PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 19. března 2014,
kterým se stanoví zvláštní kontrolní a inspekční program pro rybolov populací tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři, mečouna obecného ve Středozemním moři a pro rybolov populací sardinky obecné a sardele obecné v severní oblasti Jaderského moře
(oznámeno pod číslem C(2014) 1717)
(2014/156/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 ze dne 20. listopadu 2009 o zavedení kontrolního režimu Společenství k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky, o změně nařízení (ES) č. 847/96, (ES) č. 2371/2002, (ES) č. 811/2004, (ES) č. 768/2005, (ES) č. 2115/2005, (ES) č. 2166/2005, (ES) č. 388/2006, (ES) č. 509/2007, (ES) č. 676/2007, (ES) č. 1098/2007, (ES) č. 1300/2008 a (ES) č. 1342/2008 a o zrušení nařízení (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1627/94 a (ES) č. 1966/2006 (1), a zejména na článek 95 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1224/2009 se vztahuje na veškeré činnosti provozované v rámci společné rybářské politiky na území členských států nebo ve vodách Unie nebo rybářskými plavidly Unie nebo, aniž je dotčena prvořadá odpovědnost členského státu vlajky, státními příslušníky členských států, a zejména stanoví, že členské státy zajistí, aby kontrola, inspekce a vynucování probíhaly bez diskriminace jakýchkoli odvětví, plavidel nebo osob a na základě řízení rizik.
(2)
Nařízení Rady (ES) č. 302/2009 (2) stanoví obecná pravidla, podle nichž Unie uplatňuje víceletý plán obnovy populace tuňáka obecného (Thunnus thynnus), který doporučila Mezinárodní komise pro ochranu tuňáků v Atlantiku (ICCAT).
(3)
Nařízení Rady (ES) č. 1967/2006 (3) stanoví pravidla týkající se technických opatření, plánů řízení a zvláštních opatření pro vysoce stěhovavé druhy pro účely zachování, řízení a využívání živých vodních zdrojů.
(4)
Na 37. výročním zasedání v květnu 2013 Generální komise pro rybolov ve Středozemním moři (GFCM) schválila doporučení GFCM 37/2013/1 (4) k víceletému plánu řízení pro rybolov malých pelagických populací v zeměpisné podoblasti GFCM 17 (severní oblast Jaderského moře) a přechodným opatřením pro zachování zdrojů při rybolovu malých pelagických populací v zeměpisné podoblasti 18 (jižní oblast Jaderského moře).
(5)
Na výročním zasedání v roce 2011 přijala komise ICCAT doporučení [11-03] (5) k opatřením pro řízení mečouna obecného ve Středozemním moři. Ustanovení doporučení schválená regionálními organizacemi pro řízení rybolovu jsou pro členské státy závazná, a tudíž relevantní pro toto rozhodnutí, které se zabývá způsobem, jakým mají členské státy plánovat, časově rozvrhnout a provést kontrolní a inspekční činnosti prováděné v rámci oblasti působnosti SRP.
(6)
Článek 95 nařízení (ES) č. 1224/2009 stanoví, že Komise může ve shodě s dotčenými členskými státy stanovit, na které oblasti rybolovu se má zvláštní kontrolní a inspekční program vztahovat. Tento zvláštní kontrolní a inspekční program musí obsahovat cíle, priority a postupy, jakož i standardy inspekčních činností, které se stanoví na základě řízení rizik a po provedení analýzy dosažených výsledků jsou pravidelně revidovány. Dotčené členské státy jsou povinny přijmout nezbytná opatření s cílem zajistit provádění stanoveného kontrolního a inspekčního programu, zejména pokud jde o požadované lidské a materiální zdroje i období a oblasti, v nichž mají být tyto zdroje využity.
(7)
Ustanovení čl. 95 odst. 2 nařízení (ES) č. 1224/2009 stanoví, že zvláštní kontrolní a inspekční program uvádí standardy inspekční činnosti, které mají být stanoveny na základě řízení rizik. Za tímto účelem je vhodné stanovit pro činnosti v oblasti kontroly, inspekce a ověřování společná kritéria posouzení a řízení rizik, aby bylo možno provést včas analýzy rizik a celkové posouzení příslušných informací o kontrolách a inspekcích. Cílem společných kritérií je zajistit ve všech členských státech harmonizovaný přístup k inspekcím a ověřování a rovné podmínky pro všechny provozovatele.
(8)
Zvláštní kontrolní a inspekční program by měl být stanoven pro období od 16. března 2014 do 15. března 2018 a měl by se provádět v Chorvatsku, na Kypru, ve Francii, Řecku, Itálii, na Maltě, v Portugalsku, ve Slovinsku a Španělsku.
(9)
Ustanovení čl. 98 odst. 1 a 3 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 404/2011 (6) stanoví, že aniž jsou dotčena ustanovení obsažená ve víceletých plánech, musejí příslušné orgány členských států přijmout přístup založený na posouzení míry rizika pro výběr cílů inspekce, a to s využitím všech dostupných informací, a podle strategie kontroly a vymáhání práva založené na posouzení míry rizika provádět nezbytné inspekční činnosti objektivním způsobem, tak aby se zabránilo uchovávání na palubě, překládce, vykládce, zpracování, přepravě, skladování, uvádění na trh a prodeji produktů rybolovu pocházejících z činností, které nejsou v souladu s pravidly SRP.
(10)
Evropská agentura pro kontrolu rybolovu, zřízená nařízením Rady (ES) č. 768/2005 (7), (dále jen „EFCA“) koordinuje provádění zvláštního kontrolního a inspekčního programu prostřednictvím plánu společného nasazení, který naplňuje cíle, priority, postupy a standardy pro inspekční činnosti určené zvláštním kontrolním a inspekčním programem, a určuje kontrolní a inspekční prostředky, které by každý dotčený členský stát mohl vyčlenit. Proto by se měly upřesnit vztahy mezi postupy stanovenými zvláštním kontrolním a inspekčním programem a postupy stanovenými v plánu společného nasazení.
(11)
V zájmu harmonizace kontrolních a inspekčních postupů u rybolovných činností zaměřených na populace tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři, mečouna obecného ve Středozemním moři a populace sardinky obecné a sardele obecné v severní oblasti Jaderského moře a v zájmu zajištění úspěchu víceletých plánů pro tyto populace a příslušné rybolovné oblasti je vhodné, aby byla vypracována společná pravidla pro kontrolní a inspekční činnosti, které mají provádět příslušné orgány dotčených členských států, včetně vzájemného přístupu k příslušným údajům. Za tímto účelem by cílové standardy a cíle měly stanovit intenzitu a priority kontrolních a inspekčních činností.
(12)
Společné inspekční a dohledové činnosti by měly dotčené členské státy případně provádět v souladu s plány společného nasazení vypracovanými agenturou EFCA, aby se tak zvýšila jednotnost kontrolních, inspekčních a dohledových postupů a aby se přispělo k rozvoji koordinace činností v oblasti kontroly, inspekce a sledování mezi příslušnými orgány těchto členských států.
(13)
Výsledky získané prováděním zvláštního kontrolního a inspekčního programu by se měly hodnotit prostřednictvím ročních hodnotících zpráv, které každý dotčený členský stát předá Komisi a agentuře EFCA.
(14)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím byla zavedena ve shodě s dotčenými členskými státy. Toto rozhodnutí by proto mělo být určeno těmto členských státům.
(15)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro rybolov a akvakulturu,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a definice
Toto rozhodnutí stanoví zvláštní kontrolní a inspekční program pro rybolov populací tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři, mečouna obecného ve Středozemním moři a pro rybolov populací sardinky obecné a sardele obecné v severní oblasti Jaderského moře.
Na východní Atlantik, Středozemní moře, severní oblast Jaderského moře se dále odkazuje jako na „dotčené oblasti“.
Pro účely tohoto rozhodnutí se použijí tyto definice:
a)
„Severní oblastí Jaderského moře“ se rozumí oblast definovaná v příloze I nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1343/2011 (8).
b)
„Středozemním mořem“ se rozumí podoblasti 37.1, 37.2 a 37.3 Organizace pro výživu a zemědělství (FAO).
c)
„Východním Atlantikem“ se rozumí oblasti VII, VIII, IX a X Mezinárodní rady pro průzkum moří (ICES) definované v příloze III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 218/2009 (9) a divize 34.1.2 FAO.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Zvláštní kontrolní a inspekční program se zejména vztahuje na tyto činnosti:
a)
rybolovné činnosti ve smyslu čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1224/2009 v dotčených oblastech;
b)
činnosti spojené s rybolovem, včetně chovu, vážení, zpracování, uvádění na trh, přepravy a uskladnění produktů rybolovu;
c)
sportovní a rekreační rybolov;
d)
dovoz ve smyslu definice uvedené v čl. 2 odst. 11 nařízení Rady (ES) č. 1005/2008 (10);
e)
vývoz ve smyslu definice uvedené v čl. 2 odst. 13 nařízení (ES) č. 1005/2008.
2. Zvláštní kontrolní a inspekční program se použije do 15. března 2018.
3. Zvláštní kontrolní a inspekční program provádí Chorvatsko, Kypr, Francie, Řecko, Itálie, Malta, Portugalsko, Slovinsko a Španělsko (dále jen „dotčené členské státy“).
KAPITOLA II
CÍLE, PRIORITY, POSTUPY A STANDARDY
Článek 3
Cíle
1. Zvláštní kontrolní a inspekční program zajišťuje jednotné a účinné provádění opatření pro zachování zdrojů a kontrolních opatření, která se vztahují na populace uvedené v článku 1.
2. Kontrolní a inspekční činnosti prováděné v rámci zvláštního kontrolního a inspekčního programu se zejména zaměřují na zajištění dodržování těchto ustanovení:
a)
řízení rybolovných práv a jakékoli související zvláštní podmínky, včetně sledování čerpání kvót, režimu intenzity rybolovu a technických opatření v dotčených oblastech;
b)
oznamovací povinnosti týkající se rybolovných činností, zejména pokud jde o spolehlivost zaznamenaných a oznámených informací;
c)
povinnost vykládky všech úlovků populací a oblasti, jichž se týká toto rozhodnutí, na něž se vztahuje povinnost vykládky v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 (11);
d)
zvláštní ustanovení schválená regionálními organizacemi pro řízení rybolovu týkající se populací a oblastí, na něž se vztahuje toto rozhodnutí.
Článek 4
Priority
1. Dotčené členské státy provádějí kontrolní a inspekční činnosti týkající se rybolovných činností prováděných rybářskými plavidly a činností spojených s rybolovem prováděných jinými provozovateli na základě strategie řízení rizik v souladu s čl. 4 odst. 18 nařízení (ES) č. 1224/2009 a článkem 98 prováděcího nařízení (EU) č. 404/2011.
2. Kontrola a inspekce se u každé populace uvedené v článku 1 vztahuje na každé rybářské plavidlo, skupinu rybářských plavidel, kategorii lovného zařízení, provozovatele nebo činnost související s rybolovem v souladu s úrovní priority podle odstavce 3.
3. Každý dotčený členský stát přidělí úroveň priority na základě výsledků posouzení rizik provedeného v souladu s postupy stanovenými v článku 5.
Článek 5
Postupy posouzení rizik
1. Dotčené členské státy posuzují rizika s ohledem na dotčené populace a dotčenou oblast / dotčené oblasti na základě tabulky uvedené v příloze I.
2. V posouzení rizik prováděném každým dotčeným členským státem se na základě zkušeností z minulosti a za využití všech dostupných a relevantních informací zváží, s jakou pravděpodobností by mohlo dojít k nedodržení předpisů, a možný důsledek/možné důsledky, pokud by k tomu došlo. Spojením těchto prvků odhadne každý dotčený členský stát úroveň rizika („velmi nízká“, „nízká“, „střední“, „vysoká“ nebo „velmi vysoká“) pro každou kategorii inspekce uvedenou v čl. 4 odst. 2.
3. V případě, že v oblasti/oblastech uvedené/uvedených v článku 1 provozuje činnost rybářské plavidlo plující pod vlajkou členského státu, který není dotčeným členským státem, nebo rybářské plavidlo třetí země, přiřadí se mu úroveň rizika v souladu s odstavcem 3. V případě, že chybějí informace a orgány jeho státu vlajky neposkytnou v rámci článku 9 výsledky vlastního posouzení rizika provedeného podle čl. 4 odst. 2 a odstavce 3 tohoto článku, které stanoví odlišnou úroveň rizika, považuje se za rybářské plavidlo s „velmi vysokou“ úrovní rizika.
Článek 6
Strategie řízení rizik
1. Na základě svého posouzení rizik vymezí každý dotčený členský stát strategii řízení rizik zaměřenou na to, aby se zajistilo dodržování předpisů. Tato strategie zahrnuje určení, popis a rozdělení vhodných nákladově efektivních kontrolních nástrojů a inspekčních prostředků podle povahy a odhadované míry každého rizika a dosažení cílových standardů.
2. Strategie řízení rizik uvedená v odstavci 1 se na regionální úrovni koordinuje prostřednictvím plánu společného nasazení podle čl. 2 písm. c) nařízení (ES) č. 768/2005.
Článek 7
Vztah k postupům plánů společného nasazení
1. V rámci plánu společného nasazení případně každý dotčený členský stát sdělí agentuře EFCA výsledky svého posouzení rizik provedeného v souladu s čl. 5 odst. 3, a zejména seznam odhadovaných úrovní rizika s odpovídajícími cíli inspekcí.
2. Seznam úrovní rizika a cílů uvedený v odstavci 1 se případně aktualizuje s využitím informací získaných během společných inspekčních a dohledových činností. Po dokončení každé aktualizace se neprodleně informuje EFCA.
3. EFCA použije informace získané od dotčených členských států ke koordinaci strategie řízení rizik na regionální úrovni v souladu s čl. 6 odst. 2.
Článek 8
Cílové standardy
1. Aniž jsou dotčeny cílové standardy vymezené v příloze I nařízení (ES) č. 1224/2009 a v čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1005/2008, cílové standardy pro rybářská plavidla, pasti nebo jiné provozovatele s „vysokou“ a „velmi vysokou“ úrovní rizika jsou uvedeny v příloze II.
2. U některých druhů, na něž se vztahuje toto rozhodnutí, jsou v příloze II uvedeny pro všechny úrovně rizika cíle v oblasti kontroly.
3. Cílové standardy pro rybářská plavidla, pasti nebo jiné provozovatele s „velmi nízkou“, „nízkou“ a „střední“ úrovní rizika určují dotčené členské státy prostřednictvím národních kontrolních akčních programů uvedených v článku 46 nařízení (ES) č. 1224/2009 a vnitrostátních opatření uvedených v čl. 95 odst. 4 uvedeného nařízení.
4. Odchylně od odstavců 1 a 2 mohou členské státy případně použít odlišné cílové standardy, vyjádřené jako vyšší úroveň dodržování předpisů, pokud:
a)
podrobná analýza rybolovných činností nebo činností spojených s rybolovem a otázky spojené s prosazováním předpisů odůvodňují potřebu stanovit cílové standardy v podobě vyšší úrovně dodržování předpisů;
b)
standardy vyjádřené jako vyšší úrovně dodržování předpisů jsou oznámeny Komisi, která vůči nim do 90 dnů nevznese námitky, nejsou diskriminační a nenarušují cíle, priority a postupy založené na posouzení rizika vymezeném zvláštním kontrolním a inspekčním programem.
5. Všechny cílové standardy a cíle se každoročně posuzují na základě hodnotících zpráv uvedených v čl. 13 odst. 1 a případně se odpovídajícím způsobem revidují v rámci hodnocení uvedeného v čl. 13 odst. 4.
6. Cílové standardy uvedené v tomto článku případně provádí plán společného nasazení.
KAPITOLA III
PROVÁDĚNÍ
Článek 9
Spolupráce mezi členskými státy a se třetími zeměmi
1. Dotčené členské státy spolu navzájem při provádění zvláštního kontrolního a inspekčního programu spolupracují.
2. S dotčenými členskými státy případně spolupracují všechny ostatní členské státy.
3. Členské státy mohou při provádění zvláštního kontrolního a inspekčního programu spolupracovat s příslušnými orgány třetích zemí.
Článek 10
Společné inspekční a dohledové činnosti
1. Za účelem zvýšení efektivity a účinnosti svých vnitrostátních systémů kontroly rybolovu provádějí dotčené členské státy ve vodách spadajících pod jejich jurisdikci a případně na svém území společné inspekční a dohledové činnosti. Tyto činnosti se případně provádějí v rámci plánů společného nasazení uvedených v čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 768/2005.
2. Pro účely společných inspekčních a dohledových činností každý dotčený členský stát:
a)
zajistí, aby byli úředníci z ostatních dotčených členských států přizváni k účasti na společných inspekčních a dohledových činnostech;
b)
stanoví společné provozní postupy pro využívání svých plavidel pro dohled;
c)
případně určí kontaktní místa uvedená v čl. 80 odst. 5 nařízení (ES) č. 1224/2009.
3. Společných inspekčních a dohledových činností se mohou účastnit úředníci a inspektoři Unie.
Článek 11
Výměna údajů
1. Pro účely provádění zvláštního kontrolního a inspekčního programu zajistí každý dotčený členský stát přímou elektronickou výměnu údajů uvedených v článku 111 nařízení (ES) č. 1224/2009 a příloze XII prováděcího nařízení (EU) č. 404/2011 s jinými dotčenými členskými státy a s agenturou EFCA.
2. Údaje uvedené v odstavci 1 se vztahují k rybolovným činnostem a činnostem spojeným s rybolovem v oblasti/oblastech, na kterou/které se vztahuje zvláštní kontrolní a inspekční program.
Článek 12
Informace
1. Do plného provedení hlavy XII kapitoly III nařízení (ES) č. 1224/2009 a v souladu s formátem stanoveným v příloze III tohoto rozhodnutí sděluje každý dotčený členský stát Komisi a agentuře EFCA elektronickou cestou tyto informace:
a)
označení, datum a druh každé provedené kontroly nebo inspekce;
b)
označení každého rybářského plavidla (číslo v rejstříku loďstva Unie), pasti, vozidla nebo provozovatele (název společnosti), u nichž byla kontrola nebo inspekce provedena;
c)
případně druh lovného zařízení, u kterého byla inspekce provedena, a
d)
v případě, že bylo zjištěno jedno nebo více porušení předpisů:
i)
druh/druhy porušení předpisů,
ii)
současný stav následných opatření po porušení/porušeních předpisů (zejména, zda se případ vyšetřuje, probíhá řízení nebo je podáno odvolání) a
iii)
sankce uložená/uložené na základě porušení předpisů: výši pokut, hodnotu zabavených ryb nebo zařízení, body přidělené v souladu s čl. 126 odst. 1 prováděcího nařízení (EU) č. 404/2011 nebo jiné druhy sankcí.
2. Informace uvedené v odstavci 1 se poskytují pro každou kontrolu nebo inspekci a v každé zprávě se nadále uvádějí a aktualizují, dokud není přijato konečné opatření podle zákonů dotčeného členského státu. Pokud nebyla po zjištění závažného porušení předpisů přijata žádná opatření, uvede se vysvětlení.
3. V případě rybolovu populací tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři a mečouna obecného ve Středozemním moři se informace uvedené v odstavcích 1 a 2 zasílají Komisi a agentuře EFCA elektronickou cestou dne 15. září a aktualizují dne 31. ledna následujícího roku.
4. V případě rybolovu populací sardinky obecné a sardele obecné v severní oblasti Jaderského moře se informace uvedené v odstavcích 1 a 2 tohoto článku zasílají Komisi a agentuře EFCA elektronickou cestou dne 15. dubna a aktualizují dne 31. ledna následujícího roku.
Článek 13
Hodnocení
1. Každý dotčený členský stát zašle nejpozději do 31. března roku, který následuje po příslušném kalendářním roce, Komisi a agentuře EFCA hodnotící zprávu o účinnosti kontrolních a inspekčních činností provedených v rámci tohoto zvláštního kontrolního a inspekčního programu.
2. Hodnotící zpráva uvedená v odstavci 1 obsahuje alespoň informace uvedené v příloze IV. Dotčené členské státy mohou do svých hodnotících zpráv zařadit také jiné akce, jako např. školení nebo informační schůzky, jejichž smyslem je ovlivnit dodržování předpisů rybářskými plavidly, pastmi a jinými provozovateli.
3. Hodnotící zprávy uvedené v odstavci 1 zohledňuje EFCA ve svém každoročním hodnocení účinnosti plánů společného nasazení uvedeném v článku 14 nařízení (ES) č. 768/2005.
4. Komise svolá jedenkrát ročně zasedání Výboru pro rybolov a akvakulturu s cílem vyhodnotit na základě hodnotících zpráv uvedených v odstavci 1 vhodnost, přiměřenost a účinnost zvláštního kontrolního a inspekčního programu a jeho celkový dopad na dodržování předpisů rybářskými plavidly, pastmi a jinými provozovateli. Cílové standardy a cíle uvedené v příloze II mohou být podle toho přezkoumány.
Článek 14
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 19. března 2014.
A BIZOTTSÁG VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA
(2014. március 19.)
a kékúszójútonhal-állományok kelet-atlanti és földközi-tengeri halászatára, a kardhalállományok földközi-tengeri halászatára, valamint a szardínia- és szardellaállományok észak-adriai halászatára vonatkozó egyedi ellenőrzési és vizsgálati program létrehozásáról
(az értesítés a C(2014) 1717. számú dokumentummal történt)
(2014/156/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a közös halászati politika szabályainak betartását biztosító közösségi ellenőrző rendszer létrehozásáról, a 847/96/EK, a 2371/2002/EK, a 811/2004/EK, a 768/2005/EK, a 2115/2005/EK, a 2166/2005/EK, a 388/2006/EK, az 509/2007/EK, a 676/2007/EK, az 1098/2007/EK, az 1300/2008/EK és az 1342/2008/EK rendelet módosításáról, valamint a 2847/93/EGK, az 1627/94/EK és az 1966/2006/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. november 20-i 1224/2009/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 95. cikkére,
mivel:
(1)
Az 1224/2009/EK rendelet a tagállamok területén vagy az Unió vizein, illetve az uniós halászhajók vagy - a lobogó szerinti tagállam elsődleges felelősségének sérelme nélkül - a tagállamok állampolgárai által végzett minden, a közös halászati politika hatálya alá tartozó tevékenységre alkalmazandó, és a rendelet különösen azt írja elő, hogy valamennyi tagállamnak gondoskodnia kell arról, hogy az ellenőrzést, a vizsgálatot és a végrehajtást az ágazatok, hajók vagy személyek tekintetében hátrányos megkülönböztetés nélkül, a kockázatkezelés elvei alapján végezzék el.
(2)
A 302/2009/EK tanácsi rendelet (2) az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottság (ICCAT) által a kékúszójú tonhalra (Thunnus thynnus) vonatkozóan előterjesztett többéves helyreállítási terv Unió általi alkalmazásával kapcsolatos általános szabályokat határozza meg.
(3)
Az 1967/2006/EK tanácsi rendelet (3) az élő vízi erőforrások védelme, kezelése és kiaknázása érdekében szabályokat állapít meg a nagy távolságokra vándorló halfajokra vonatkozó technikai intézkedések, gazdálkodási tervek és egyedi intézkedések vonatkozásában.
(4)
2013 májusában megtartott 37. éves ülésén a Földközi-tengeri Általános Halászati Bizottság (GFCM) elfogadta a 17. GFCM földrajzi alterületen (az Adriai-tenger északi része) előforduló kisméretű nyíltvízi állományokra vonatkozó többéves gazdálkodási tervről és a 18. GFCM földrajzi alterületen (az Adriai-tenger déli része) előforduló kisméretű nyíltvízi állományok halászatára vonatkozó átmeneti technikai intézkedésekről szóló GFCM 37/2013/1 sz. ajánlást (4).
(5)
2011-es éves ülésén az ICCAT elfogadta a földközi-tengeri kardhalállományra vonatkozó gazdálkodási intézkedésekről szóló [11-03] sz. ajánlást (5). A regionális halászati gazdálkodási szervezetek által elfogadott ajánlások rendelkezései kötelezők a tagállamokra nézve, és így relevánsak e határozat szempontjából, amely megállapítja, hogy a tagállamoknak miként kell megtervezniük, ütemezniük és végrehajtaniuk a közös halászati politika keretében végrehajtandó ellenőrzési és felügyeleti tevékenységeket.
(6)
Az 1224/2009/EK rendelet 95. cikke lehetőséget biztosít a Bizottság számára, hogy az érintett tagállamokkal együttesen meghatározza, hogy az egyedi ellenőrzési és vizsgálati programokat mely halászatokra kell kiterjeszteni. Az ilyen egyedi ellenőrzési és vizsgálati programnak meg kell jelölnie a vizsgálati tevékenységek célkitűzéseit, prioritásait és eljárásait, valamint referenciaértékeit; ez utóbbiakat kockázatkezelés alapján kell megállapítani, és az elért eredmények elemzésének elvégzése után rendszeresen felül kell őket vizsgálni. Az érintett tagállamok kötelesek a szükséges intézkedések elfogadásával biztosítani az egyedi ellenőrzési és vizsgálati programok végrehajtását, különös tekintettel a szükséges emberi és anyagi erőforrásokra, valamint alkalmazásuk időszakaira és övezeteire.
(7)
Az 1224/2009/EK rendelet 95. cikkének (2) bekezdése szerint az egyedi ellenőrzési és vizsgálati programnak meg kell határoznia a vizsgálati tevékenységek referenciaértékeit, amelyeket kockázatkezelés alapján kell megállapítani. E célból helyénvaló közös kockázatértékelési és kockázatkezelési kritériumokat megállapítani az ellenőrzési és vizsgálati tevékenységek tekintetében, hogy időben el lehessen végezni a vonatkozó ellenőrzési és vizsgálati információk kockázatelemzését és átfogó értékelését. A közös kritériumok célja a vizsgálat és ellenőrzés harmonizált megközelítésének kialakítása valamennyi tagállamban, valamint egyenlő feltételek biztosítása valamennyi piaci szereplő számára.
(8)
Az egyedi ellenőrzési és vizsgálati programot a 2014. március 16-tól2018. március 15-ig tartó időszakra vonatkozóan kell kidolgozni, és azt Horvátországnak, Ciprusnak, Franciaországnak, Görögországnak, Olaszországnak, Máltának, Portugáliának, Szlovéniának és Spanyolországnak kell végrehajtania.
(9)
A 404/2011/EU bizottsági végrehajtási rendelet (6) 98. cikkének (1) és (3) bekezdése előírja, hogy a többéves tervekben foglalt rendelkezések sérelme nélkül a tagállamok illetékes hatóságai valamennyi rendelkezésre álló információ felhasználásával kockázatalapú megközelítést fogadjanak el a vizsgálati célcsoportok kiválasztásához, és a kockázatalapú ellenőrzési és végrehajtási stratégiára is figyelemmel tárgyilagosan végezzék el a szükséges vizsgálati tevékenységeket, hogy megelőzzék a közös halászati politika szabályainak nem megfelelő tevékenységekből származó halászati termékek fedélzeten tárolását, átrakását, kirakodását, feldolgozását, szállítását, tárolását, forgalmazását és raktározását.
(10)
A 768/2005/EK tanácsi rendelettel (7) létrehozott Európai Halászati Ellenőrző Hivatal (EFCA) közös alkalmazási terv alapján koordinálja az egyedi ellenőrzési és vizsgálati programok végrehajtását, amely terv révén megvalósíthatóvá válnak az egyedi ellenőrzési és vizsgálati programokban a vizsgálati tevékenységek vonatkozásában meghatározott célkitűzések, prioritások, eljárások és referenciaértékek, és amely terv meghatározza az egyes érintett tagállamok által egyesíthető ellenőrzési és vizsgálati eszközöket. Ezért egyértelművé kell tenni az egyedi ellenőrzési és vizsgálati programokban, valamint a közös alkalmazási tervben meghatározott eljárások közötti kapcsolatokat.
(11)
A kékúszójútonhal-állományok kelet-atlanti és földközi-tengeri halászatára, a kardhalállományok földközi-tengeri halászatára, valamint a szardínia- és szardellaállományok észak-adriai halászatára vonatkozó ellenőrzési és vizsgálati eljárások harmonizálása, továbbá az ezeket az állományokat és halászatukat érintő többéves tervek és gazdálkodási intézkedések sikerének biztosítására helyénvaló szabályokat kialakítani az érintett tagállamok illetékes hatóságai által végzendő ellenőrzési és vizsgálati tevékenységek esetében, ideértve a megfelelő adatokhoz való kölcsönös hozzáférést is. A célértékeknek és a célkitűzéseknek ennek érdekében meg kell határozniuk az ellenőrzési és vizsgálati tevékenységek intenzitását és prioritásait.
(12)
Az érintett tagállamoknak közös vizsgálati és felügyeleti tevékenységet kell végezniük, adott esetben az EFCA által megállapított közös alkalmazási tervvel összhangban, hogy növeljék az ellenőrzési, vizsgálati és felügyeleti gyakorlatok egységességét, és elősegítsék az ellenőrzési, vizsgálati és felügyeleti tevékenységek e tagállamok illetékes hatóságai közötti koordinációjának kialakítását.
(13)
Az egyedi ellenőrzési és vizsgálati programok alkalmazásával elért eredményeket éves értékelő jelentésekben kell bemutatni; e jelentéseket az érintett tagállamoknak meg kell küldeniük a Bizottságnak és az EFCA-nak.
(14)
Az e határozatban előírt intézkedések az érintett tagállamokkal egyeztetve kerültek kidolgozásra. E határozatot tehát ezeknek a tagállamoknak kell címezni.
(15)
Az e határozatban előírt intézkedések összhangban vannak a Halászati és Akvakultúraágazati Bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Tárgy és fogalommeghatározások
E határozat létrehozza a kékúszójútonhal-állományok kelet-atlanti és földközi-tengeri halászatára, a kardhalállományok földközi-tengeri halászatára, valamint a szardínia- és szardellaállományok észak-adriai halászatára vonatkozó egyedi ellenőrzési és vizsgálati programot.
Az Atlanti-óceán keleti részére, a Földközi-tengerre és az Adriai-tenger északi részére a továbbiakban „az érintett területek”-ként történik hivatkozás.
E határozat alkalmazásában:
a)
„az Adriai-tenger északi része”: az 1343/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (8) I. mellékletében ilyen néven meghatározott terület;
b)
„Földközi-tenger”: az ENSZ Élelmezési és Mezőgazdasági Szervezetének 37.1, 37.2 és 37.3 alterülete;
c)
„az Atlanti-óceán keleti része”: a Nemzetközi Tengerkutatási Tanács (ICES) VII, VIII, IX, X övezete a 218/2009/EK európai parlamenti és a tanácsi rendelet (9) III. mellékletében szereplő területmeghatározások szerint, valamint a FAO 34.1.2 körzet.
2. cikk
Hatály
(1) Az egyedi ellenőrzési és vizsgálati program különösen a következő tevékenységekre terjed ki:
a)
az érintett területeken folytatott, az 1224/2009/EK rendelet 4. cikkének 1. pontja szerinti halászati tevékenységek;
b)
halászattal kapcsolatos tevékenységek, többek között a halászati termékek tenyésztése, mérlegelése, feldolgozása, forgalmazása, szállítása és raktározása;
c)
sporthorgászat és szabadidős horgászat.
d)
az 1005/2008/EK tanácsi rendelet (10) 2. cikkének 11. pontjában meghatározott behozatal;
e)
az 1005/2008/EK rendelet 2. cikkének 13. pontjában meghatározott kivitel;
(2) Az egyedi ellenőrzési és vizsgálati program 2018. március 15-ig alkalmazandó.
(3) Az egyedi ellenőrzési és vizsgálati programot Ciprusnak, Franciaországnak, Görögországnak, Horvátországnak, Máltának, Olaszországnak Portugáliának, Spanyolországnak és Szlovéniának (a továbbiakban: az érintett tagállamok) kell végrehajtania.
II. FEJEZET
CÉLKITŰZÉSEK, PRIORITÁSOK, ELJÁRÁSOK ÉS REFERENCIAÉRTÉKEK
3. cikk
Célkitűzések
(1) Az egyedi ellenőrzési és vizsgálati programnak biztosítania kell az 1. cikkben említett állományokra alkalmazandó védelmi és ellenőrzési intézkedések egységes és hatékony végrehajtását.
(2) Az egyedi ellenőrzési és vizsgálati program szerint végzett ellenőrzési és vizsgálati tevékenységek célja különösen a következő rendelkezéseknek való megfelelés biztosítása:
a)
a halászati lehetőségekkel való gazdálkodás és az ahhoz kapcsolódó konkrét feltételek, ideértve a kvótafelhasználás és az érintett területeken alkalmazott erőkifejtési rendszer és technikai intézkedések nyomon követését;
b)
a halászati tevékenységekre vonatkozó jelentéstételi kötelezettségek, különös tekintettel a nyilvántartott és bejelentett információk megbízhatóságára;
c)
az összes fogás kirakodására vonatkozó kötelezettség az e határozat által érintett állományok és területek vonatkozásában, amelyek az 1380/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (11) megfelelően kirakodási kötelezettség hatálya alá tartoznak;
d)
a regionális halászati gazdálkodási szervezetek által jóváhagyott, e határozat által érintett állományokra és területekre vonatkozó külön rendelkezések.
4. cikk
Prioritások
(1) Az érintett tagállamok az 1224/2009/EK rendelet 4. cikkének 18. pontjával és a 404/2011/EU végrehajtási rendelet 98. cikkével összhangban kockázatkezelési stratégia alapján végzik a halászhajók által folytatott halászati tevékenységek és a más piaci szereplők által folytatott, halászattal kapcsolatos tevékenységek ellenőrzését és vizsgálatát.
(2) Az egyes halászhajókat, halászhajócsoportokat, halászeszköz-kategóriákat, piaci szereplőket, illetve halászattal kapcsolatos tevékenységeket az 1. cikkben említett valamennyi állomány tekintetében a (3) bekezdés értelmében meghatározott prioritási szintnek megfelelően vetik alá ellenőrzésnek vagy vizsgálatnak.
(3) Az egyes érintett tagállamok az 5. cikkben megállapított eljárásokkal összhangban elvégzett kockázatértékelés eredményei alapján határozzák meg a prioritási szintet.
5. cikk
Kockázatértékelési eljárások
(1) Az érintett tagállamok az érintett állományok és terület(ek) vonatkozásában az I. mellékletben megállapított táblázat szerint értékelik a kockázatokat.
(2) A kockázatértékelésben az egyes érintett tagállamok a múltbéli tapasztalatok alapján és a rendelkezésre álló releváns információk felhasználásával áttekintik, hogy mekkora a szabályok be nem tartásának valószínűsége, illetve a szabályok be nem tartása esetén mik a lehetséges következmények. Ezen elemek kombinálásával az érintett tagállamok megbecsülik a 4. cikk (2) bekezdésében említett valamennyi vizsgálati kategória kockázati szintjét („nagyon alacsony”, „alacsony”, „közepes”, „magas”, „nagyon magas”).
(3) Amennyiben érintett tagállamnak nem minősülő tagállam lobogója alatt közlekedő halászhajó vagy harmadik ország halászhajója az 1. cikkben említett terület(ek)en folytat tevékenységet, a (3) bekezdéssel összhangban meg kell állapítani a hozzá rendelhető kockázati szintet. Információ hiányában, és amennyiben a lobogó szerinti tagállam hatóságai a 9. cikk keretében nem adják át a 4. cikk (2) és (3) bekezdése szerint lefolytatott és más kockázati szintet mutató saját kockázatértékelésük eredményeit, az ilyen hajót „nagyon magas” kockázatú halászhajónak kell tekinteni.
6. cikk
Kockázatkezelési stratégia
(1) A kockázatértékelés alapján minden érintett tagállam meghatározza a szabályok betartásának biztosítását középpontba helyező kockázatkezelési stratégiát. E stratégiának magában kell foglalnia a megfelelő és költséghatékony ellenőrzési és vizsgálati eszközök számbavételét, leírását és elosztását az egyes kockázatok jellegével és becsült szintjével, valamint a célértékek elérésével összefüggésben.
(2) Az (1) bekezdésben említett kockázatkezelési stratégiát regionális szinten a 768/2005/EK 2. cikkének c) pontjában említett közös alkalmazási terv segítségével kell összehangolni.
7. cikk
Kapcsolat a közös alkalmazási terv szerinti eljárásokkal
(1) Adott esetben a közös alkalmazási terv keretében az egyes tagállamok közlik az EFCA-val az 5. cikk (3) bekezdésével összhangban elvégzett kockázatértékelésük eredményeit és különösen a becsült kockázati szinteket, a megfelelő vizsgálati célcsoportok listájával együtt.
(2) Adott esetben az (1) bekezdésben említett kockázati szinteket és célcsoportlistákat a közös vizsgálati és felügyeleti tevékenységek során gyűjtött információk felhasználásával naprakésszé kell tenni. Az EFCA-t haladéktalanul értesíteni kell minden naprakésszé tételről.
(3) Az EFCA az érintett tagállamok által átadott információk alapján a 6. cikk (2) bekezdésével összhangban regionális szinten összehangolja a kockázatkezelési stratégiát.
8. cikk
Célértékek
(1) Az 1224/2009/EK rendelet I. mellékletében és az 1005/2008/EK rendelet 9. cikkének (1) bekezdésében említett célértékek sérelme nélkül, a „magas” és „nagyon magas” kockázatú halászhajókra, csapdákra, illetve más piaci szereplőkre vonatkozó célértékeket a II. melléklet határozza meg.
(2) Az e határozattal érintett bizonyos fajok esetében az egyes kockázati szintekhez kapcsolódó valamennyi ellenőrzési célkitűzést a II. melléklet határozza meg.
(3) A „nagyon alacsony”, „alacsony” vagy „közepes” kockázatú halászhajókra, csapdákra, illetve más piaci szereplőkre vonatkozó célértékeket az érintett tagállamok az 1224/2009/EK rendelet 46. cikkében említett nemzeti ellenőrzési cselekvési programokon és az említett rendelet 95. cikkének (4) bekezdésében említett nemzeti intézkedéseken keresztül határozzák meg.
(4) Az (1) és (2) bekezdéstől eltérve a tagállamok más, szigorúbb szabálykövetési célértékeket is alkalmazhatnak, feltéve, hogy:
a)
halászati vagy halászattal kapcsolatos tevékenységek részletes elemzése és végrehajtási szempontok indokolják a szigorúbb szabálykövetési célértékek megállapítását;
b)
a szigorúbb szabálykövetési célértékeket bejelentik a Bizottságnak, és az 90 napon belül nem emel kifogást, továbbá e célértékek nem diszkriminatívak és nem érintik az egyedi ellenőrzési és vizsgálati programban meghatározott célkitűzéseket, prioritásokat és kockázatalapú eljárásokat.
(5) Valamennyi célértéket és célkitűzést évente kell értékelni a 13. cikk (1) bekezdésében említett értékelő jelentések alapján, és adott esetben ennek megfelelően felül kell őket vizsgálni a 13. cikk (4) bekezdésében említett értékelés során.
(6) Az e cikkben említett célértékeknek adott esetben közös alkalmazási terv szerez érvényt.
III. FEJEZET
VÉGREHAJTÁS
9. cikk
A tagállamok közötti és harmadik országokkal folytatott együttműködés
(1) Az érintett tagállamok együttműködnek egymással az egyedi ellenőrzési és vizsgálati program végrehajtásában.
(2) Adott esetben az összes többi tagállam együttműködik az érintett tagállamokkal.
(3) A tagállamok az egyedi ellenőrzési és vizsgálati program végrehajtása érdekében együttműködhetnek harmadik országok illetékes hatóságaival.
10. cikk
Közös vizsgálati és felügyeleti tevékenységek
(1) Nemzeti halászati ellenőrző rendszerük hatékonyságának és eredményességének fokozása érdekében az érintett tagállamok közös vizsgálati és felügyeleti tevékenységeket vállalhatnak a joghatóságuk alá tartozó vizeken és - adott esetben - a területükön. Az ilyen tevékenységeket - megfelelő esetben - a 768/2005/EK rendelet 9. cikkének (1) bekezdésében említett közös alkalmazási tervek keretében végzik.
(2) A közös vizsgálati és felügyeleti tevékenységek céljából minden érintett tagállam:
a)
gondoskodik arról, hogy más érintett tagállamok tisztviselői meghívást kapjanak a közös vizsgálati és felügyeleti tevékenységekben való részvételre;
b)
a felügyeleti járműveire vonatkozóan közös működési eljárásokat alakít ki;
c)
adott esetben kijelöli az 1224/2009/EK rendelet 80. cikkének (5) bekezdésében említett kapcsolattartó pontokat.
(3) A tisztviselők és az uniós ellenőrök részt vehetnek a közös vizsgálati és felügyeleti tevékenységekben.
11. cikk
Adatcsere
(1) Az egyedi ellenőrzési és vizsgálati programok végrehajtása céljából az egyes érintett tagállamok biztosítják az 1224/2009/EK rendelet 111. cikkében és a 404/2011/EU végrehajtási rendelet XII. mellékletében említett közvetlen elektronikus adatcserét a többi érintett tagállammal és az EFCA-val.
(2) Az (1) bekezdésben említett adatok az egyedi ellenőrzési és vizsgálati programmal érintett terület(ek)en folytatott halászati és halászattal kapcsolatos tevékenységekre vonatkoznak.
12. cikk
Tájékoztatás
(1) Az 1224/2009/EK rendelet XII. címe III. fejezetének maradéktalan végrehajtásáig, és az e határozat III. mellékletében meghatározott formátum szerint minden egyes érintett tagállam elektronikus formában közli a Bizottsággal és az EFCA-val az alábbi információkat:
a)
az egyes elvégzett ellenőrzési vagy vizsgálati műveletek azonosítója, időpontja és típusa;
b)
az ellenőrzés vagy vizsgálat alá vont egyes halászhajók azonosítója (uniós flotta-nyilvántartási szám), csapdák és járművek azonosítója, illetve piaci szereplők azonosítása (cégnév);
c)
adott esetben a vizsgált halászeszköz típusa; és
d)
egy vagy több jogsértés feltárása esetén:
i.
a jogsértés(ek) típusa(i);
ii.
a jogsértés(eke)t követő intézkedések aktuális állása (különösen a tekintetben, hogy az ügy kivizsgálás alatt áll-e, folyamatban van-e vagy jogorvoslati szakaszban van-e); és
iii.
a jogsértés(ek) tekintetében kiszabott szankció(k): a bírság mértéke, az elkobzott halak vagy halászeszközök értéke, a 404/2011/EU végrehajtási rendelet 126. cikkének (1) bekezdése értelmében kiszabott pontok vagy más típusú szankciók.
(2) Az (1) bekezdésben említett információkat minden egyes ellenőrzés vagy vizsgálat tekintetében meg kell adni, és mindaddig fel kell tüntetni és naprakésszé kell tenni a jelentésekben, amíg az érintett tagállam jogszabályai szerint az ügy le nem zárul. Amennyiben a súlyos jogsértést nem követi intézkedés, azt meg kell indokolni.
(3) A kékúszójútonhal-állományok kelet-atlanti és földközi-tengeri halászata, valamint a kardhalállományok földközi-tengeri halászata esetében az (1) és (2) bekezdésben említett információkat elektronikus formában szeptember 15-én meg kell küldeni a Bizottságnak és az EFCA-nak, és ezeket az információkat a következő év január 31-én naprakésszé kell tenni.
(4) A szardínia- és szardellaállományok észak-adriai halászata esetében az (1) és (2) bekezdésben említett információkat elektronikus formában április 15-én meg kell küldeni a Bizottságnak és az EFCA-nak, és ezeket az információkat a következő év január 31-én naprakésszé kell tenni.
13. cikk
Értékelés
(1) Az érintett tagállamok az adott naptári évet követő év március 31-ig értékelő jelentést küldenek a Bizottságnak és az EFCA-nak a szóban forgó egyedi ellenőrzési és vizsgálati program keretében végzett ellenőrzési és vizsgálati tevékenységek eredményességéről.
(2) Az (1) bekezdésben említett értékelő jelentésnek tartalmaznia kell legalább a IV. mellékletben felsorolt információkat. Az érintett tagállamok értékelő jelentésükben beszámolhatnak más intézkedésekről is, például a halászhajók, csapdák és más piaci szereplők megfelelésének előmozdítására tervezett képzéseket és tájékoztató üléseket.
(3) Az EFCA a 768/2005/EK rendelet 14. cikkében említett, a közös alkalmazási tervekre vonatkozó éves értékeléséhez figyelembe veszi az (1) bekezdésben említett értékelő jelentéseket.
(4) A Bizottság évente egyszer összehívja a Halászati és Akvakultúraágazati Bizottságot, hogy az (1) bekezdésben említett értékelő jelentések alapján értékelje az egyedi ellenőrzési és vizsgálati program alkalmasságát, megfelelőségét és eredményességét, valamint a programnak a halászhajók, csapdák és más piaci szereplők megfelelésére gyakorolt általános hatását. A II. mellékletben meghatározott célértékek és célkitűzések ennek megfelelően felülvizsgálhatók.
14. cikk
Címzettek
Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2014. március 19-én.