ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 9. července 2014
režim podpory SA.18042 (2013/C) (ex MX 17/2009) (ex NN 61/2004)
[zavedený Španělskem] týkající se osvobození od spotřební daně u biopaliv
(oznámeno pod číslem C(2014) 4530)
(Pouze španělské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2014/766/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními (1), a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Od roku 2006 provádí Generální ředitelství pro hospodářskou soutěž každoročně monitorování ex post vzorku opatření podpory uplatňovaných členskými státy. Španělský režim osvobození od spotřební daně u biopaliv (věc č. NN61/2004) schválila Komise rozhodnutím C (2006) 2293 ze dne 6. června 2006 (dále jen „rozhodnutí Komise“). Tento režim byl zahrnut pod referenčním číslem MX 17/2009 do monitorování v letech 2009/2010, v rámci kterého Komise zkoumala, jak členské státy uplatňovaly vzorek platných režimů v průběhu roku 2009.
(2)
Komise se rozhodla tento režim znovu zahrnout do monitorování v letech 2011/2012, v rámci kterého zkoumala, jak členské státy uplatňovaly vzorek platných režimů v období 2009-2010.
(3)
Vzhledem k informacím poskytnutým Španělskem během monitorování měla Komise pochybnosti o správném uplatňování režimu španělskými orgány. Rozhodla se proto zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU). Komise o svém rozhodnutí informovala Španělsko dopisem ze dne 17. července 2013.
(4)
Španělsko předložilo své připomínky dne 20. září 2013.
(5)
Rozhodnutí Komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie dne 7. února 2014 (2). Komise vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek.
(6)
Komise obdržela dne 5. března 2014 připomínky od sekce pro biopaliva Španělského sdružení výrobců energie z obnovitelných zdrojů (APPA Biocarburantes). Předala je Španělsku, čímž mu umožnila vyjádřit se k nim. Dne 6. května 2014 španělské orgány uvedly, že se k připomínkám předloženým třetími stranami nechtějí vyjádřit.
II. PODROBNÝ POPIS OPATŘENÍ
(7)
Režim osvobození od spotřební daně u biopaliv NN 61/2004 spočívá v používání nulové sazby španělské daně na uhlovodíky. Vztahuje se na ethylalkohol vyráběný z produktů zemědělského nebo rostlinného původu (bioethanol), zařazený do kódu kombinované nomenklatury KN 2207 20, na methylalkohol získávaný z produktů zemědělského nebo rostlinného původu, zařazený do kódu KN 2905 11 00, a na produkty zařazené do kódů KN 1507, 1508, 1510, 1511, 1512, 1513, 1514, 1515 a 1518.
(8)
Nulová daňová sazba se na tyto produkty vztahovala bez ohledu na to, zda se používaly nezpracované, či po chemické úpravě. V případech, kdy bylo biopalivo smícháno s jiným palivem, se snížená sazba uplatnila pouze na biopalivovou část směsi. Snížená sazba spotřební daně se týkala všech biopaliv bez ohledu na jejich zeměpisný původ.
(9)
Režim byl Komisí schválen dne 6. června 2006 a jeho platnost skončila dne 31. prosince 2012 (3).
(10)
Na základě vyhodnocení informací poskytnutých španělskými orgány během monitorování vyvstaly pochybnosti o tom, zda byl režim v letech 2009 a 2010 uplatňován v souladu s rozhodnutím Komise. Kromě toho existovaly obavy, že Španělsko mohlo v roce 2010 poskytnout příjemcům nadměrné vyrovnání. Své výhrady Komise uvedla ve 13. až 29. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 17. července 2013.
(11)
Komise Španělsko požádala, aby:
a)
prokázalo, že režim byl v letech 2009 a 2010 uplatňován správně;
b)
prokázalo, že v roce 2010 nedošlo k nadměrnému vyrovnání u bioethanolu, nebo pokud k němu došlo, aby vysvětlilo, jaká opatření byla přijata s cílem zamezit nadměrnému vyrovnání v pozdějších letech;
c)
předložilo výroční zprávy za celou dobu trvání režimu.
III. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(12)
Dne 5. března 2014 obdržela Komise připomínky od sdružení APPA Biocarburantes, jež byly velmi podobné připomínkám španělských orgánů (viz oddíl IV). Sdružení uvádělo, že režim byl uplatňován správně.
(13)
Porovnají-li se náklady na biopaliva s cenou fosilních paliv před zdaněním na čerpací stanici, lze jak u bioethanolu, tak u bionafty pozorovat nedostatečné vyrovnání během celého období, s výjimkou roku 2010, pokud jde o bioethanol, a roku 2012, pokud jde o bionaftu. Podle sdružení APPA Biocarburantes je tato metodika nesprávná, neboť součástí ceny fosilních paliv před zdaněním na čerpací stanici jsou všechny náklady na přepravu a distribuci paliv až do chvíle, kdy se produkt dostane ke konečnému spotřebiteli, zatímco do ceny biopaliv se ve zmíněné srovnávací analýze tyto logistické náklady nezahrnuly. Sdružení se domnívá, že by bylo vhodnější porovnat náklady na výrobu biopaliv s mezinárodně stanovenými cenami fosilních paliv. Při použití této metodiky se projeví výraznější nedostatečné vyrovnání u biopaliv v době trvání režimu a neprokážou se žádné případy nadměrného vyrovnání.
(14)
Sdružení APPA Biocarburantes rovněž uvádí, že i když se porovnají náklady na biopaliva s cenou fosilních paliv před zdaněním na čerpací stanici, jediné dva případy možného nadměrného vyrovnání byly čistě přechodné a byly způsobeny samotnou povahou režimu daňové podpory pro biopaliva (absolutní částky stanovené ex ante a hodnocení realizované ex post) a velmi nestálými cenami zemědělských surovin, které představují hlavní složku nákladů na výrobu biopaliv. Režim nebylo nutné nijak upravovat, protože v případě bioethanolu nebylo v následujících letech (2011 a 2012) zaznamenáno možné nadměrné vyrovnání a v případě bionafty bylo možné nadměrné vyrovnání pozorováno v posledním roce, tj. v roce 2012. Kromě toho již nebylo možné do budoucna provést žádné úpravy, jelikož platnost režimu skončila.
IV. PŘIPOMÍNKY ŠPANĚLSKA
(15)
Španělské orgány zaslaly své připomínky dne 20. září 2013. Dne 6. května 2014 uvedly, že se nechtějí vyjádřit k připomínkám třetích stran, které jim byly předloženy.
(16)
V dopise ze dne 20. září 2013 poskytly španělské orgány informace o nákladech na výrobu bioethanolu a bionafty a údaje o cenách fosilních paliv v období let 2004 až 2012. Zároveň předložily tabulky, v nichž byly porovnány náklady na biopaliva s cenou fosilních paliv před zdaněním na čerpací stanici. Tyto tabulky jsou uvedeny v příloze.
(17)
Údaje a analýza v příslušných tabulkách se zakládají na těchto předpokladech:
a)
Vychází se ze skutečných údajů o ročních nákladech na produkci rostlin ve Španělsku, k nimž se připočte ziskové rozpětí produkce ve výši 5 %. Provedou se úpravy z důvodu rozdílu v energetickém obsahu mezi biopalivem a fosilním palivem, s nímž se smíchá, na základě údajů uvedených v příloze III směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES (4), tj. 1,52 v případě bioethanolu a 1,09 v případě bionafty.
b)
Tyto náklady se porovnají s údaji o cenách paliva, které nahrazují, tj. benzinu a nafty. V úvahu se bere cena tohoto paliva před zdaněním na čerpací stanici, která tak zahrnuje hrubou obchodní distribuční marži. Rozdíl mezi náklady na výrobu biopaliva a cenou nahrazeného fosilního paliva je maximální rozpětí vyrovnání.
c)
Skutečně uplatněné vyrovnání se rovná spotřební dani na uhlovodíky odpovídající bioethanolu a bionaftě. Bez osvobození by sazba uplatněná na tyto výrobky jako spotřební daň na uhlovodíky odpovídala sazbě za benzin v případě bioethanolu a za naftu v případě bionafty (5).
(18)
Na základě příslušných údajů Španělsko uvedlo, že v období 2004-2012 bylo možné zaznamenat kumulované nedostatečné vyrovnání u obou druhů paliva (455,96 EUR/1 000 l v případě bionafty a 897,22 EUR/1 000 l v případě bioethanolu). Analyzuje-li se každý rok zvlášť, je patrné nedostatečné vyrovnání ve všech uvedených letech, s výjimkou roku 2010, pokud jde o bioethanol, a roku 2012, pokud jde o bionaftu.
(19)
Co se týče bioethanolu, Španělsko objasnilo, že zjevné nadměrné vyrovnání zaznamenané v roce 2010 bylo důsledkem jednorázového poklesu cen surovin, zejména zemědělských, mezi lednem a červnem 2010. Jednalo se tedy o jednotlivou, zvratitelnou a nepředvídatelnou situaci, jež se navíc v následujícím roce automaticky napravila růstem cen surovin. Nebyl proto důvod, aby španělské orgány přijímaly jakákoli opatření. Španělsko poskytlo podrobné informace o vývoji cen surovin a graf znázorňující vývoj indexů cen cukru a obilovin (základ 2002-2004 = 100).
Vývoj cen surovin v období 2009-2011 (6)
(20)
V souvislosti s bionaftou Španělsko uvedlo, že případ nadměrného vyrovnání byl podle všeho zaznamenán v roce 2012, ale 31. prosince téhož roku skončila platnost režimu.
(21)
Španělsko tvrdilo, že cena použitá v této metodice jako referenční hodnota pro nahrazovaná paliva - cena před zdaněním na čerpací stanici - je nejpřísnější z dostupných možností a že by bylo vhodnější provést srovnání s hodnotou bližší cenám těchto produktů na světovém trhu. Španělské orgány rovněž předložily tabulky, v nichž byly porovnány náklady na biopaliva s cenou fosilních paliv na světovém trhu, a zdůraznily, že v tomto případě není u bionafty v žádném z posuzovaných roků patrné nadměrné vyrovnání a možné nadměrné vyrovnání za bioethanol je zanedbatelné (2 EUR/1 000 l ve srovnání se 142,13 EUR/1 000 l, jestliže se jako referenční hodnota použije cena fosilního paliva před zdaněním na čerpací stanici). Kumulované nedostatečné vyrovnání by bylo v porovnání s předchozí metodikou několikanásobně vyšší.
(22)
Španělské orgány uvedly, že v souladu se směrnicí Rady 2008/118/ES (7) poskytly informace o všech podnicích, které vyrábí, zpracovávají, drží, přijímají nebo odesílají zboží podléhající spotřební dani.
(23)
Podle definice v čl. 4 odst. 1 této směrnice je „oprávněným skladovatelem“ fyzická nebo právnická osoba oprávněná v rámci své podnikatelské činnosti vyrábět, zpracovávat, držet, přijímat nebo odesílat zboží podléhající spotřební dani v režimu s podmíněným osvobozením od daně v daňovém skladu. V článku 8 směrnice se uvádí, že oprávněný skladovatel je osobou povinnou ke vzniklé daňové povinnosti ke spotřební dani.
(24)
Španělské orgány objasnily, proč poskytly daňové údaje jen jednoho ze dvou podniků, které podepsaly dohodu, že budou na subdodavatelské bázi vyrábět methylestery mastných kyselin ze sóje a palmového oleje. Jelikož se tato smlouva týká výrobků podléhajících spotřební dani ve smyslu jejich držení, pohybu a sledování, řídí se směrnicí 2008/118/ES. Španělské orgány uvádí, že vlastník výrobku nespadá do definice „oprávněného skladovatele“ podle čl. 4 odst. 1 zmíněné směrnice.
V. POSOUZENÍ OPATŘENÍ
(25)
Komise již ve svém rozhodnutí ve věci NN61/2004 dospěla k závěru, že dotčené opatření představuje státní podporu ve smyslu článku 107 SFEU. Komise režim posoudila na základě pokynů Společenství ke státní podpoře na ochranu životního prostředí z roku 2001 (8) a konstatovala, že je slučitelný s vnitřním trhem.
(26)
Španělské orgány nyní poskytly Generálnímu ředitelství pro hospodářskou soutěž podrobné informace včetně příslušných údajů týkajících se nákladů na výrobu bioethanolu a bionafty během celého trvání režimu. Pokud se porovnají náklady na výrobu biopaliv s cenou fosilních paliv před zdaněním na čerpací stanici, jak je uvedeno v tabulkách v příloze tohoto rozhodnutí, je možné zaznamenat dva případy nadměrného vyrovnání: v roce 2010 v případě bioethanolu a v roce 2012 v případě bionafty.
(27)
Co se týče alternativní metodiky navržené Španělskem, v níž se jako referenční hodnoty použijí ceny fosilních paliv na světovém trhu, Komise konstatuje, že tato metodika se liší od metodiky, kterou Španělsko navrhlo a Komise použila pro posouzení opatření NN61/04. Jelikož Komise ověřuje, zda Španělsko uplatňovalo režim podpory správně v souladu s rozhodnutím ve věci NN61/04, kterým byl schválen, nelze navrženou alternativní metodiku přijmout.
(28)
Komise nicméně konstatuje, že nebyla zaznamenána trvalá tendence poskytovat nadměrné vyrovnání. Posoudí-li se kromě toho podpora během celého trvání režimu, nic nenasvědčuje tomu, že by vyrovnání bylo celkově nadměrné. Komise bere na vědomí objasnění předložená Španělskem (viz 18., 19., 20. a 22. bod odůvodnění).
(29)
Pokud jde o bioethanol, Komise se domnívá, že nebylo nutné provádět úpravy k nápravě nadměrného vyrovnání. Španělsko v tomto případě prokázalo, že k nápravě nadměrného vyrovnání došlo zejména díky významnému růstu cen surovin od června 2010. V letech 2011 a 2012 nebylo u bioethanolu skutečně žádné nadměrné vyrovnání zaznamenáno.
(30)
Co se týče bionafty, Komise konstatuje, že v roce 2012 bylo možné pozorovat nepatrné nadměrné vyrovnání ve výši 41,85 EUR/1 000 l. K tomuto nadměrnému vyrovnání došlo, aniž by byly dané opatření, a zejména úroveň podpory jakkoli změněny. Danou situaci způsobily faktory nesouvisející s režimem, konkrétně vysoký nárůst ceny fosilní nafty ve Španělsku. Komise poznamenává, že cena nafty byla v roce 2012 o 8 % vyšší než v roce 2011, o 36 % vyšší než v roce 2010 a o 71 % vyšší než v roce 2009. Náklady na výrobu bionafty byly naproti tomu v roce 2012 na stejné úrovni jako v roce 2011, o 16 % vyšší než v roce 2010 a o 25 % vyšší než v roce 2009. Komise konstatuje, že platnost režimu skončila ke konci roku 2012, a proto nebylo možné provést úpravy osvobození od spotřební daně k zamezení budoucímu nadměrnému vyrovnání v souladu s 19. bodem odůvodnění rozhodnutí Komise ve věci NN61/04. Komise rovněž konstatuje, že v roce 2013 ani později nebyla na základě režimu poskytnuta žádná podpora. Jak je též uvedeno ve 28. bodě odůvodnění, i při zohlednění údajů za rok 2012 nelze pro celé trvání režimu konstatovat nadměrné vyrovnání. To lze tak považovat za důkaz, že Španělsko mohlo vycházet z metodiky výpočtu ex ante předpokládané pro daný režim.
(31)
Po posouzení dodatečných informací poskytnutých Španělskem se Komise domnívá, že Španělsko neporušilo své povinnosti uvedené v 19. bodě odůvodnění rozhodnutí Komise ve věci NN61/04.
(32)
Na základě objasnění poskytnutých Španělskem v souvislosti s uplatňováním směrnice 2008/118/ES Komise souhlasí s tím, že španělské orgány předložily informace o všech příslušných podnicích.
VI. ZÁVĚR
(33)
Komise konstatuje, že Španělsko uplatňovalo režim podpory NN 61/04 správně, v souladu s rozhodnutím Komise, kterým byl schválen,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Režim státní podpory NN 61/2004, zavedený Španělskem, je slučitelný s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU a byl uplatňován správně, v souladu s rozhodnutím Komise ve věci NN 61/2004.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Španělskému království.
V Bruselu dne 9. července 2014.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2014. július 9.)
a bioüzemanyagoknak nyújtott jövedékiadó-mentességre vonatkozó SA.18042 (2013/C) (korábbi MX 17/2009) (korábbi NN 61/2004) számú
Spanyolország által végrehajtott állami támogatási programról
(az értesítés a C(2014) 4530. számú dokumentummal történt)
(Csak a spanyol nyelvű szöveg hiteles)
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2014/766/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,
tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,
miután felhívták az érdekelt feleket, hogy az említett rendelkezéseknek (1) megfelelően nyújtsák be észrevételeiket, és ezen észrevételek figyelembevételével,
mivel:
I. AZ ELJÁRÁS
(1)
2006 óta a Versenypolitikai Főigazgatóság minden évben elvégzi a tagállamok által végrehajtott támogatási intézkedések egy mintájának utólagos felügyeletét. A Bizottság a 2006. június 6-i C(2006) 2293 számú határozattal hagyta jóvá a bioüzemanyagoknak nyújtott jövedékiadó-mentesség spanyolországi programját (NN 61/2004 sz. ügy). Ezt a programot a 2009/2010. évi felügyeleti eljárás is magában foglalta az MX 17/2009 referenciaszám alatt, amely során a Bizottság megvizsgálta, hogy a tagállamok 2009-ben miként hajtották végre a meglévő programok mintáit.
(2)
A Bizottság úgy határozott, hogy e programot a 2011/2012. évi felügyeleti eljárásba is belefoglalja, amelynek keretében a Bizottság megvizsgálta, hogy a tagállamok 2009-2010-ben miként hajtották végre a meglévő programok mintáit.
(3)
A felügyeleti eljárás során a Spanyolország által adott tájékoztatás fényében a Bizottságnak kétségei voltak azzal kapcsolatban, hogy a spanyol hatóságok kellőképpen hajtották-e végre a programot. Ezért a Bizottság az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 108. cikkének (2) bekezdésében meghatározott eljárás megindítása mellett határozott. A Bizottság e határozatáról a 2013. július 17-én kelt levelében tájékoztatta Spanyolországot.
(4)
Spanyolország 2013. szeptember 20-án tette meg észrevételeit.
(5)
A hivatalos vizsgálati eljárás megindítására vonatkozó bizottsági határozatot 2014. február 7-én (2) közzétették az Európai Unió Hivatalos Lapjában. A Bizottság felkérte az érdekelt feleket, hogy nyújtsák be észrevételeiket.
(6)
A Bizottság 2014. március 5-én kapta meg a megújulóenergia-termelők spanyol szervezetének (APPA Biocarburantes) észrevételeit. Ezeket továbbította Spanyolországnak, amelynek lehetősége volt megjegyzéseket fűzni az észrevételekhez. 2014. május 6-án a spanyol hatóságok jelezték, hogy nem kívánnak észrevételeket tenni a harmadik felek megfigyelései tekintetében.
II. AZ INTÉZKEDÉS RÉSZLETES LEÍRÁSA
(7)
Az NN 61/2004 számú, a bioüzemanyagoknak nyújtott jövedékiadó-mentességi program a szénhidrogénekre Spanyolországban kivetett 0 %-os adómértéket foglalja magában, és a 2207 20 KN-kód alá sorolt, mezőgazdasági vagy növényi eredetű termékekből előállított etilalkoholra (bioetanol), a 2905 11 00 KN-kód alá sorolt, mezőgazdasági vagy növényi eredetű termékekből előállított metilalkoholra, valamint a 1507, 1508, 1510, 1511, 1512, 1513, 1514, 1515 és 1518 KN-kód alá sorolt termékekre alkalmazandó.
(8)
A 0 %-os adómértéket ezekre a termékekre attól függetlenül alkalmazták, hogy azokat egy az egyben vagy kémiai átalakítás után használták fel. Azokban az esetekben, amikor a bioüzemanyagot más üzemanyaggal keverték, a kedvezményes adómértéket csak a keverék bioüzemanyag részére alkalmazták. A csökkentett jövedéki adót a bioüzemanyagokra azok földrajzi eredetétől függetlenül alkalmazták.
(9)
A Bizottság 2006. június 6-án hagyta jóvá a programot, amely 2012. december 31-én járt le (3).
(10)
A felügyeleti eljárás során a Spanyolország által adott tájékoztatás értékelése során kétségek merültek fel, miszerint a programot a Bizottság 2009. és 2010. évi határozatainak megfelelően hajtották-e végre. Kétségek merültek fel ezen felül azzal kapcsolatban is, hogy Spanyolország 2010-ben esetleg túlkompenzálta a kedvezményezetteket. A Bizottság aggályait a 2013. július 17-i határozat (13)-(29) preambulumbekezdése tartalmazta.
(11)
A Bizottság arra kérte Spanyolországot, hogy
a)
bizonyítsa, a programot 2009-ben és 2010-ben helyesen hajtotta végre;
b)
bizonyítsa, hogy a bioetanol esetében 2010-ben nem történt túlkompenzáció, illetve amennyiben igen, ismertesse, milyen intézkedéseket tett a túlkompenzáció elkerülésére a következő években;
c)
nyújtson be éves jelentéseket a program teljes időtartama során.
III. AZ ÉRDEKELT FELEK ÉSZREVÉTELEI
(12)
A Bizottság az APPA Biocarburantes szervezettől 2014. március 5-én kapott megjegyzéseket, amelyek igen hasonlóak voltak a spanyol hatóságok észrevételeihez (lásd IV. szakasz). Az APPA Biocareburantes érvelése szerint a programot helyesen hajtották végre.
(13)
Amikor a bioüzemanyag költségeit összevetették a fosszilis üzemanyagok adót nem tartalmazó kiskereskedelmi árával, a bioetanol és a biodízel a teljes időszakban alulkompenzáltnak tűnt (kivételt képez a bioetanol 2010-ben és a biodízel 2012-ben). Az APPA Biocareburantes érvelése szerint e módszer hibás volt, mivel a fosszilis üzemanyagok adót nem tartalmazó kiskereskedelmi ára magában foglal minden szállítási és elosztási költséget mindaddig, amíg a termék el nem jut a végső fogyasztóhoz, miközben az összehasonlító elemzés során az ilyen logisztikai költségeket nem foglalták bele a bioüzemanyagok árába. Véleménye szerint helyesebb lenne a bioüzemanyagok előállítási költségeit a fosszilis üzemanyagok nemzetközileg jegyzett árával összevetni. E módszer alkalmazása egyértelműen a bioüzemanyagok fokozott alulkompenzációját mutatta a program időtartama során, és túlkompenzációra egyszer sem került sor.
(14)
Végezetül az APPA Biocarburantes úgy érvelt, hogy még akkor is, ha a bioüzemanyagok költségeit a fosszilis üzemanyagoknak az adót nem tartalmazó kiskereskedelmi árával vetik össze, a túlkompenzáció két egyedi helyzete pusztán átmeneti volt és a bioüzemanyagok adótámogatási rendszerének természetéből (az abszolút mennyiségeket előzetesen állapították meg és az értékelést utólagosan végezték el), valamint a mezőgazdasági nyersanyagok rendkívül változékony árából (a bioüzemanyag előállítási költségének fő komponense) adódott. A program kiigazítására nem volt szükség, a következő években (2011 és 2012) nem volt jele a bioetanol esetleges túlkompenzálásának, a biodízel esetében pedig az elmúlt évben, azaz 2012-ben történt potenciális túlkompenzálás. Ezen felül a jövőben nincs lehetőség a kiigazításra, mivel a program lejárt.
IV. SPANYOLORSZÁG MEGJEGYZÉSEI
(15)
A spanyol hatóságok 2013. szeptember 20-án tették meg észrevételeiket. 2014. május 6-án jelezték, hogy nem kívánnak észrevételeket tenni a harmadik felek nekik továbbított megfigyelései tekintetében.
(16)
A 2013. szeptember 20-i levelükben a spanyol hatóságok tájékoztatást adtak a bioetanol és a biodízel előállítási költségei tekintetében, valamint a fosszilis üzemanyagok árai tekintetében a 2004 és 2012 közötti időszakra vonatkozóan. Ugyanakkor két táblázatot is benyújtottak, amelyek összevetik a bioüzemanyagok árát a fosszilis üzemanyagok adót nem tartalmazó kiskereskedelmi árával. Ezeket a táblázatokat az 1. melléklet tartalmazza.
(17)
A vonatkozó táblázatok által szemléltetett adatok és elemzés az alábbi feltételezésekre alapulnak:
a)
A kiindulópontot a spanyol üzemek éves előállítási költségeire vonatkozó valós adatok plusz az 5 %-os előállítási haszonkulcs jelenti. A 2009/28/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv III. mellékletében található adatok felhasználásával (4) a bioüzemenyag és a keverékben használt fosszilis üzemanyag eltérő energiatartalma miatt kiigazításra került sor: a bioetanol esetében 1,52 a biodízel esetében pedig 1,09.
b)
Ezeket a költségeket összevetették azon üzemanyagok árával, amelyek helyére léptek, azaz a benzin és a dízel árával. Az ár az üzemanyag adót nem tartalmazó kiskereskedelmi ára, ezért tartalmazza a bruttó kereskedelmi árrést. A bioüzemanyagok előállítási költségei valamint az azt helyettesítő fosszilis üzemanyag költségei közötti különbség jelenti a maximális kompenzációs határértékét.
c)
Az alkalmazott valódi kompenzáció egyenlő a bioetanolnak és biodízelnek megfelelő ásványi olajokra kiszabott jövedéki adóval. A mentesség nélkül a kérdéses termékekre - mint az ásványi olajok esetében - alkalmazott jövedéki adó a benzinre, illetve a dízelre alkalmazott jövedéki adó lett volna (5).
(18)
A megfelelő adatok alapján Spanyolország jelezte, hogy a 2004-2012 közötti időszakban a bioüzemanyag mindkét fajtája esetében kumulált alulkompenzáció volt megfigyelhető (455,96 EUR/1 000 l a biodízel és 897,22 EUR/1 000 l a bioetanol esetében). Amikor az éveket külön-külön vették figyelembe, az alulkompenzáció minden egyes évben megfigyelhető volt, kettő kivételével: 2010 a bioetanol és 2012 a biodízel esetében.
(19)
A bioetanol tekintetében Spanyolország kifejtette, hogy a 2010-ben megfigyelt nyilvánvaló túlkompenzáció oka a nyersanyagárak, különösen a mezőgazdasági nyersanyagok árának 2010 januárja és júniusa közötti kivételes visszaesése volt. Ezért egy olyan egyszeri, visszafordítható és előre nem látható helyzet alakult ki, amely később automatikusan helyreállt a következő évben a nyersanyagárak növekedése révén. A spanyol hatóságoknak tehát nem kellett fellépniük. Rendelkezésre bocsátották a nyersanyagárak alakulására vonatkozó részletes információkat, valamint a cukor és a gabona árindexének trendjét szemléltető grafikont (2002-2004 alap = 100).
A nyersanyagárak alakulása a 2009-2011 közötti időszakban (6)
(20)
A biodízel esetében Spanyolország kifejtette, hogy a túlkompenzációra nyilvánvalóan 2012-ben került sor, azonban a program ugyanazon év december 31-én lejárt.
(21)
Spanyolország érvelése szerint a módszer során a helyettesítő üzemanyag esetében referenciaként használt ár - az adót nem tartalmazó kiskereskedelmi ár - volt a rendelkezésre álló lehetőségek közül a legszigorúbb, és alkalmasabb lett volna a világpiaci árhoz közelebbi értékkel való összehasonlítás. A spanyol hatóságok rendelkezésre bocsátottak egy táblázatot, amely összehasonlította a bioüzemanyagok költségeit a fosszilis üzemanyagok világpiaci árával, és kiemelték, hogy ebben az esetben a biodízel tekintetében nem figyelhető meg túlkompenzáció egyetlen érintett évben sem, ugyanakkor a bioetanol potenciális túlkompenzálása elhanyagolható (2 EUR/1 000 l, összevetve a 142,13 EUR/1 000 l összeggel, felhasználva a fosszilis üzemanyagok adót nem tartalmazó kiskereskedelmi árát). A kumulált alulkompenzáció a korábbi módszertannal összevetve jóval magasabb.
(22)
A spanyol hatóságok kifejtették, hogy valamennyi olyan vállalat tekintetében bejelentést tettek, amelyek jövedéki termékeket gyártanak, dolgoznak fel, tárolnak, fogadnak vagy bocsátanak ki, a 2008/118/EK tanácsi irányelvvel (7) összhangban.
(23)
Ezen irányelv 4. cikkének 1. pontja szerint az „adóraktár engedélyese” az a természetes vagy jogi személy, aki, illetve amely engedélyt kapott, hogy üzleti tevékenysége során adófelfüggesztés alatt adóraktárban jövedéki terméket állítson elő, dolgozzon fel, tároljon, vegyen át vagy adjon fel. Az irányelv 8. cikke megállapítja, hogy az adóraktár engedélyesét jövedékiadó-fizetési kötelezettség terheli.
(24)
A spanyol hatóságok kifejtették, hogy a zsírsav-metil-észterek szója és pálmaolajból történő előállítása tekintetében alvállalkozói szerződést aláíró két vállalat közül miért csak az egyikre vonatkozóan bocsátottak rendelkezésre adózásra vonatkozó részelteket. Mivel ez a szerződés a jövedékiadó-köteles termékekre és e termékek tartására, szállítására és ellenőrzésére vonatkozott, arra a 2008/118/EK tanácsi irányelv volt irányadó. A spanyol hatóságok leszögezték, hogy a termék tulajdonosa nem tartozott az „adóraktár engedélyesének” az irányelv 4. cikkének 1 bekezdése szerinti meghatározása hatálya alá.
V. AZ INTÉZKEDÉS ÉRTÉKELÉSE
(25)
A Bizottság az NN 61/2004 sz. ügyben hozott határozatában már arra a következtetésre jutott, hogy ezen intézkedés az EUMSZ 107. cikke értelmében támogatást foglalt magában. A Bizottság ezt a támogatási programot a környezetvédelem állami támogatásáról szóló 2001. évi közösségi iránymutatás (8) alapján értékelte, és arra a következtetésre jutott, hogy az összeegyeztethető a belső piaccal.
(26)
A spanyol hatóságok részletes információkat bocsátottak a Versenypolitikai Főigazgatóság részére, ideértve a bioetanol és a biodízel előállítási költségeire vonatkozó adatokat a program teljes időtartama tekintetében. A bioüzemanyagok előállítási költségeinek a fosszilis üzemanyagok adót nem tartalmazó kiskereskedelmi árával való összehasonlításakor - ahogy azt az e határozat mellékletében foglalt táblázat is szemlélteti - a túlkompenzáció két esete figyelhető meg: a bioetanol esetében 2010-ben, a biodízel esetében pedig 2012-ben.
(27)
A Spanyolország által javasolt, a fosszilis üzemanyagok világpiaci árát figyelembe vevő alternatív módszertan tekintetében a Bizottság megállapítja, hogy ez a módszertan eltér attól, amelyet Spanyolország javasolt és amelyet a Bizottság az NN 61/2004 sz. intézkedés értékelésekor alkalmazott. A javasolt alternatív módszertan nem fogadható el, mivel a Bizottság azt vizsgálja, hogy Spanyolország a támogatási programot helyesen hajtotta-e végre az NN 61/2004 sz. ügyben hozott azon határozatnak megfelelően, amely e programot jóváhagyta.
(28)
A Bizottság ugyanakkor megjegyzi, hogy nem figyelhető meg folyamatos túlkompenzálási tendencia. Emellett ha a támogatást a program teljes időtartama tekintetében vizsgáljuk, nincs általános túlkompenzációra utaló jel. A Bizottság tudomásul veszi Spanyolország magyarázatát (lásd a (18), (19), (20) és (22) preambulumbekezdést).
(29)
A bioetanol esetében a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a túlkompenzáció kiigazítása tekintetében nem volt szükség módosításra. Ebben az esetben Spanyolország bizonyítani tudta, hogy a túlkompenzációt orvosolták, főként annak révén, hogy 2010 júniusát követően jelentősen emelkedtek a nyersanyagárak. 2011-ben és 2012-ben valóban nem volt megfigyelhető a bioetanol túlkompenzálása.
(30)
A biodízel tekintetében a Bizottság megjegyzi, hogy 2012-ben 41,85 EUR/1 000 l összegű enyhe túlkompenzáció volt megfigyelhető. Ez a túlkompenzáció úgy jelentkezett, hogy az intézkedés és különösen a támogatás szintje változatlan maradt. Ezt a helyzetet a programon kívül álló tényezők, különösképpen a fosszilis dízel spanyolországi jelentős áremelkedése okozta. A Bizottság megjegyzi, hogy a dízel ára 2012-ben 8 %-kal volt magasabb, mint 2011-ben, 36 %-kal magasabb, mint 2010-ben és 71 %-kal magasabb, mint 2009-ben. Ehhez képest a biodízel előállítási költségei 2012-ben ugyanakkorák voltak, mint 2011-ben, 16 %-kal magasabbak, mint 2010-ben és 25 %-kal magasabbak, mint 2009-ben. A Bizottság azt is tudomásul veszi, hogy a program 2012 végén lejárt, ezért nem volt lehetséges, hogy a jövedékiadó-mentességet a jövőbeli túlkompenzáció elkerülése érdekében kiigazítsák az NN 61/2004 sz. ügyben hozott bizottsági határozat (19) preambulumbekezdésének megfelelően. A Bizottság továbbá tudomásul veszi, hogy 2013-ban, illetve azt követően nem nyújtottak a program alapján semmilyen támogatást. Végezetül, a (28) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint, ha a 2012-re vonatkozó adatokat is figyelembe vesszük, akkor a program teljes időszakára vonatkozóan nem figyelhető meg semmilyen túlkompenzáció. Ezt tehát annak jeleként lehet tekinteni, hogy Spanyolország támaszkodhata programban foglalt előzetes számítási módszerre.
(31)
A Spanyolország által rendelkezésre bocsátott további információkat figyelembe véve a Bizottság álláspontja szerint Spanyolország nem mulasztotta el teljesíteni az NN 61/2004 sz. ügyben hozott bizottsági határozat (19) preambulumbekezdésében meghatározott kötelezettségeit.
(32)
A Spanyolország által a 2008/118/EK irányelv alkalmazására vonatkozóan benyújtott magyarázatra alapozva a Bizottság elfogadja, hogy a spanyol hatóságok valamennyi vonatkozó vállalat tekintetében jelentést nyújtottak be.
VI. KÖVETKEZTETÉS
(33)
A Bizottság megállapítja, hogy Spanyolország az NN 61/2004 számú támogatási programot helyesen, az azt jóváhagyó bizottsági határozatnak megfelelően hajtotta végre,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A Spanyolország által végrehajtott NN 61/2004 számú támogatási program az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja értelmében összeegyeztethető a belső piaccal, és a programot az NN 61/2004 számú ügyben hozott bizottsági határozattal összhangban, helyesen hajtották végre.
2. cikk
Ennek a határozatnak a Spanyol Királyság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2014. július 9-én.