NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1257/2012
ze dne 17. prosince 2012,
kterým se provádí posílená spolupráce v oblasti vytvoření jednotné patentové ochrany
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 118 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2011/167/EU ze dne 10. března 2011, kterým se povoluje posílená spolupráce v oblasti vytvoření jednotné patentové ochrany (1),
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
K dosažení cílů Unie uvedených v čl. 3 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii přispívá vytvoření právních podmínek, které podnikům umožňují, aby přizpůsobily svou činnost při výrobě a přeshraniční distribuci výrobků, a poskytují jim větší možnosti a více příležitostí. Mezi právní nástroje, které mají podniky k dispozici, by měla patřit jednotná patentová ochrana v rámci vnitřního trhu nebo alespoň v rámci jeho podstatné části.
(2)
Podle čl. 118 prvního pododstavce Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) zahrnují opatření, která mají být přijata v rámci vytvoření nebo fungování vnitřního trhu, vytvoření jednotné patentové ochrany v Unii a zavedení centralizovaného režimu pro udělování povolení, koordinaci a kontrolu na úrovni Unie.
(3)
Dne 10. března 2011 Rada přijala rozhodnutí 2011/167/EU, kterým se povoluje posílená spolupráce mezi Belgií, Bulharskem, Českou republikou, Dánskem, Německem, Estonskem, Irskem, Řeckem, Francií, Kyprem, Lotyšskem, Litvou, Lucemburskem, Maďarskem, Maltou, Nizozemskem, Rakouskem, Polskem, Portugalskem, Rumunskem, Slovinskem, Slovenskem, Finskem, Švédskem a Spojeným královstvím (dále jen „zúčastněné členské státy“) v oblasti vytvoření jednotné patentové ochrany.
(4)
Jednotná patentová ochrana bude podporovat vědeckotechnický pokrok a fungování vnitřního trhu tím, že zajistí, aby byl přístup k patentovému systému snazší, méně nákladný a právně zajištěný. Zvýší rovněž úroveň patentové ochrany tím, že umožní získat jednotnou patentovou ochranu v zúčastněných členských státech a odstraní náklady a složitost pro podniky v celé Unii. Jednotná patentová ochrana by měla být k dispozici majitelům evropského patentu ze zúčastněných členských států i z jiných států bez ohledu na jejich státní příslušnost, bydliště nebo sídlo.
(5)
Úmluvou o udělování evropských patentů ze dne 5. října 1973, naposledy pozměněnou dne 17. prosince 1991 a dne 29. listopadu 2000 (dále jen „Evropská patentová úmluva“), byla zřízena Evropská patentová organizace, která byla pověřena úkolem udělovat evropské patenty. Tento úkol plní Evropský patentový úřad. Evropský patent udělený Evropským patentovým úřadem by měl mít na žádost majitele patentu na základě tohoto nařízení jednotný účinek v zúčastněných členských státech. O tomto patentu se dále hovoří jako o „evropském patentu s jednotným účinkem“.
(6)
Podle části IX Evropské patentové úmluvy může určitá skupina smluvních států Evropské patentové úmluvy stanovit, že evropské patenty udělené pro tyto státy mají jednotnou povahu. Toto nařízení představuje zvláštní dohodu ve smyslu článku 142 Evropské patentové úmluvy, regionální patentovou dohodu ve smyslu čl. 45 odst. 1 Smlouvy o patentové spolupráci ze dne 19. června 1970 naposledy pozměněné dne 3. února 2001 a zvláštní dohodu ve smyslu článku 19 Úmluvy na ochranu průmyslového vlastnictví podepsané v Paříži dne 20. března 1883 a naposledy pozměněné dne 28. září. 1979.
(7)
Jednotné patentové ochrany by mělo být dosaženo přiznáním jednotného účinku evropským patentům ve fázi po udělení patentu, a to na základě tohoto nařízení a ve vztahu ke všem zúčastněným členským státům. Hlavním rysem evropského patentu s jednotným účinkem by měla být jeho jednotná povaha, to jest že poskytuje jednotnou ochranu a má stejný účinek ve všech zúčastněných členských státech. Evropský patent s jednotným účinkem by tudíž mohl být omezen, převeden, zrušen nebo by mohl zaniknout pouze ve vztahu ke všem zúčastněným členským státům. Mělo by být možné poskytnout k evropskému patentu s jednotným účinkem licenci ve vztahu k celému území zúčastněných členských států nebo jeho části. Aby byl zajištěn jednotný věcný rozsah ochrany vyplývající z jednotné patentové ochrany, měly by mít jednotný účinek pouze evropské patenty, které byly uděleny pro všechny zúčastněné členské státy se stejným souborem nároků. Jednotný účinek přiznaný evropskému patentu by tak měl mít pouze doplňkovou povahu, a mělo by se na něj hledět tak, že v rozsahu, v jakém byl základní evropský patent zrušen nebo omezen, vůbec nevznikl.
(8)
V souladu s obecnými zásadami patentového práva a čl. 64 odst. 1 Evropské patentové úmluvy by měla mít jednotná patentová ochrana zpětnou účinnost v zúčastněných členských státech ode dne zveřejnění oznámení o udělení evropského patentu v Evropském patentovém věstníku. Pokud platí jednotný účinek patentové ochrany, měly by zúčastněné členské státy zajistit, aby se na evropský patent nepohlíželo tak, že nabyl účinnosti na jejich území jako národní patent, aby se zabránilo jakékoli duplicitě patentové ochrany.
(9)
Evropský patent s jednotným účinkem by měl jeho majiteli poskytovat právo zabránit jakékoli třetí osobě v jednání, proti němuž patent poskytuje ochranu. To by mělo být zajištěno zřízením Jednotného patentového soudu. V otázkách, na které se nevztahuje toto nařízení nebo nařízení Rady (EU) č. 1260/2012 ze dne 17. prosince 2012, kterým se provádí posílená spolupráce v oblasti vytvoření jednotné patentové ochrany, pokud jde o příslušná ustanovení o překladu (3), by se měly použít ustanovení Evropské patentové úmluvy, dohoda o Jednotném patentovém soudu, včetně ustanovení vymezujících rozsah a omezení uvedeného práva, a vnitrostátní právní předpisy včetně pravidel mezinárodního práva soukromého.
(10)
Nucené licence pro evropské patenty s jednotným účinkem by se, pokud jde o území zúčastněných členských států, měly řídit jejich příslušnými vnitrostátními právními předpisy.
(11)
Komise by měla ve své zprávě o fungování tohoto nařízení zhodnotit fungování příslušných omezení a případně předložit příslušné návrhy, přičemž by měla zohlednit přínos, který patentový systém představuje pro inovace a technologický pokrok, oprávněné zájmy třetích osob a zásadní zájmy společnosti. Dohoda o Jednotném patentovém soudu nebrání Evropské unii ve výkonu jejích pravomocí v této oblasti.
(12)
V souladu s judikaturou Soudního dvora Evropské unie by se zásada vyčerpání práv měla vztahovat i na evropské patenty s jednotným účinkem. Práva vyplývající z evropského patentu s jednotným účinkem by se proto rovněž neměla vztahovat na činnosti související s výrobkem, na nějž se tento patent vztahuje, které jsou prováděny v zúčastněných členských státech poté, co majitel patentu uvedl výrobek na trh v Unii.
(13)
Režim náhrady škod by se měl řídit právními předpisy zúčastněných členských států, zejména ustanoveními, kterými se provádí článek 13 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/48/ES ze dne 29. dubna 2004 o dodržování práv duševního vlastnictví (4).
(14)
S evropským patentem s jednotným účinkem jakožto předmětem vlastnictví by se mělo zacházet v jeho celistvosti a ve všech zúčastněných členských státech jako s národním patentem zúčastněného členského státu určeného podle zvláštních kritérií, jako je bydliště nebo sídlo, hlavní místo podnikání nebo jedno z míst podnikání přihlašovatele.
(15)
Aby se podpořilo a usnadnilo hospodářské využívání vynálezů chráněných evropskými patenty s jednotným účinkem, měl by mít majitel takového patentu možnost nabídnout poskytnutí licence ke svému patentu komukoli za přiměřenou náhradu. Za tímto účelem by měl mít majitel patentu možnost předat Evropskému patentovému úřadu prohlášení, že je připraven poskytnout licenci ke svému patentu za přiměřenou náhradu. V takovém případě by měly být majiteli patentu po obdržení tohoto prohlášení Evropským patentovým úřadem sníženy udržovací poplatky.
(16)
Skupina členských států, která využije ustanovení části IX Evropské patentové úmluvy, může pověřit Evropský patentový úřad určitými úkoly a zřídit v rámci správní rady Evropské patentové organizace užší výbor (dále jen „užší výbor“).
(17)
Zúčastněné členské státy by měly Evropský patentový úřad pověřit určitými správními úkoly, které se týkají evropských patentů s jednotným účinkem, zejména pokud jde o správu žádostí o jednotný účinek, zápis jednotného účinku a případných omezení, licencí, převodů, zrušení nebo zániku evropských patentů s jednotným účinkem, výběr a rozdělování udržovacích poplatků, zveřejňování překladů pro informační účely během přechodného období a správu systému náhrad nákladů na překlad pro přihlašovatele podávající evropské patentové přihlášky v jiném jazyce než v některém z úředních jazyků Evropského patentového úřadu.
(18)
V rámci užšího výboru by zúčastněné členské státy měly zajistit řízení činností souvisejících s úkoly svěřenými Evropskému patentovému úřadu zúčastněnými členskými státy a dohled nad nimi, dále by měly zajistit, aby žádosti o jednotný účinek byly podávány u Evropského patentového úřadu ve lhůtě jednoho měsíce ode dne zveřejnění oznámení o udělení patentu v Evropském patentovém věstníku, a aby byly tyto žádosti předkládány v jazyce řízení u Evropského patentového úřadu spolu s překladem, který v přechodném období požaduje nařízení Rady (EU) č. 1260/2012. Zúčastněné členské státy by měly také zajistit, že budou v souladu s pravidly hlasování stanovenými v čl. 35 odst. 2 Evropské patentové úmluvy stanoveny výše udržovacích poplatků a podíly pro rozdělení udržovacích poplatků podle kritérií uvedených v tomto nařízení.
(19)
Majitelé patentů by měli za evropské patenty s jednotným účinkem platit jednotný roční udržovací poplatek. Udržovací poplatky by se měly po celou dobu patentové ochrany postupně zvyšovat a spolu s poplatky, které se mají platit Evropské patentové organizaci ve fázi před udělením patentu, by měly pokrývat všechny náklady spojené s udělením evropského patentu a správou jednotné patentové ochrany. Výše udržovacích poplatků by se měla stanovit tak, aby usnadňovala inovace a podporovala konkurenceschopnost evropských podniků a zohledňovala situaci specifických subjektů, jakými jsou malé a střední podniky, například formou nižších poplatků. Výše poplatků by měla rovněž odrážet velikost trhu, na který se patent vztahuje, a měla by být podobná jako výše vnitrostátních udržovacích poplatků za průměrný evropský patent s účinky v zúčastněných členských státech v době, kdy je výše udržovacích poplatků stanovena poprvé.
(20)
Přiměřená výše a rozdělování udržovacích poplatků by měly být stanoveny tak, aby bylo zajištěno, že všechny náklady na úkoly svěřené Evropskému patentovému úřadu v souvislosti s jednotnou patentovou ochranou budou plně hrazeny ze zdrojů vytvořených evropskými patenty s jednotným účinkem, a že výnosy z udržovacích poplatků spolu s poplatky, které se mají platit Evropské patentové organizaci ve fázi před udělením patentu, zajistí vyrovnaný rozpočet Evropské patentové organizace.
(21)
Udržovací poplatky by se měly platit Evropské patentové organizaci. Evropský patentový úřad by si měl ponechat určitou částku na pokrytí nákladů vzniklých v rámci tohoto úřadu při plnění úkolů souvisejících s jednotnou patentovou ochranou v souladu s článkem 146 Evropské patentové úmluvy. Zbývající částka by měla být rozdělena mezi zúčastněné členské státy a měla by být použita pro účely související s patenty. Podíly z této částky by se měly stanovit na základě spravedlivých, nestranných a náležitých kritérií, totiž podle úrovně patentové aktivity a velikosti trhu, a měly by zaručovat minimální částku, která se má každému zúčastněnému členskému státu přidělit, aby bylo zachováno vyvážené a udržitelné fungování systému. Způsob rozdělení této částky by měl zajistit náhradu za to, že mají zúčastněné členské státy jiný úřední jazyk než některý z úředních jazyků Evropského patentového úřadu, mají podle evropského srovnávacího přehledu inovací nepřiměřeně nízkou úroveň patentové činnosti nebo získaly členství v Evropské patentové organizaci poměrně nedávno.
(22)
Posílené partnerství mezi Evropským patentovým úřadem a ústředními úřady průmyslového vlastnictví členských států by mělo Evropskému patentovému úřadu umožnit, aby tam, kde je to vhodné, pravidelně využíval případné výsledky rešerší prováděných ústředními úřady průmyslového vlastnictví ohledně národní patentové přihlášky, jejíž priorita se nárokuje v následné evropské patentové přihlášce. Všechny ústřední úřady průmyslového vlastnictví včetně těch, které neprovádějí rešerše v rámci národního řízení o udělení patentu, mohou hrát v rámci posíleného partnerství zásadní roli mimo jiné v tom, že poskytují poradenství a podporu potenciálním přihlašovatelům, a to zejména malým a středním podnikům, přijímají přihlášky, předávají je Evropskému patentovému úřadu a šíří patentové informace.
(23)
Toto nařízení je doplněno nařízením Rady (EU) č. 1260/2012 přijatým Radou v souladu s čl. 118 druhým pododstavcem Smlouvy o fungování EU.
(24)
Soudní pravomoc pro evropské patenty s jednotným účinkem by měla být stanovena a upravena nástrojem, kterým se zřizuje jednotný systém pro vedení patentových sporů souvisejících s evropskými patenty a evropskými patenty s jednotným účinkem.
(25)
Aby se zajistilo řádné fungování evropského patentu s jednotným účinkem, ustálenost judikatury a tím i právní jistota a přiměřenost nákladů pro majitele patentů, je nezbytné zřídit jednotný patentový soud, který by se zabýval případy souvisejícími s evropským patentem s jednotným účinkem. Je tedy nanejvýš důležité, aby zúčastněné členské státy ratifikovaly Dohodu o jednotném patentovém soudu v souladu se svými vnitrostátními ústavními a parlamentními postupy a aby přijaly nezbytná opatření s cílem zajistit co nejdříve zahájení činnosti tohoto soudu.
(26)
Tímto nařízením by nemělo být dotčeno právo zúčastněných členských států udělovat národní patenty a rovněž by toto nařízení nemělo nahrazovat zákony zúčastněných členských států o patentech. Přihlašovatelé patentů by měli mít i nadále možnost získat buď národní patent, evropský patent s jednotným účinkem, evropský patent s účinkem v jednom nebo několika smluvních státech Evropské patentové úmluvy, nebo evropský patent s jednotným účinkem, který bude navíc validován v jednom nebo několika dalších smluvních státech Evropské patentové úmluvy, jež nepatří mezi zúčastněné členské státy.
(27)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž vytvoření jednotné patentové ochrany, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být z důvodů rozsahu a účinků tohoto nařízení lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v případě potřeby prostřednictvím posílené spolupráce v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality podle uvedeného článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
1. Tímto nařízením se provádí posílená spolupráce v oblasti vytvoření jednotné patentové ochrany povolená rozhodnutím 2011/167/EU.
2. Toto nařízení představuje zvláštní dohodu ve smyslu článku 142 Úmluvy o udělování evropských patentů ze dne 5. října 1973, naposledy pozměněné dne 17. prosince 1991 a dne 29. listopadu 2000 (dále jen „Evropská patentová úmluva“).
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„zúčastněným členským státem“ členský stát, který se účastní posílené spolupráce v oblasti vytvoření jednotné patentové ochrany na základě rozhodnutí 2011/167/EU nebo na základě rozhodnutí přijatého v souladu s čl. 331 odst. 1 druhým nebo třetím pododstavcem Smlouvy o fungování EU v době, kdy byla podána žádost o jednotný účinek uvedený v článku 9;
b)
„evropským patentem“ patent udělený Evropským patentovým úřadem v souladu s pravidly a postupy stanovenými v Evropské patentové úmluvě;
c)
„evropským patentem s jednotným účinkem“ evropský patent, který má na základě tohoto nařízení jednotný účinek v zúčastněných členských státech;
d)
„evropským patentovým rejstříkem“ rejstřík vedený Evropským patentovým úřadem podle článku 127 Evropské patentové úmluvy;
e)
„rejstříkem jednotné patentové ochrany“ rejstřík, který je součástí evropského patentového rejstříku a do nějž se zapisuje jednotný účinek a případná omezení, převody, zrušení nebo zánik evropského patentu s jednotným účinkem, nebo licence k němu;
f)
„Evropským patentovým věstníkem“ periodická publikace podle článku 129 Evropské patentové úmluvy.
Článek 3
Evropský patent s jednotným účinkem
1. Evropský patent udělený se stejným souborem patentových nároků ve vztahu ke všem zúčastněným členským státům má jednotný účinek v zúčastněných členských státech, pokud je jeho jednotný účinek zapsán v rejstříku jednotné patentové ochrany.
Evropský patent, který byl udělen s různým souborem patentových nároků pro různé zúčastněné členské státy, nemá jednotný účinek.
2. Evropský patent s jednotným účinkem má jednotnou povahu. Poskytuje jednotnou ochranu a má stejný účinek ve všech zúčastněných členských státech.
Evropský patent s jednotným účinkem může být omezen, převeden, nebo zrušen nebo může zaniknout pouze ve vztahu ke všem zúčastněným členským státům.
Licenci k evropskému patentu s jednotným účinkem lze poskytnout ve vztahu k celému území zúčastněných členských států nebo jeho části.
3. U jednotného účinku evropského patentu se má za to, že tento účinek nevznikl v rozsahu, v jakém byl evropský patent zrušen nebo omezen.
Článek 4
Datum účinku
1. Evropský patent s jednotným účinkem nabývá účinku v zúčastněných členských státech ke dni, kdy Evropský patentový úřad zveřejní oznámení o udělení evropského patentu v Evropském patentovém věstníku.
2. Zúčastněné členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zajistily, že v případě zápisu jednotného účinku evropského patentu a jeho platnosti na jejich území se má za to, že evropský patent ke dni zveřejnění oznámení o udělení patentu v Evropském patentovém věstníku na jejich území nenabyl účinku jako národní patent.
KAPITOLA II
ÚČINKY EVROPSKÉHO PATENTU S JEDNOTNÝM ÚČINKEM
Článek 5
Jednotná ochrana
1. Evropský patent s jednotným účinkem poskytuje jeho majiteli právo zabránit jakékoli třetí osobě v jednání, proti němuž tento patent poskytuje ochranu, na území všech zúčastněných členských států, v nichž má jednotný účinek, s výhradou příslušných omezení.
2. Rozsah tohoto práva a jeho omezení jsou jednotné ve všech zúčastněných členských státech, v nichž má patent jednotný účinek.
3. Jednání, proti němuž patent poskytuje ochranu podle odstavce 1, a příslušná omezení tohoto práva, jsou vymezeny právními předpisy, které se použijí na evropské patenty s jednotným účinkem v zúčastněném členském státě, jehož právo je právem rozhodným pro evropský patent s jednotným účinkem jakožto předmět vlastnictví podle článku 7.
4. Ve zprávě uvedené v čl. 16 odst. 1 Komise zhodnotí fungování příslušných omezení a případně předloží příslušné návrhy.
Článek 6
Vyčerpání práv vyplývajících z evropského patentu s jednotným účinkem
Práva vyplývající z evropského patentu s jednotným účinkem se nevztahují na činnosti týkající se výrobku, na nějž se vztahuje patent, které jsou prováděny v zúčastněných členských státech, v nichž má patent jednotný účinek, poté, co byl výrobek uveden na trh v Unii majitelem patentu nebo s jeho souhlasem, pokud ovšem neexistují oprávněné důvody k tomu, aby majitel patentu bránil dalšímu obchodnímu využívání výrobku.
KAPITOLA III
EVROPSKÝ PATENT S JEDNOTNÝM ÚČINKEM JAKOŽTO PŘEDMĚT VLASTNICTVÍ
Článek 7
Zacházení s evropským patentem s jednotným účinkem jako s národním patentem
1. S evropským patentem s jednotným účinkem jakožto předmětem vlastnictví se zachází v jeho celistvosti a ve všech zúčastněných členských státech jako s národním patentem zúčastněného členského státu, v němž má patent jednotný účinek a v němž podle evropského patentového rejstříku:
a)
měl přihlašovatel své bydliště nebo sídlo nebo hlavní místo podnikání ke dni podání evropské patentové přihlášky nebo
b)
pokud se nepoužije písmeno a), měl přihlašovatel ke dni podání evropské patentové přihlášky své místo podnikání.
2. Jsou-li v evropském patentovém rejstříku zapsány jako společní přihlašovatelé dvě osoby nebo více osob, použije se odst. 1 písm. a) ve vztahu k přihlašovateli, který je uveden jako první. Pokud to není možné, použije se odst. 1 písm. a) ve vztahu k dalšímu z uvedených přihlašovatelů v pořadí, v jakém jsou v zápisu uvedeni. Nelze-li odst. 1 písm. a) použít ve vztahu k žádnému ze společných přihlašovatelů, použije se odpovídajícím způsobem odst. 1 písm. b).
3. Pokud žádný přihlašovatel nemá pro účely odstavce 1 nebo 2 své bydliště nebo sídlo, hlavní místo podnikání ani jedno z míst podnikání v zúčastněném členském státu, v němž má patent jednotný účinek, zachází se s evropským patentem s jednotným účinkem jakožto předmětem vlastnictví v jeho celistvosti a ve všech zúčastněných členských státech jako s národním patentem státu, kde má podle čl. 6 odst. 1 Evropské patentové úmluvy své sídlo Evropská patentová organizace.
4. Nabytí práva nemůže být závislé na zápisu do národního patentového rejstříku.
Článek 8
Nabídka licence
1. Majitel evropského patentu s jednotným účinkem může předat Evropskému patentovému úřadu prohlášení, že je připraven umožnit libovolné osobě, aby využívala vynález jakožto licenciát za přiměřenou náhradu.
2. Licence získaná podle tohoto nařízení se považuje za smluvní licenci.
KAPITOLA IV
INSTITUCIONÁLNÍ USTANOVENÍ
Článek 9
Administrativní úkoly v rámci Evropské patentové organizace
1. Zúčastněné členské státy pověří Evropský patentový úřad ve smyslu článku 143 Evropské patentové úmluvy těmito úkoly, které mají být prováděny v souladu s vnitřními předpisy Evropského patentového úřadu:
a)
správa žádostí majitelů evropských patentů o jednotný účinek;
b)
zařazení rejstříku jednotné patentové ochrany do evropského patentového rejstříku a správa rejstříku jednotné patentové ochrany;
c)
příjem a zaznamenávání nabídek licencí podle článku 8, jejich zpětvzetí a licenčních závazků majitele evropského patentu s jednotným účinkem přijatých v rámci mezinárodních standardizačních orgánů;
d)
zveřejňování překladů podle článku 6 nařízení (EU) č. 1260/2012 během přechodného období podle uvedeného článku;
e)
výběr a správa udržovacích poplatků za evropské patenty s jednotným účinkem za roky následující po roce, ve kterém je v Evropském patentovém věstníku zveřejněno oznámení o udělení evropského patentu; v případě pozdní úhrady udržovacích poplatků, pokud je taková platba učiněna do šesti měsíců od data splatnosti, výběr a správa dodatečných poplatků, jakož i rozdělování části vybraných udržovacích poplatků mezi zúčastněné členské státy;
f)
správa systému náhrad nákladů na překlady uvedeného v článku 5 nařízení (EU) č. 1260/2012.
g)
zajištění toho, aby žádosti majitele patentu o jednotný účinek evropského patentu byly předloženy v jazyce řízení podle čl. 14 odst. 3 Evropské patentové úmluvy do jednoho měsíce od zveřejnění oznámení o udělení patentu v Evropském patentovém věstníku, a
h)
zajištění toho, aby byl jednotný účinek uveden v rejstříku jednotné patentové ochrany, pokud byla žádost o jednotný účinek podána, aby byla žádost během přechodného období podle článku 6 nařízení Rady (EU) č. 1260/2012 předložena spolu s překlady podle uvedeného článku a aby byl Evropský patentový úřad informován o všech omezeních, převodech a zrušeních evropských patentů s jednotným účinkem a licencích k nim.
2. Zúčastněné členské státy zajistí, aby při plnění jejich mezinárodní závazků přijatých v rámci Evropské patentové úmluvy bylo dodržováno toto nařízení, a budou za tímto účelem spolupracovat. Zúčastněné členské státy jakožto smluvní státy Evropské patentové úmluvy zajistí řízení činností souvisejících s úkoly uvedenými v odstavci 1 tohoto článku a dohled nad nimi a zajistí aby byla výše udržovacích poplatků stanovena v souladu s článkem 12 tohoto nařízení a aby byly podíly pro rozdělení udržovacích poplatků stanoveny v souladu s článkem 13 tohoto nařízení.
Za tím účelem zřídí v rámci správní rady Evropské patentové organizace užší výbor (dále jen „užší výbor“) ve smyslu článku 145 Evropské patentové úmluvy.
Užší výbor tvoří zástupci zúčastněných členských států a jeden zástupce Komise coby pozorovatel a jejich náhradníci, kteří tyto zástupce zastupují po dobu jejich nepřítomnosti. Členům užšího výboru mohou být nápomocni poradci či odborníci.
Užší výbor přijímá rozhodnutí s náležitým ohledem na postoj Komise a v souladu s pravidly stanovenými v čl. 35 odst. 2 Evropské patentové úmluvy.
3. Zúčastněné členské státy zajistí účinnou právní ochranu u příslušného soudu jednoho či několika zúčastněných členských států proti rozhodnutím přijatým Evropským patentovým úřadem při provádění úkolů uvedených v odstavci 1.
KAPITOLA V
FINANČNÍ USTANOVENÍ
Článek 10
Zásada týkající se výdajů
Výdaje vynaložené Evropským patentovým úřadem při provádění dodatečných úkolů, jimiž jej ve smyslu článku 143 Evropské patentové úmluvy pověřily zúčastněné členské státy, se hradí z poplatků za evropské patenty s jednotným účinkem.
Článek 11
Udržovací poplatky
1. Udržovací poplatky za evropské patenty s jednotným účinkem a dodatečné poplatky za jejich pozdní úhradu uhradí majitel patentu Evropské patentové organizaci. Tyto poplatky se platí za roky následující po roce, ve kterém je v Evropském patentovém věstníku zveřejněno oznámení o udělení evropského patentu, jemuž je přiznán jednotný účinek.
2. Pokud není udržovací poplatek patentu a případný dodatečný poplatek zaplacen včas, evropský patent s jednotným účinkem zaniká.
3. Udržovací poplatky, které jsou splatné po obdržení prohlášení uvedeného v čl. 8 odst. 1, se sníží.
Článek 12
Výše udržovacích poplatků
1. Udržovací poplatky za evropské patenty s jednotným účinkem:
a)
se po celou dobu platnosti jednotné patentové ochrany postupně zvyšují;
b)
musí být dostatečné k pokrytí všech nákladů spojených s udělením evropského patentu a správou jednotné patentové ochrany a
c)
musí spolu s poplatky, které se mají platit Evropské patentové organizaci ve fázi před udělením patentu, stačit k zajištění vyrovnaného rozpočtu Evropské patentové organizace.
2. Výše udržovacích poplatků se stanoví mimo jiné s ohledem na situaci zvláštních subjektů, například malých a středních podniků, a to tak, aby:
a)
usnadňovala inovace a podporovala konkurenceschopnost evropských podniků;
b)
odrážela velikost trhu, na který se patent vztahuje, a
c)
byla srovnatelná s výši národních udržovacích poplatků za průměrný evropský patent s účinky v zúčastněných členských státech v době, kdy se výše udržovacích poplatků stanoví poprvé.
3. Za účelem dosažení cílů uvedených v této kapitole se výše udržovacích poplatků patentu stanoví ve výši, která:
a)
je rovnocenná výši udržovacího poplatku, který se má platit za průměrné zeměpisné pokrytí u stávajících evropských patentů;
b)
odráží míru udržování stávajících evropských patentů a rovněž
c)
odráží počet žádostí o jednotný účinek.
Článek 13
Rozdělování příjmů z poplatků
1. Evropský patentový úřad si ponechá 50 % z udržovacích poplatků uvedených v článku 11 zaplacených za evropské patenty s jednotným účinkem. Zbývající částka se rozdělí zúčastněným členským státům v souladu s podíly pro rozdělení udržovacích poplatků podle čl. 9 odst. 2.
2. Za účelem dosažení cílů uvedených v této kapitole se podíly pro rozdělení udržovacích poplatků patentů mezi zúčastněné členské státy zakládají na těchto spravedlivých, nestranných a náležitých kritériích:
a)
počet patentových přihlášek;
b)
velikost trhu, při čemž je zajištěna minimální částka, která se má přidělit každému zúčastněnému členskému státu;
c)
náhrady poskytnuté zúčastněným členským státům, které:
i)
mají jiný úřední jazyk než některý z úředních jazyků Evropského patentového úřadu,
ii)
mají nepřiměřeně nízkou úroveň patentové aktivity nebo
iii)
získaly členství v Evropské patentové organizaci poměrně nedávno.
KAPITOLA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 14
Spolupráce mezi Komisí a Evropským patentovým úřadem
Komise naváže prostřednictvím pracovní dohody úzkou spolupráci s Evropským patentovým úřadem v oblastech, na které se vztahuje toto nařízení. Tato spolupráce zahrnuje pravidelné výměny názorů na fungování pracovní dohody a zejména na problematiku udržovacích poplatků a jejich dopadu na rozpočet Evropské patentové organizace.
Článek 15
Uplatňování práva hospodářské soutěže a práva týkajícího se nekalé soutěže
Tímto nařízením není dotčeno uplatňování práva hospodářské soutěže a práva týkajícího se nekalé soutěže.
Článek 16
Zpráva o fungování tohoto nařízení
1. Nejpozději do tří let ode dne, kdy první evropský patent s jednotným účinkem nabude účinku, a poté každých pět let předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o fungování tohoto nařízení a v případě potřeby předloží příslušné návrhy na jeho změnu.
2. Komise pravidelně podává Evropskému parlamentu a Radě zprávy o fungování udržovacích poplatků uvedených v článku 11 se zvláštním důrazem na soulad s článkem 12.
Článek 17
Oznámení od zúčastněných členských států
1. Zúčastněné členské státy oznámí Komisi opatření přijatá podle článku 9 do dne použitelnosti tohoto nařízení.
2. Každý zúčastněný členský stát oznámí Komisi opatření přijatá podle čl. 4 odst. 2 do dne použitelnosti tohoto nařízení, nebo jedná-li se o zúčastněný členský stát, v němž jednotný patentový soud nemá ke dni použitelnosti tohoto nařízení výlučnou pravomoc pro evropské patenty s jednotným účinkem, oznámí jí tato opatření do dne, od kterého má tento soud v takovém zúčastněném členském státě výlučnou pravomoc.
Článek 18
Vstup v platnost a použitelnost
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Použije se ode dne 1. ledna 2014, nebo ode dne vstupu Dohody o jednotném patentovém soudu (dále jen „dohoda“) v platnost, podle toho, co nastane později.
Odchylně od čl. 3 odst. 1 a 2 a čl. 4 odst. 1 má evropský patent, jehož jednotný účinek je zapsán v rejstříku jednotné patentové ochrany, jednotný účinek pouze v zúčastněných členských státech, ve kterých má jednotný patentový soud ke dni zápisu do rejstříku výlučnou pravomoc pro evropské patenty s jednotným účinkem.
3. Každý zúčastněný členský stát oznámí Komisi, že ratifikoval dohodu, v okamžiku uložení ratifikační listiny. Komise zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie den vstupu dohody v platnost a seznam členských států, které dohodu ke dni jejího vstupu v platnost ratifikovaly. Poté pravidelně aktualizuje seznam zúčastněných členských států, které dohodu ratifikovaly, a zveřejňuje tento aktualizovaný seznam v Úředním věstníku Evropské unie.
4. Zúčastněné členské státy zajistí, aby opatření uvedená v článku 9 byla přijata do dne použitelnosti tohoto nařízení.
5. Každý zúčastněný členský stát zajistí, aby opatření uvedená v čl. 4 odst. 2 byla přijata do dne použitelnosti tohoto nařízení, nebo jedná-li se o zúčastněný členský stát, v němž jednotný patentový soud nemá ke dni použitelnosti tohoto nařízení výlučnou pravomoc pro evropské patenty s jednotným účinkem, do dne, od něhož má tento soud v takovém zúčastněném členském státě výlučnou pravomoc.
6. Jednotnou patentovou ochranu lze požadovat pro všechny evropské patenty udělené ode dne použitelnosti tohoto nařízení.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v zúčastněných členských státech v souladu se Smlouvami.
V Bruselu dne 17. prosince 2012.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 1257/2012/EU RENDELETE
(2012. december 17.)
az egységes szabadalmi oltalom létrehozásának területén megvalósítandó megerősített együttműködés végrehajtásáról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 118. cikke első bekezdésére,
tekintettel az egységes szabadalmi oltalom létrehozásának területén megvalósítandó megerősített együttműködésre való felhatalmazásról szóló, 2011. március 10-i 2011/167/EU tanácsi határozatra (1),
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
rendes jogalkotási eljárás keretében (2),
mivel:
(1)
Azon jogi feltételek megteremtése, amelyek lehetővé teszik a vállalkozások számára, hogy a termékek nemzeti határokon átnyúló előállításával és forgalmazásával kapcsolatos tevékenységüket kiigazítsák, és amelyek nagyobb választási lehetőséget és több lehetőséget biztosítanak a számukra, hozzájárul az Európai Unióról szóló szerződés 3. cikkének (3) bekezdése szerinti uniós célkitűzések eléréséhez. A vállalkozások rendelkezésére álló jogi eszközök között a belső piacon vagy legalább annak jelentős részén hatályos egységes szabadalmi oltalomnak is szerepelnie kell.
(2)
Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 118. cikkének első bekezdése értelmében a belső piac létrehozásának és működésének összefüggésében hozandó intézkedések magukban foglalják az egész Unióra kiterjedő hatályú egységes szabadalmi oltalom létrehozását, valamint az egész Unióra kiterjedő, központosított engedélyezési, koordinációs és felügyeleti szabályok megállapítását.
(3)
2011. március 10-én a Tanács elfogadta a 2011/167/EU határozatot, amely megerősített együttműködésre ad felhatalmazást Belgium, Bulgária, a Cseh Köztársaság, Dánia, Németország, Észtország, Írország, Görögország, Franciaország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Luxemburg, Magyarország, Málta, Hollandia, Ausztria, Lengyelország, Portugália, Románia, Szlovénia, Szlovákia, Finnország, Svédország és az Egyesült Királyság (a továbbiakban: részt vevő tagállamok) között az egységes szabadalmi oltalom létrehozásának területén.
(4)
Az egységes szabadalmi oltalom elősegíti a tudományos és technológiai fejlődést és a belső piac működését azáltal, hogy a szabadalmi rendszerhez egyszerűbb, kevésbé költséges és jogbiztonságot nyújtó hozzáférést biztosít. Javítani fogja továbbá a szabadalmi oltalom szintjét azáltal, hogy lehetővé teszi egységes szabadalmi oltalom megszerzését a részt vevő tagállamokban, valamint a vállalkozásokat terhelő költségek csökkentését és az adminisztráció egyszerűsítését az Unió egészében. Az egységes szabadalmi oltalomnak nemzetiségtől, lakóhelytől és székhelytől függetlenül hozzáférhetőnek kell lennie az európai szabadalmaknak mind a részt vevő tagállamokból, mind a más államokból származó jogosultjai számára.
(5)
Az európai szabadalmak megadásáról szóló, 1973. október 5-i, 1991. december 17-én és 2000. november 29-én felülvizsgált egyezmény (a továbbiakban: ESZE) létrehozta az Európai Szabadalmi Szervezetet, és megbízta azt az európai szabadalmak megadásának feladatával. Ezt a feladatot az Európai Szabadalmi Hivatal (a továbbiakban: ESZH) látja el. Az ESZH által megadott európai szabadalmakat a szabadalom jogosultjának kérelmére e rendelet alapján egységes hatállyal kell felruházni a részt vevő tagállamokban. Az ilyen szabadalmak megnevezése a továbbiakban „egységes hatályú európai szabadalom”.
(6)
Az ESZE IX. részével összhangban az ESZE szerződő államainak egy csoportja rendelkezhet a területükre kiterjedő hatállyal megadott európai szabadalmak egységes jellegéről. Ez a rendelet az ESZE 142. cikke értelmében különmegállapodásnak, az 1970. június 19-i, legutóbb 2001. február 3-án módosított Szabadalmi Együttműködési Szerződés 45. cikkének (1) bekezdése értelmében regionális szabadalmi szerződésnek, az ipari tulajdon oltalmára létesült, 1883. március 20-án Párizsban aláírt és legutóbb 1979. szeptember 28-án módosított egyezmény 19. cikke értelmében pedig külön megállapodásnak minősül.
(7)
Az egységes szabadalmi oltalmat úgy kell létrehozni, hogy az európai szabadalmakat a szabadalom megadását követően ezen rendelet alapján egységes hatállyal kell felruházni valamennyi részt vevő tagállam vonatkozásában. Az egységes hatályú európai szabadalmak fő jellemzője azok egységes jellege, vagyis az, hogy egységes oltalmat nyújtanak és azonos joghatással bírnak valamennyi részt vevő tagállamban. Az egységes hatályú európai szabadalom korlátozása, átruházása, megvonása vagy az oltalom megszűnése ebből következően csak az összes részt vevő tagállam vonatkozásában lehetséges. Lehetővé kell tenni, hogy az egységes hatályú európai szabadalom hasznosítására a részt vevő tagállamok területének egészére vagy egy részére vonatkozóan lehessen engedélyt adni. Az egységes szabadalmi oltalom által biztosított oltalmi terjedelem egyöntetűségének biztosítása érdekében kizárólag a valamennyi részt vevő tagállamra nézve azonos igénypontokkal megadott európai szabadalmak rendelkezhetnek egységes hatállyal. Végül az európai szabadalmak egységes hatályának járulékos jellegűnek kell lennie, és létre nem jöttnek kell tekinteni, ha az európai alapszabadalmat megvonták vagy korlátozták.
(8)
A szabadalmi jog általános elveivel és az ESZE 64. cikkének (1) bekezdésével összhangban az egységes szabadalmi oltalomnak visszaható hatállyal, az európai szabadalom megadásáról szóló értesítésnek az Európai Szabadalmi Közlönyben történő meghirdetésétől kezdődően kell keletkeznie a részt vevő tagállamokban. A kettős szabadalmi oltalom elkerülése érdekében a részt vevő tagállamoknak egységes szabadalmi oltalom keletkezése esetén biztosítaniuk kell, hogy az európai szabadalmat úgy tekintsék, hogy az a területükön nemzeti szabadalomként nem hatályosult.
(9)
Az egységes hatályú európai szabadalomnak fel kell jogosítania a jogosultat arra, hogy megakadályozza, hogy bármely harmadik fél olyan cselekményeket kövessen el, amelyek ellen a szabadalom oltalmat nyújt. Ezt az Egységes Szabadalmi Bíróság létrehozásával kell biztosítani. Az e rendelet és az egységes szabadalmi oltalom létrehozásának területén megvalósítandó megerősített együttműködésnek az alkalmazandó fordítási szabályok tekintetében történő végrehajtásáról szóló, 2012. december 17-i 1260/2012/EU tanácsi rendelet (3) által nem szabályozott kérdésekre az ESZE-t, az Egységes Szabadalmi Bíróságról szóló megállapodást - ideértve annak az említett jogosultság hatályát és annak korlátozásait meghatározó rendelkezéseit -, valamint a nemzeti jogot - ideértve annak nemzetközi magánjogi rendelkezéseit - kell alkalmazni.
(10)
Az egységes hatályú európai szabadalmakkal kapcsolatos kényszerengedélyekre a részt vevő tagállamok területe tekintetében azok jogszabályait kell alkalmazni.
(11)
Az e rendelet működéséről szóló jelentésében a Bizottságnak értékelnie kell az alkalmazandó korlátozások működését, és szükség esetén megfelelő javaslatokat kell benyújtania, figyelembe véve a szabadalmi rendszernek az innovációhoz és a technológiai fejlődéshez való hozzájárulását, a harmadik felek jogos érdekeit és a nyomós társadalmi érdekeket. Az Egységes Szabadalmi Bíróságról szóló megállapodás nem zárja ki, hogy az Európai Unió gyakorolja e téren fennálló hatáskörét.
(12)
Az Európai Unió Bíróságának ítélkezési gyakorlatával összhangban a jogok kimerülésének elvét alkalmazni kell az egységes hatályú európai szabadalmakra is. Az egységes hatályú európai szabadalom által biztosított jogok ennélfogva nem terjedhetnek ki az érintett szabadalom tárgyát képező termékkel kapcsolatos olyan tevékenységekre, amelyeket a részt vevő tagállamokban azt követően végeznek, hogy a szóban forgó terméket a szabadalom jogosultja az Unióban forgalomba hozta.
(13)
A kártérítésre alkalmazandó rendszerre a részt vevő tagállamok jogszabályait - így különösen a szellemi tulajdonjogok érvényesítéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (4) 13. cikkének végrehajtására vonatkozó rendelkezéseket - kell alkalmazni.
(14)
Az egységes hatályú európai szabadalmat, mint a vagyoni forgalom tárgyát, annak teljességében és valamennyi részt vevő tagállamban a különös feltételek - mint a bejelentő lakóhelye, üzleti tevékenységének fő helye vagy telephelye - alapján meghatározott részt vevő tagállam nemzeti szabadalmaként kell kezelni.
(15)
Az egységes hatályú európai szabadalommal védett találmányok gazdasági hasznosításának előmozdítása és megkönnyítése érdekében lehetővé kell tenni, hogy az ilyen szabadalom jogosultja megfelelő ellenérték fejében annak hasznosítására vonatkozó engedélyt kínáljon fel. E célból lehetővé kell tenni, hogy a szabadalom jogosultja arra vonatkozó nyilatkozatot nyújtson be az ESZH-hoz, hogy megfelelő ellenérték fejében hajlandó engedélyt adni a találmány hasznosítására. Ebben az esetben a nyilatkozat ESZH általi kézhezvételét követően csökkenteni kell a szabadalom jogosultja által fizetendő fenntartási díjakat.
(16)
Az ESZE IX. részének rendelkezéseiben foglalt lehetőséggel élő tagállamok csoportja feladatokkal bízhatja meg az ESZH-t, és létrehozhatja az Európai Szabadalmi Szervezet Igazgatótanácsa albizottságát (a továbbiakban: albizottság).
(17)
A részt vevő tagállamoknak meg kell bízniuk az ESZH-t az egységes hatályú európai szabadalmakkal összefüggő bizonyos adminisztratív feladatokkal, különösen az egységes hatály iránti kérelmek kezelésével, az egységes hatály, valamint az egységes hatályú európai szabadalomra vonatkozó bármely korlátozás, hasznosítási engedély, illetve az egységes hatályú európai szabadalom átruházása, megvonása vagy megszűnése bejegyzésével, a fenntartási díjak beszedésével és felosztásával, az átmeneti időszakban a fordítások tájékoztató célú közzétételével, továbbá az ESZH hivatalos nyelveitől eltérő nyelven európai szabadalmi bejelentést benyújtó bejelentők fordítási költségeinek visszatérítésére létrehozott kompenzációs rendszer kezelésével.
(18)
Az albizottság keretében a részt vevő tagállamoknak biztosítaniuk kell a részt vevő tagállamok által az ESZH-ra ruházott feladatokhoz kapcsolódó tevékenységek irányítását és felügyeletét, valamint azt, hogy az egységes hatály iránti kérelmeket a szabadalom megadásáról szóló értesítésnek az Európai Szabadalmi Közlönyben történő meghirdetése napját követő egy hónapon belül nyújtsák be az ESZH-hoz, továbbá arról is gondoskodniuk kell, hogy ezeket a kérelmeket az ESZH előtti eljárások nyelvén nyújtsák be az 1260/2012/EU rendeletben az átmeneti időszakra előírt fordítással együtt. A részt vevő tagállamoknak gondoskodniuk kell a fenntartási díjak mértékének és a fenntartási díjak felosztási arányának az ESZE 35. cikkének (2) bekezdésében szereplő szavazási szabályoknak megfelelő meghatározásáról, összhangban az e rendeletben meghatározott szempontokkal.
(19)
A szabadalom jogosultjainak az egységes hatályú európai szabadalom után egyösszegű éves fenntartási díjat kell fizetniük. A fenntartási díjaknak a szabadalmi oltalom ideje alatt fokozatosan emelkedniük kell, és az Európai Szabadalmi Szervezet részére a szabadalom megadását megelőzően befizetendő díjakkal együtt fedezniük kell az európai szabadalom megadásával és az egységes szabadalmi oltalom kezelésével kapcsolatos összes költséget. A fenntartási díjak mértékének meghatározása során a cél az innováció elősegítése és az európai vállalkozások versenyképességének ösztönzése, figyelembe véve egyes szereplők, így a kis- és középvállalkozások helyzetét, például alacsonyabb díjak meghatározása révén. A díjak mértékének tükröznie kell továbbá a szabadalom által lefedett piac méretét, és hasonlónak kell lennie a részt vevő tagállamokban a fenntartási díjak mértékének első meghatározásakor hatályban lévő átlagos európai szabadalmak nemzeti fenntartási díjainak mértékéhez.
(20)
A fenntartási díjak megfelelő mértékét és felosztását úgy kell meghatározni, hogy az egységes hatályú európai szabadalmakból származó források teljes mértékben fedezzék az egységes szabadalmi oltalommal kapcsolatban az ESZH-ra bízott feladatok összes költségét, valamint hogy a fenntartási díjakból származó bevételek - az Európai Szabadalmi Szervezet részére a szabadalom megadását megelőzően befizetendő díjakkal együtt - biztosítsák az Európai Szabadalmi Szervezet kiegyensúlyozott költségvetését.
(21)
A fenntartási díjakat az Európai Szabadalmi Szervezethez kell befizetni. Az ESZH-nak az ESZE 146. cikkével összhangban meg kell tartania egy bizonyos összeget az egységes szabadalmi oltalommal kapcsolatos feladatok ellátása során az ESZH-nál felmerült költségek fedezésére. A fennmaradó összeget fel kell osztani a részt vevő tagállamok között, és a szabadalmakkal kapcsolatos célokra kell fordítani. A felosztás arányát tisztességes, méltányos és lényeges szempontok, nevezetesen a szabadalmi tevékenység szintje és a piac mérete alapján kell meghatározni, és a felosztás arányának - a rendszer kiegyensúlyozott és fenntartható működésének fenntartása érdekében - garantálnia kell, hogy minden egyes részt vevő tagállamnak jusson egy minimumösszeg. A felosztásnak kompenzálnia kell azt, hogy az adott részt vevő tagállam hivatalos nyelve nem szerepel az ESZH hivatalos nyelvei között, hogy a részt vevő tagállamban az európai innovációs eredménytábla alapján megállapítottak szerint aránytalanul alacsony szintű a szabadalmi tevékenység, és/vagy hogy a részt vevő tagállam viszonylag rövid ideje rendelkezik tagsággal az Európai Szabadalmi Szervezetben.
(22)
Az ESZH és a tagállamok központi iparjogvédelmi hivatalai közötti megerősített partnerségnek lehetővé kell tennie, hogy az ESZH, adott esetben, rendszeresen felhasználhassa a központi iparjogvédelmi hivatalok által olyan nemzeti szabadalmi bejelentésekkel kapcsolatban végzett kutatások eredményeit, amelyek elsőbbségére egy későbbi európai szabadalmi bejelentésben hivatkoznak. Valamennyi központi iparjogvédelmi hivatal - beleértve azokat is, amelyek a nemzeti szabadalmak megadására irányuló eljárás során nem végeznek kutatást - alapvető szerepet játszhat a megerősített partnerségben, többek között a lehetséges szabadalmi bejelentők, különösen a kis- és középvállalkozások részére nyújtott tanácsadással és támogatással, a bejelentések fogadásával, azoknak az ESZH-hoz történő továbbításával, valamint a szabadalmi információk terjesztésével.
(23)
Ezt a rendeletet az 1260/2012/EU rendelet egészíti ki, amelyet a Tanács az EUMSZ 118. cikke második bekezdésének megfelelően fogad el.
(24)
Az egységes hatályú európai szabadalmakkal kapcsolatos bíráskodást az európai szabadalmak és az egységes hatályú európai szabadalmak egységes szabadalmi bíráskodási rendszerét felállító aktusnak kell létrehoznia és szabályoznia.
(25)
Az egységes hatályú európai szabadalmakkal kapcsolatos ügyeket tárgyaló Egységes Szabadalmi Bíróság felállítása létfontosságú az ilyen szabadalmak megfelelő működése, az ítélkezési gyakorlat következetessége és az ebből fakadó jogbiztonság, valamint a szabadalom jogosultjai számára a költséghatékonyság biztosítása érdekében. Ezért alapvető jelentősége van annak, hogy a részt vevő tagállamok nemzeti alkotmányos és parlamenti eljárásaikkal összhangban megerősítsék az Egységes Szabadalmi Bíróságról szóló megállapodást, és megtegyék a szükséges lépéseket annak érdekében, hogy ez a Bíróság minél hamarabb megkezdhesse működését.
(26)
Ez a rendelet nem érintheti a részt vevő tagállamok nemzeti szabadalmak megadásához való jogát, és nem léphet a részt vevő tagállamok szabadalmakra vonatkozó jogszabályainak helyébe. A szabadalmi bejelentők számára továbbra is lehetővé kell tenni, hogy nemzeti szabadalmat, egységes hatályú európai szabadalmat, az ESZE egy vagy több szerződő államában hatályos európai szabadalmat vagy olyan egységes hatályú európai szabadalmat szerezzenek, amelyet az ESZE egy vagy több, a részt vevő tagállamok közé nem tartozó szerződő államában is hatályosítanak.
(27)
Mivel a rendelet célját, nevezetesen az egységes szabadalmi oltalom létrehozását a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért e rendelet léptéke és hatása miatt az uniós szinten jobban megvalósítható, az Unió intézkedéseket hozhat, adott esetben megerősített együttműködés útján, az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez a rendelet nem lépi túl az e cél eléréséhez szükséges mértéket,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Tárgy
(1) Ez a rendelet az egységes szabadalmi oltalom létrehozásának területén a 2011/167/EU határozatban foglalt felhatalmazásnak megfelelően megvalósítandó megerősített együttműködés végrehajtását szolgálja.
(2) Ez a rendelet az európai szabadalmak megadásáról szóló 1973. október 5-i, 1991. december 17-én és 2000. november 29-én felülvizsgált egyezmény (a továbbiakban: ESZE) 142. cikke értelmében különmegállapodásnak minősül.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
a) „részt vevő tagállam”: minden olyan tagállam, amely a 9. cikkben említett, egységes hatály iránti kérelem benyújtásának idején a 2011/167/EU határozat alapján, vagy az EUMSZ 331. cikke (1) bekezdése második vagy harmadik albekezdésének megfelelően elfogadott határozat alapján részt vesz az egységes szabadalmi oltalom létrehozásának területén megvalósítandó megerősített együttműködésben;
b) „európai szabadalom”: az ESZE-ben foglalt szabályoknak és eljárásoknak megfelelően az Európai Szabadalmi Hivatal (a továbbiakban: ESZH) által megadott szabadalom;
c) „egységes hatályú európai szabadalom”: olyan európai szabadalom, amely ezen rendelet alapján egységes hatállyal rendelkezik a részt vevő tagállamokban;
d) „európai szabadalmi nyilvántartás”: az ESZE 127. cikke értelmében az ESZH által vezetett nyilvántartás;
e) „az egységes szabadalmi oltalom nyilvántartása”: az európai szabadalmi nyilvántartás részét képező nyilvántartás, amelybe az egységes hatályt, illetve az egységes hatályú európai szabadalom bármely korlátozását, hasznosításának engedélyezését, átruházását, megvonását vagy megszűnését bejegyzik;
f) „Európai Szabadalmi Közlöny”: az ESZE 129. cikkében meghatározott időszaki kiadvány.
3. cikk
Egységes hatályú európai szabadalom
(1) A valamennyi részt vevő tagállam tekintetében azonos igénypontokkal megadott európai szabadalom egységes hatállyal rendelkezik a részt vevő tagállamokban, ha annak egységes hatályát az egységes szabadalmi oltalom nyilvántartásába bejegyezték.
Az egyes részt vevő tagállamokra nézve eltérő igénypontokkal megadott európai szabadalom nem rendelkezik egységes hatállyal.
(2) Az egységes hatályú európai szabadalom egységes jellegű. Az egységes hatályú európai szabadalom azonos oltalmat biztosít, és azonos joghatással bír valamennyi részt vevő tagállamban.
Az egységes hatályú európai szabadalom csak az összes részt vevő tagállam tekintetében korlátozható, ruházható át, illetve vonható meg vagy szűnhet meg.
Az egységes hatályú európai szabadalom hasznosítása a részt vevő tagállamok területének egészére vagy egy részére vonatkozóan is engedélyezhető.
(3) Az európai szabadalom egységes hatálya az európai szabadalom megvonása vagy korlátozása esetén létre nem jöttnek tekintendő.
4. cikk
A hatály kezdete
(1) Az egységes hatályú európai szabadalom attól a naptól számítva hatályos a részt vevő tagállamokban, amikor az ESZH az európai szabadalom megadásáról szóló értesítést az Európai Szabadalmi Közlönyben meghirdeti.
(2) A részt vevő tagállamok megteszik az annak biztosításához szükséges intézkedéseket, hogy amennyiben az európai szabadalom egységes hatályát bejegyezték, és az a területükre kiterjed, az érintett európai szabadalmat úgy tekintsék, hogy az a szabadalom megadásáról szóló értesítésnek az Európai Szabadalmi Közlönyben történő meghirdetése napján nemzeti szabadalomként nem hatályosult az adott tagállamok területén.
II. FEJEZET
AZ EGYSÉGES HATÁLYÚ EURÓPAI SZABADALOM JOGHATÁSA
5. cikk
Egységes oltalom
(1) Az egységes hatályú európai szabadalom biztosítja jogosultja számára azt a jogot, hogy - az alkalmazandó korlátozásokra is figyelemmel - megakadályozza, hogy a részt vevő tagállamok területén, ahol a szabadalom egységes hatállyal bír, bármely harmadik fél olyan cselekményeket kövessen el, amelyek ellen ez a szabadalom oltalmat nyújt.
(2) Ezen jog és az arra vonatkozó korlátozások hatálya egységes minden részt vevő tagállamban, amelyben a szabadalom egységes hatállyal bír.
(3) Azokat az (1) bekezdésben említett cselekményeket, amelyekkel szemben a szabadalom oltalmat nyújt, valamint az alkalmazandó korlátozásokat annak a részt vevő tagállamnak az egységes hatályú európai szabadalmakra vonatkozó jogi rendelkezései határozzák meg, amelynek nemzeti joga a 7. cikk értelmében az egységes hatályú európai szabadalomra a vagyoni forgalom tárgyaként alkalmazandó.
(4) A 16. cikk (1) bekezdésében említett jelentésében a Bizottság értékeli az alkalmazandó korlátozások működését, és szükség esetén megfelelő javaslatokat nyújt be.
6. cikk
Az egységes hatályú európai szabadalom által biztosított joghatások kimerülése
Az egységes hatályú európai szabadalom által biztosított jogok nem terjednek ki az érintett szabadalom tárgyát képező termékkel kapcsolatos olyan tevékenységekre, amelyeket azt követően végeznek azon részt vevő tagállamokban, amelyekben az érintett szabadalom egységes hatállyal bír, hogy a szóban forgó terméket a szabadalom jogosultja vagy annak hozzájárulásával más az Unióban forgalomba hozta, kivéve, ha a szabadalom jogosultja az adott termék további forgalmazását jogos indok alapján ellenezheti.
III. FEJEZET
AZ EGYSÉGES HATÁLYÚ EURÓPAI SZABADALOM, MINT A VAGYONI FORGALOM TÁRGYA
7. cikk
Az egységes hatályú európai szabadalom nemzeti szabadalomként történő kezelése
(1) Az egységes hatályú európai szabadalom, mint a vagyoni forgalom tárgya, annak teljességében és valamennyi részt vevő tagállamban azon részt vevő tagállam nemzeti szabadalmaként kezelendő, amelyben az érintett szabadalom egységes hatállyal bír, és amelyben az európai szabadalmi nyilvántartás szerint:
a)
az európai szabadalmi bejelentés benyújtásának időpontjában a bejelentő lakóhelye vagy üzleti tevékenységének fő helye található; vagy
b)
amennyiben az a) pont nem alkalmazható, az európai szabadalmi bejelentés benyújtásakor a bejelentő telephellyel rendelkezett.
(2) Amennyiben az európai szabadalmi nyilvántartásban két vagy több személy szerepel a szabadalom együttes bejelentőjeként, az (1) bekezdés a) pontja a szabadalom együttes bejelentői közül az elsőként említettre alkalmazandó. Ha ez nem lehetséges, az (1) bekezdés a) pontja a sorban utána következő együttes bejelentőre alkalmazandó. Amennyiben az (1) bekezdés a) pontja egyik együttes bejelentőre sem alkalmazható, értelemszerűen az (1) bekezdés b) pontja alkalmazandó.
(3) Amennyiben az (1) és a (2) bekezdés alkalmazásában a szabadalom egyik bejelentője sem rendelkezik lakóhellyel, nincs üzleti tevékenységének fő helye, sem telephelye valamelyik azon részt vevő tagállamban, amelyben a szabadalom egységes hatállyal bír, az egységes hatályú európai szabadalom, mint a vagyoni forgalom tárgya, annak teljességében és valamennyi részt vevő tagállamban azon állam nemzeti szabadalmaként kezelendő, ahol az ESZE 6. cikke (1) bekezdésének megfelelően az Európai Szabadalmi Szervezet székhelye található.
(4) Valamely jog megszerzése nem tehető függővé valamely nemzeti szabadalmi nyilvántartásba történő bejegyzéstől.
8. cikk
Jogok engedélyezése
(1) Az egységes hatályú európai szabadalom jogosultja nyilatkozatot nyújthat be az ESZH-hoz arra vonatkozóan, hogy a jogosult megfelelő ellenérték fejében bárki számára hajlandó engedélyezni a találmány hasznosítását.
(2) Az e rendelet alapján megszerzett hasznosítási engedély szerződéses hasznosítási engedélynek minősül.
IV. FEJEZET
INTÉZMÉNYI RENDELKEZÉSEK
9. cikk
Adminisztratív feladatok az Európai Szabadalmi Szervezet keretében
(1) A részt vevő tagállamok az ESZE 143. cikke értelmében az ESZH-t az alábbi, az ESZH belső szabályzatának megfelelően ellátandó feladatokkal bízzák meg:
a)
az európai szabadalmak jogosultjai egységes hatály iránti kérelmeinek kezelése;
b)
az egységes szabadalmi oltalom nyilvántartásának az európai szabadalmi nyilvántartásba való belefoglalása és az egységes szabadalmi oltalom nyilvántartásának kezelése;
c)
a 8. cikkben említett engedélyezésre vonatkozó nyilatkozatoknak, a nyilatkozatok visszavonásának és az egységes hatályú európai szabadalom jogosultja által nemzetközi szabványügyi testületekben tett engedélyezési kötelezettségvállalásoknak a fogadása és nyilvántartása;
d)
az 1260/2012/EU rendelet 6. cikkében említett fordítások közzététele a szóban forgó cikkben említett átmeneti időszak során;
e)
az egységes hatályú európai szabadalmak fenntartási díjainak beszedése és kezelése azon évet követő évek tekintetében, amely évben az Európai Szabadalmi Közlönyben meghirdetik a szabadalom megadásáról szóló értesítést; a fenntartási díjak késedelmes fizetése miatt fizetendő pótdíjak beszedése és kezelése, amennyiben a késedelmes fizetés az esedékességtől számított hat hónapon belül történik, valamint a beszedett fenntartási díjak egy részének a részt vevő tagállamok részére történő felosztása;
f)
az 1260/2012/EU rendelet 5. cikkében említett, a fordítási költségek visszatérítésére létrehozott kompenzációs rendszer kezelése;
g)
annak biztosítása, hogy az európai szabadalom jogosultjának egységes hatály iránti kérelme a szabadalom megadásáról szóló értesítésnek az Európai Szabadalmi Közlönyben történő meghirdetését követő egy hónapon belül benyújtásra kerüljön az ESZE 14. cikkének (3) bekezdésében meghatározott eljárási nyelven; és
h)
annak biztosítása, hogy az egységes hatályt feltüntessék az egységes szabadalmi oltalom nyilvántartásában, amennyiben egységes hatály iránti kérelmet nyújtottak be, és azt az 1260/2012/EU rendelet 6. cikkében meghatározott átmeneti időszak során az abban a cikkben említett fordításokkal együtt nyújtották be, valamint, hogy az ESZH-t tájékoztassák az egységes hatályú európai szabadalmak bármely korlátozásáról, hasznosításának engedélyezéséről, átruházásáról és megvonásáról;
(2) A részt vevő tagállamok biztosítják az e rendeletnek való megfelelést az ESZE keretében vállalt nemzetközi kötelezettségeik teljesítése során, és e célból együttműködnek. A részt vevő tagállamok az ESZE szerződő államaiként gondoskodnak az e cikk (1) bekezdésében említett feladatokkal kapcsolatos tevékenységek irányításáról és felügyeletéről, valamint biztosítják - e rendelet 12. cikkével összhangban - a fenntartási díjak mértékének és - e rendelet 13. cikkével összhangban - a fenntartási díjak felosztási arányának megállapítását.
Ennek érdekében létrehozzák az Európai Szabadalmi Szervezet Igazgatótanácsa ESZE 145. cikke értelmében vett albizottságát (a továbbiakban: albizottság).
Az albizottságot a részt vevő tagállamok képviselői és a Bizottság egy megfigyelői státusú képviselője, valamint az ő helyetteseik alkotják, akik távollétükben képviselik őket. Az albizottság tagjainak munkáját tanácsadók vagy szakértők segíthetik.
Az albizottság határozatait a Bizottság álláspontjának kellő figyelembevételével és az ESZE 35. cikkének (2) bekezdésében meghatározott szabályokkal összhangban hozza meg.
(3) A részt vevő tagállamok az ESZH által az (1) bekezdésben említett feladatok ellátása során hozott határozatokkal szemben hatékony jogvédelmet biztosítanak egy vagy több részt vevő tagállam hatáskörrel és illetékességgel rendelkező bíróságán.
V. FEJEZET
PÉNZÜGYI RENDELKEZÉSEK
10. cikk
A költségekre vonatkozó alapelv
Az ESZH-nak az ESZE 143. cikke értelmében a részt vevő tagállamok által ráruházott további feladatok ellátása során felmerülő költségeit az egységes hatályú európai szabadalmakból származó díjakból fedezik.
11. cikk
Fenntartási díjak
(1) Az egységes hatályú európai szabadalmak fenntartási díjait, valamint a késedelmes fizetésük miatt fizetendő pótdíjakat a szabadalom jogosultja az Európai Szabadalmi Szervezethez fizeti be. A szóban forgó díjak azon évet követő évek tekintetében esedékesek, amely évben az Európai Szabadalmi Közlönyben meghirdetik az egységes hatályú európai szabadalom megadásáról szóló értesítést.
(2) Amennyiben a fenntartási díjat és adott esetben a pótdíjat nem fizetik be időben, az egységes hatályú európai szabadalom megszűnik.
(3) A 8. cikk (1) bekezdésében említett nyilatkozat beérkezését követően esedékessé váló fenntartási díjak mértékét csökkenteni kell.
12. cikk
A fenntartási díjak mértéke
(1) Az egységes hatályú európai szabadalmak fenntartási díjai:
a)
az egységes szabadalmi oltalom ideje alatt fokozatosan emelkednek;
b)
az európai szabadalom megadásával és az egységes szabadalmi oltalom igazgatásával kapcsolatos összes költséget fedezik; és
c)
az Európai Szabadalmi Szervezet részére a szabadalom megadását megelőzően befizetendő díjakkal együtt elegendők az Európai Szabadalmi Szervezet kiegyensúlyozott költségvetésének biztosításához.
(2) A fenntartási díjak mértékének meghatározása során - figyelembe véve egyebek mellett az egyes szereplők, így a kis- és középvállalkozások helyzetét is - a következő célokat kell szem előtt tartani:
a)
az innováció elősegítését és az európai vállalkozások versenyképességének ösztönzését;
b)
a szabadalom által lefedett piac méretének tükrözését; valamint
c)
azt, hogy a mérték hasonló legyen a részt vevő tagállamokban a fenntartási díjak mértékének első meghatározásakor hatályban lévő átlagos európai szabadalmak nemzeti fenntartási díjának mértékéhez.
(3) Az e fejezetben rögzített célkitűzések elérése érdekében a fenntartási díjak mértékét úgy kell meghatározni, hogy az:
a)
megegyezzen a jelenlegi európai szabadalmak átlagos földrajzi lefedettsége után fizetendő fenntartási díj mértékével;
b)
tükrözze a jelenlegi európai szabadalmak fenntartási rátáját; és
c)
tükrözze az egységes hatály iránti kérelmek számát.
13. cikk
Felosztás
(1) Az egységes hatályú európai szabadalmak után befizetett, a 11. cikkben említett fenntartási díjak 50 %-a az ESZH-nál marad. A fennmaradó összeget a részt vevő tagállamok között osztják fel a fenntartási díjak 9. cikk (2) bekezdése alapján megállapított felosztási aránynak megfelelően.
(2) Az e fejezetben rögzített célkitűzések elérése érdekében a fenntartási díjak részt vevő tagállamok közötti felosztási arányát a következő tisztességes, méltányos és lényeges szempontok alapján határozzák meg:
a)
a szabadalmi bejelentések száma;
b)
a piac mérete, annak biztosítása mellett, hogy minden egyes részt vevő tagállamnak jusson egy minimumösszeg;
c)
kompenzáció nyújtása azon részt vevő tagállamoknak, amelyek:
i.
hivatalos nyelve nem szerepel az ESZH hivatalos nyelvei között;
ii.
aránytalanul alacsony szintű szabadalmi tevékenységgel rendelkeznek; és/vagy
iii.
viszonylag rövid ideje rendelkeznek tagsággal az Európai Szabadalmi Szervezetben.
VI. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
14. cikk
A Bizottság és az ESZH közötti együttműködés
A Bizottság egy munkamegállapodás révén szoros együttműködést alakít ki az ESZH-val az e rendelet hatálya alá tartozó területeken. Az együttműködésbe beletartozik a munkamegállapodás működéséről, valamint különösen a fenntartási díjak kérdéséről és azoknak az Európai Szabadalmi Szervezet költségvetésére gyakorolt hatásáról folytatott rendszeres véleménycsere is.
15. cikk
A versenyjog és a tisztességtelen versenyről szóló jogszabályok alkalmazása
Ez a rendelet nem érinti a versenyjog és a tisztességtelen versenyről szóló jogszabályok alkalmazását.
16. cikk
Jelentés e rendelet működéséről
(1) A Bizottság az első egységes hatályú európai szabadalom hatályosulásának időpontjától számított három éven belül, és azt követően ötévente jelentést nyújt be az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz ennek a rendeletnek a működéséről, és szükség esetén megfelelő javaslatokat tesz a rendelet módosítására.
(2) A Bizottság rendszeresen jelentést tesz az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a 11. cikkben említett fenntartási díjak működéséről, különös hangsúlyt fektetve a 12. cikknek való megfelelésre.
17. cikk
A részt vevő tagállamok általi értesítés
(1) A részt vevő tagállamok e rendelet alkalmazásának kezdőnapjáig értesítik a Bizottságot a 9. cikknek megfelelően elfogadott intézkedésekről.
(2) Minden részt vevő tagállam e rendelet alkalmazásának kezdőnapjáig vagy - olyan részt vevő tagállam esetében, amelyben az Egységes Szabadalmi Bíróság e rendelet alkalmazásának kezdőnapján nem rendelkezik kizárólagos joghatósággal az egységes hatályú európai szabadalmak tekintetében - addig a napig értesíti a Bizottságot a 4. cikk (2) bekezdésének megfelelően elfogadott intézkedésekről, amikortól az Egységes Szabadalmi Bíróság abban a részt vevő tagállamban kizárólagos joghatósággal rendelkezik.
18. cikk
Hatálybalépés és alkalmazás
(1) Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
(2) Ezt a rendeletet 2014. január 1-je vagy az Egységes Szabadalmi Bíróságról szóló megállapodás (a továbbiakban: megállapodás) hatálybalépésének napja közül a későbbi időponttól kezdve kell alkalmazni.
A 3. cikk (1) és (2) bekezdésétől, valamint a 4. cikk (1) bekezdésétől eltérően az az európai szabadalom, amelynek egységes hatályát bejegyezték az egységes szabadalmi oltalom nyilvántartásába, csak azon részt vevő tagállamokban rendelkezik egységes hatállyal, amelyekben az Egységes Szabadalmi Bíróság az egységes hatályú európai szabadalmak tekintetében a bejegyezés napján kizárólagos joghatósággal rendelkezik.
(3) Minden részt vevő tagállam a megerősítő okirata letétbe helyezésekor értesíti a Bizottságot a megállapodás megerősítéséről. A Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzéteszi a megállapodás hatálybalépésének napját, valamint azon tagállamok listáját, amelyek a megállapodást a hatálybalépés napjáig megerősítették. A Bizottság ezután rendszeresen naprakésszé teszi azon részt vevő tagállamok listáját, amelyek a megállapodást megerősítették, és ezt a naprakésszé tett listát közzéteszi az Európai Unió Hivatalos Lapjában.
(4) A részt vevő tagállamok biztosítják, hogy a 9. cikkben említett intézkedéseket legkésőbb e rendelet alkalmazásának kezdőnapjáig bevezetik.
(5) Minden részt vevő tagállam biztosítja, hogy a 4. cikk (2) bekezdésében említett intézkedéseket legkésőbb e rendelet alkalmazásának kezdőnapjáig, illetve - olyan részt vevő tagállam esetében, amelyben az Egységes Szabadalmi Bíróság e rendelet alkalmazásának kezdőnapján nem rendelkezik kizárólagos joghatósággal az egységes hatályú európai szabadalmak tekintetében - addig a napig bevezeti, amikortól az Egységes Szabadalmi Bíróság abban a részt vevő tagállamban kizárólagos joghatósággal rendelkezik.
(6) Egységes szabadalmi oltalom az e rendelet alkalmazásának kezdőnapján vagy azt követően megadott bármely európai szabadalmat illetően kérhető.
Ez a rendelet a Szerződéseknek megfelelően teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó a részt vevő tagállamokban.
Kelt Brüsszelben, 2012. december 17-én.