijního acquis;
d)
poskytování sociální pomoci, informací nebo pomoci s administrativními nebo soudními postupy a poskytování informací nebo poradenství ohledně možného výsledku azylového řízení, včetně otázek, jako je řízení o navracení;
e)
poskytování právní pomoci a zastoupení;
f)
určení zranitelných skupin a stanovení specifické pomoci pro zranitelné osoby, zejména v souladu s písmeny a) až e);
g)
zavádění, rozvoj a zlepšování alternativních opatření k zajištění osob.
Pokud je to považováno za vhodné a stanoví tak národní programy členských států, může fond rovněž podpořit opatření související s integrací, jako jsou opatření uvedená v čl. 9 odst. 1 týkající se přijímání osob uvedených v prvním pododstavci tohoto odstavce.
2. Pokud jde o ubytovací infrastrukturu a přijímající systémy, fond v souladu se zvláštním cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 podpoří zejména tyto akce:
a)
zlepšování a udržování stávající ubytovací infrastruktury a ubytovacích služeb;
b)
posilování a zlepšování administrativních struktur a systémů;
c)
informování místních společenství;
d)
odbornou přípravu pracovníků orgánů, včetně místních orgán, jež budou jednat s osobami uvedenými v odstavci 1 v souvislosti s jejich přijímáním;
e)
vybudování, provoz a rozvoj nové ubytovací infrastruktury a služeb, jakož i administrativních struktur a systémů, zejména za účelem řešení případných strukturálních potřeb členských států;
3. V souladu se specifickými cíli uvedenými v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) a d) a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 fond rovněž podpoří obdobné akce, jako jsou akce uvedené v odstavci 1 tohoto článku, jestliže tyto akce souvisejí s osobami, které se dočasně nacházejí:
-
v centrech pro tranzit a evidenci uprchlíků, zejména s cílem podpořit operace spojené se znovuusídlením ve spolupráci s UNHCR, nebo
-
na území určitého členského státu v rámci jiných humanitárních programů přijímání.
Článek 6
Schopnost členských států rozvíjet, monitorovat a hodnotit své azylové politiky a azylová řízení
V souladu se specifickým cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) tohoto nařízení a s ohledem na výsledky politického dialogu, podle článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014, a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 tohoto nařízení, pokud jde o akce týkající se posílení schopnosti členských států rozvíjet, monitorovat a hodnotit jejich azylové politiky a azylová řízení, fond podpoří zejména tyto akce:
a)
akce posilující schopnost členských států - i pokud jde o mechanismus včasného varování, připravenosti a řešení krizí zavedený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013 (19) -shromažďovat, analyzovat a šířit kvalitativní a kvantitativní údaje a statistiky o azylových řízeních, přijímací kapacitě a opatřeních týkajících se znovuusídlení a přesunu žadatelů o mezinárodní ochranu nebo osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého;
b)
akce posilující schopnost členských států shromažďovat, analyzovat a šířit informace o zemi původu;
c)
akce přímo přispívající k hodnocení azylové politiky, jako je posuzování dopadu na vnitrostátní úrovni, průzkumy mezi různými cílovými skupinami a dalšími relevantními zúčastněnými stranami, rozvoj ukazatelů a srovnávací analýzy.
Článek 7
Znovuusídlení, přesun žadatelů o mezinárodní ochranu a osob požívajících mezinárodní ochrany a jiná humanitární přijímání ad hoc
1. V souladu se specifickým cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) a d) tohoto nařízení a s ohledem na výsledky politického dialogu podle článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014, a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 tohoto nařízení fond podpoří zejména následující akce spojené se znovuusídlením státního příslušníka třetí země, který je znovuusídlován nebo byl znovuusídlen v určitém členském státě, a jiné humanitární programy přijímání:
a)
vytvoření a rozvoj národních programů a strategií zaměřených na znovuusídlení a jiných humanitárních programů přijímání, včetně analýz potřeb, zlepšení ukazatelů a hodnocení;
b)
vytvoření infrastruktury a služeb vhodných k zajištění hladkého a účinného provádění akcí v oblasti znovuusídlení a akcí týkajících se jiných humanitárních programů přijímání, včetně jazykové pomoci;
c)
vytvoření struktur, systémů a organizování odborné přípravy pracovníků zaměřené na vysílání na služební cesty do třetích zemí nebo jiných členských států, provádění pohovorů, lékařských prohlídek a bezpečnostních prověrek;
d)
posuzování možných případů znovuusídlení a případů jiných humanitárních přijímání příslušnými orgány členských států, jako je vysílání na služební cesty do třetích zemí, provádění pohovorů, lékařských prohlídek a bezpečnostních prověrek;
e)
lékařské vyšetření a lékařská péče před odjezdem, zabezpečení materiálních potřeb před odjezdem, poskytnutí informací před odjezdem, integrační opatření a opatření týkající se cesty prováděná před odjezdem, včetně zajištění služeb lékařského doprovodu;
f)
poskytování informací a pomoci při příjezdu nebo krátce po něm, včetně tlumočnických služeb;
g)
akce zaměřené na sloučení rodiny v případě osob znovuusídlených v členském státě;
h)
posilování infrastruktury a služeb příslušných pro migraci a azyl v zemích určených k provádění regionálních programů ochrany;
i)
vytváření podmínek pro dlouhodobou integraci, autonomii a posilování sebedůvěry znovuusídlených uprchlíků.
2. V souladu se specifickým cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. d) tohoto nařízení a s ohledem na výsledky politického dialogu podle článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014, a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 tohoto nařízení fond rovněž podpoří obdobné akce, jako jsou akce uvedené v odstavci 1 tohoto článku, jestliže jsou považovány za vhodné s ohledem na změny příslušné politiky, ke kterým dojde v průběhu prováděcího období fondu, nebo jestliže národní program členského státu stanoví takové akce, v souvislosti s přesunem žadatelů o mezinárodních ochranu nebo osob požívajících mezinárodní ochrany. Takové operace se provádějí za jejich souhlasu z členského státu, který jim poskytl mezinárodní ochranu, nebo odpovídá za posouzení jejich žádosti, do jiného zainteresovaného členského státu, kde jim bude poskytnuta rovnocenná ochrana nebo kde bude jejich žádost o mezinárodní ochranu posouzena.
KAPITOLA III
INTEGRACE STÁTNÍCH PŘÍSLUŠNÍKŮ TŘETÍCH ZEMÍ A LEGÁLNÍ MIGRACE
Článek 8
Přistěhovalectví a opatření před odjezdem
V souladu se specifickým cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. b) tohoto nařízení a s ohledem na výsledky politického dialogu podle článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014, a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 tohoto nařízení fond rovněž podpoří akce prováděné ve třetí zemi a zaměřené na státní příslušníky této třetí země, kteří splňují požadavky specifických akcí prováděných před odjezdem nebo podmínky stanovené ve vnitrostátním právu a případně v souladu s právem Unie, včetně podmínek týkajících se schopnosti integrace do společnosti daného členského státu. V této souvislosti fond podpoří zejména tyto akce:
a)
přípravu informačních balíčků a kampaní zaměřených na zvyšování povědomí a podporu mezikulturního dialogu, mimo jiné prostřednictvím uživatelsky přístupných informačních a komunikačních technologií a internetových stránek;
b)
posuzování dovedností a kvalifikací, jakož i posilování transparentnosti a slučitelnosti dovedností a kvalifikací ve třetí zemi s dovednostmi a kvalifikacemi členského státu;
c)
odbornou přípravu zaměřenou na posílení možnosti pracovního uplatnění v členském státě;
d)
komplexní kurzy zaměřené na občanskou orientaci a výuku jazyků;
e)
pomoc v souvislosti se žádostmi o sloučení rodiny ve smyslu směrnice Rady 2003/86/ES (20).
Článek 9
Integrační opatření
1. V souladu se specifickým cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. b) tohoto nařízení a s ohledem na výsledky politického dialogu podle článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014, a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 tohoto nařízení fond podpoří akce, jež se uskutečňují v rámci soudržných strategií, při zohlednění integračních potřeb státních příslušníků třetích zemí na místní a regionální úrovni. V této souvislosti fond podpoří zejména následující akce zaměřené na státní příslušníky třetích zemí, kteří oprávněně pobývají v členském státě nebo s nimiž bylo případně zahájeno řízení za účelem získání povolení k pobytu v členském státě:
a)
vytváření a rozvoj těchto integračních strategií za účasti místních nebo regionálních subjektů, je-li to vhodné včetně analýzy potřeb, vylepšování ukazatelů integrace a hodnocení, včetně participativních hodnocení, s cílem nalézt osvědčené postupy;
b)
poskytování poradenství a pomoci v oblastech, jako je ubytování, prostředky na živobytí, administrativní a právní poradenství, zdravotní, psychologická a sociální péče a péče o dítě a sloučení rodiny;
c)
akce týkající se uvádění státních příslušníků třetích zemí do přijímající společnosti a akce, které jim umožní se přizpůsobit, akce zaměřené na informování těchto osob o jejich právech a povinnostech, na jejich začlenění do občanského a kulturního života a sdílení hodnot zakotvených v Listině základních práv Evropské unie;
d)
akce zaměřené na vzdělávání a odbornou přípravu, včetně výuky jazyků, a přípravné akce na usnadnění přístupu na trh práce;
e)
akce na podporu soběstačnosti a schopnosti státních příslušníků třetích zemí samostatně zabezpečit své potřeby;
f)
akce na podporu účelných kontaktů a konstruktivního dialogu mezi státními příslušníky třetích zemí a přijímající společností a akce na podporu přijetí ze strany přijímající společnosti, mimo jiné s využitím sdělovacích prostředků;
g)
akce na podporu rovného přístupu a rovnocenných výsledků, pokud jde o jednání státních příslušníků třetích zemí s veřejnými a soukromými službami, včetně úpravy těchto služeb pro jednání se státními příslušníky třetích zemí;
h)
budování kapacit příjemců vymezených v čl. 2 písm. g) nařízení (EU) č. 514/2014 a to i prostřednictvím výměny zkušeností a osvědčených postupů a navazování vzájemných kontaktů.
2. Akce uvedené v odstavci 1 zohlední vždy, kdy je to nutné, specifické potřeby jednotlivých kategorií státních příslušníků třetích zemí, včetně osob požívajících mezinárodní ochrany, znovuusídlených nebo přesunutých osob a zejména zranitelných osob.
3. Národní programy mohou umožnit začlenění přímých příbuzných osob, jež náležejí do cílové skupiny uvedené ve výše uvedeném odstavci, do akcí podle odstavce 1 v té míře, v níž je to nezbytné pro účinné provádění takových akcí.
4. Za účelem programování a provádění akcí uvedených v odstavci 1 tohoto článku zahrnuje partnerství uvedené v článku 12 nařízení (EU) č. 514/2014 orgány určené členskými státy pro účely řízení intervencí Evropského sociálního fondu.
Článek 10
Praktická spolupráce a opatření na budování kapacit
V souladu se specifickým cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. b) tohoto nařízení a s ohledem na výsledky politického dialogu podle článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014, a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 tohoto nařízení fond podpoří akce zaměřené na jednu nebo více z těchto oblastí:
a)
vytváření strategií na podporu legální migrace s cílem usnadnit rozvoj a provádění pružných postupů pro přijímání;
b)
spolupráci mezi pracovními agenturami třetích zemí, úřady práce a imigračními úřady členských států, jakož i podporu členských států při provádění právních předpisů Unie týkajících se migrace, konzultace se zúčastněnými subjekty a odborné poradenství či výměnu informací o přístupech, které se s ohledem na potřeby trhu práce zaměřují na osoby konkrétní státní příslušnosti či kategorie státních příslušníků třetích zemí;
c)
posílení schopnosti členských států rozvíjet, provádět, monitorovat a vyhodnocovat své strategie, politiky a opatření týkající se přistěhovalectví napříč různými úrovněmi a útvary úřadů, především pak posilování jejich kapacit shromažďovat, analyzovat a šířit podrobné a systematické údaje a statistiky o migračních řízeních a migračních tocích, povoleních k pobytu a rozvíjení monitorovacích nástrojů, programů hodnocení, ukazatelů a stanovování referenčních hodnot pro účely měření úspěšnosti těchto strategií;
d)
odbornou přípravu příjemců vymezených v čl. 2 písm. g) nařízení (EU) č. 514/2014 a pracovníků poskytujících veřejné a soukromé služby, včetně vzdělávacích institucí, podpora výměny zkušeností a osvědčených postupů, spolupráce a navazování vzájemných kontaktů a mezikulturních schopností, jakož i zvyšování kvality poskytovaných služeb;
e)
budování udržitelných organizačních struktur pro integraci a řízení rozmanitosti, především prostřednictvím spolupráce mezi různými zúčastněnými subjekty, což úředníkům na různých úrovních státní správy umožní rychle získat informace o zkušenostech a osvědčených postupech uplatňovaných jinde a případně sdílet zdroje s jinými příslušnými orgány, jakož i mezi vládními a nevládními subjekty v zájmu efektivnějšího poskytování služeb státním příslušníkům třetích zemí, mimo jiné prostřednictvím jednoho kontaktního místa (například koordinovaná střediska poskytující podporu při integraci);
f)
obousměrný dynamický proces vzájemné interakce, který je základem integračních strategií na místní a regionální úrovni, rozvíjením platforem pro konzultaci státních příslušníků třetích zemí, výměnu informací mezi zúčastněnými subjekty a platforem pro mezikulturní a náboženský dialog mezi společenstvími státních příslušníků třetích zemí navzájem nebo mezi nimi a orgány, které se podílejí na vytváření politiky a přijímají rozhodnutí;
g)
akce na podporu a posílení praktické spolupráce mezi příslušnými orgány členských států, zaměřené mimo jiné na výměnu informací, osvědčených postupů a strategií a na vytváření a provádění společných akcí, a to i s ohledem na zajištění integrity imigračních systémů členských států.
KAPITOLA IV
NAVRACENÍ OSOB
Článek 11
Doprovodná opatření při řízeních o navracení osob
V souladu se zvláštním cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. c) tohoto nařízení a s ohledem na výsledky politického dialogu podle článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014, a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 tohoto nařízení, pokud jde o opatření doprovázející řízení o navracení osob, zaměří se fond na jednu nebo více z těchto kategorií státních příslušníků třetích zemí:
a)
státní příslušníky třetích zemí, jejichž žádost o povolení k pobytu, jejich oprávněný pobyt nebo mezinárodní ochranu v členském státě dosud nebyla pravomocně zamítnuta a které se mohou rozhodnout využít možnosti dobrovolného návratu;
b)
státní příslušníky třetích zemí, kteří mají v členském státě právo k pobytu, oprávněný pobyt nebo požívají mezinárodní ochrany ve smyslu směrnice 2011/95/EU nebo dočasné ochrany ve smyslu směrnice 2001/55/ES a kteří se rozhodnou využít možnosti dobrovolného návratu;
c)
státní příslušníky třetích zemí, kteří se nacházejí v členském státě a nesplňují nebo již nesplňují podmínky pro vstup nebo pobyt na území členského státu, včetně těch státních příslušníků třetích zemí, jejichž vyhoštění bylo odloženo v souladu s článkem 9 a čl. 14 odst. 1 směrnice 2008/115/ES.
V této souvislosti fond podpoří zejména následující akce zaměřené na kategorie osob uvedené v prvním pododstavci:
a)
zavádění, rozvoj a zlepšování alternativních opatření k zajištění osob;
b)
poskytování sociální pomoci, informací nebo pomoci se správními nebo soudními postupy a poskytování informací nebo poradenství;
c)
poskytování právní a jazykové pomoci;
d)
specifická pomoc zranitelným osobám;
e)
zavádění a zlepšování nezávislých a účinných systémů pro sledování nuceného navracení stanovených v čl. 8 odst. 6 směrnice 2008/115/ES;
f)
zřizování, provoz a zlepšování ubytování, infrastruktury v oblasti přijímání a zadržování, služeb a podmínek;
g)
vytváření administrativních struktur a systémů, včetně nástrojů informačních technologií,
h)
odborná příprava pracovníků v zájmu zajištění bezproblémových a účinných řízení o navracení osob, včetně jejich řízení a provádění.
Článek 12
Opatření při navracení
V souladu se zvláštním cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. c) tohoto nařízení a s ohledem na výsledky politického dialogu podle článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014, a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 tohoto nařízení, pokud jde o akce při navracení, podpoří fond akce zaměřené na osoby uvedené v článku 11 tohoto nařízení. V této souvislosti fond podpoří zejména tyto akce:
a)
opatření nezbytná k přípravě operací souvisejících s návratem, jako jsou opatření vedoucí ke zjištění totožnosti státních příslušníků třetích zemí, vydání cestovních dokladů a vyhledání rodinných příslušníků;
b)
spolupráce s konzulárními a imigračními úřady třetích zemí za účelem získání cestovních dokladů, usnadnění repatriace a zajištění zpětného převzetí;
c)
opatření asistovaného dobrovolného návratu, včetně lékařských prohlídek a lékařské pomoci, cestovních opatření, finančních příspěvků, pomoci a poradenství před návratem a po něm;
d)
operace vyhoštění, včetně souvisejících opatření, v souladu se standardy stanovenými v právu Unie, s výjimkou donucovacího vybavení;
e)
opatření k zahájení opětovného začlenění vracející se osoby do společnosti vzhledem k jejímu osobnímu rozvoji, jako jsou peněžní pobídky, odborná příprava, pomoc při hledání zaměstnání a ucházení se o ně a podpora zahájení výdělečné činnosti;
f)
zařízení a služby ve třetích zemích sloužící k zajištění vhodného dočasného ubytování a přijetí po příjezdu;
g)
specifická pomoc zranitelným osobám.
Článek 13
Praktická spolupráce a opatření na budování kapacit
V souladu se zvláštním cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. c) tohoto nařízení a s ohledem na výsledky politického dialogu podle článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014, a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 tohoto nařízení, pokud jde o praktickou spolupráci a opatření na budování kapacit, podpoří fond zejména tyto akce:
a)
akce na podporu, rozvoj a posílení operativní spolupráce a výměny informací mezi útvary členských států zodpovědnými za navracení osob a dalšími orgány členských států zapojenými do procesu navracení, včetně spolupráce s konzulárními úřady a imigračními úřady třetích zemí a společných návratových operací;
b)
akce na podporu spolupráce mezi třetími zeměmi a útvary členských států zodpovědnými za navracení osob, včetně opatření zaměřených na posilování kapacit třetích zemí při zpětném přebírání osob a jejich opětovném začleňování do společnosti, zejména v rámci dohod o zpětném přebírání osob;
c)
akce na posílení schopnosti rozvíjet účinné a udržitelné návratové politiky především prostřednictvím výměny informací o situaci v zemích návratu a osvědčených postupů, sdílení zkušeností a sdružování zdrojů mezi členskými státy;
d)
akce na posílení schopnosti shromažďovat, analyzovat a šířit podrobné a systematické údaje a statistiky o řízeních a opatřeních týkajících se navracení osob, kapacitách v oblasti přijímání a zadržování, o nucených a dobrovolných návratech, jakož i o monitorování a opětovném začleňování;
e)
akce, které přímo přispívají k hodnocení politik v oblasti navracení, jako je posuzování dopadu na vnitrostátní úrovni, průzkumy mezi cílovými skupinami, vypracovávání ukazatelů a stanovování referenčních hodnot;
f)
opatření zaměřená na informování a informační kampaně ve třetích zemích, jejichž cílem je zvyšování povědomí o vhodných dovolených způsobech přistěhovalectví a rizicích nedovoleného přistěhovalectví.
KAPITOLA V
FINANČNÍ A PROVÁDĚCÍ RÁMEC
Článek 14
Celkové zdroje a provádění
1. Celkové zdroje přidělené na provádění tohoto nařízení činí 3 137 milionů EUR v běžných cenách.
2. Roční rozpočtové prostředky fondu schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce.
3. Celkové zdroje jsou vynakládány prostřednictvím těchto nástrojů:
a)
národních programů podle článku 19;
b)
akcí Unie podle článku 20;
c)
mimořádné pomoci podle článku 21;
d)
Evropské migrační sítě podle článku 22;
e)
technické pomoci podle článku 23.
4. Rozpočet přidělený podle tohoto nařízení na akce Unie, uvedené v článku 20 tohoto nařízení, na mimořádnou pomoc uvedenou v článku 21 tohoto nařízení, Evropskou migrační síť uvedenou v článku 22 tohoto nařízení, a na technickou pomoc uvedenou v článku 23 tohoto nařízení, se plní v rámci přímého řízení v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. a) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a případně v rámci nepřímého řízení v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. c) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012. Rozpočet přidělený národním programům uvedeným v článku 19 tohoto nařízení se provádí v rámci sdíleného řízení v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. b) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
5. V souladu s článkem 317 Smlouvy o fungování EU za plnění rozpočtu Unie odpovídá i nadále Komise, která informuje Evropský parlament a Radu o operacích prováděných jinými subjekty než členskými státy.
6. Finanční krytí, jež představuje hlavní referenční hodnotu, se, aniž jsou dotčeny pravomoci Evropského parlamentu a Rady, orientačně použije takto:
a)
2 752 milionů EUR na národní programy členských států;
b)
385 milionů EUR na akce Unie, mimořádnou pomoc, Evropskou migrační síť a technickou pomoc Komise, z nichž alespoň 30 % se použije na akce Unie a Evropskou migrační síť.
Článek 15
Zdroje na způsobilé akce v členských státech
1. Částka ve výši 2 752 milionů EUR se mezi členské státy rozdělí orientačně takto:
a)
2 392 milionů EUR se rozdělí v souladu s přílohou I. Členské státy přidělí nejméně 20 % těchto zdrojů na specifický cíl uvedený v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) a alespoň 20 % na zvláštní cíl uvedený v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. b). Členské státy se mohou od těchto minimálních podílů odchýlit pouze tehdy, pokud bude národní program obsahovat podrobné vysvětlení ohledně skutečnosti, proč přidělení zdrojů pod touto úrovní neohrožuje dosažení daného cíle. Pokud jde o specifický cíl uvedený v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. a), ty členské státy, které čelí strukturálním nedostatkům v oblasti ubytování, infrastruktury a služeb, by se neměly dostat pod minimální podíl stanovený v tomto nařízení;
b)
360 milionů EUR se rozdělí na základě přerozdělovacího mechanismu určeného pro specifické akce uvedené v článku 16, pro program Unie pro znovuusídlení uvedený v článku 17 a pro přesun osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého podle článku 18.
2. Částka uvedená v odst. 1 písm. b) podpoří:
a)
specifické akce uvedené v příloze II;
b)
program Unie pro znovuusídlení podle článku 17 nebo přesun osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého podle článku 18.
3. V případě, že určitá částka zůstává k dispozici v rámci odst. 1 písm. b) tohoto článku, nebo je k dispozici jiná částka, bude přidělena v rámci přezkumu v polovině období stanoveného v článku 15 nařízení (EU) č. 514/2014 poměrně k základním částkám pro národní programy stanoveným v příloze I tohoto nařízení.
Článek 16
Zdroje určené na specifické akce
1. Členským státům mohou být přiděleny dodatečné prostředky uvedené v čl. 15 odst. 2 písm. a), pokud jsou takové prostředky v programu vyčleněny, a použijí se na provádění specifických akcí. Tyto specifické akce jsou uvedeny v příloze II.
2. Za účelem zohlednění nového vývoje dané politiky je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 26 tohoto nařízení s cílem revidovat přílohu II v rámci přezkumu v polovině období uvedeného v článku 15 nařízení (EU) č. 514/2014. Na základě revidovaného seznamu specifických akcí a v závislosti na dostupných zdrojích mohou členské státy obdržet dodatečné finanční prostředky, jak je stanoveno v odstavci 1 tohoto článku.
3. Dodatečné finanční prostředky uvedené v odstavcích 1 a 2 tohoto článku se členským státům přidělí na základě zvláštního rozhodnutí o financování, kterým se v rámci přezkumu v polovině období schvaluje či reviduje jejich národní program v souladu s postupem stanoveným v článcích 14 a 15 nařízení (EU) č. 514/2014. Tyto finanční prostředky se použijí výhradně na provádění specifických akcí uvedených v příloze II tohoto nařízení.
Článek 17
Zdroje na program Unie pro znovuusídlení
1. Členské státy kromě přídělu vypočteného podle čl. 15 odst. 1 písm. a) obdrží každé dva roky dodatečné finanční prostředky v souladu s čl. 15 odst. 2 písm. b) stanovené na základě jednorázové částky ve výši 6 000 EUR připadající na každou znovuusídlenou osobu.
2. Jednorázová částka uvedená v odstavci 1 bude navýšena na 10 000 EUR na každou osobu znovuusídlenou podle společných priorit Unie v oblasti znovuusídlení stanovených podle odstavce 3 a uvedených v příloze III a pro každou zranitelnou osobu podle odstavce 5.
3. Společné priority Unie v oblasti znovuusídlení jsou stanoveny na základě těchto obecných kategorií osob:
a)
osob ze země či regionu určených k provádění regionálního programu ochrany;
b)
osob ze země či regionu označených v prognóze týkající se znovuusídlení vypracované podle UNHCR, v nichž by společná akce Unie měla významný dopad na řešení potřeb v oblasti ochrany;
c)
osob, jež patří do zvláštní kategorie, na něž se vztahují kritéria znovuusídlení podle UNHCR.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 26 za účelem změny přílohy III na základě obecných kategorií osob uvedených v odstavci 3 tohoto článku, existuje-li pro to řádné odůvodnění nebo s ohledem na doporučení UNHCR.
5. Tyto zranitelné skupiny osob mají rovněž nárok na jednorázovou částku stanovenou v odstavci 2:
a)
ohrožené ženy a děti;
b)
nezletilé osoby bez doprovodu;
c)
osoby, jejichž potřeby související se zdravotním stavem mohou být vyřešeny pouze prostřednictvím znovuusídlení;
d)
osoby, které musí být znovuusídleny z mimořádných nebo naléhavých důvodů za účelem právní či fyzické ochrany, mimo jiné oběti násilí nebo mučení.
6. V případě, že členský stát znovuusídlí osobu, která patří do více než jedné z kategorií osob uvedených v odstavcích 1 a 2, obdrží výše stanovenou částku na tuto osobu pouze jednou.
7. Na jednorázovou částku mohou mít případně nárok i členské státy pro rodinné příslušníky osob uvedených v odstavcích 1, 3 a 5 za podmínky, že tito rodinní příslušníci byli znovuusídleni v souladu s tímto nařízením.
8. Komise prostřednictvím prováděcích aktů stanoví časový harmonogram a další prováděcí podmínky spojené s mechanismem přidělování finančních zdrojů na program Unie pro znovuusídlení. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 27 odst. 2.
9. Dodatečné finanční prostředky uvedené v odstavcích 1 a 2 tohoto článku se členským státům přidělí každé dva roky, poprvé na základě samostatných rozhodnutí o financování, kterými se schvaluje jejich národní program v souladu s postupem stanoveným v článku 14 nařízení (EU) č. 514/2014, a následně na základě rozhodnutí o financování připojených k rozhodnutím, kterými se schvaluje jejich národní program. Tyto finanční prostředky se v rámci národního programu nepřevádějí na jiné akce.
10. Za účelem účinného plnění cílů programu Unie pro znovuusídlení a v rámci dostupných zdrojů je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 26, kterými se upravují jednorázové částky uvedené v odstavcích 1 a 2 tohoto článku, pokud je to považováno za vhodné, zejména s ohledem na aktuální míru inflace, relevantní vývoj v oblasti znovuusídlení, jakož i s ohledem faktory, které mohou optimalizovat využití finančních pobídek obdržených ve formě jednorázových částek.
Článek 18
Zdroje určené na přesun osob požívajících mezinárodní ochrany
1. S ohledem na provádění zásady solidarity a spravedlivé sdílení odpovědnosti a s ohledem na vývoj politiky Unie v průběhu prováděcího období fondu členské státy kromě přídělu vypočteného podle čl. 15 odst. 1 písm. a) obdrží dodatečné finanční prostředky podle čl. 15 odst. 2 písm. b) na základě jednorázové částky ve výši 6 000 EUR připadající na každou osobu požívající mezinárodní ochrany přesunutou z jiného členského státu.
2. Na jednorázovou částku mohou mít případně nárok i členské státy pro rodinné příslušníky osob uvedených v odstavci 1 za podmínky, že tito rodinní příslušníci byli přesunuti v souladu s tímto nařízením.
3. Dodatečné finanční prostředky uvedené v odstavci 1 tohoto článku se členským státům poprvé přidělí na základě samostatných rozhodnutí o financování, kterými se schvaluje jejich národní program v souladu s postupem stanoveným v článku 14 nařízení (EU) č. 514/2014, a následně na základě rozhodnutí o financování připojených k rozhodnutí, kterým se schvaluje jejich národní program. Tyto finanční prostředky se v rámci národního programu nepřevádějí na jiné akce.
4. Za účelem účinného plnění cílů solidarity a sdílení odpovědnosti mezi členskými státy uvedených v článku 80 Smlouvy o fungování EU a v rámci dostupných zdrojů je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 26 tohoto nařízení pro účely úpravy jednorázové částky uvedené v odstavci 1 tohoto článku, zejména s ohledem na aktuální míru inflace, relevantní vývoj v oblasti přesunu osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého, jakož i s ohledem faktory, které mohou optimalizovat využití finančních pobídek obdržených ve formě jednorázových částek
Článek 19
Národní programy
1. V rámci národních programů, které mají být přezkoumány a schváleny v souladu s článkem 14 nařízení (EU) č. 514/2014, členské státy v rámci cílů stanovených v článku 3 tohoto nařízení a se zohledněním výsledku politického dialogu uvedeného v článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014 sledují především tyto cíle:
a)
zesílenou podporu při zřizování společného evropského azylového systému zajištěním účinného a jednotného uplatňování acquis Unie v oblasti azylu a podpora řádného uplatňování nařízení (EU) č. 604/2013. Tyto akce mohou zahrnovat rovněž vytvoření a rozvoj programu Unie pro znovuusídlení;
b)
vytvoření a rozvoj integračních strategií zahrnujících různé aspekty obousměrného dynamického procesu, které budou podle potřeby prováděny na celostátní, místní nebo regionální úrovni, budou zohledňovat potřeby státních příslušníků třetích zemí v oblasti integrace na místní a regionální úrovni, řešit specifické potřeby různých kategorií migrantů a rozvíjet účinná partnerství mezi klíčovými zúčastněnými stranami;
c)
rozvoj návratového programu, který zahrnuje složku týkající se asistovaného dobrovolného návratu a případně složku věnovanou opětovnému začleňování.
2. Členské státy zajistí, aby veškeré akce podporované v rámci fondu byly prováděny v plném souladu se základními právy a s ohledem na lidskou důstojnost. Zejména by měly takové akce plně dodržovat práva a zásady, jež jsou zakotveny v Listině základních práv Evropské unie.
3. V souladu s požadavkem sledovat výše uvedené cíle a při zohlednění konkrétních okolností se členské státy zaměří na spravedlivé a transparentní rozdělování zdrojů mezi specifické cíle stanovené v čl. 3 odst. 2.
Článek 20
Akce Unie
1. Z podnětu Komise lze fond využít k financování nadnárodních akcí nebo akcí, na nichž má Unie zvláštní zájem (dále jen „akce Unie“) v souvislosti s obecnými a specifickými cíli uvedenými v článku 3.
2. Způsobilé akce Unie jsou akce, které podporují zejména:
a)
rozšiřování spolupráce Unie při provádění práva Unie a při sdílení osvědčených postupů v oblasti azylu, zejména ohledně znovuusídlování a přesunu žadatelů o mezinárodní ochranu nebo osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého i prostřednictvím navazování kontaktů a výměny informací, legální migrace, integrace státních příslušníků třetích zemí, včetně pomoci při příjezdu a koordinačních činností na podporu znovuusídlení s místními společenstvími, jež mají přijmout znovuusídlené uprchlíky, a navracení osob;
b)
zřizování nadnárodních sítí spolupráce a pilotních projektů, včetně inovačních projektů, založených na nadnárodních partnerstvích mezi subjekty sídlícími ve dvou či více členských státech za účelem stimulování inovací a usnadnění výměny zkušeností a osvědčených postupů;
c)
studie a výzkum zaměřené na možné nové formy spolupráce Unie v oblasti azylu, přistěhovalectví, začleňování, navracení osob a příslušného práva Unie, šíření a výměnu informací týkající se osvědčených postupů a všech dalších aspektů azylu, přistěhovalectví, integrace a návratové politiky, včetně institucionální komunikace o politických prioritách Unie;
d)
vývoj společných statistických nástrojů, metod a ukazatelů hodnocení vývoje politik v oblasti azylu, legální migrace, začleňování a navracení osob a jejich používání členskými státy;
e)
přípravu, monitorování, administrativní a technickou podporu a rozvoj mechanismu hodnocení, jež jsou nezbytné k provádění politiky v oblasti azylu a přistěhovalectví;
f)
spolupráci s třetími zeměmi na základě globálního přístupu Unie k migraci a mobilitě, především v rámci provádění dohod o zpětném přebírání osob, partnerství v oblasti mobility a regionálních programů ochrany;
g)
opatření zaměřená na informování a informační kampaně ve třetích zemích určené na zvyšování povědomí o vhodných dovolených způsobech přistěhovalectví a rizicích nedovoleného přistěhovalectví.
3. Akce Unie se provedou v souladu s článkem 6 nařízení (EU) č. 514/2014.
4. Komise zajistí spravedlivé a transparentní rozdělování zdrojů mezi cíle uvedené v čl. 3 odst. 2.
Článek 21
Mimořádná pomoc
1. Nástroj poskytuje finanční pomoc na řešení naléhavých a zvláštních potřeb v případě mimořádné situace, jak ji vymezuje čl. 2 písm. k). Opatření prováděná ve třetích zemích v souladu s tímto článkem musí být v souladu s humanitární politikou Unie a případně ji doplňují a zároveň musí dodržovat humanitární zásady stanovené v konsensu o humanitární pomoci.
2. Mimořádná pomoc se provádí v souladu s články 6 a 7 nařízení (EU) č. 514/2014.
Článek 22
Evropská migrační síť
1. Z fondu se podporuje Evropská migrační síť a poskytuje se finanční pomoc nezbytná pro její činnost a budoucí rozvoj.
2. Částku vyhrazenou na Evropskou migrační síť v rámci ročních rozpočtových prostředků fondu i pracovní program stanovující priority jejích činností přijímá Komise po schválení řídícím výborem v souladu s postupem uvedeným v čl. 4 odst. 5 písm. a) rozhodnutí 2008/381/ES. Rozhodnutí Komise o této částce je finančním rozhodnutím ve smyslu článku 84 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
3. Finanční pomoc určená na činnost Evropské migrační sítě má formu grantů udělovaných národním kontaktním místům podle článku 3 rozhodnutí 2008/381/ES a případně veřejných smluv v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012. Tato pomoc zajistí národním kontaktním místům odpovídající a včasnou finanční podporu. Náklady vzniklé v souvislosti s prováděním akcí národních kontaktních míst podpořených prostřednictvím grantů přidělených v roce 2014 mohou být způsobilé ode dne 1. ledna 2014.
4. Rozhodnutí 2008/381/ES se mění takto:
a)
v čl. 4 odst. 5 se písmeno a) nahrazuje tímto:
„a)
připravuje a schvaluje návrh pracovního programu činností, zejména pokud jde o cíle a tematické priority a stanovení orientační výše rozpočtu jednotlivých národních kontaktních míst, která je nezbytná k zajištění řádného fungování Evropské migrační sítě, a to na základě návrhu předloženého předsedou.“;
b)
článek 6 se mění takto:
i)
odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. Komise sleduje provádění programu činností a podává řídícímu výboru pravidelně zprávy o provádění programu a o rozvoji Evropské migrační sítě.“,
ii)
odstavce 5 až 8 se zrušují;
c)
článek 11 se zrušuje;
d)
článek 12 se zrušuje.
Článek 23
Technická pomoc
1. Z podnětu nebo jménem Komise se na technickou pomoc ročně z fondu vynaloží až 2,5 milionu EUR v souladu s článkem 9 nařízení (EU) č. 514/2014.
2. Z podnětu členského státu je možné z fondu financovat činnosti v oblasti technické pomoci v souladu s článkem 20 nařízení (EU) č. 514/2014. Částka vyčleněná na technickou pomoc v období 2014-2020 nepřesáhne 5,5 % celkové částky přidělené členskému státu navýšenou o 1 000 000 EUR.
Článek 24
Koordinace
Komise a členské státy, případně spolu s Evropskou službou pro vnější činnost, zajistí, aby akce ve třetích zemích a ve vztahu k nim byla přijímána v součinnosti a soudržnosti s jinými opatřeními mimo Unii podporovanými prostřednictvím nástrojů Unie. Zejména zajistí, aby uvedené akce:
a)
byly soudržné s vnější politikou Unie, dodržovaly zásadu soudržnosti politik v oblasti rozvoje a aby byly soudržné se strategickými programovými dokumenty pro danou oblast či zemi;
b)
byly zaměřeny na opatření, která nejsou orientována na rozvoj;
c)
sloužily zájmům vnitřních politik Unie a byly v souladu s činnostmi vyvíjenými uvnitř Unie.
KAPITOLA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 25
Zvláštní ustanovení týkající se jednorázových částek určených na znovuusídlení a přesun osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého
Odchylně od pravidel způsobilosti výdajů stanovených v článku 18 nařízení (EU) č. 514/2014, zvláště pokud jde o jednorázové částky a paušální sazby, jsou jednorázové částky přidělované podle tohoto nařízení členským státům na znovuusídlení nebo přesun osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého:
a)
osvobozeny od povinnosti, podle níž musí být podloženy statistickými údaji či údaji z minulosti a
b)
vyplaceny za podmínky, že osoba, na kterou je jednorázová částka přidělena, byla skutečně znovuusídlena nebo přesunuta v souladu s tímto nařízením.
Článek 26
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 16 odst. 2, čl. 17 odst. 4 a 10 a čl. 18 odst. 4 je svěřena Komisi na dobu sedmi let ode dne 21. května 2014. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto sedmiletého období. Přenesení pravomocí se automaticky prodlužuje o období tří let, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem tohoto sedmiletého období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 16 odst. 2, čl. 17 odst. 4 a 10 a čl. 18 odst. 4 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 16 odst. 2, čl. 17 odst. 4 a 10 a čl. 18 odst. 4 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 27
Postup projednávání ve výborech
1. Komisi je nápomocen Výbor pro Azylový, migrační a integrační fond a Fond pro vnitřní bezpečnost, zřízený čl. 59 odst. 1 nařízení (EU) č. 514/2014.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 28
Přezkum
Evropský parlament a Rada přezkoumají toto nařízení na základě návrhu Komise do 30. června 2020.
Článek 29
Použitelnost nařízení (EU) č. 514/2014
Na tento fond se použijí ustanovení nařízení (EU) č. 514/2014, aniž je dotčen článek 4 tohoto nařízení.
Článek 30
Zrušení
Rozhodnutí č. 573/2007/ES, č. 575/2007/ES a 2007/435/ES se zrušují s účinkem ode dne 1. ledna 2014
Článek 31
Přechodná ustanovení
1. Tímto nařízením není dotčeno pokračování nebo změna, včetně celkového nebo částečného zrušení, dotyčných projektů a ročních programů až do jejich uzavření nebo finanční pomoci schválené Komisí na základě rozhodnutí č. 573/2007/ES, č. 575/2007/ES a 2007/435/ES ani žádného jiného právního předpisu, který se na tuto pomoc vztahuje k 31. prosinci 2013. Tímto nařízením není dotčeno pokračování nebo změna, včetně úplného nebo částečného zrušení, finanční podpory schválené Komisí na základě rozhodnutí 2008/381/ES ani žádného jiného právního předpisu, který se na tuto pomoc vztahuje k 31. prosinci 2013.
2. Při rozhodování o spolufinancování v rámci tohoto nařízení Komise přihlíží k opatřením, která mají finanční dopady v období tohoto spolufinancování a která byla přijata na základě rozhodnutí č. 573/2007/ES, č. 575/2007/ES, 2007/435/ES a 2008/381/ES před 20. květnem 2014.
3. Částky přidělené na závazky pro spolufinancování schválené Komisí mezi 1. lednem 2011 a 31. prosincem 2014, k nimž nejsou doklady požadované pro uzavření akce zaslány Komisi ve lhůtě pro předložení závěrečné zprávy, Komise automaticky uvolní ze závazku do 31. prosince 2017, přičemž vzniká povinnost neoprávněně vyplacené částky vrátit.
4. K částkám na akce, které byly pozastaveny z důvodů soudních řízení nebo správních řízení o opravném prostředku s odkladným účinkem, se při výpočtu výše částky, která se automaticky uvolňuje ze závazku, nepřihlíží.
5. Členské státy předloží Komisi do 30. června 2015 hodnotící zprávy týkající se výsledků a dopadů akcí spolufinancovaných v rámci rozhodnutí č. 573/2007/ES, č. 575/2007/ES a 2007/435/ES v období 2011 až 2013.
6. Komise předloží Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů do 31. prosince 2015 následné hodnotící zprávy podle rozhodnutí č. 573/2007/ES, č. 575/2007/ES a 2007/435/ES za období 2011 až 2013.
Článek 32
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
V Štrasburku dne 16. dubna 2014.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 516/2014/EU RENDELETE
(2014. április 16.)
a Menekültügyi, Migrációs és Integrációs Alap létrehozásáról, a 2008/381/EK tanácsi határozat módosításáról, valamint az 573/2007/EK és az 575/2007/EK európai parlamenti és tanácsi határozatok és a 2007/435/EK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 78. cikke (2) bekezdésére, valamint 79. cikke (2) és (4) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére (2),
rendes jogalkotási eljárás keretében (3),
mivel:
(1)
Az Unió azon célját, hogy a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térséget alkosson, többek között olyan közös intézkedések révén kell elérni, amelyek a tagállamok közötti szolidaritásra épülő, a harmadik országokkal és állampolgáraikkal szemben méltányos menekültügyi és migrációs politika kialakítását eredményezik. Az Európai Tanács a 2009. december 2-i ülésén elismerte, hogy az Unióban a pénzügyi forrásokat a hatály és az alkalmazhatóság szempontjából is egyre rugalmasabbá és összehangoltabbá kell tenni a menekültügyi és migrációs politika kidolgozásának támogatása érdekében.
(2)
A közös menekültügyi és migrációs politika fejlesztéséhez, valamint a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség megerősítéséhez való hozzájárulás érdekében, figyelemmel a tagállamok közötti szolidaritás és felelősségmegosztás elvére, valamint a harmadik országokkal folytatott együttműködésre, e rendelet létrehozza a Menekültügyi, Migrációs és Integrációs Alapot (a továbbiakban: az Alap).
(3)
Az Alapnak érvényre kell juttatnia a fokozott rugalmasság és egyszerűsítés igényét, tiszteletben tartva ezzel párhuzamosan a kiszámíthatósággal kapcsolatos követelményeket, és egyúttal biztosítva a forrásoknak az e rendeletben megállapított általános és konkrét célkitűzések megvalósítása céljaira történő méltányos és átlátható elosztását.
(4)
Az Alap végrehajtásának vezérelve az intézkedések hatékonysága és a kiadások minősége. Emellett az Alapot a lehető legeredményesebb és leginkább felhasználóbarát módon kell végrehajtani.
(5)
A belügyi terület támogatása új, kétpilléres struktúrájának hozzá kell járulnia az említett terület támogatásának egyszerűsítéséhez, ésszerűsítéséhez, konszolidációjához és átláthatóságához. Emellett törekedni kell a különböző alapok és programok közötti szinergiákra, összhangra és komplementaritásra, többek között a közös célkitűzésekre biztosított finanszírozás céljával. A különböző finanszírozási eszközök közötti bármilyen jellegű átfedések azonban kerülendők.
(6)
Az Alapnak rugalmas keretet kell teremtenie, amely lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy sajátos helyzetük és szükségleteik szerint, valamint az Alap általános és konkrét célkitűzéseinek tükrében nemzeti programjaik keretében pénzügyi forrásokhoz jussanak az Alapból finanszírozható azon szakpolitikai területek támogatása céljából, amelyek esetében a leghatékonyabb és a legmegfelelőbb lenne a pénzügyi támogatás.
(7)
Az Alapnak a tagállamok számára nyújtott pénzügyi támogatás révén a szolidaritást kell kifejeznie. Fokoznia kell az Unióba irányuló migrációs áramlások hatékony kezelését olyan területeken, ahol az Unió maximális hozzáadott értéket biztosít, különösen a tagállamok felelősség közötti megosztása, valamint a felelősség harmadik országokkal való megosztása és a velük való együttműködés erősítése révén.
(8)
Az Alap általános célkitűzésének eléréséhez való hozzájárulás céljával a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy nemzeti programjaik az e rendeletben megállapított konkrét célkitűzéseket szolgáló intézkedéseket tartalmazzanak, a forrásoknak a különböző célkitűzések között való megosztása pedig oly módon történjen, amely biztosítja e célkitűzések megvalósíthatóságát. Amennyiben - szokatlan módon - valamely tagállam el kívánna térni az e rendeletben megállapított minimális százalékos arányoktól, azt az érintett tagállamnak nemzeti programjában részletesen meg kell indokolnia.
(9)
Az egységes és magas színvonalú menekültügyi politika biztosítása, valamint a nemzetközi védelemre vonatkozó magasabb szintű előírások alkalmazása érdekében az Alapnak hozzá kell járulnia a közös európai menekültügyi rendszer hatékony működéséhez, ami a menekültügyi politikához, a jogalkotáshoz és a kapacitásépítéshez kapcsolódó intézkedéseket foglal magában, és a tagállamok közötti, valamint az uniós ügynökségekkel és harmadik országokkal folytatott együttműködésen alapuló tevékenységet jelent.
(10)
Helyénvaló támogatni és fejleszteni a tagállamok arra irányuló erőfeszítéseit, hogy teljes mértékben és helyesen hajtsák végre az Unió menekültügyi vívmányait, különösen a következők által: megfelelő befogadási feltételeket teremtenek a lakóhelyüket elhagyni kényszerülő személyek, valamint a nemzetközi védelmet kérelmező és az abban részesülő személyek számára; biztosítják a jogállás megfelelő meghatározását a 2011/95/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (4) összhangban; méltányos és hatékony menekültügyi eljárást alkalmaznak és előmozdítják a bevált gyakorlatok alkalmazását a menekültügy területén a nemzetközi védelemre szoruló személyek jogainak biztosítása érdekében, továbbá lehetővé teszik a tagállami menekültügyi rendszerek hatékony működését.
(11)
Az Alapnak emellett megfelelő támogatást kell kínálnia a bevált gyakorlatok azonosítását, megosztását és előmozdítását célzó közös tagállami erőfeszítésekhez, és ahhoz, hogy hatékony együttműködési struktúrákat hozzanak létre a közös európai menekültügyi rendszer keretén belüli döntéshozatal minőségének javítása céljából.
(12)
Az Alapnak ki kell egészítenie és meg kell erősítenie a 439/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (5) létrehozott Európai Menekültügyi Támogatási Hivatal (EASO) tevékenységeit, a tagállamok között a menekültügy terén folytatott gyakorlati együttműködés koordinálása, a különösen nagy nyomásnak kitett menekültügyi rendszerrel rendelkező tagállamok támogatása, valamint a közös európai menekültügyi rendszer megvalósításához való hozzájárulás érdekében. A Bizottság élhet az Európai Parlament és a Tanács 966/2012/EU, Euratom rendeletben (6) biztosított azon lehetőséggel, hogy az EASO-t konkrét és ad-hoc feladatok elvégzésével - így például,l összhangban az Európai Menekültügyi Támogatási Hivatal létrehozásáról szóló 439/2010/EU rendelettel, az áttelepítéssel kapcsolatos tagállami tevékenységek koordinálásával - bízza meg.
(13)
Az Alapnak támogatnia kell az Unió és a tagállamok azzal kapcsolatos erőfeszítéseit, hogy a fennálló uniós jog szerinti kötelezettségeikre figyelemmel javítsák a tagállamoknak a menekültügyi politikáik fejlesztésével, monitoringjával és értékelésével kapcsolatos kapacitását.
(14)
Az Alapnak támogatnia kell a tagállamok arra irányuló erőfeszítéseit is, hogy a területükön az Egyesült Nemzetek Menekültügyi Főbiztosa (UNHCR) által áttelepítésre jogosultnak nyilvánított menekültek és lakóhelyüket elhagyni kényszerülő személyek számára nemzetközi védelmet és tartós megoldást nyújtsanak - például gondoskodjanak az áttelepítési szükségletek felméréséről és az érintett személyeknek a területükre való átszállításáról - annak érdekében, hogy biztos jogállást biztosítsanak számukra, és előmozdítsák eredményes beilleszkedésüket.
(15)
Az Alapnak támogatást kell biztosítania a menekültügyi eljárások biztonságosabb igénybevételéhez kapcsolódó - különösen a főbb tranzitországokat célzó - új megközelítésekhez, mint például a bizonyos csoportokra vonatkozó védelmi programokhoz vagy a menedékjog iránti kérelmek elbírálásának bizonyos eljárásaihoz.
(16)
Az Alapnak jellegéből adódóan alkalmasnak kell lennie arra, hogy támogassa a tagállamok által közösen elfogadott, a nemzetközi védelemben részesülő, valamint a nemzetközi védelmet kérelmező személyek egyik tagállamból egy másik tagállamba való átszállítását szolgáló önkéntes tehermegosztási műveleteket.
(17)
A menedékjogot vagy a nemzetközi védelem más formáját kérelmező személyek beáramlása hatékony kezelésének biztosítása érdekében harmadik országokkal folytatott partnerség és együttműködés az uniós menekültügyi politika lényeges összetevője. Annak érdekében, hogy lehetővé tegyék a nemzetközi védelem igénybevételét és tartós megoldásokat nyújtsanak a lehető legkorábbi szakaszban, többek között a regionális védelmi programok keretében, az Alapnak erőteljes uniós áttelepítési összetevőt kell tartalmaznia.
(18)
Az európai társadalmakba való integráció folyamatának javítása és megerősítése érdekében az Alapnak - a tagállamok gazdasági és társadalmi igényeivel összhangban - meg kell könnyítenie az Unióba irányuló legális migrációt, és az integráció folyamatának előkészítéséről már az Unióba érkező harmadik országbeli állampolgárok származási országában előre kell gondoskodnia.
(19)
Annak érdekében, hogy hatékony legyen és a lehető legnagyobb hozzáadott értéket érje el, az Alapnak célzottabb megközelítést kell alkalmaznia, támogatva az olyan összefüggő stratégiákat, amelyek kifejezetten a harmadik országbeli állampolgárok nemzeti, helyi és/vagy adott esetben regionális szintű integrációját szolgálják. E stratégiákat elsősorban a helyi vagy regionális hatóságoknak, valamint nem állami szereplőknek kell végrehajtaniuk, nem kizárva ugyanakkor a nemzeti hatóságokat sem, különösen amennyiben a tagállam sajátos közigazgatási szervezete ezt teszi szükségessé, vagy amennyiben a tagállamban az integrációs intézkedések az állam és a decentralizált közigazgatás megosztott hatáskörébe tartoznak. A végrehajtó szervezeteknek a sajátos helyzetüknek leginkább megfelelő intézkedéseket kell kiválasztaniuk a rendelkezésre álló intézkedési lehetőségek közül.
(20)
Az Alap végrehajtásának összhangban kell állnia a közös integrációs programban meghatározott, az Unió integrációra vonatkozó közös alapelveivel.
(21)
Az integrációs intézkedések alkalmazási körének ki kell terjednie a nemzetközi védelemben részesülő személyekre is, az integráció tekintetében alkalmazott átfogó megközelítés biztosítása érdekében, figyelembe véve e célcsoportok sajátosságait. Amennyiben az integrációs intézkedésekre a befogadási intézkedésekkel együttesen kerül sor, a tevékenységeknek adott esetben ki kell terjednie a nemzetközi védelmet kérelmező személyekre is.
(22)
Annak érdekében, hogy biztosítható legyen a harmadik országok állampolgárai beilleszkedésének az Unió általi következetes kezelése, az Alapból finanszírozott tevékenységeknek célirányosnak kell lenniük, és ki kell egészíteniük az Európai Szociális Alapból finanszírozott tevékenységeket. Ebben az összefüggésben a tagállamoknak az Alap végrehajtásáért felelős hatóságait fel kell kérni, hogy hozzanak létre együttműködési és koordinációs mechanizmusokat a tagállamok által az Európai Szociális Alap tevékenységeinek irányítására kijelölt hatóságokkal.
(23)
Gyakorlati okokból néhány tevékenység személyek csoportjaira is vonatkozhat, akiknek ügye hatékonyabban kezelhető csoportszinten anélkül, hogy tagjai között különbséget tennének. Ezért helyénvaló lenne biztosítani az ilyen szándékkal élő tagállamok számára, hogy nemzeti programjukban előírhassák, hogy az integrációs intézkedések a harmadik országbeli állampolgárok közvetlen hozzátartozóira is kiterjedhetnek, amennyiben ez a szóban forgó tevékenységek hatékony végrehajtása érdekében szükségesnek bizonyul. Közvetlen hozzátartozónak számít a házastárs/élettárs, illetve bármely, az integrációs tevékenység által érintett harmadik országbeli állampolgárral felmenő vagy lemenő ágon közvetlen családi kapcsolatban álló személy, aki egyébként nem esne az Alap hatálya alá.
(24)
Az Alapnak továbbá támogatnia kell a tagállamokat a legális migráció szervezésére irányuló stratégiák kialakításában, és azon kapacitásuk továbbfejlesztésében, amely a harmadik országbeli állampolgárokra vonatkozó bevándorlási és integrációs stratégiáik, politikáik és intézkedéseik - beleértve az uniós jogi eszközöket is - kidolgozására, végrehajtására, monitoringjára és értékelésére irányul. Az Alapnak emellett támogatnia kell az információcserét, a bevált gyakorlatok cseréjét, valamint a közigazgatás különböző területei közötti, illetve a más tagállamokkal folytatott együttműködést.
(25)
Az Uniónak tovább kell folytatnia és ki kell terjesztenie a mobilitási partnerségek - mint a harmadik országokkal folytatott migrációkezelés fő stratégiai, átfogó és hosszú távú együttműködési keretének - a használatát. Az Alapnak támogatnia kell a mobilitási partnerségek keretében - akár az Unióban, akár harmadik országokban - folyó tevékenységeket, amelyek uniós szükségletek és prioritások megvalósítását célozzák és szolgálják, különösen az olyan intézkedéseket, amelyek biztosítják az Unióra és harmadik országokra is kiterjedő finanszírozás folyamatosságát.
(26)
Helyénvaló azon tagállami erőfeszítések további támogatása és ösztönzése, amelyek célja, hogy a harmadik országbeli állampolgárok visszatérésének kezelését annak minden vetületében javítsák a különösen a 2008/115/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (7) meghatározott, visszatérésre vonatkozó közös előírások folyamatos, méltányos és hatékony végrehajtása céljával. Az Alapnak emellett támogatnia kell a nemzeti szintű visszatérési stratégiákat a visszatérés integrált igazgatása elvének értelmében, valamint az említett stratégiák harmadik országokban való hatékony végrehajtását támogató intézkedéseket.
(27)
Ami a személyek önkéntes visszatérését illeti - ideértve azokat a személyeket is, akik attól függetlenül vissza kívánnak térni, hogy nem kötelesek elhagyni a területet -, elő kell irányozni az ilyen visszatérők ösztönzését, például magasabb szintű visszatérési támogatás formájában biztosított kedvezőbb bánásmód megteremtésével. A önkéntes visszatérés ilyen formája a visszatérőknek, illetve a költséghatékonyság szempontjából a hatóságoknak is kedvez. A tagállamokat ösztönözni kell arra, hogy részesítsék előnyben a ténylegesen önkéntes visszatérést.
(28)
Szakpolitikai szempontból azonban az önkéntes visszatérés és a kitoloncolás egymáshoz kapcsolódó és egymást kölcsönösen erősítő formák, és a tagállamokat ezért arra kell ösztönözni, hogy a visszatérés kezelése során erősítsék a két visszatérési forma egymást kiegészítő jellegét. Kitoloncolásra az Európai Unió bevándorlási és menekültügyi politikája és a tagállamok bevándorlási és menekültügyi rendszerei integritása megőrzésének érdekében van szükség. A kitoloncolás lehetősége tehát előfeltételt képez egyrészt annak biztosításához, hogy ez a politika ne legyen veszélyeztethető, másrészt a jogállamiság érvényesítéséhez, ami önmagában is lényeges a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség létrehozásához. Az Alapnak tehát adott esetben támogatnia kell az uniós jogban foglalt előírásoknak megfelelő kitoloncolás megkönnyítésére irányuló tagállami intézkedéseket, a visszatérők alapvető jogainak és méltóságának teljes mértékű tiszteletben tartása mellett.
(29)
Az Alapnak feltétlenül támogatnia kell a visszatérési célországában hozott, a visszatérőkre vonatkozó különleges intézkedéseket annak érdekében, hogy biztosítsák a személyek hatékony, megfelelő körülmények között történő visszatérését a származási városukba vagy régiójukba, és hogy javítsák tartós visszailleszkedésüket a közösségükbe.
(30)
Az Unió visszafogadási megállapodásai szerves részét képezik az Unió visszatérési politikájának, és központi eszközei a migrációs áramlások hatékony kezelésének, mivel megkönnyítik az illegális migránsok gyors visszatérését. E megállapodások az Európai Unió és az illegális migránsok származási vagy tranzitországait képező harmadik országok közötti párbeszéd és együttműködés egyik fontos elemét jelentik, és a visszatérésre vonatkozó hatékony nemzeti és uniós szintű stratégiák érdekében támogatni kell ezen megállapodások végrehajtását a harmadik országokban.
(31)
Az Alapnak ki kell egészítenie és meg kell erősítenie a 2007/2004/EK tanácsi rendelettel (8) létrehozott, az Európai Unió Tagállamai Külső Határain Való Operatív Együttműködési Igazgatásért Felelős Európai Ügynökség tevékenységeit, amelynek feladatai között szerepel, hogy biztosítsa a szükséges támogatást a tagállamok számára a közös visszatérési műveletek megszervezéséhez, és meghatározza az úti okmányok megszerzésének, illetve a tagállamok területén harmadik országok illegálisan tartózkodó állampolgárai kitoloncolásának bevált módszereit, továbbá hogy a külső határoknál fokozott technikai és operatív segítségnyújtás iránti igény felmerülése esetén támogassa a tagállamokat, figyelembe véve hogy bizonyos esetek humanitárius vészhelyzetet is jelenthetnek és tengeri mentést is szükségessé tehetnek.
(32)
A személyek visszatérésének e rendelet szerinti támogatása mellett az Alapnak az illegális bevándorlás, illetve a legális migrációra vonatkozó hatályos szabályok megkerülése elleni küzdelmet célzó egyéb intézkedéseket is támogatnia kell, ezáltal őrizve a tagállamok bevándorlási rendszerének integritását.
(33)
Az Alapot az Európai Unió Alapjogi Chartájában rögzített jogok és alapvető elvek, valamint a vonatkozó nemzetközi eszközökben, többek között az Emberi Jogok Európai Bírósága vonatkozó ítélkezési gyakorlatában meghatározott alapvető jogok maradéktalan tiszteletben tartása mellett kell végrehajtani. A támogatható tevékenységeknek figyelembe kell venniük a migránsok, menekültek és a menedékkérők védelmének emberi jogi alapú megközelítését és különösen biztosítaniuk kell, hogy a sérülékeny személyek, ezen belül is a nők, a kísérő nélküli kiskorúak és más, veszélyeztetett helyzetű kiskorúak sajátos helyzete különleges figyelmet és célzott választ kapjon.
(34)
A „sérülékeny személyek” és a „családtagok” fogalmát a rendelet szempontjából releváns különböző jogi aktusok különbözőképpen határozzák meg. Ezért ezeket a vonatkozó jogi aktus szerint kell értelmezni, szem előtt tartva az összefüggést, amelyben használatosak. Az áttelepítéssel összefüggésben az áttelepítést végző tagállamoknak áttelepítési gyakorlatuk és a tényleges áttelepítési eljárásaik során szorosan egyeztetniük kell az UNHCR-rel a „családtagok” fogalmával kapcsolatban.
(35)
Az Alap keretében támogatott, harmadik országokban vagy ezekkel kapcsolatban végrehajtott intézkedéseket úgy kell végrehajtani, hogy szinergia és összhang alakuljon ki az Unió területén kívül végrehajtott, mind földrajzi, mind tematikus alapú uniós külső segítségnyújtási eszközökkel támogatott egyéb intézkedésekkel. Ezen intézkedések végrehajtása során biztosítani kell különösen a szóban forgó országra vagy régióra irányuló uniós külső tevékenység és külpolitika elveivel és alapvető célkitűzéseivel való teljes összhangot. Ezeknek az intézkedéseknek a célja nem lehet a kifejezetten fejlesztésre irányuló intézkedések támogatása, és adott esetben ki kell egészíteniük a külső segítségnyújtási eszközökön keresztül nyújtott pénzügyi segítségnyújtást. A fejlesztési politikáról kialakított európai konszenzus 35. pontjában foglaltaknak megfelelően tiszteletben kell tartani a politikák fejlesztési célú koherenciájának az elvét. Fontos biztosítani továbbá, hogy a sürgősségi segítségnyújtás felhasználása összhangban legyen az Unió humanitárius politikájával és adott esetben kiegészítse azt, valamint tiszteletben tartsa a humanitárius segítségnyújtással kapcsolatos európai konszenzusban megállapított humanitárius elveket.
(36)
Az Alap keretében rendelkezésre álló források jelentős részét az egyes tagállamok által a migrációs áramlások kezelésére tett erőfeszítések formájában viselt felelősség arányában kell elosztani, objektív szempontok alapján. E célra a migrációs áramlásokra vonatkozó legfrissebb az Eurostat által az Európai Parlament és a Tanács 862/2007/EK rendelete (9) alapján összegyűjtött statisztikai adatokat kell használni, amelyek közé tartozik például a menedékjog iránt benyújtott első kérelmek száma, a menedékjogot vagy kiegészítő védelmet megadó pozitív határozatok száma, az áttelepített menekültek száma, a jogszerűen tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok száma, a valamely tagállam által kibocsátott tartózkodásra jogosító engedélyt megszerzett harmadik országbeli állampolgárok száma, a tagállami hatóságok által kibocsátott kiutasítási határozatok száma, valamint a tényleges visszatérések száma.
(37)
E rendeletben határozzák meg a tagállamok részére elkülönített alapösszegeket. Az alapösszeget egy minimumösszegből és az Európai Parlament és a Tanács 573/2007/EK határozatával (10) létrehozott Európai Menekültügyi Alap, az Tanács 2007/435/EK határozatával (11) létrehozott Európai Integrációs Alap és az Európai Parlament és a Tanács 575/2007/EK határozatával (12) létrehozott Európai Visszatérési Alap keretében az egyes tagállamoknak a 2011., 2012. és a 2013. évben nyújtott juttatások átlaga alapján kiszámított összegből áll. A számítások elvégzésére az 573/2007/EK határozatban, a 2007/435/EK határozatban, illetve az 575/2007/EK határozatban foglalt elosztási kritériumoknak megfelelően került sor. Tekintettel az Európai Tanács 2013. február 7-8-i következtetéseire, amelyek hangsúlyozták, hogy „különös hangsúlyt kapnak az aránytalan mértékű migrációs kihívásokkal küzdő szigeti társadalmak”, Ciprus és Málta esetében helyénvaló megnövelni a minimumösszegeket.
(38)
Bár helyénvaló bizonyos összegeket a rendelkezésre álló legfrissebb statisztikai adatok alapján kiosztani egyes tagállamoknak, az Alap keretében rendelkezésre álló források egy részét emellett a tagállamoktól együttes erőfeszítést igénylő és az Unió számára jelentős hozzáadott értéket generáló konkrét intézkedések végrehajtására, valamint az Unió áttelepítési programjának és a nemzetközi védelemben részesülők egyik tagállamból egy másikba történő átszállításának végrehajtására kell fordítani.
(39)
E célból e rendeletben meg kell állapítani az Alap forrásaiból támogatható konkrét intézkedések jegyzékét. További összegeket kell biztosítani azon tagállamoknak, amelyek kötelezettséget vállalnak ezen intézkedések végrehajtására.
(40)
Az Unió áttelepítési programjának fokozatos kialakítására tekintettel az Alapnak célzott támogatást kell biztosítania pénzügyi ösztönzők (átalányösszegek) formájában, minden áttelepített személy után. A Bizottság az EASO-val együttműködve, valamint mindegyik szervezet a saját hatáskörének megfelelően monitoringozza az Alapból támogatott áttelepítési műveletek hatékony végrehajtását.
(41)
Az uniós áttelepítési erőfeszítések hatásának a nemzetközi védelemre szoruló személyek számára nyújtandó védelem tekintetében való növelése, valamint az áttelepítés stratégiai hatásának az áttelepítésre leginkább rászoruló személyekre való fokozottabb összpontosításon keresztül történő maximalizálása érdekében az áttelepítésre vonatkozóan uniós szintű közös prioritásokat kell meghatározni. Ezek a közös prioritások csak akkor módosítandók, ha ennek szükségessége egyértelműen indokolt, illetve módosításukra az UNHCR ajánlásai fényében, az e rendeletben meghatározott általános kategóriák alapján kerülhet sor.
(42)
Tekintettel különlegesen sérülékeny helyzetükre, a nemzetközi védelemre szoruló személyek bizonyos kategóriáinak mindig szerepelniük kell a közös uniós áttelepítési prioritások között.
(43)
A közös uniós áttelepítési prioritásokban meghatározott áttelepítési szükségleteket figyelembe véve emellett további pénzügyi ösztönzést szükséges nyújtani a személyek áttelepítésére egyes meghatározott földrajzi területek, illetve állampolgárságok tekintetében, valamint az áttelepítésre szoruló személyek meghatározott kategóriái tekintetében olyan esetekben, amelyekben az áttelepítést ítélik az érintettek sajátos szükségleteinek leginkább megfelelő megoldásnak.
(44)
A tagállamok közötti szolidaritás és felelősségmegosztás fokozása érdekében - különösen a menekültáramlások által leginkább érintett tagállamok felé irányulóan - pénzügyi ösztönzőkön alapuló hasonló mechanizmust kell kialakítani a nemzetközi védelemben részesülő személyek egyik tagállamból egy másikba történő átszállítása céljára. Ezen mechanizmusnak - akár abszolút, akár arányos értelemben - csökkentenie kell a nagyobb számú menedékkérőt, illetve nemzetközi védelemben részesülő személyt fogadó tagállamokra nehezedő nyomást.
(45)
Az Alap által nyújtott támogatás hatékonyabb lesz, és nagyobb hozzáadott értéket biztosít, ha e rendeletben korlátozott számú olyan kötelező célkitűzés is megállapításra kerül, amelyeket az egyes tagállamok által kialakított programokban követni kell, figyelemmel a tagállam sajátos helyzetére és szükségleteire is.
(46)
A fokozott szolidaritás szempontjából fontos, hogy az Alap - adott esetben a Bizottság által irányított humanitárius segítségnyújtási tevékenységgel összhangban és a szinergiákat kiaknázva - sürgősségi segítségnyújtás formájában kiegészítő támogatást biztosítson a tagállamokban vagy harmadik országokban súlyos migrációs nyomás következtében szükséghelyzetek kezelésére, illetve lakóhelyüket elhagyni kényszerülő személyek tömeges beáramlása esetén, a 2001/55/EK tanácsi irányelvnek (13) megfelelően. A sürgősségi segítségnyújtásnak magában kell foglalnia az ad-hoc humanitárius befogadási programok támogatását is, amelyek célja, hogy valamely harmadik országban bekövetkező, sürgős intézkedéseket igénylő humanitárius válság esetén valamely tagállam területén ideiglenes tartózkodási lehetőséget kínáljanak. Ezen egyéb humanitárius befogadási programok azonban nem sérthetik és nem áshatják alá az Unió áttelepítési programját, amelynek célja kifejezetten az, hogy a kezdetektől fogva tartós megoldást kínáljon a harmadik országokból az Unióba átszállított, nemzetközi védelmet igénylő személyek számára. E célból a tagállamok nem jogosultak további átalányösszegekre azon személyek tekintetében, akik ideiglenes tartózkodását az ilyen egyéb humanitárius befogadási programok keretében a területükön engedélyezték.
(47)
E rendeletnek pénzügyi támogatást kell biztosítania a 2008/381/EK tanácsi határozattal (14) létrehozott Európai Migrációs Hálózat tevékenységeihez, annak célkitűzéseivel és feladataival összhangban.
(48)
A 2008/381/EK határozatot tehát módosítani kell az eljárások összehangolása, valamint annak megkönnyítése érdekében, hogy az említett határozatban hivatkozott nemzeti kapcsolattartó pontok számára a megfelelő pénzügyi támogatás időben biztosítható legyen.
(49)
A tagállamoknak áttelepítés és/vagy a nemzetközi védelemben részesülő személyek egyik tagállamból egy másik tagállamba történő átszállítása céljára átalányösszeg formájában nyújtott pénzügyi ösztönzők céljának fényében, valamint - mivel azok a tényleges költségeknek csak egy töredékét jelentik - e rendeletnek rendelkeznie kell bizonyos eltérésekről a támogatható kiadásokra vonatkozó szabályok tekintetében.
(50)
A jelen rendeletben szereplő, az áttelepítés és a nemzetközi védelemben részesülő személyek egyik tagállamból egy másik tagállamba történő átszállítása célját szolgáló átalányösszegekre, az egyes intézkedések meghatározására és a közös uniós áttelepítési prioritásokra vonatkozó rendelkezések kiegészítése és módosítása érdekében a Bizottságot fel kell hatalmazni, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 290. cikkével összhangban jogi aktusokat fogadjon el. Különösen fontos, hogy a Bizottság előkészítő munkája során - többek között szakértői szinten is - megfelelő konzultációkat folytasson. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítése és megszövegezése során a Bizottságnak gondoskodnia kell arról, hogy a vonatkozó dokumentumok egyidejűleg, időben és megfelelő módon eljussanak az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz.
(51)
E rendelet alkalmazása során - ideértve a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elkészítését - a Bizottságnak konzultálnia kell valamennyi tagállam szakértőivel.
(52)
E rendelet egységes feltételek mellett történő végrehajtásának biztosítása érdekében a Bizottságot végrehajtási hatáskörökkel kell felruházni. Ezeket a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (15) megfelelően kell gyakorolni.
(53)
Az Uniós költségvetésből származó finanszírozásnak olyan tevékenységekre kell koncentrálnia, amelyeknél az uniós fellépés hozzáadott értéket eredményez a tagállami fellépéshez képest. Mivel az Unió a tagállamoknál alkalmasabb helyzetben van arra, hogy keretet biztosítson az uniós szolidaritás kifejezéséhez a migrációs áramlások kezelése vonatkozásában, az e rendelet alapján nyújtott pénzügyi támogatásnak hozzá kell járulnia különösen a nemzeti és uniós képességek ezen a területen történő megerősítéséhez.
(54)
A köz- és magán pénzügyi források mobilizálása, egyesítése és megsokszorozása révén maximalizálni kell az uniós támogatások hatását.
(55)
A Bizottságnak az 514/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (16) összhangban nyomon kell követnie az Alap végrehajtását, az eredmények és a hatások értékelését szolgáló közös mutatók segítségével. E mutatóknak - többek között a vonatkozó referenciaértékeknek - kell képezniük a minimális alapot annak értékeléséhez, hogy az Alap célkitűzései milyen mértékben teljesültek.
(56)
Az Alap eredményeinek mérése céljából annak valamennyi konkrét célkitűzésére vonatkozóan közös mutatókat kell megállapítani. A közös mutatók nem befolyásolhatják az e rendeletben foglalt kapcsolódó intézkedések végrehajtásának választható vagy kötelező jellegét.
(57)
Irányításának és végrehajtásának szempontjából az Alapnak az e rendelet és az 513/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (17) által alkotott összefüggő rendszer részét kell képeznie. Az Alappal összefüggésben az 514/2014/EU rendelet által meghatározott partnerséget úgy kell értelmezni, hogy az magában foglalja a releváns nemzetközi szervezeteket, nem kormányzati szervezeteket és szociális partnereket. A partnerség összetételének kialakításáért és a partnerség megvalósításának gyakorlati módszerei kidolgozásáért az egyes tagállamok felelősek.
(58)
Mivel e rendelet célját - nevezetesen a migrációs áramlások hatékony kezeléséhez, valamint a közös menekültügyi politika, a kiegészítő védelem, az átmeneti védelem és a közös migrációs politika végrehajtásához, megerősítéséhez és fejlesztéséhez való hozzájárulást a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, az Unió szintjén azonban e cél jobban megvalósítható, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ) 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez a rendelet nem lépi túl az e cél eléréséhez szükséges mértéket.
(59)
Az EUMSZ 8. és 10. cikke alapján az Alapnak figyelembe kell vennie a nők és a férfiak közötti egyenlőség és a megkülönböztetésmentesség elvének érvényesítését.
(60)
Az 573/2007/EK, az 575/2007/EK, valamint a 2007/435/EK határozatokat hatályon kívül kell helyezni az e rendeletben meghatározott átmeneti rendelkezéseknek megfelelően.
(61)
Az EUSZ-hez és az EUMSZ-hez csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló 21. számú jegyzőkönyv 3. cikke értelmében és e jegyzőkönyv 4. cikkének sérelme nélkül e tagállamok bejelentették, hogy részt kívánnak venni ennek a rendeletnek az elfogadásában és alkalmazásában.
(62)
Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, Dánia helyzetéről szóló 22. számú jegyzőkönyv 1. és 2. cikke értelmében Dánia nem vesz részt ennek a rendeletnek az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.
(63)
Helyénvaló e rendelet alkalmazásának időszakát összehangolni az 1311/2013/EU, Euratom (18) tanácsi rendelet alkalmazásának időszakával. E rendeletet tehát 2014. január 1-jétől kell alkalmazni,
ELFOGADTÁK EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Cél és hatály
(1) E rendelet a 2014. január 1-jétől2020. december 31-ig terjedő időszakra létrehozza a Menekültügyi, Migrációs és Integrációs Alapot (a továbbiakban: az Alap).
(2) Ez a rendelet meghatározza:
a)
a pénzügyi támogatás célkitűzéseit és a támogatható intézkedéseket;
b)
a támogatható intézkedések végrehajtásának általános keretét;
c)
a rendelkezésre álló pénzügyi forrásokat és elosztásukat;
d)
a közös uniós áttelepítési prioritások kialakításának alapelveit és mechanizmusát; és
e)
az Európai Migrációs Hálózat tevékenységeihez biztosított pénzügyi támogatást.
(3) E rendelet előírja az 514/2014/EU rendelet szabályainak alkalmazását, e rendelet 4. cikkének sérelme nélkül.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
a)
„áttelepítés”: az a folyamat, amelynek során harmadik országbeli állampolgárokat nemzetközi védelemre szorultságuk alapján az Egyesült Nemzetek menekültügyi főbiztosának (UNHCR) kérésére egy harmadik országból valamely tagállamba szállítanak és ott odatelepítenek, ahol az említett állampolgárok az alábbi jogállások egyikével rendelkezve engedéllyel tartózkodhatnak:
i.
a 2011/95/EU irányelv 2. cikkének e) pontja szerinti „menekült jogállás”;
ii.
a 2011/95/EU irányelv 2. cikkének g) pontja szerinti kiegészítő védelmi jogállás; vagy
iii.
olyan egyéb jogállás, amely a nemzeti és az uniós jog szerint hasonló jogokat és ellátásokat biztosít, mint az i. és az ia. pontban említett jogállások;
b)
„egyéb humanitárius befogadási program”: olyan ad hoc folyamat, amelynek keretében egy tagállam harmadik országbeli állampolgárokat fogad be a területén való ideiglenes tartózkodás céljából annak érdekében, hogy védelmet nyújtson számukra különböző események, például politikai fejlemények vagy konfliktusok okozta, sürgősen kezelendő humanitárius válságok esetén;
c)
„nemzetközi védelem”: a 2011/95/EU irányelv szerinti menekült jogállás, illetve kiegészítő védelmi jogállás;
d)
„visszatérés (kiutasítás)”: a 2008/115/EK irányelv 3. cikkében meghatározottak szerint egy harmadik országbeli állampolgár visszatérési folyamata, függetlenül attól, hogy visszatérési kötelezettség önkéntes teljesítéséről vagy kitoloncolásról van szó;
e)
„harmadik országbeli állampolgár”: olyan személy, aki az EUMSZ 20. cikkének (1) bekezdése értelmében nem uniós polgár. A harmadik országbeli állampolgárokra való hivatkozást úgy kell értelmezni, hogy az magában foglalja a hontalan személyeket és azon személyeket is, akik állampolgársága nem megállapítható;
f)
„kitoloncolás”: a 2008/115/EK irányelv 3. cikkében meghatározottak szerint a visszatérési kötelezettség kikényszerítése, azaz a tagállamból történő fizikai kiszállítás;
g)
„önkéntes távozás”: a 2008/115/EK irányelv 3. cikkében meghatározottak szerint a visszatérési kötelezettségnek a kiutasítási határozatban erre a célra meghatározott határidőn belüli teljesítése;
h)
„kísérő nélküli kiskorú”: harmadik ország olyan állampolgára, aki a 18. életévét még nem töltötte be, és az érintett tagállam joga vagy nemzeti gyakorlata alapján a felügyeletéért felelős nagykorú személy kísérete nélkül lép vagy lépett a tagállamok területére, mindaddig, amíg ilyen személy tényleges felügyelete alá nem kerül; kísérő nélküli kiskorú az a kiskorú is, aki a tagállamok területére lépését követően marad kísérő nélkül;
i)
„sérülékeny személy”: bármely olyan harmadik országbeli állampolgár, aki az Alap keretében támogatott tevékenységekkel kapcsolatos szakpolitikai területre vonatkozó uniós jog értelmében megfelel a fogalommeghatározásnak;
j)
„családtag”: minden olyan harmadik országbeli állampolgár, aki az Alap keretében támogatott tevékenységekkel kapcsolatos szakpolitikai területre vonatkozó uniós jog értelmében megfelel a fogalommeghatározásnak;
k)
„szükséghelyzet”: a következőkből eredő helyzet:
i.
súlyos migrációs nyomás egy vagy több tagállamban, amelyet harmadik országbeli állampolgárok jelentős és aránytalan beáramlása jellemez, ami jelentős és sürgős igényeket támaszt a befogadásukat és az idegenrendészeti őrizetet szolgáló létesítmények, a menekültügyi rendszerek és eljárások tekintetében;
ii.
a 2001/55/EK irányelv értelmében vett átmeneti védelmi mechanizmus végrehajtása;
iii.
súlyos migrációs nyomás olyan harmadik országokban, amelyekben a menekültek megrekedtek különböző események, például politikai fejlemények és konfliktusok következtében.
3. cikk
Célok
(1) Az Alap általános célja a migrációs áramlások hatékony kezeléséhez, valamint a közös menekültügyi politika, a kiegészítő védelem, az átmeneti védelem és a közös migrációs politika végrehajtásához, megerősítéséhez és fejlesztéséhez való hozzájárulás, az Európai Unió Alapjogi Chartájában rögzített jogok és elvek maradéktalan tiszteletben tartása mellett.
(2) Ezen az általános célon belül az Alap a következő közös konkrét célok eléréséhez járul hozzá:
a)
a közös európai menekültügyi rendszer valamennyi vonatkozásának megerősítése és fejlesztése, beleértve annak külső dimenzióját is;
b)
a tagállamokba irányuló legális migráció támogatása a tagállamok gazdasági és társadalmi szükségleteivel - például a munkaerő-piaci igényekkel - összhangban, védve ugyanakkor a tagállamok bevándorlási rendszereinek integritását, továbbá a harmadik országbeli állampolgárok hatékony integrációjának elősegítése;
c)
az illegális bevándorlás elleni küzdelemhez hozzájáruló, tisztességes és hatékony visszatérési stratégiák előmozdítása a tagállamokban, hangsúlyt fektetve a visszatérés fenntarthatóságára és a származási vagy tranzitországokba való tényleges visszafogadásra;
d)
a tagállamok közötti szolidaritás és felelősségmegosztás előmozdítása többek között gyakorlati együttműködés révén, különösen azon tagállamok felé irányulóan, amelyeket a leginkább érintenek a migrációs és menekültáramlások.
Az Alap konkrét céljainak teljesítését az 514/2014/EU rendelet 55. cikkének (2) bekezdésével összhangban, az e rendelet IV. mellékletében foglalt közös mutatók, valamint a nemzeti programokban foglalt programspecifikus mutatók segítségével kell értékelni.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben említett célok teljesítése érdekében hozott intézkedéseknek teljes mértékben koherensnek kell lenniük az Unió külső finanszírozási eszközein keresztül támogatott intézkedésekkel, valamint az Unió külső tevékenységének elveivel és általános céljaival.
(4) Az e cikk (1) és (2) bekezdésében említett célokat az Unió humanitárius politikájára vonatkozó elvek és célok kellő figyelembevételével kell megvalósítani. Az Unió külső finanszírozási eszközei által finanszírozott intézkedésekkel való összhangot a 24. cikkel összhangban biztosítani kell.
4. cikk
Partnerség
Az Alappal összefüggésben az 514/2014/EU rendelet 12. cikkében említett partnerséget úgy kell értelmezni, hogy az magában foglalja a releváns nemzetközi szervezeteket, nem kormányzati szervezeteket és szociális partnereket.
II. FEJEZET
A KÖZÖS EURÓPAI MENEKÜLTÜGYI RENDSZER
5. cikk
Befogadási és menekültügyi rendszerek
(1) Az e rendelet 3. cikke (2) bekezdése első albekezdésének a) pontjában meghatározott konkrét célkitűzésen belül, az 514/2014/EU rendelet 13. cikkében előírt politikai párbeszéd eredményeinek megfelelően, valamint az e rendelet 19. cikkében meghatározott nemzeti programok célkitűzéseivel összhangban az Alap támogatja a harmadik országbeli állampolgárok alábbi kategóriák egyikére vagy azok közül többre összpontosító intézkedéseket:
a)
a 2011/95/EU irányelv szerinti menekült jogállással, illetve kiegészítő védelmi jogállással rendelkező személyek;
b)
azon személyek, akik az a) pontban említett nemzetközi védelem formáinak egyike iránt kérelmet nyújtottak be, de még nem kapták meg a végleges határozatot;
c)
a 2001/55/EK irányelv szerinti átmeneti védelmet élvező személyek;
d)
valamely tagállamban áttelepített vagy valamely tagállamból átszállított, illetve áttelepítés vagy átszállítás alatt álló személyek.
A befogadási feltételek és a menekültügyi eljárások tekintetében az Alap elsősorban a személyeknek az ezen bekezdés első albekezdésében említett kategóriáira összpontosító következő intézkedéseket támogatja:
a)
anyagi támogatás nyújtása, ideértve a határon történő segítségnyújtást, valamint oktatás, képzés, támogató szolgáltatások, egészségügyi és pszichológiai ellátás biztosítása;
b)
támogató szolgáltatások, például fordítás és tolmácsolás, oktatás, képzés, így nyelvi képzés biztosítása, valamint az érintett személy jogállásával összhangban álló egyéb kezdeményezések;
c)
olyan igazgatási struktúrák, rendszerek, valamint a személyzet és a megfelelő hatóságok részére nyújtandó képzések kialakítása és fejlesztése, amelyek biztosítják a menedékkérők hatékony és zökkenőmentes hozzáférését a menekültügyi eljárásokhoz és a hatékony és minőségi menekültügyi eljárást, elsősorban, amennyiben ez szükséges, az uniós vívmányok fejlődésének támogatása érdekében;
d)
szociális támogatás nyújtása, közigazgatási és/vagy bírósági formaságokkal kapcsolatban nyújtott információ vagy segítség és a menekültügyi eljárás lehetséges eredményével kapcsolatban nyújtott információ vagy tanácsadás, beleértve az olyan szempontokat is, mint a visszatérés eljárások;
e)
jogi segítségnyújtás és jogi képviselet biztosítása;
f)
a sérülékeny csoportok azonosítása, és különleges segítségnyújtás a kiszolgáltatott helyzetben lévő személyek számára, különösen az a)-e) pontban foglaltaknak megfelelően;
g)
az őrizet alternatíváját jelentő intézkedések kidolgozása, fejlesztése és javítása.
Amennyiben célszerű, és amennyiben az adott tagállam nemzeti programja rendelkezik erről, az Alap támogathatja az integrációval kapcsolatos - például a 9. cikk (1) bekezdésében foglalt, az ezen bekezdés első albekezdésében említett személyek befogadásával kapcsolatos - intézkedéseket is.
(2) A 3. cikk (2) bekezdése első albekezdésének a) pontjában meghatározott konkrét célkitűzésen belül, valamint a 19. cikkben meghatározott nemzeti programok célkitűzéseivel összhangban - az elszállásolással kapcsolatos infrastruktúra és a befogadási rendszerek tekintetében - az Alap különösen a következő intézkedéseket támogatja:
a)
az elszállásolással kapcsolatos meglévő infrastruktúra és szolgáltatások fejlesztése és fenntartása;
b)
az igazgatási struktúrák és rendszerek megerősítése és fejlesztése;
c)
a helyi közösségek tájékoztatása;
d)
a hatóságok, többek között helyi hatóságok azon alkalmazottai részére tartott képzések, akik kapcsolatba kerülnek az (1) bekezdésben említett személyekkel, azok befogadásával összefüggésben;
e)
az elszállásolással kapcsolatos új infrastruktúra és szolgáltatások, valamint igazgatási struktúrák és rendszerek kialakítása, működtetése és fejlesztése, különösen - szükség esetén - a tagállamok strukturális igényeinek kielégítésével összhangban.
(3) A 3. cikk (2) bekezdése első albekezdésének a) és d) pontjában meghatározott konkrét célkitűzéseken belül, valamint a 19. cikkben meghatározott nemzeti programok célkitűzéseivel összhangban az Alap támogatja az e cikk (1) bekezdésében felsoroltakhoz hasonló intézkedéseket is, amennyiben ezen intézkedések olyan személyekkel kapcsolatosak, akik átmenetileg:
-
a menekültek számára létrehozott tranzit és kérelem-feldolgozási központokban tartózkodnak, különösen az UNHCR-rel együttműködve végzett áttelepítési műveletek támogatása érdekében, vagy
-
egyéb humanitárius befogadási programmal összefüggésben egy tagállam területén tartózkodnak.
6. cikk
A tagállamoknak a menekültügyi politikájuk és eljárásaik fejlesztésére, monitoringjára és értékelésére vonatkozó kapacitásai
A 3. cikk (2) bekezdése első albekezdésének a) pontjában meghatározott konkrét célkitűzésen belül, az 514/2014/EU rendelet 13. cikkében előírt szakpolitikai párbeszéd eredményeinek megfelelően, valamint a 19. cikkben meghatározott nemzeti programok célkitűzéseivel összhangban, a tagállamoknak a menekültügyi politikájuk és eljárásaik fejlesztésére, monitoringjára és értékelésére vonatkozó kapacitásai fejlesztése tekintetében az Alap különösen a következő intézkedéseket támogatja:
a)
a menekültügyi eljárásokra, a befogadási kapacitásokra és a nemzetközi védelmet kérelmező és/vagy abban részesülő személyek áttelepítésére, illetve egyik tagállamból egy másik tagállamba történő átszállítására vonatkozó minőségi és mennyiségi adatok és statisztikák gyűjtésével, elemzésével és terjesztésével kapcsolatos tagállami kapacitások fejlesztését célzó intézkedések, többek között a 604/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (19) létrehozott korai előrejelzési, készültségi és válságkezelési mechanizmussal kapcsolatban;
b)
a származási országgal kapcsolatos információk gyűjtésével, elemzésével és terjesztésével kapcsolatos tagállami kapacitások fejlesztését célzó intézkedések;
c)
a menekültügyi politikák értékelését közvetlenül segítő olyan intézkedések, mint a nemzeti szintű hatásvizsgálatok, a célcsoportok és egyéb érintettek körében végzett felmérések, valamint mutatók és összehasonlító teljesítményértékelés kidolgozása.
7. cikk
Nemzetközi védelmet vagy egyéb ad hoc humanitárius befogadást kérelmező vagy abban részesülő személyek áttelepítése, illetve egyik tagállamból egy másik tagállamba történő átszállítása
(1) Az e rendelet 3. cikke (2) bekezdése első albekezdésének a) és d) pontjában meghatározott konkrét célkitűzéseken belül, az 514/2014/EU rendelet 13. cikkében előírt szakpolitikai párbeszéd eredményeinek megfelelően, valamint az e rendelet 19. cikkében meghatározott nemzeti programok célkitűzéseivel összhangban az Alap különösen a valamely tagállamban letelepített vagy letelepítés alatt álló harmadik országbeli állampolgárok áttelepítésével, valamint az egyéb humanitárius befogadási programokkal kapcsolatos következő intézkedéseket támogatja:
a)
nemzeti áttelepítési programok, stratégiák és egyéb humanitárius befogadási programok kialakítása és fejlesztése, beleértve a szükségletek elemzését, valamint a mutatók tökéletesítését és az értékelés javítását is;
b)
megfelelő infrastruktúra és szolgáltatások kialakítása az áttelepítésre irányuló intézkedések, valamint egyéb humanitárius befogadási programokkal kapcsolatos intézkedések - például nyelvi segítségnyújtás - zökkenőmentes és hatékony végrehajtása érdekében;
c)
olyan struktúrák, rendszerek, valamint személyzeti képzés kialakítása, amelyek segítik a harmadik országokban és/vagy másik tagállamokban végzendő missziók, indítását interjúk készítését, egészségügyi vizsgálatok és biztonsági ellenőrzések elvégzését;
d)
a lehetséges áttelepítési eseteknek és/vagy egyéb humanitárius befogadási eseteknek az illetékes tagállamok hatóságai általi elbírálása, például tényfeltárás végzése a harmadik országban, interjúk készítése, egészségügyi vizsgálatok és biztonsági ellenőrzések elvégzése;
e)
a beutazást megelőző egészségügyi vizsgálat és orvosi kezelés, a beutazáshoz szükséges tárgyi feltételek, a beutazást megelőző tájékoztatási és integrációs intézkedések, valamint az utazás megszervezése, beleértve az egészségügyi kíséret biztosítását is;
f)
az érkezéskor vagy röviddel azután nyújtandó információ és segítségnyújtás, beleértve a tolmácsszolgáltatást is;
g)
a valamely tagállamban áttelepített személyek családegyesítését célzó intézkedések;
h)
a migráció és a menekültügy szempontjából fontos infrastruktúra és szolgáltatások megerősítése a regionális védelmi programok végrehajtására kijelölt országokban;
i)
olyan feltételek biztosítása, amelyek segítik az áttelepített menekültek hosszú távú integrációját, önállóságát és önfenntartását.
(2) Az e rendelet 3. cikke (2) bekezdése első albekezdésének d) pontjában meghatározott konkrét célkitűzésen belül, az 514/2014/EU rendelet 13. cikkében előírt politikai párbeszéd eredményeinek megfelelően, valamint az e rendelet 19. cikkében meghatározott nemzeti programok célkitűzéseivel összhangban az Alap a nemzetközi védelmet kérelmező és/vagy abban részesülő személyek átszállításával kapcsolatban támogatja az ezen cikk (1) bekezdésben felsoroltakhoz hasonló intézkedéseket is, amennyiben ez célszerű az Alap végrehajtási időszakán belül lezajló szakpolitikai fejlemények fényében, vagy amennyiben egy adott tagállam nemzeti programja erről rendelkezik. Az átszállítási műveleteket az érintettek beleegyezésével kell végrehajtani, egy olyan tagállamból, amely a nemzetközi védelmet megadta vagy amely a kérelem vizsgálatáért felelős, egy olyan másik tagállamba, amelyben a kérelmezők egyenértékű védelemben fognak részesülni, vagy amelyben a nemzetközi védelem iránti kérelmüket meg fogják vizsgálni.
III. FEJEZET
A HARMADIK ORSZÁGBELI ÁLLAMPOLGÁROK INTEGRÁCIÓJA ÉS A LEGÁLIS MIGRÁCIÓ
8. cikk
Bevándorlás és indulást megelőző intézkedések
Az e rendelet 3. cikke (2) bekezdése első albekezdésének b) pontjában meghatározott konkrét célkitűzésen belül, az 514/2014/EU rendelet 13. cikkében előírt szakpolitikai párbeszéd eredményeinek megfelelően, valamint az e rendelet 19. cikkében meghatározott nemzeti programok célkitűzéseivel összhangban az Alap támogatja az olyan, harmadik országban végrehajtott intézkedéseket is, amelyek olyan, harmadik országbeli állampolgárokra összpontosítanak, akik a nemzeti jogban - adott esetben az uniós joggal összhangban - meghatározott,indulást megelőző előkészületekre vonatkozó egyedi előírásokat és/vagy feltételeket teljesítik, beleértve az egy tagállam társadalmába való beilleszkedés képességére vonatkozó feltételeket is. Ebben az összefüggésben az Alap különösen a következő intézkedéseket támogatja:
a)
információs csomagok és figyelemfelhívó, valamint a kultúrák közötti párbeszédet előmozdító kampányok, többek között felhasználóbarát kommunikációs és információtechnológia és weboldalak révén;
b)
a készségek és képesítések értékelése, valamint a harmadik országban megszerzett készségekkel és képesítésekkel kapcsolatos átláthatóság fokozása és e készségeknek és képesítéseknek a tagállamokban megszerzett készségekkel és képesítésekkel való megfeleltethetőségének javítása;
c)
a tagállamban való foglalkoztathatóságot elősegítő képzések;
d)
átfogó társadalomismereti képzés és nyelvoktatás;
e)
a 2003/86/EK tanácsi irányelv (20) értelmében vett családegyesítési kérelmekkel kapcsolatos segítségnyújtás.
9. cikk
Integrációs intézkedések
(1) Az e rendelet 3. cikke (2) bekezdése első albekezdésének b) pontjában meghatározott közös konkrét célkitűzésen belül, az 514/2014/EU rendelet 13. cikkében előírt politikai párbeszéd eredményeinek megfelelően, valamint az e rendelet 19. cikkében meghatározott nemzeti programok célkitűzéseivel összhangban az Alap támogatja azokat az intézkedéseket, amelyekre - a harmadik országok állampolgárainak helyi és/vagy regionális szinten jelentkező integrációs szükségleteit figyelembe véve - következetes stratégiák keretében kerül sor. Ebben az összefüggésben az Alap különösen az alábbi, olyan harmadik országbeli állampolgárokra vonatkozó intézkedéseket támogatja, akik valamely tagállamban jogszerűen tartózkodnak, vagy - adott esetben - akiknek az esetében a jogszerű tartózkodás engedélyezése folyamatban van:
a)
az említettek szerinti integrációs stratégiák kialakítása és fejlesztése adott esetben helyi vagy regionális szereplők részvételével, beleértve a szükségletek elemzését, az integrációs mutatók javítását és az értékelést, többek között a résztvevők általi értékeléseket, a bevált gyakorlatok azonosítása érdekében;
b)
többek között a lakhatással, létfenntartási eszközökkel, közigazgatási és jogi iránymutatással, egészségügyi, pszichológiai és szociális ellátással, valamint gyermekgondozással és családegyesítéssel kapcsolatos területeken nyújtott tanácsadás és támogatás;
c)
olyan intézkedések, amelyek révén a harmadik országok állampolgárait bevezetik a fogadó társadalomba, valamint olyan intézkedések, amelyek lehetővé teszik számukra, hogy alkalmazkodjanak ahhoz, illetve, hogy tájékoztassák őket jogaikról és kötelezettségeikről, továbbá hogy részt vegyenek a civil és kulturális életben és osztozzanak az Európai Unió Alapjogi Chartájában foglalt értékekben;
d)
oktatásra és képzésre összpontosító intézkedések, beleértve a nyelvi képzést és az előkészítő intézkedéseket a munkaerőpiacra való belépés megkönnyítése érdekében;
e)
a harmadik országbeli állampolgárok számára az autonomitást és az önmagukról való gondoskodást támogató intézkedések;
f)
olyan intézkedések, amelyek előmozdítják a harmadik országbeli állampolgárok és a fogadó társadalom közötti tartalmas kapcsolatokat és konstruktív párbeszédet, valamint olyan intézkedések, amelyek előmozdítják a fogadó társadalom részéről az elfogadást, többek között a média bevonása révén;
g)
az egyenlő hozzáférést és az egyenlő eredményeket támogató intézkedések a harmadik országbeli állampolgárok köz- és magánszolgáltatásokkal való kapcsolatát illetően, beleértve a szolgáltatások olyan átalakítását, annak érdekében, hogy szolgáltatni tudjanak a harmadik országbeli állampolgárok részére;
h)
az 514/2014/EU rendelet 2. cikkének g) pontjában meghatározottak szerinti kedvezményezettek kapacitásépítése, többek között a tapasztalatok és a bevált gyakorlatok cseréje, valamint hálózatépítés révén.
(2) Az (1) bekezdésben említett intézkedésekben minden szükséges esetben figyelembe kell venni a különböző kategóriákba tartozó harmadik országbeli állampolgárok - így a nemzetközi védelemben részesülő, az áttelepített vagy átszállított személyek és különösen a sérülékeny személyek - sajátos igényeit.
(3) A nemzeti programok lehetővé tehetik, hogy az (1) bekezdésben említett intézkedések kiterjedjenek az ugyanazon bekezdésben említett célcsoportba tartozó személyek közvetlen hozzátartozóira is, amennyiben ez az említett intézkedések hatékony végrehajtásához szükséges.
(4) Az e cikk (1) bekezdésében említett intézkedések programozásával és végrehajtásával összefüggésben az 514/2014/EU rendelet 12. cikke szerinti partnerség kiterjed a tagállamok által az Európai Szociális Alap beavatkozásainak igazgatására kijelölt hatóságokra is.
10. cikk
Gyakorlati együttműködés és kapacitásépítési intézkedések
Az e rendelet 3. cikke (2) bekezdése első albekezdésének b) pontjában meghatározott konkrét célkitűzésen belül, az 514/2014/EU rendelet 13. cikkében előírt politikai párbeszéd eredményeinek megfelelően, valamint az e rendelet 19. cikkben meghatározott nemzeti programok célkitűzéseivel összhangban az Alap támogatja az alábbiak egyikére vagy azok közül többre összpontosító intézkedéseket:
a)
olyan stratégiák kialakítása, amelyek előmozdítják a jogszerű migrációt, a rugalmas befogadási eljárások kidolgozásának és végrehajtásának megkönnyítése érdekében;
b)
a harmadik országok munkaerő-toborzó ügynökségei és a tagállamok foglalkoztatási szolgálatai és bevándorlási szolgálatai közötti együttműködés támogatása, továbbá a tagállamok támogatása az uniós migrációs jog végrehajtása során, valamint az érdekelt felekkel folytatott konzultációs eljárások és a meghatározott harmadik országok állampolgárai vagy a harmadik országok állampolgárainak meghatározott kategóriáit célzó megközelítésekkel kapcsolatos szakértői tanácsadás és információcsere támogatása, figyelemmel a munkaerőpiac igényeire;
c)
a tagállamok arra irányuló kapacitásainak megerősítése, hogy fejlesszék, végrehajtsák, figyelemmel kísérjék és értékeljék bevándorlási stratégiáikat, politikáikat és intézkedéseiket a közigazgatás különböző szintjein és szervezeti egységeiben, különösen azon tevékenységük fejlesztése révén, hogy részletes és rendszerezett adatokat és statisztikákat gyűjtsenek, elemezzenek és terjesszenek a migrációs eljárásokról és áramlásokról, a tartózkodási engedélyekről, valamint fejlesszék a stratégiák eredményességének mérésére szolgáló monitoringeszközöket, értékelési rendszereket, mutatókat és összehasonlító teljesítményértékeléseket;
d)
az 514/2014/EU rendelet 2. cikkének g) pontjában meghatározottak szerinti kedvezményezettek, valamint a köz- és magánszolgáltatásokat nyújtó személyzet képzése, az oktatási intézményeket is beleértve, továbbá a tapasztalatok és a bevált gyakorlatok cseréjének az előmozdítása, együttműködés és hálózatépítés, az interkulturális kapacitások előmozdítása, valamint a biztosított szolgáltatások minőségének a javítása;
e)
fenntartható szervezeti struktúrák kiépítése a beilleszkedés és a sokféleség kezelésére, különösen a különböző érdekeltek közötti együttműködés által, amelynek révén a nemzeti közigazgatások különböző szintjein dolgozó tisztviselők gyorsan értesülhetnek a máshol szerzett tapasztalatokról és bevált gyakorlatokról, és amennyiben lehetséges, egyesíthetik az érintett hatóságok, valamint a kormányzati és a nem kormányzati szervek erőforrásait annak érdekében, hogy még hatékonyabbá tegyék a harmadik országok állampolgárai részére történő szolgáltatásnyújtást, többek között egyablakos ügyintézés (azaz koordinált beilleszkedést támogató központok) révén;
f)
hozzájárulás a kölcsönös interakciók dinamikus kétirányú folyamatához, amely a helyi és regionális szintű integrációs stratégiák mögött húzódik, a harmadik országbeli állampolgárok számára konzultációs fórumok, az érdekeltek közötti információcsere, valamint a harmadik országbeli állampolgárok közösségei közötti és/vagy e közösségek és a fogadó társadalom közötti és/vagy e közösségek és a szakpolitikát meghatározó és döntéshozó hatóságok közötti interkulturális és vallási párbeszéd fórumainak kialakításával;
g)
a tagállamok érintett hatóságai közötti gyakorlati együttműködés előmozdítását és megerősítését célzó intézkedések, többek között információk, bevált gyakorlatok és stratégiák cseréjére, valamint együttes fellépések kialakítására és megvalósítására összpontosítva, többek között a tagállamok bevándorlási rendszerei integritásának megőrzése érdekében.
IV. FEJEZET
VISSZATÉRÉS
11. cikk
A visszatérési eljárásokat kísérő intézkedések
Az e rendelet 3. cikke (2) bekezdése első albekezdésének c) pontjában meghatározott konkrét célon belül és az 514/2014/EU rendelet 13. cikkében előírt szakpolitikai párbeszéd eredményeinek megfelelően, valamint az e rendelet 19. cikkben meghatározott nemzeti programok célkitűzéseivel összhangban - a visszatérési eljárásokat kísérő intézkedések tekintetében - az Alap a harmadik országbeli állampolgárok alábbi egy vagy több kategóriájára összpontosít:
a)
azon harmadik országbeli állampolgárok, akik még nem kaptak végleges elutasító határozatot valamely tagállamban a tartózkodásra jogosító engedélyre, jogszerű tartózkodásra és/vagy nemzetközi védelemre irányuló kérelmükre, és élhetnek az önkéntes visszatérés lehetőségével;
b)
azon harmadik országbeli állampolgárok, akik valamely tagállamban tartózkodási engedéllyel rendelkeznek, jogszerűen tartózkodnak, vagy a 2011/95/EU irányelv értelmében nemzetközi védelemben, illetve a 2001/55/EK irányelv értelmében átmeneti védelemben részesülnek, és úgy döntöttek, hogy élnek az önkéntes visszatérés lehetőségével;
c)
azon harmadik országbeli állampolgárok, akik valamelyik tagállamban tartózkodnak, de nem, vagy már nem teljesítik a tagállamba történő belépés és/vagy az ott-tartózkodás feltételeit, ideértve azokat a harmadik országbeli állampolgárokat is, akiknek a kitoloncolását a 2008/115/EK irányelv 9. cikkének és 14. cikke (1) bekezdésének megfelelően elhalasztották.
Ebben az összefüggésben az Alap különösen az első albekezdésben említett kategóriákba tartozó személyekre vonatkozó alábbi intézkedéseket támogatja:
a)
az őrizet alternatívájaként szolgáló intézkedések bevezetése, fejlesztése és javítása;
b)
szociális támogatás nyújtása, közigazgatási, illetve bírósági formaságokkal kapcsolatban nyújtott információ vagy segítség, valamint tájékoztatás és tanácsadás;
c)
jogi és nyelvi segítségnyújtás biztosítása;
d)
különleges segítségnyújtás a sérülékeny személyek számára;
e)
a 2008/115/EK irányelv 8. cikkének (6) bekezdésében meghatározott, kitoloncolást ellenőrző független és hatékony rendszerek bevezetése és javítása;
f)
az elszállásolással, a befogadással és az őrizettel kapcsolatos infrastruktúra, szolgáltatások és feltételek kialakítása, fenntartása és fejlesztése;
g)
adminisztratív struktúrák és rendszerek kialakítása, beleértve az informatikai eszközöket is;
h)
a személyzet képzése a visszatérési eljárások - így azok irányítása és végrehajtása - gördülékenységének és hatékonyságának biztosítása érdekében.
12. cikk
A visszatérési intézkedések
Az e rendelet 3. cikke (2) bekezdése első albekezdésének c) pontjában meghatározott konkrét célon belül, az 514/2014/EU rendelet 13. cikkében előírt szakpolitikai párbeszéd eredményeinek megfelelően, valamint az e rendelet 19. cikkében meghatározott nemzeti programok célkitűzéseivel összhangban - a visszatérési intézkedések tekintetében - az Alap a 11. cikkben említett személyeket célzó intézkedéseket támogatja. Ebben az összefüggésben az Alap különösen a következő intézkedéseket támogatja:
a)
a visszatérési műveletek előkészítéséhez szükséges intézkedések, például a harmadik országbeli állampolgárok azonosításával, az úti okmányok kiállításával és a családtagok felkutatásával kapcsolatos intézkedések;
b)
együttműködés a harmadik országok konzuli hatóságaival és bevándorlási szolgálataival úti okmányok beszerzése, a hazatelepülés megkönnyítése és a visszafogadás biztosítása céljából;
c)
a támogatott önkéntes visszatérést célzó intézkedések, beleértve az egészségügyi vizsgálatokat és ellátást, az utazás megszervezését, a pénzügyi hozzájárulást, a visszatérést megelőző és azt követő tanácsadást, valamint támogatást;
d)
a kitoloncolást célzó műveletek a kapcsolódó intézkedésekkel együtt, az uniós jogban meghatározott normáknak megfelelően, a kényszerítő eszközök kivételével;
e)
a visszatelepülő személyes fejlődése érdekében a visszailleszkedés folyamatát beindító intézkedések, mint készpénz-ösztönzők, képzés, elhelyezkedési és foglalkoztatási támogatás, induló támogatás a gazdasági tevékenységekhez
f)
olyan létesítmények és szolgálatok harmadik országokban, amelyek biztosítják a megfelelő ideiglenes elszállásolást és fogadást az érkezéskor;
g)
különleges segítségnyújtás a sérülékeny személyek számára.
13. cikk
Gyakorlati együttműködés és kapacitásépítési intézkedések
Az e rendelet 3. cikke (2) bekezdése első albekezdésének c) pontjában meghatározott konkrét célon belül, az 514/2014/EU rendelet 13. cikkében előírt szakpolitikai párbeszéd eredményeinek megfelelően, valamint az e rendelet 19. cikkében meghatározott nemzeti programok célkitűzéseivel összhangban - a gyakorlati együttműködés és a kapacitásépítési intézkedések tekintetében - az Alap különösen a következő intézkedéseket támogatja:
a)
a visszatéréssel foglalkozó tagállami szolgálatok és más érintett hatóságok közötti műveleti együttműködés és információcsere előmozdítását, fejlesztését és megerősítését célzó intézkedések, beleértve a harmadik országok konzuli hatóságaival és bevándorlási szolgálataival folytatott együttműködést, valamint a visszatérést célzó közös visszatérési műveleteket is;
b)
a harmadik országok, valamint a visszatéréssel foglalkozó tagállami szolgálatok közötti együttműködést támogató intézkedések, beleértve az olyan intézkedéseket is, amelyek célja a harmadik országok arra irányuló kapacitásainak fejlesztése, hogy különösen a visszafogadási megállapodások keretében, visszafogadási és visszailleszkedést segítő tevékenységeket fejtsenek ki;
c)
a hatékony és fenntartható visszatérési politika kialakítására irányuló kapacitás fokozását célzó intézkedések, különösen a visszatérési országokban fennálló helyzettel kapcsolatos információk és a bevált gyakorlatok cseréje, a tapasztalatok megosztása, valamint a tagállami erőforrások összefogása révén;
d)
a visszatérési eljárásokra és intézkedésekre, a befogadási és őrizeti kapacitásokra, a kitoloncolásra és az önkéntes visszatérésre, a monitoringra és a visszailleszkedésre vonatkozó részletes és rendszerezett adatok és statisztikák gyűjtésével, elemzésével és terjesztésével kapcsolatos kapacitások fejlesztését célzó intézkedések;
e)
a visszatérési politikák értékeléséhez közvetlenül hozzájáruló olyan intézkedések, mint a tagállami hatásvizsgálatok, a célcsoportok körében végzett felmérések, a mutatók és az összehasonlító teljesítményértékelés kidolgozása;
f)
harmadik országokban végzett tájékoztatási intézkedések és kampányok, amelyek célja, hogy felhívják a figyelmet a bevándorlás jogszerű csatornáira és az illegális bevándorlás kockázataira.
V. FEJEZET
PÉNZÜGYI ÉS VÉGREHAJTÁSI KERET
14. cikk
Globális források és végrehajtás
(1) A rendelet végrehajtására rendelkezésre álló globális források összege 3 137 000 000 EUR.
(2) Az Alap éves előirányzatait a többéves pénzügyi keret korlátain belül az Európai Parlament és a Tanács engedélyezi.
(3) A globális forrásokat az alábbiak útján kell felhasználni:
a)
nemzeti programok, a 19. cikkel összhangban;
b)
uniós intézkedések, a 20. cikkel összhangban;
c)
sürgősségi segítségnyújtás, a 21. cikkel összhangban.
d)
Európai Migrációs Hálózat, a 22. cikkel összhangban;
e)
technikai segítségnyújtás, a 23. cikkel összhangban.
(4) Az e rendelet 20. cikkében említett uniós intézkedésekre, az e rendelet 21. cikkében említett sürgősségi segítségnyújtásra, az e rendelet 22. cikkében említett Európai Migrációs Hálózatra és az e rendelet 23. cikkében említett technikai segítségnyújtásra e rendelet alapján elkülönített költségvetést a 966/2012/EU, Euratom rendelet 58. cikke(1) bekezdésének a) pontjával összhangban közvetlen irányítás útján, adott esetben pedig a 966/2012/EU, Euratom rendelet 58. cikk (1) bekezdésének c) pontjával összhangban közvetett irányítás útján kell végrehajtani. Az e rendelet 19. cikkében említett nemzeti programokra elkülönített költségvetést megosztott irányítás útján kell végrehajtani, a 966/2012/EU, Euratom rendelet 58. cikke (1) bekezdésének b) pontjával összhangban.
(5) Az uniós költségvetésnek az EUMSZ 317. cikkével összhangban történő végrehajtásáért továbbra is a Bizottság felel, amelynek tájékoztatnia kell az Európai Parlamentet és a Tanácsot az olyan műveletekről, amelyeket a tagállamoktól eltérő jogalanyok hajtanak végre.
(6) A Európai Parlament és a Tanács előjogainak sérelme nélkül, az elsődleges pénzügyi referenciakeretet irányadó jelleggel a következőképpen kell felhasználni:
a)
2 752 millió EUR a tagállamok nemzeti programjaira;
b)
385 millió EUR az uniós intézkedésekre, a sürgősségi segítségnyújtásra, az Európai Migrációs Hálózatra és a Bizottság általi technikai segítségnyújtásra, mely összegnek legalább a 30 %-át az uniós intézkedésekre és az Európai Migrációs Hálózatra kell fordítani.
15. cikk
A támogatható tagállami intézkedések forrásai
(1) 2 752 millió EUR-t a tagállamok részére kell elkülöníteni irányadó jelleggel a következők szerint:
a)
2 392 millió EUR-t kell elkülöníteni az I. mellékletben foglaltak szerint. A tagállamoknak ezen források legalább 20-20 %-át a 3. cikk (2) bekezdése első albekezdésének a) pontjában, illetve a 3. cikk (2) bekezdése első albekezdésének b) pontjában említett konkrét célkitűzésre kell elkülöníteniük. A tagállamok csak abban az esetben térhetnek el ezektől a minimális százalékarányoktól, ha nemzeti programjaik részletes magyarázatot tartalmaznak arra nézve, hogy a megadott szintek alatti forráskiosztás miért nem veszélyezteti a célkitűzés elérését. A 3. cikk (2) bekezdése első albekezdésének a) pontjában említett konkrét célkitűzés tekintetében azok a tagállamok, amelyek az elszállásolás, az infrastruktúra és a szolgáltatások terén strukturális hiányosságokkal küzdenek, nem térhetnek el negatív irányban az e rendeletben megállapított minimális százalékaránytól.
b)
360 millió EUR-t kell elkülöníteni az egyedi intézkedések 16. cikkben említett elosztási mechanizmusára, a 17. cikkben említett uniós áttelepítési programra, valamint a 18. cikkben említett, a nemzetközi védelemben részesülő személyek egyik tagállamból egy másikba való átszállítására;
(2) Az (1) bekezdés b) pontjában említett összeg a következők támogatását szolgálja:
a)
a II. mellékletben felsorolt egyedi intézkedések,
b)
a 17. cikk szerinti uniós áttelepítési program és/vagy a nemzetközi védelemben részesülő személyek egyik tagállamból egy másikba való átszállítása a 18. cikknek megfelelően.
(3) Amennyiben az e cikk (1) bekezdés b) pontjában meghatározott összeg egy része továbbra is rendelkezésre áll, vagy valamely más összeg áll rendelkezésre, azt az 514/2014/EU rendelet 15. cikke szerinti félidős felülvizsgálat keretében arányosan elosztják a nemzeti programokra elkülönített, az e rendelet I. mellékletében rögzített alapösszegek alapján.
16. cikk
Az egyedi intézkedések forrásai
(1) A tagállamoknak a 15. cikk (2) bekezdésének a) pontja szerinti kiegészítő összeg juttatható, feltéve, hogy a programban azt erre a célra irányozták elő; ezt az összeget a II. mellékletben felsorolt egyedi intézkedések végrehajtására kell fordítani.
(2) Az új szakpolitikai fejlemények figyelembevétele érdekében a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy az e rendelet 26. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a II. mellékletnek az 514/2014/EU rendelet 15. cikkében említett félidős felülvizsgálat keretében történő felülvizsgálatára vonatkozóan. Az egyedi intézkedések felülvizsgált listája alapján a tagállamok az e cikk (1) bekezdésnek megfelelően kiegészítő összegben részesülhetnek, a rendelkezésre álló források függvényében.
(3) Az e cikk (1) és (2) bekezdésében említett kiegészítő összegek tagállamoknak való kiosztása a félidős felülvizsgálat keretében, a nemzeti programjukat jóváhagyó vagy módosító egyedi finanszírozási határozatok útján történik, az 514/2014/EU rendelet 14. és 15. cikkében meghatározott eljárásnak megfelelően. Ezek az összegek csak az e rendelet II. mellékletében felsorolt egyedi intézkedések végrehajtására használhatók fel.
17. cikk
Az uniós áttelepítési program forrásai
(1) A tagállamok a 15. cikk (1) bekezdésének a) pontjával összhangban kiszámított összeg mellett kétévente kiegészítő összeget kapnak a 15. cikk (2) bekezdésének b) pontja szerint, melynek átalányösszege áttelepített személyenként 6 000 EUR.
(2) Az (1) bekezdésben említett átalányösszeget 10 000 EUR-ra kell emelni a (3) bekezdés szerint megállapított és a III. mellékletben felsorolt közös uniós áttelepítési prioritások alapján áttelepített minden egyes személy, valamint az (5) bekezdés szerinti, minden egyes sérülékeny személy után.
(3) A közös uniós áttelepítési prioritások a személyek következő általános kategóriáin alapulnak:
a)
regionális védelmi program végrehajtására kijelölt országból vagy régióból származó személyek,
b)
az UNCHR áttelepítésre vonatkozó előrejelzésében megjelölt országból vagy régióból származó személyek, amennyiben az uniós közös fellépés jelentős hatással járna a védelmi igények kielégítésére,
c)
az UNCHR által meghatározott áttelepítési kritériumoknak megfelelő egyes csoportokba.
(4) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 26. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a III. mellékletnek az - e cikk (3) bekezdésében rögzített általános kategóriák alapján történő - módosítására vonatkozóan, amennyiben az egyértelműen indokolt, illetve ha az UNHCR ajánlásai azt szükségessé teszik.
(5) A sérülékeny személyek következő csoportjai szintén jogosultak a (2) bekezdésben előírt átalányösszegre:
a)
veszélyeztetett nők és gyermekek,
b)
kísérő nélküli kiskorúak,
c)
olyan orvosi ellátásra szoruló személyek, amely ellátás csak az áttelepítéssel biztosítható,
d)
jogi vagy fizikai védelmi okokból szükséghelyzeti áttelepítésre vagy sürgős áttelepítésre szoruló személyek, többek között akik erőszak vagy kínzás áldozatai.
(6) Amennyiben egy tagállam az (1) és (2) bekezdésben említett kategóriák közül többhöz is tartozó személyt telepít le, ezért a személyért csak egy alkalommal jogosult átalányösszegre.
(7) Adott esetben a tagállamok az (1), (3) és (5) bekezdésben említett személyek családtagjai után is jogosultak lehetnek az átalányösszegre, amennyiben az említett családtagok áttelepítésére e rendeletnek megfelelően került sor.
(8) A Bizottság végrehajtási aktussal állapítja meg az uniós áttelepítési program szerinti források elosztási mechanizmusának ütemezését és az ahhoz kapcsolódó végrehajtási feltételeket. A végrehajtási jogi aktusokat a 27. cikk (2) bekezdésében említett tanácsadóbizottsági eljárással összhangban fogadja el.
(9) Az e cikk (1) és a (2) bekezdése szerinti kiegészítő összegeket kétévente kell az érintett tagállamok részére kiutalni, első alkalommal a nemzeti programjukat az 514/2014/EU rendelet 14. cikkében meghatározott eljárással összhangban jóváhagyó egyedi finanszírozási határozat, később pedig a nemzeti programjukat jóváhagyó határozatokhoz csatolandó finanszírozási határozat keretében. Ezek az összegek nem csoportosíthatók át a nemzeti program szerinti más intézkedések céljára.
(10) Az uniós áttelepítési program célkitűzéseinek hatékony megvalósítása érdekében és a rendelkezésre álló források keretein belül a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 26. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el annak érdekében, hogy amennyiben szükségesnek tekinti, az e cikk (1) és (2) bekezdésében említett átalányösszegeket kiigazítsa, figyelembe véve különösen az infláció aktuális mértékét, a áttelepítés terén bekövetkező releváns fejleményeket, valamint azokat a tényezőket, amelyek optimálissá tehetik az átalányösszeg formájában kínált pénzügyi ösztönző alkalmazását.
18. cikk
A nemzetközi védelemben részesülő személyek átszállításának forrásai
(1) A szolidaritás és az igazságos felelősségmegosztás elvének érvényesítése céljából, valamint az Alap végrehajtási időszakában bekövetkező uniós szakpolitikai fejlemények fényében a tagállamok a 15. cikk (1) bekezdésének a) pontjával összhangban kiszámított összeg mellett kiegészítő összeget kapnak a 15. cikk (2) bekezdésének b) pontja szerint, amelynek átalányösszege más tagállamból átszállított, nemzetközi védelemben részesülő személyenként 6 000 EUR.
(2) Adott esetben a tagállamok az (1) bekezdésben említett személyek családtagjai után is jogosultak lehetnek az átalányösszegre, amennyiben az említett családtagok átszállítására e rendeletnek megfelelően került sor.
(3) Az e cikk (1) bekezdése szerinti kiegészítő összegeket az érintett tagállamok részére első alkalommal a nemzeti programjukat az 514/2014/EU rendelet 14. cikkében meghatározott eljárással összhangban jóváhagyó egyedi finanszírozási határozat, később pedig a nemzeti programjukat jóváhagyó határozathoz csatolandó finanszírozási határozat keretében kell kiutalni. Ezek az összegek nem csoportosíthatók át a nemzeti program szerinti más intézkedések céljára.
(4) A tagállamok közötti szolidaritással és felelősségmegosztással kapcsolatos, az EUMSZ 80. cikkében említett célkitűzések hatékony megvalósítása érdekében és a rendelkezésre álló források keretein belül a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy az e rendelet 26. cikkének megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el annak érdekében, hogy az e cikk (1) bekezdésében említett átalányösszegeket kiigazítsa, figyelembe véve különösen az infláció aktuális mértékét, a nemzetközi védelemben részesülő személyek egyik tagállamból egy másikba való átszállítása terén bekövetkező releváns fejleményeket, valamint azokat a tényezőket, amelyek optimálissá tehetik az átalányösszeg formájában kínált pénzügyi ösztönző alkalmazását.
19. cikk
Nemzeti programok
(1) Az 514/2014/EU rendelet 14. cikke szerint megvizsgálandó és jóváhagyandó nemzeti programokban a tagállamok - az e rendelet 3. cikkében meghatározott célkitűzések keretében, figyelembe véve az 514/2014/EU rendelet 13. cikkében említett szakpolitikai párbeszéd eredményét - különösen a következő célok elérésére törekednek:
a)
a Közös Európai Menekültügyi Rendszer kialakításának megerősítése azáltal, hogy biztosítják a menekültügyi uniós vívmányok hatékony és egységes alkalmazását, valamint a 604/2013/EU rendelet megfelelő működését. Ezek az intézkedések kiterjedhetnek az uniós áttelepítési program kialakítására és fejlesztésére is;
b)
szükség szerint nemzeti/helyi/regionális szinten végrehajtandó olyan integrációs stratégiák kialakítása és fejlesztése, amelyek kiterjednek a kétirányú dinamikus folyamat különböző szempontjaira, figyelembe véve a harmadik országbeli állampolgárok helyi/regionális szintű integrációs igényeit, kezelve a különböző kategóriákba tartozó migránsok sajátos igényeit és hatékony partnerségeket alakítva ki az érintett érdekelt felek között;
c)
visszatérési program kidolgozása, amely a támogatott önkéntes visszatérésre és adott esetben a visszailleszkedésre vonatkozó elemet is tartalmaz.
(2) A tagállamok biztosítják, hogy az Alap keretében támogatott intézkedések végrehajtása mindenkor az alapvető jogok és az emberi méltóság maradéktalan tiszteletben tartásával történjen. Az intézkedéseket különösen az Európai Unió Alapjogi Chartájában rögzített jogok és alapvető elvek maradéktalan tiszteletben tartásával kell végrehajtani.
(3) A fenti célkitűzések teljesítésének követelményére is figyelemmel, valamint sajátos körülményeik függvényében a tagállamok a forrásoknak a 3. cikk (2) bekezdésében említett konkrét célkitűzések közötti méltányos és átlátható elosztására törekednek.
20. cikk
Uniós intézkedések
(1) A Bizottság kezdeményezésére, a 3. cikkben említett általános és konkrét célkitűzések vonatkozásában, az Alap felhasználható transznacionális intézkedések vagy az Unió különös érdekében álló intézkedések (uniós intézkedések) finanszírozására.
(2) Azok az uniós intézkedések támogathatók, amelyek elősegítik különösen a következőket:
a)
az uniós együttműködés előmozdítása a menekültügyre vonatkozó uniós jog végrehajtása és az ehhez kapcsolódó bevált gyakorlatok megosztása terén, mindenekelőtt - többek között hálózatépítés és információcsere révén - a áttelepítéssel és a nemzetközi védelemért folyamodó és/vagy nemzetközi védelemben részesülő személyek egyik tagállamból egy másikba való átszállításával, a legális migrációval, a harmadik országbeli állampolgárok integrációjával kapcsolatban - ideértve az érkezéskor nyújtott támogatást és a áttelepített menekülteket fogadó helyi közösségekkel végzett, az áttelepítést elősegítő koordinációs tevékenységeket is -, továbbá a visszatérésre vonatkozóan;
b)
a két vagy több tagállamban található szervek közötti transznacionális partnerségen alapuló transznacionális együttműködési hálózatok és kísérleti projektek, köztük innovatív projektek létrehozása az innováció ösztönzésére, valamint a tapasztalatcsere és a bevált gyakorlatok cseréjének megkönnyítésére;
c)
az uniós együttműködés lehetséges új formáiról szóló tanulmányok és kutatások a menekültügy, a bevándorlás, az integráció és a visszatérés, valamint a vonatkozó uniós jog területén, a bevált gyakorlatokról, valamint a menekültügyi, bevándorlási, integrációs és visszatérési politikák valamennyi egyéb vetületéről szóló információk cseréje, beleértve az Unió politikai prioritásairól szóló intézményi kommunikációt is;
d)
a menekültügy, a jogszerű migráció és integráció, valamint a visszatérés terén bekövetkező szakpolitikai fejlemények mérésére szolgáló közös statisztikai eszközök, módszerek és mutatók tagállamok általi fejlesztése és alkalmazása;
e)
a menekültügyi és bevándorlási politikák végrehajtásához szükséges előkészítő, monitoring-, adminisztratív és technikai támogatás, valamint értékelési mechanizmus kidolgozása;
f)
együttműködés harmadik országokkal a migrációval és a mobilitással kapcsolatos általános uniós megközelítés alapján, különösen a visszafogadási megállapodások, mobilitási partnerségek, regionális védelmi programok végrehajtásának keretében.
g)
harmadik országokban végzett tájékoztatási tevékenységek és kampányok, amelyek célja, hogy felhívják a figyelmet a bevándorlás törvényes módozataira és az illegális bevándorlás kockázataira.
(3) Az uniós intézkedéseket az 514/2014/EU rendelet 6. cikkével összhangban kell végrehajtani.
(4) A Bizottság gondoskodik a 3. cikk (2) bekezdésében említett célok közötti méltányos és átlátható forráselosztásról.
21. cikk
Sürgősségi segítségnyújtás
(1) Az Alap pénzügyi támogatást nyújt sürgős és egyedi szükségletekhez a 2. cikk k) pontjában meghatározott szükséghelyzet esetén. Az e cikknek megfelelően harmadik országokban végrehajtott intézkedéseknek összhangban kell állniuk az Unió humanitárius politikájával és adott esetben azt ki kell egészíteniük, valamint tiszteletben kell tartaniuk a humanitárius segítségnyújtással kapcsolatos konszenzusban megállapított humanitárius elveket.
(2) A sürgősségi segítségnyújtást az 514/2014/EU rendelet 6. és 7. cikkével összhangban kell végrehajtani.
22. cikk
Európai Migrációs Hálózat
(1) Az Alap támogatja az Európai Migrációs Hálózatot, és biztosítja a tevékenységéhez, valamint jövőbeli fejlesztéséhez szükséges pénzügyi támogatást.
(2) Az Európai Migrációs Hálózat részére az Alap, valamint a tevékenységeinek prioritásait meghatározó munkaprogram éves előirányzataiban elérhetővé tett összeget a Bizottság fogadja el azt követően, hogy azt az irányítóbizottság a 2008/381/EK határozat 4. cikke (5) bekezdésének a) pontjával összhangban említett eljárásnak megfelelően jóváhagyta.; A 966/2012/EU, Euratom rendelet 84. cikke értelmében a Bizottság határozata finanszírozási döntésnek minősül.
(3) Az Európai Migrációs Hálózat tevékenységeihez biztosított pénzügyi támogatás szükség szerint a 2008/381/EK határozat 3. cikkében említett nemzeti kapcsolattartó pontoknak nyújtott támogatás és közbeszerzési szerződések formájában valósul meg, a 966/2012/EU, Euratom rendelettel összhangban. A támogatás révén biztosítani kell, hogy a nemzeti kapcsolattartó pontok időben hozzájussanak a megfelelő pénzügyi támogatáshoz. A nemzeti kapcsolattartó pontoknak a 2014-ben odaítélt összegekkel támogatott tevékenységei végrehajtásával kapcsolatban felmerült költségek 2014. január 1-jétől támogathatók.
(4) A 2008/381/EK határozat a következőképpen módosul:
a)
A 4. cikk (5) bekezdésének a) pontja helyébe a következő szöveg lép:
„a)
az Európai Migrációs Hálózat megfelelő működésének biztosítása érdekében az elnök tervezete alapján előkészíti és jóváhagyja a tevékenységek munkaprogramját, különösen a célkitűzésekre és a tematikus prioritásokra, valamint az egyes nemzeti kapcsolattartó pontok költségvetésének indikatív összegére vonatkozóan;”.
b)
A 6. cikk a következőképpen módosul:
i.
a (4) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(4) A Bizottság figyelemmel kíséri a tevékenységek munkaprogramjának végrehajtását, és rendszeresen jelentést tesz a program végrehajtásáról és az Európai Migrációs Hálózat fejlődéséről az irányítóbizottságnak.”;
ii.
az (5)-(8) bekezdéseket el kell hagyni.
c)
A 11. cikket el kell hagyni.
d)
A 12. cikket el kell hagyni.
23. cikk
Technikai segítségnyújtás
(1) A Bizottság kezdeményezésére, vagy az annak nevében tett kezdeményezésre az Alap évi 2,5 millió EUR összegig felhasználható technikai segítségnyújtásra, összhangban az 514/2014/EU rendelet 9. cikkével.
(2) Valamely tagállam kezdeményezésére az Alap technikai segítségnyújtási tevékenységek finanszírozására is felhasználható, összhangban az 514/2014/EU rendelet 20. cikkével. A technikai segítségnyújtásra elkülönített összeg a 2014-2020-as időszakra vonatkozóan nem haladhatja meg az adott tagállamnak elkülönített teljes összeg 5,5 %-át plusz 1 000 000 EUR-t.
24. cikk
Koordináció
A Bizottság és a tagállamok - adott esetben az Európai Külügyi Szolgálattal együttműködve - biztosítják, hogy a harmadik országokban és azokkal kapcsolatban végrehajtott intézkedéseket az uniós eszközökből támogatott, az Unión kívüli egyéb intézkedésekkel összhangban és azokkal koherensen hajtsák végre. Biztosítják különösen, hogy ezen intézkedések:
a)
koherensek legyenek az EU külső politikájával, tiszteletben tartsák a politikák fejlesztési célú koherenciájának elvét, valamint hogy összhangban legyenek a szóban forgó régióra vagy országra vonatkozó stratégiai programozási dokumentumokkal;
b)
a nem fejlesztésorientált intézkedéseket helyezzék középpontba;
c)
az Unió belső politikáinak érdekeit szolgálják, és összhangban legyenek az Unión belüli tevékenységekkel.
VI. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
25. cikk
A nemzetközi védelemben részesülő személyek áttelepítésére, illetve egyik tagállamból a másikba való átszállítására vonatkozó átalányösszegekről szóló különös rendelkezések
Az 514/2014/EU rendelet 18. cikkében a támogatható kiadásokra meghatározott szabályoktól eltérve, különösen az átalányösszegek és átalánytételek tekintetében, a tagállamoknak a nemzetközi védelemben részesülő személyek áttelepítésére, illetve egyik tagállamból a másikba való átszállítására e rendelet alapján felosztásra kerülő átalányösszegek:
a)
tekintetében mentesség áll fenn azon kötelezettség alól, hogy az összegeket statisztikai vagy történeti adatokra kell alapozni, és
b)
azon feltétel mellett nyújtandók, hogy azt a személyt, aki után az átalányösszeg jár, e rendelettel összhangban ténylegesen áttelepítették, illetve átszállították.
26. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1) A Bizottság az e cikkben meghatározott feltételek mellett felhatalmazást kap felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására.
(2) A Bizottságnak a 16. cikk (2) bekezdésében, a 17. cikk (4) és (10) bekezdésében és a 18. cikk (4) bekezdésében említett felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására vonatkozó felhatalmazása hétéves időtartamra szól 2014. május 21-től kezdődő hatállyal. A Bizottság legkésőbb kilenc hónappal a hétéves időtartam vége előtt jelentést készít a felhatalmazásról. Amennyiben sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem ellenzi a meghosszabbítást legkésőbb három hónappal a hétéves időszak letelte előtt, akkor a felhatalmazás hallgatólagosan meghosszabbodik további három éves időtartamra.
(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 16. cikk (2) bekezdésében, a 17. cikk (4) és (10) bekezdésében és a 18. cikk (4) bekezdésében említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban megjelölt felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon, vagy a benne megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(4) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti az Európai Parlamentet és a Tanácsot e jogi aktus elfogadásáról.
(5) A 16. cikk (2) bekezdése, a 17. cikk (4) és (10) bekezdése és a 18. cikk (4) bekezdése értelmében elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő két hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emel ellene kifogást, illetve ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam két hónappal meghosszabbodik.
27. cikk
A bizottsági eljárás
(1) A Bizottságot az 514/2014/EU rendelet 59. cikkének (1) bekezdésével létrehozott menekültügyi, migrációs és integrációs, valamint belső biztonsági alapokkal foglalkozó közös bizottság segíti.
(2) A e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 4. cikkét kell alkalmazni.
28. cikk
Felülvizsgálat
Az Európai Parlament és a Tanács a Bizottság javaslata alapján ezt a rendeletet 2020. június 30-ig felülvizsgálja.
29. cikk
Az 514/2014/EU rendelet alkalmazhatósága
Az 514/2014/EU rendelet rendelkezéseit e rendelet 4. cikkének sérelme nélkül kell alkalmazni erre az Alapra.
30. cikk
Hatályon kívül helyezés
Az 573/2007/EK, az 575/2007/EK, valamint a 2007/435/EK határozatok 2014. január 1-jén hatályukat vesztik.
31. cikk
Átmeneti rendelkezések
(1) E rendelet nem érinti - azok befejezéséig- az érintett projektek és éves programok, illetve az 573/2007/EK határozat, az 575/2007/EK határozat és a 2007/435/EK határozat alapján, vagy a 2013. december 31-én a támogatásra vonatkozóan hatályos bármely jogszabály alapján a Bizottság által jóváhagyott pénzügyi támogatás folytatását vagy módosítását, ideértve ezek részleges vagy teljes megszüntetését is. E rendelet nem érinti a 2008/381/EK határozat alapján, vagy a 2013. december 31-én a pénzügyi támogatásra vonatkozóan hatályos bármely jogszabály alapján a Bizottság által jóváhagyott pénzügyi támogatás folytatását vagy módosítását, ideértve a részleges vagy teljes megszüntetést is.
(2) Az e rendelet szerinti társfinanszírozási határozatok elfogadásakor a Bizottság figyelembe veszi a 2014. május 20-át megelőzően az 573/2007/EK határozat, az 575/2007/EK határozat, a 2007/435/EK határozat, illetve a 2008/381/EK határozat alapján elfogadott és a társfinanszírozás időszakában pénzügyi következményekkel bíró intézkedéseket.
(3) Azokat a Bizottság által 2011. január 1. és 2014. december 31. között jóváhagyott társfinanszírozási összegeket, amelyek tekintetében a zárójelentés benyújtási határidejéig a Bizottságnak nem küldték el az intézkedés lezárásához szükséges dokumentumokat, a Bizottság 2017. december 31-ig automatikusan visszavonja, a jogosulatlanul kifizetett összegeket pedig vissza kell téríteni.
(4) A halasztó hatályú bírósági eljárás vagy államigazgatási fellebbezési eljárás miatt felfüggesztett műveletekkel kapcsolatos összegeket az automatikus visszavonás összegének megállapításakor figyelmen kívül kell hagyni.
(5) A tagállamok 2015. június 30-ig értékelő jelentéseket nyújtanak be a Bizottságnak az 573/2007/EK, az 575/2007/EK és a 2007/435/EK határozat alapján társfinanszírozott intézkedések eredményeiről és hatásairól a 2011-2013-as időszak vonatkozásában.
(6) A Bizottság a 2011-2013-as időszakra vonatkozóan 2015. december 31-ig utólagos értékelő jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak, valamint a Régiók Bizottságának az 573/2007/EK, az 575/2007/EK és a 2007/435/EK határozatok alapján.
32. cikk
Hatálybalépés és alkalmazás
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2014. január 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet a Szerződéseknek megfelelően teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó a tagállamokban.
Kelt Strasbourgban, 2014. április 16-án.