NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 640/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013, pokud jde o integrovaný administrativní a kontrolní systém a o podmínky pro zamítnutí nebo odnětí plateb a správní sankce uplatňované na přímé platby, podporu na rozvoj venkova a podmíněnost
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (1), a zejména na čl. 63 odst. 4, čl. 64 odst. 6, čl. 72 odst. 5, článek 76, čl. 77 odst. 7, čl. 93 odst. 4, čl. 101 odst. 1 a článek 120 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízením (EU) č. 1306/2013 se mimo jiné zrušuje a nahrazuje nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 (2). Nařízením (EU) č. 1306/2013 se Komisi svěřuje pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci a prováděcí akty. V zájmu zajištění hladkého fungování systému v novém právním rámci musí být prostřednictvím těchto aktů přijata některá pravidla. Tyto akty by měly nahradit zejména pravidla stanovená v nařízení Komise (ES) č. 1122/2009 (3).
(2)
Zejména by měla být stanovena pravidla, která by doplňovala některé jiné než podstatné prvky nařízení (EU) č. 1306/2013, pokud jde o fungování integrovaného administrativního a kontrolního systému (dále jen „integrovaný systém“), lhůty pro podání žádostí o podporu nebo žádostí o platbu, podmínky pro částečné či úplné zamítnutí podpory nebo pro částečné či úplné odnětí neoprávněné podpory a stanovení správních sankcí, které mají řešit případy nesouladu spojené s podmínkami pro získání podpory v rámci režimů zavedených nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013 (4) a s podmínkami pro získání podpory v rámci opatření pro rozvoj venkova zavedených nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 (5), a pravidla pro zachování stálých pastvin a výpočet správních sankcí, pokud jde o povinnosti v oblasti podmíněnosti.
(3)
Kromě definic stanovených v nařízeních (EU) č. 1305/2013 a (EU) č. 1307/2013 je nutno zavést doplňující definice pro zajištění harmonizovaného provádění integrovaného systému. Kromě toho je nutné vymezit některé pojmy, které se vztahují na pravidla podmíněnosti.
(4)
Ukládání správních sankcí a zamítnutí či odnětí podpory stanovené v tomto nařízení by nemělo bránit členským státům v uplatňování sankcí podle vnitrostátního trestního práva, jestliže tak vnitrostátní právní předpisy stanoví.
(5)
Ustanovení čl. 2 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013 definuje některé případy vyšší moci a mimořádných okolností, které musí členské státy uznat. Měla by být stanovena doplňující pravidla, která členským státům umožní uznat případy vyšší moci a mimořádných okolností ve vztahu k přímým platbám, podpoře na rozvoj venkova a podmíněnosti. Měla by být stanovena lhůta, v níž musí příjemce tyto případy oznámit.
(6)
Je rovněž třeba stanovit doplňující pravidla k systému identifikace zemědělských pozemků, který mají spravovat členské státy v souladu s článkem 70 nařízení (EU) č. 1306/2013. Podle tohoto ustanovení se má využívat postupů počítačového zeměpisného informačního systému (GIS). Je nutné vyjasnit, jaké základní požadavky a kvalitativní cíle má systém splňovat a jaké konkrétní informace mají být v systému GIS dostupné, aby byly zajištěny účinné správní křížové kontroly. Systém evidence půdy by proto měl být pravidelně aktualizován, aby se vyloučily zjevně nezpůsobilé prvky a oblasti. Aby se však předešlo nestabilitě systému, měla by být členským státům zajištěna pružnost, pokud jde o malé změny v maximální způsobilé ploše z důvodu nejistoty při vyhodnocování fotografií, způsobené mimo jiné tvarem a stavem referenčních pozemků.
(7)
Aby mohly členské státy proaktivně zjistit možné nedostatky v systému a v případě potřeby přijmout nápravná opatření, měla by být kvalita systému identifikace zemědělských pozemků každoročně posuzována.
(8)
Pro zajištění řádného provádění režimu základní platby a souvisejících plateb uvedených v hlavě III nařízení (EU) č. 1307/2013 by členské státy měly vytvořit systém identifikace a evidence platebních nároků, který zajistí vysledovatelnost platebních nároků a který umožní mimo jiné křížovou kontrolu mezi plochami ohlášenými pro účely režimu základní platby a platebními nároky každého zemědělce a mezi různými platebními nároky jako takovými.
(9)
S cílem umožnit účinnou kontrolu a zabránit tomu, aby nebylo předloženo několik žádostí o podporu u různých platebních agentur v jednom členském státě, by členské státy měly vytvořit jednotný systém identifikace zemědělců předkládajících žádosti o podporu v rámci integrovaného systému.
(10)
Praxe ukázala, že některé krajinné prvky polí, zejména živé ploty, příkopy a kamenné zídky, by se měly považovat za součást ploch, na něž lze poskytnout přímé platby na plochu. Je nezbytné vymezit přípustnou šířku krajinných prvků na poli. S ohledem na zvláštní potřeby ochrany životního prostředí je vhodné členským státům zajistit určitou pružnost, pokud jde o limity, jež byly zohledněny při stanovení regionálních výnosů pro účely dřívějších plateb na plochu v případě plodin. Členské státy by však měly mít možnost uplatnit odlišnou metodu na trvalé travní porosty s rozptýlenými krajinnými prvky a stromy, jestliže se tato možnost nepoužije.
(11)
Vzhledem ke svému významu pro udržitelné zemědělství by krajinné prvky, na něž se vztahují požadavky a standardy uvedené v příloze II nařízení (EU) č. 1306/2013 a které jsou součástí celkové plochy zemědělského pozemku, měly být považovány za způsobilé.
(12)
Pokud jde o zemědělské pozemky, na nichž se nachází orná půda nebo trvalé travní porosty se stromy, měly by být stanoveny podmínky pro výskyt stromů na uvedených plochách a jejich vliv na způsobilost těchto ploch. V zájmu právní jistoty by měla být stanovena maximální hustota stromů, kterou vymezí členské státy na základě tradičních pěstitelských postupů, přírodních podmínek a důvodů souvisejících s ochranou životního prostředí.
(13)
Z důvodu zjednodušení a ve prospěch pozorovatelnosti a kontrolovatelnosti přímých plateb by mělo být členským státům umožněno uplatňovat poměrný systém s cílem stanovit způsobilou plochu trvalých travních porostů s rozptýlenými nezpůsobilými prvky, jako jsou krajinné prvky a stromy odlišné od krajinných prvků, na něž se vztahují požadavky a standardy uvedené v příloze II nařízení (EU) č. 1306/2013. Způsobilá plocha se určí pro každý referenční pozemek podle předem stanovených prahových hodnot uplatňovaných na úrovni typů homogenního krajinného pokryvu. Za součást způsobilé plochy je možné považovat rozptýlené prvky pokrývající určitý procentní podíl referenčního pozemku. Mělo by se proto stanovit, že není nutné provádět odpočty u plochy s rozptýlenými prvky v první kategorii představující nejnižší procentní podíl nezpůsobilé plochy.
(14)
Měla by být stanovena pravidla pro řešení situací, kdy nejzazší datum pro podání různých žádostí, dokladů nebo změn připadá na státní svátek, sobotu nebo neděli.
(15)
Dodržování lhůt pro podávání žádostí o podporu, žádostí o platbu nebo jiných prohlášení, pro změnu žádostí o podporu na plochu nebo žádostí o platbu a pro jakékoli podklady nebo smlouvy je nezbytné pro to, aby vnitrostátní orgány mohly plánovat a následně provádět účinné kontroly správnosti žádostí o podporu, žádostí o platbu nebo jiných dokladů. Proto by měla být stanovena pravidla týkající se lhůt, v jakých lze přijímat opožděná podání. S cílem přimět příjemce k dodržování těchto lhůt by mělo být v případě opožděného podání uplatněno odrazující snížení plateb, nebylo-li zpoždění způsobeno zásahem vyšší mocí nebo mimořádnými okolnostmi.
(16)
Skutečnost, že příjemci podají žádosti o přiznání platebních nároků, popřípadě o zvýšení hodnoty platebních nároků včas, je nezbytná k tomu, aby členské státy mohly platební nároky stanovit ve vymezené lhůtě. Opožděné podání uvedených žádostí by proto mělo být povoleno pouze ve stejné dodatečné lhůtě jako u opožděného podání jakékoli žádosti o podporu. Mělo by být také uplatněno odrazující snížení plateb, nebylo-li zpoždění způsobeno zásahem vyšší moci nebo mimořádnými okolnostmi.
(17)
Příjemcům, kteří příslušné vnitrostátní orgány kdykoli upozorní na chyby v žádostech o podporu nebo žádostech o platbu, by neměly být uloženy žádné správní sankce, a to bez ohledu na důvod nesouladu, pokud daný příjemce již nebyl vyrozuměn o záměru příslušného orgánu provést kontrolu na místě nebo již nebyl příslušným orgánem upozorněn na nesoulad v žádosti o podporu nebo žádosti o platbu.
(18)
Měla by být stanovena doplňková pravidla umožňující stanovit základ pro výpočet režimů podpory na plochu a opatření podpory na plochu a základ pro výpočet dobrovolné podpory vázané na produkci poskytované na základě žádostí o podporu na hospodářská zvířata v rámci režimů podpory na zvířata nebo výpočet podpory na rozvoj venkova poskytované na základě žádostí o platbu v rámci opatření podpory na zvířata.
(19)
Správní sankce by měly být stanoveny s ohledem na zásadu, že mají být odrazující a přiměřené, a na zvláštní problémy spojené s případy vyšší moci a mimořádnými okolnostmi. Správní sankce by měly být odstupňovány podle závažnosti zjištěného nesouladu a měly by zahrnovat i úplné vyloučení z jednoho nebo několika režimů podpory na plochu či opatření podpory na plochu na konkrétní období. Měly by zohledňovat zvláštnosti různých režimů podpory nebo opatření podpory, pokud jde o kritéria způsobilosti, závazky a další povinnosti, nebo možnost, že příjemce nemusí vykázat všechny své plochy s cílem uměle navodit stav, na jehož základě bude osvobozen od plnění ekologických povinností. Správní sankce stanovené tímto nařízením by měly být považovány za takové, jež dostatečně odrazují od úmyslného nesouladu.
(20)
S cílem umožnit členským státům efektivní provádění kontrol, zejména s ohledem na kontroly dodržování povinností v oblasti podmíněnosti, je třeba stanovit povinnost, aby příjemci ohlašovali v souladu s čl. 72 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1306/2013 veškeré plochy, které mají k dispozici, bez ohledu na to, zda na ně žádají, nebo nežádají o podporu.
(21)
Za účelem zjištění způsobilých ploch a pro potřeby výpočtu příslušného snížení plateb je nutné vymezit plochy patřící do stejné skupiny plodin. Jestliže je plocha ohlášena pro účely získání podpory v rámci více než jednoho režimu nebo opatření podpory, měla by se vzít v úvahu několikrát. Za účelem ekologizace je však třeba mezi jednotlivými skupinami plodin rozlišovat.
(22)
Pro platbu podpory v rámci režimu základní platby je nutné, aby se počet platebních nároků rovnal počtu způsobilých hektarů. Pro účely tohoto režimu je proto vhodné stanovit, že v případě rozdílu mezi počtem ohlášených platebních nároků a ohlášenou plochou by se platba měla vypočítat na základě nižšího údaje. S cílem předejít tomu, aby výpočty vycházely z neexistujících nároků, by mělo být stanoveno, že počet platebních nároků použitých pro výpočet nesmí být vyšší než počet platebních nároků, které má příjemce k dispozici.
(23)
U žádostí o podporu nebo platbu na plochu se nesoulad obvykle týká části ploch. Ohlášení větší plochy jednoho pozemku lze proto vyrovnat ohlášením menší plochy jiných pozemků se stejnou skupinou plodin. V rámci určité míry tolerance by mělo být stanoveno, že správní sankce se uplatní teprve poté, co je tato míra překročena.
(24)
Dále je třeba uvést, že u žádostí o podporu nebo žádosti o platbu na plochu jsou rozdíly mezi celkovou plochou ohlášenou v žádosti o podporu nebo žádosti o platbu a celkovou zjištěnou způsobilou plochou často nevýznamné. S cílem předejít velkému počtu drobných úprav žádostí by mělo být stanoveno, že žádosti o podporu nebo žádosti o platbu nemusí být upraveny podle zjištěné plochy, dokud není překročena určitá úroveň rozdílu.
(25)
S ohledem na zvláštní prvky režimu podpory na bavlnu by měla být v souvislosti s tímto režimem zavedena zvláštní ustanovení o správních sankcích.
(26)
Správní sankce by měly být v případě úmyslného nebo nedbalostního nesouladu s požadavky na způsobilost stanoveny s ohledem na zásadu, že mají být odrazující a přiměřené, v případech, kdy příjemce, který podává žádost v rámci režimu pro mladé zemědělce, neplní své povinnosti.
(27)
Správní sankce pro režimy podpory na zvířata a opatření podpory na zvířata by měly být stanoveny s ohledem na zásadu, že mají být odrazující a přiměřené, a na zvláštní problémy související s přírodními okolnostmi. Správní sankce by měly být odstupňovány podle závažnosti zjištěného nesouladu a měly by zahrnovat i úplné vyloučení z jednoho nebo několika režimů či opatření podpory na konkrétní období. Pokud jde o kritéria způsobilosti, měla by zohledňovat zvláštnosti jednotlivých režimů podpory nebo opatření podpory. Správní sankce podle tohoto nařízení by měly být stanoveny na dostatečně odrazující úrovni, aby se zabránilo úmyslnému ohlašování větší plochy.
(28)
V případě žádostí o podporu podaných v rámci režimů podpory na zvířata nebo v případě žádostí o platbu podaných v rámci opatření podpory na zvířata vede nesoulad k tomu, že podporu na dotyčné zvíře poskytnout nelze. Mělo by být stanoveno, že se snížení uplatní již od prvního zvířete, u něhož byl zjištěn nesoulad, správní sankce by však měla být bez ohledu na míru snížení méně přísná, pokud se nesoulad týká nejvýše tří zvířat. Ve všech ostatních případech by přísnost správní sankce měla záviset na procentním podílu zvířat, u nichž byl zjištěn nesoulad.
(29)
Obecně platí, že členské státy by měly přijmout veškerá další opatření nezbytná k zajištění řádného fungování integrovaného systému. Členské státy by měly mít možnost ukládat v případě potřeby dodatečné vnitrostátní sankce.
(30)
Možnost provádět opravy, aniž by to vedlo k uplatnění správní sankce stanovené v případě žádosti o podporu a žádosti o platbu, by se měla vztahovat i na chybné údaje obsažené v počítačové databázi ohledně ohlášených kusů skotu, u nichž tento nesoulad představuje porušení kritéria způsobilosti, pokud daný příjemce již nebyl vyrozuměn o záměru příslušného orgánu provést kontrolu na místě nebo již nebyl příslušným orgánem upozorněn na nesoulad v žádosti o podporu nebo žádosti o platbu.
(31)
Zamítnutí a odnětí podpory a správní sankce v souvislosti s opatřeními na podporu rozvoje venkova by měly být stanoveny s ohledem na zásadu, že mají být odrazující a přiměřené. Zamítnutí a odnětí podpory by mělo být odstupňováno podle závažnosti, rozsahu, trvání a opakování zjištěného nesouladu. Pokud jde o kritéria způsobilosti, závazky a jiné povinnosti, měly by být v zamítnutí a odnětí podpory a ve správních sankcích zohledněny zvláštnosti jednotlivých opatření podpory. V případě závažného nesouladu nebo v případě, kdy příjemce poskytl za účelem získání podpory nepravdivé důkazy, by měla být podpora zamítnuta a měla by být uložena správní sankce. Správní sankce by měly zahrnovat i úplné vyloučení z jednoho nebo několika opatření podpory nebo typů operací na konkrétní období.
(32)
U opatření na podporu rozvoje venkova by správními sankcemi neměla být dotčena možnost dočasně pozastavit podporu, jíž se týká nesoulad. Měla by být stanovena pravidla umožňující vymezit případy, kdy lze očekávat, že příjemce nesoulad odstraní v přiměřené lhůtě.
(33)
Pokud jde o roky 2015 a 2016, čl. 93 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013 stanoví, že pravidla podmíněnosti musí rovněž zahrnovat zachování stálých pastvin. V této souvislosti je nezbytné stanovit, že členské státy by měly v letech 2015 a 2016 nadále plnit své závazky podle poměru stanoveného v roce 2014.
(34)
V zájmu jasnosti a za účelem stanovení harmonizovaného základu pro posouzení nesouladu a pro výpočet a uplatňování správních sankcí v důsledku podmíněnosti je nutné upřesnit význam pojmů opakování, rozsah, závažnost a trvání nesouladu. Vedle toho je nutné vysvětlit, kdy se má za to, že k nesouladu došlo.
(35)
Pokud jde o nesoulad s povinnostmi v oblasti podmíněnosti, měly by být správní sankce stanoveny s ohledem na zásadu přiměřenosti. Měly by být uplatněny pouze v případě, že zemědělec jednal z nedbalosti nebo úmyslně, a měly by být odstupňovány podle závažnosti nesouladu.
(36)
S ohledem na povinnosti v oblasti podmíněnosti by se mělo vedle odstupňování správních sankcí podle zásady přiměřenosti stanovit, že počínaje určitým okamžikem je opakované porušení téže povinnosti v oblasti podmíněnosti po předchozím upozornění zemědělce považováno za úmyslný nesoulad.
(37)
Navíc pokud za zvláštních podmínek členský stát využije možnosti neuplatnit žádné správní sankce za nesoulad podle čl. 97 odst. 3 a čl. 99 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013, měly by být stanoveny požadavky týkající se odstranění příslušného nesouladu.
(38)
Pokud jde konkrétně o systém včasného varování uvedený v čl. 99 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013, pak v případě, že příjemce nesplní povinnost přijmout nápravná opatření, mělo by být uplatněno snížení zpětně za rok, za který byl systém včasného varování uplatněn. Při výpočtu správních sankcí by se v roce následné kontroly měla případně rovněž zohlednit skutečnost, že k předmětnému nesouladu došlo opakovaně. Aby byla příjemcům poskytnuta právní jistota, měla by být pro zpětné uplatnění správních sankcí stanovena lhůta.
(39)
Pokud jde o příjemce, kteří působí v rámci víceletých akcí zahájených na základě programů pro rozvoj venkova schválených podle nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 (6) a na které se vztahují povinnosti v oblasti podmíněnosti, mělo by být stanoveno, že za účelem snížení administrativní zátěže vnitrostátních orgánů odpovědných za kontrolu jejich souladu a zjednodušení postupů se v jejich případě uplatní nový kontrolní systém a správní sankce.
(40)
S ohledem na případy nesouladu s povinnostmi v oblasti podmíněnosti, na něž nebyly uplatněny správní sankce, jelikož se na ně vztahovalo pravidlo de minimis podle nařízení Rady (ES) č. 73/2009 (7) nebo nařízení (ES) č. 1698/2005, ale u nichž členské státy měly zajistit, aby příjemci uvedené případy nesouladu odstranili, by měla být stanovena přechodná pravidla, která zajistí soulad povinnosti provést následnou kontrolu zavedenou před vstupem nařízení (EU) č. 1306/2013 v platnost s novými pravidly, jež uvedené nařízení v tomto ohledu obsahuje.
(41)
Z důvodů jasnosti a právní jistoty by nařízení (ES) č. 1122/2009 mělo být zrušeno. Nařízení Komise (EU) č. 65/2011 by mělo být rovněž zrušeno (8).
(42)
S ohledem na čl. 119 odst. 1 druhý pododstavec nařízení (EU) č. 1306/2013 by se toto nařízení mělo vztahovat na žádosti o podporu nebo žádosti o platbu, které se týkají hospodářských roků nebo prémiových období začínajících 1. ledna 2015,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Oblast působnosti
Toto nařízení obsahuje ustanovení, která doplňují některé jiné než podstatné prvky nařízení (EU) č. 1306/2013, pokud jde o:
a)
podmínky částečného nebo celkového zamítnutí nebo odnětí podpory;
b)
určení správní sankce a stanovení zvláštní sazby, která má být uplatněna;
c)
určení případů, kdy se správní sankce neuloží;
d)
pravidla pro termíny, data a lhůty, připadá-li konečné datum pro podání žádostí či změn na státní svátek, sobotu nebo neděli;
e)
konkrétní definice potřebné pro harmonizované provádění integrovaného systému;
f)
základní rysy a technická pravidla pro systém identifikace zemědělských pozemků a identifikace příjemců;
g)
základní rysy, technická pravidla a požadavky na kvalitu systému identifikace a evidence platebních nároků;
h)
základ pro výpočet podpory, včetně pravidel týkajících se řešení některých případů, kdy způsobilé plochy zahrnují krajinné prvky nebo stromy;
i)
dodatečná pravidla pro zprostředkovatele, jako jsou útvary, subjekty a organizace, kteří jsou zapojeni do procesu poskytování podpory;
j)
zachování stálých pastvin ve vztahu k podmíněnosti;
k)
harmonizovaný základ pro výpočet správních sankcí v souvislosti s podmíněností;
l)
podmínky pro uplatnění a výpočet správních sankcí v souvislosti s podmíněností;
m)
doplnění pravidel stanovených v nařízení (EU) č. 1306/2013, která zajišťují plynulý přechod ze zrušených pravidel na pravidla nová.
Článek 2
Definice
1. Pro účely integrovaného systému uvedeného v čl. 67 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013 se použijí definice v čl. 4 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 a v čl. 67 odst. 4 nařízení (EU) č. 1306/2013.
Použijí se rovněž tyto definice:
1)
„příjemcem“ se rozumí zemědělec definovaný v čl. 4 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1307/2013 a uvedený v článku 9 uvedeného nařízení, příjemce, na kterého se vztahují povinnosti v oblasti podmíněnosti ve smyslu článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013, nebo příjemce, který získal podporu na rozvoj venkova podle čl. 2 bodu 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (9);
2)
„nesouladem“ se rozumí:
a)
v případě kritérií způsobilosti, závazků nebo jiných povinností souvisejících s podmínkami poskytování podpory podle čl. 67 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013 jakékoli nedodržení těchto kritérií způsobilosti, závazků nebo povinností, nebo
b)
v případě podmíněnosti nesoulad s povinnými požadavky na hospodaření podle právních předpisů Unie, se standardy týkajícími se dobrého zemědělského a environmentálního stavu půdy stanovenými členskými státy v souladu s článkem 94 nařízení (EU) č. 1306/2013 nebo se zachováním stálých pastvin podle čl. 93 odst. 3 uvedeného nařízení;
3)
„žádostí o podporu“ se rozumí žádost o podporu nebo o přistoupení k opatření podle nařízení (EU) č. 1305/2013;
4)
„žádostí o platbu“ se rozumí žádost příjemce o platbu od vnitrostátních orgánů podle nařízení (EU) č. 1305/2013;
5)
„jiným prohlášením“ se rozumí každé jiné prohlášení či dokument než žádost o podporu nebo žádost o platbu, který musí být předložen příjemcem nebo třetí stranou nebo musí být v jejich držení, aby byly splněny zvláštní požadavky vyplývající z některých opatření pro rozvoj venkova;
6)
„opatřeními pro rozvoj venkova v oblasti působnosti integrovaného systému“ se rozumějí opatření podpory udělená v souladu s čl. 21 odst. 1 písm. a) a b) a články 28 až 31, 33, 34 a 40 nařízení (EU) č. 1305/2013, popřípadě čl. 35 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (EU) č. 1303/2013, s výjimkou opatření uvedených v čl. 28 odst. 9 nařízení (EU) č. 1305/2013 a opatření podle čl. 21 odst. 1 písm. a) a b) uvedeného nařízení, pokud jde o náklady na zavedení;
7)
„systémem identifikace a evidence zvířat“ se rozumí systém identifikace a evidence skotu vytvořený nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1760/2000 (10) nebo systém identifikace a evidence ovcí a koz vytvořený nařízením Rady (ES) č. 21/2004 (11);
8)
„ušní značkou“ se rozumí ušní značka k individuální identifikaci skotu podle čl. 3 písm. a) a článku 4 nařízení (ES) č. 1760/2000 nebo ušní známka k individuální identifikaci ovcí a koz podle bodu A.3 přílohy nařízení (ES) č. 21/2004;
9)
„počítačovou databází zvířat“ se rozumí počítačová databáze uvedená v čl. 3 písm. b) a článku 5 nařízení (ES) č. 1760/2000 nebo ústřední evidence či počítačová databáze uvedená v čl. 3 odst. 1 písm. d) a článcích 7 a 8 nařízení (ES) č. 21/2004;
10)
„zvířecím pasem“ se rozumí zvířecí pas uvedený v čl. 3 písm. c) a článku 6 nařízení (ES) č. 1760/2000;
11)
„evidencí“ v souvislosti se zvířaty se rozumí evidence vedená chovatelem zvířat, který je uveden v čl. 3 písm. d) a článku 7 nařízení (ES) č. 1760/2000, nebo evidence uvedená v čl. 3 odst. 1 písm. b) a článku 5 nařízení (ES) č. 21/2004;
12)
„identifikačním kódem“ se rozumí identifikační kód uvedený v čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1760/2000 nebo kódy uvedené v bodě A.2 přílohy nařízení (ES) č. 21/2004;
13)
„režimem podpory na zvířata“ se rozumí opatření dobrovolné podpory vázané na produkci podle ustanovení kapitoly 1 hlavy IV nařízení (EU) č. 1307/2013, je-li roční platba, jež má být poskytnuta v rámci stanovených množstevních limitů, založena na stanoveném počtu zvířat;
14)
„opatřeními podpory na zvířata“ se rozumějí opatření nebo typy operací pro rozvoj venkova, u nichž je podpora založena na počtu zvířat nebo počtu ohlášených velkých dobytčích jednotek;
15)
„žádostí o podporu na hospodářská zvířata“ se rozumí žádost o vyplacení podpory, je-li roční platba, jež má být poskytnuta v rámci stanovených množstevních limitů, založena na stanoveném počtu zvířat v rámci dobrovolné podpory vázané na produkci podle ustanovení kapitoly 1 hlavy IV nařízení (EU) č. 1307/2013;
16)
„ohlášenými zvířaty“ se rozumějí zvířata, na něž se vztahuje žádost o podporu na hospodářská zvířata v rámci režimu podpory na zvířata nebo na něž se vztahuje žádost o platbu v souvislosti s opatřením podpory na zvířata;
17)
„zvířetem potenciálně způsobilým k získání podpory“ se rozumí zvíře, které by a priori mohlo potenciálně splnit kritéria způsobilosti pro získání podpory v rámci režimu podpory na zvířata nebo podpory v rámci opatření podpory na zvířata v daném roce podání žádosti;
18)
„zjištěným zvířetem“ se rozumí:
a)
v případě režimu podpory na zvířata zvíře, u něhož byly splněny všechny podmínky stanovené v předpisech o poskytování podpory, nebo
b)
v případě opatření podpory na zvířata zvíře identifikované prostřednictvím správních kontrol nebo kontrol na místě;
19)
„chovatelem zvířat“ se rozumí jakákoli fyzická nebo právnická osoba odpovědná za zvířata trvale nebo dočasně, a to i během přepravy nebo na trhu;
20)
„režimy podpory na plochu“ se rozumějí přímé platby na plochu ve smyslu čl. 67 odst. 4 písm. b) nařízení (EU) č. 1306/2013 s výjimkou zvláštních opatření v oblasti zemědělství ve prospěch nejvzdálenějších regionů Unie podle kapitoly IV nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 228/2013 (12) a zvláštních opatření v oblasti zemědělství ve prospěch menších ostrovů v Egejském moři podle kapitoly IV nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 229/2013 (13);
21)
„opatřeními podpory na plochu“ se rozumějí opatření nebo typy operací pro rozvoj venkova, u nichž je podpora založena na velikosti ohlášené plochy;
22)
„využitím“ v souvislosti s plochou se rozumí využití plochy z hlediska druhů plodin uvedených v čl. 44 odst. 4 nařízení (EU) č. 1307/2013 a druhů trvalých travních porostů definovaných v čl. 4 odst. 1 písm. h) uvedeného nařízení, jako stálé pastviny uvedené v čl. 45 odst. 2 písm. a) uvedeného nařízení, jako jiné plochy travních porostů, než je trvalý travní porost či stálá pastvina, jako pokrytí půdy nebo jako plochy bez plodin;
23)
„zjištěnou plochou“ se rozumí:
a)
v případě režimů podpory na plochu plocha, u níž byla splněna všechna kritéria způsobilosti nebo jiné povinnosti vztahující se k podmínkám poskytování podpory, bez ohledu na počet platebních nároků, které má příjemce k dispozici, nebo
b)
v případě opatření podpory na plochu plocha parcel nebo pozemků identifikovaná prostřednictvím správních kontrol nebo kontrol na místě;
24)
„zeměpisným informačním systémem“ (dále jen „GIS“) se rozumí technika počítačového zeměpisného informačního systému uvedeného v článku 70 nařízení (EU) č. 1306/2013;
25)
„referenčním pozemkem“ se rozumí zeměpisně vymezený prostor, který má jedinečnou identifikaci zaznamenanou v systému identifikace zemědělských pozemků uvedeném v článku 70 nařízení (EU) č. 1306/2013;
26)
„zeměpisným materiálem“ se rozumějí mapy nebo jiné dokumenty používané ke sdělování obsahových prvků systému GIS mezi žadateli o podporu a členskými státy.
2. Pro účely hlavy IV tohoto nařízení se použijí definice v hlavě VI nařízení (EU) č. 1306/2013.
Kromě toho se „standardy“ rozumí některý ze standardů stanovených členskými státy v souladu s článkem 94 nařízení (EU) č. 1306/2013, jakož i povinnosti týkající se stálých pastvin stanovené v čl. 93 odst. 3 uvedeného nařízení.
Článek 3
Uplatnění sankcí podle trestního práva
Ukládáním správních sankcí a zamítnutím či odnětím podpory stanoveným v tomto nařízení není dotčeno uplatňování sankcí podle trestního práva, jestliže tak vnitrostátní právní předpisy stanoví.
Článek 4
Vyšší moc a mimořádné okolnosti
1. Pokud jde o přímé platby, pak v případě, že příjemce nemohl jednat v souladu s kritérii způsobilosti nebo jinými povinnostmi v důsledku zásahu vyšší moci nebo mimořádných okolností, neztrácí nárok na podporu na plochu nebo zvířata, na něž bylo možné poskytnout podporu v době, kdy k zásahu vyšší moci nebo k mimořádným okolnostem došlo.
Pokud jde o opatření na podporu rozvoje venkova podle článků 28, 29, 33 a 34 nařízení (EU) č. 1305/2013, pak v případě, že příjemce nemohl splnit závazek v důsledku zásahu vyšší moci nebo mimořádných okolností, je příslušná platba odňata úměrně za roky, ve kterých k zásahu vyšší moci nebo k mimořádným okolnostem došlo. Odnětí se vztahuje pouze na ty části závazku, u nichž nedošlo k vícenákladům nebo ztrátě příjmu před zásahem vyšší moci nebo mimořádnými okolnostmi. Na kritéria způsobilosti ani jiné povinnosti se odnětí nevztahuje a neuplatní se žádná správní sankce.
Pokud jde o jiná opatření na podporu rozvoje venkova, členské státy v případě zásahu vyšší moci nebo mimořádných okolností nepožadují částečnou ani úplnou náhradu podpory. V případě víceletých závazků nebo plateb se náhrada podpory získané v předchozích letech nepožaduje, přičemž závazky jsou nadále plněny a platby prováděny v následujících letech v souladu s původní délkou jejich platnosti.
Je-li nesouladem způsobeným zásahem vyšší moci nebo mimořádnými okolnostmi dotčena podmíněnost, neuplatní se odpovídající správní sankce podle čl. 91 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013.
2. Případy vyšší moci a mimořádných okolností se písemně oznamují příslušnému orgánu spolu s příslušnými důkazy, jež tento orgán uzná za vhodné, do patnácti pracovních dnů ode dne, kdy je tak příjemce nebo osoba jím pověřená s to učinit.
HLAVA II
INTEGROVANÝ ADMINISTRATIVNÍ A KONTROLNÍ SYSTÉM
KAPITOLA I
SYSTÉMOVÉ POŽADAVKY
Článek 5
Identifikace zemědělských pozemků
1. Systém identifikace zemědělských pozemků uvedený v článku 70 nařízení (EU) č. 1306/2013 funguje na úrovni referenčních pozemků. Referenční pozemek obsahuje jednotku půdy, která představuje zemědělskou plochu definovanou v čl. 4 odst. 1 písm. e) nařízení (EU) č. 1307/2013. V případě potřeby může referenční pozemek zahrnovat také plochy podle čl. 32 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 1307/2013 a zemědělskou půdu podle čl. 28 odst. 2 nařízení (EU) č. 1305/2013.
Členské státy vymezí referenční pozemky takovým způsobem, aby byly měřitelné, umožňovaly jedinečnou a jednoznačnou lokalizaci zemědělských pozemků, které jsou každoročně ohlášeny, a v zásadě byly stabilní v průběhu času.
2. Členské státy rovněž zajistí, aby ohlášené zemědělské pozemky byly spolehlivě identifikovány. Zejména vyžadují, aby žádosti o podporu a žádosti o platby obsahovaly podrobné údaje nebo aby k nim byly přiloženy doklady, které určí příslušný orgán, za účelem lokalizace a změření každého zemědělského pozemku. U každého referenčního pozemku členské státy:
a)
určí maximální způsobilou plochu pro účely režimů podpory uvedených v příloze I nařízení (EU) č. 1307/2013;
b)
určí maximální způsobilou plochu pro účely opatření souvisejících s plochou podle článků 28 až 31 nařízení (EU) č. 1305/2013;
c)
lokalizují a určí rozlohu těch ploch využívaných v ekologickém zájmu uvedených v čl. 46 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013, u nichž daný členský stát rozhodl, že mají být považovány za plochy využívané v ekologickém zájmu. Pro tento účel členské státy případně použijí přepočítací nebo váhové koeficienty stanovené v příloze X nařízení (EU) č. 1307/2013;
d)
určí, zda se na ně vztahují ustanovení pro horské oblasti, oblasti, které čelí značným přírodním omezením a ostatní oblasti postižené zvláštními omezeními podle článku 32 nařízení (EU) č. 1305/2013, oblasti sítě Natura 2000, oblasti, na které se vztahuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES (14), zemědělskou půdu schválenou pro pěstování bavlny podle článku 57 nařízení (EU) č. 1307/2013, plochy přirozeně ponechávané ve stavu vhodném pro pastvu nebo pěstování plodin podle čl. 4 odst. 1 písm. c) bodu iii) nařízení (EU) č. 1307/2013, plochy určené členskými státy k regionálnímu nebo kolektivnímu provádění ploch využívaných v ekologickém zájmu v souladu s čl. 46 odst. 5 a 6 nařízení (EU) č. 1307/2013, plochy, které byly oznámeny Komisi v souladu s článkem 20 nařízení (EU) č. 1307/2013, oblasti pokryté trvalými travními porosty, které jsou environmentálně citlivé v oblastech, na které se vztahují směrnice Rady 92/43/EHS (15) nebo směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES (16), a další citlivé oblasti podle čl. 45 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 nebo oblasti určené členskými státy v souladu s článkem 48 uvedeného nařízení.
3. Členské státy zajistí, aby maximální způsobilá plocha připadající na referenční pozemek podle odstavce 2 písm. a) byla správně vyčíslena s maximálním tolerančním rozpětím 2 % s přihlédnutím k tvaru a stavu referenčních pozemků.
4. V případě opatření podle čl. 21 odst. 1 písm. a) a článků 30 a 34 nařízení (EU) č. 1305/2013 mohou členské státy zavést vhodné alternativní systémy za účelem jednoznačného určení pozemků, na které se poskytuje podpora, pokud je plocha pokrytá lesy.
5. GIS funguje na základě vnitrostátního souřadnicového referenčního systému definovaného ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2007/2/ES (17), který umožňuje standardizované měření a jedinečnou identifikaci zemědělských pozemků na celém území dotčeného členského státu. Pokud se používají různé souřadnicové systémy, vzájemně se vylučují a každý z nich zajišťuje spojitost mezi jednotlivými informacemi, které odkazují na totožnou polohu.
Článek 6
Posouzení kvality systému identifikace zemědělských pozemků
1. Členské státy každoročně posoudí kvalitu systému identifikace zemědělských pozemků pro účely režimu základní platby a režimu jednotné platby na plochu podle kapitoly 1 hlavy III nařízení (EU) č. 1307/2013. Posouzení shody probíhá ve dvou úrovních.
V první úrovni posuzování kvality systému identifikace zemědělských pozemků se posuzují tyto prvky:
a)
správné vyčíslení maximální způsobilé plochy;
b)
poměr a rozdělení referenčních pozemků v případě, kdy se u maximální způsobilé plochy zohledňují nezpůsobilé plochy, nebo v případě, že se zemědělská plocha nezohledňuje;
c)
výskyt referenčních pozemků s kritickými vadami.
Ve druhé úrovni se posuzují tyto prvky kvality s cílem zjistit v systému identifikace zemědělských pozemků možné nedostatky:
a)
kategorizace referenčních pozemků v případě, kdy se u maximální způsobilé plochy zohledňují nezpůsobilé plochy, nebo v případě, kdy se zemědělská plocha nezohledňuje nebo vykazuje kritickou vadu;
b)
poměr ohlášené plochy k maximální způsobilé ploše uvnitř referenčních pozemků;
c)
procentní podíl referenčních pozemků, které se během let změnily.
Pokud výsledky posouzení kvality odhalí nedostatky v systému, členský stát přijme vhodná nápravná opatření.
2. Členské státy provádějí posouzení podle odstavce 1 na základě vzorku referenčních pozemků, který jim vybere a poskytne Komise. Použijí údaje umožňující posoudit stávající situaci na místě.
3. Do 31. ledna následujícího po příslušném kalendářním roce se Komisi zasílá hodnotící zpráva, případně doplněná o nápravná opatření a časový harmonogram jejich provedení.
Článek 7
Identifikace a evidence platebních nároků
1. Systém identifikace a evidence platebních nároků stanovený v článku 71 nařízení (EU) č. 1306/2013 je elektronický rejstřík na úrovni členského státu, který zejména u křížových kontrol podle odstavce 1 uvedeného článku zaručuje efektivní sledovatelnost platebních nároků, pokud jde o tyto prvky:
a)
držitele;
b)
roční hodnoty;
c)
datum stanovení nároku;
d)
datum poslední aktivace;
e)
původ, zejména z hlediska přidělení, původní, vnitrostátní nebo regionální rezervy, jakož i koupě, nájem a dědictví;
f)
v případech použití čl. 21 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013 nároky zachované na základě uvedeného ustanovení;
g)
popřípadě regionální omezení.
2. Členské státy s více než jednou platební agenturou se mohou rozhodnout elektronický rejstřík provozovat na úrovni platební agentury. V takovém případě dotčený členský stát zajistí, aby byly jednotlivé rejstříky navzájem slučitelné.
Článek 8
Identifikace příjemců
Aniž je dotčen čl. 72 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013, zaručí jednotný systém pro zaznamenání totožnosti každého příjemce stanovený v článku 73 uvedeného nařízení jedinečnou identifikaci všech žádostí o podporu a žádostí o platbu nebo jiných ohlášení podaných stejným příjemcem.
KAPITOLA II
ZEMĚDĚLSKÉ POZEMKY S KRAJINNÝMI PRVKY A STROMY
Článek 9
Určení ploch v případě, kdy zemědělské pozemky zahrnují krajinné prvky a stromy
1. V případě regionů, v nichž jsou některé krajinné prvky, zejména živé ploty, příkopy a zídky, tradiční součástí správných zemědělských postupů pěstování plodin nebo využití půdy na zemědělské ploše, mohou členské státy rozhodnout, že odpovídající plocha se má považovat za součást způsobilé plochy zemědělského pozemku ve smyslu čl. 67 odst. 4 písm. a) nařízení (EU) č. 1306/2013, pokud nepřesáhne celkovou šířku, kterou dotčený členský stát určí. Tato šířka musí odpovídat tradiční šířce v dotčeném regionu a nesmí přesáhnout dva metry.
Pokud však členské státy před 9. prosincem 2009 Komisi oznámily šířku větší než dva metry v souladu s čl. 30 odst. 2 třetím pododstavcem nařízení Komise (ES) č. 796/2004 (18), lze stále použít tuto šířku.
První a druhý pododstavec se nevztahují na trvalé travní porosty s rozptýlenými krajinnými prvky a stromy, pokud se dotčený členský stát rozhodl používat poměrný systém podle článku 10.
2. Veškeré krajinné prvky podléhající požadavkům a standardům uvedeným v příloze II nařízení (EU) č. 1306/2013, jež tvoří součást celkové plochy zemědělského pozemku, se považují za součást způsobilé plochy tohoto zemědělského pozemku.
3. Zemědělský pozemek, který zahrnuje rozptýlené stromy, je považován za způsobilou plochu za předpokladu, že jsou splněny tyto podmínky:
a)
zemědělské činnosti se na těchto pozemcích mohou provádět podobným způsobem jako na pozemcích bez stromů na stejné ploše a
b)
počet stromů na hektar nepřesáhne maximální hustotu.
Maximální hustotu podle prvního pododstavce písm. b) vymezí členské státy na základě tradičních pěstitelských postupů, přírodních podmínek a důvodů souvisejících s ochranou životního prostředí a oznámí ji. Nepřesáhne 100 stromů na hektar. Toto omezení však neplatí ve vztahu k opatřením stanoveným v článcích 28 a 30 nařízení (EU) č. 1305/2013.
Tento odstavec se nevztahuje na rozptýlené ovocné stromy, které nesou opakovaně úrodu, na rozptýlené stromy, které mohou být spásány na trvalých travních porostech, a na trvalé travní porosty s rozptýlenými krajinnými prvky a stromy, pokud se dotčený členský stát rozhodl používat poměrný systém podle článku 10.
Článek 10
Poměrný systém pro trvalé travní porosty s krajinnými prvky a stromy
1. Pokud jde o trvalé travní porosty s rozptýlenými nezpůsobilými prvky, jako jsou krajinné prvky a stromy, mohou se členské státy rozhodnout používat pro určování způsobilé plochy v rámci referenčního pozemku poměrný systém.
Poměrný systém uvedený v prvním pododstavci tvoří různé kategorie typů homogenního krajinného pokryvu, pro které se použije stanovený koeficient snížení vycházející z procentního podílu nezpůsobilé plochy. Kategorie představující nejnižší procentní podíl nezpůsobilé plochy nepřesáhne 10 % nezpůsobilé plochy a nepoužije se na ni žádný koeficient snížení.
2. Veškeré krajinné prvky podléhající požadavkům a standardům uvedeným v příloze II nařízení (EU) č. 1306/2013, jež tvoří součást celkové plochy zemědělského pozemku, se považují za součást způsobilé plochy.
3. Tento článek se nepoužije na trvalé travní porosty s ovocnými stromy, které nesou opakovaně úrodu.
KAPITOLA III
ŽÁDOSTI O PODPORU A ŽÁDOSTI O PLATBU
Článek 11
Jednotná žádost
Jednotná žádost se vztahuje alespoň na žádost o přímé platby podle čl. 72 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013, pokud jde o režim základní platby nebo režim jednotné platby na plochu a jiné režimy podpory na plochu.
Článek 12
Odchylka od konečného data pro podání
Odchylně od čl. 5 odst. 1 nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 1182/71 (19) platí, že pokud konečné datum pro podání žádosti o podporu, žádosti o platbu či jiných prohlášení nebo pro předložení jakýchkoli podkladů či smluv nebo konečné datum pro provedení změn jednotné žádosti nebo žádosti o platbu připadá na státní svátek, sobotu nebo neděli, považuje se za konečné datum bezprostředně následující pracovní den.
První pododstavec se rovněž použije na nejzazší možné datum pro opožděné podání podle čl. 13 odst. 1 třetího pododstavce a na nejzazší možné datum pro opožděné podání podle čl. 14 druhého pododstavce v případě žádostí příjemců o přiznání nebo zvýšení platebních nároků.
Článek 13
Opožděné podání
1. S výjimkou případů vyšší moci a mimořádných okolností podle článku 4 má podání žádosti o podporu nebo žádosti o platbu podle tohoto nařízení po uplynutí konečného data pro toto podání stanoveného Komisí na základě čl. 78 písm. b) nařízení (EU) č. 1306/2013 za následek snížení částek, na které by měl příjemce nárok, kdyby žádost podal ve stanovené lhůtě, o 1 % za každý pracovní den.
Aniž jsou dotčena jakákoli konkrétní opatření, která musí členské státy přijmout s cílem zajistit včasné předkládání veškerých podkladů tak, aby bylo možné naplánovat a provést účinné kontroly, první pododstavec se použije rovněž na žádosti o podporu, doklady, smlouvy nebo jiná prohlášení, které mají být předloženy příslušnému orgánu, pokud tyto žádosti o podporu, doklady, smlouvy nebo prohlášení zakládají způsobilost pro získání dotčené podpory. V takovém případě se snížení vztahuje na částku, která je za dotčenou podporu splatná.
Přesáhne-li toto prodlení 25 kalendářních dnů, považuje se žádost za nepřípustnou a příjemci není poskytnuta žádná podpora.
2. S výjimkou případů vyšší moci a mimořádných okolností podle článku 4 platí, že pokud příjemce režimů stanovených v článcích 46 a 47 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 (20), na kterého se rovněž vztahují povinnosti v oblasti podmíněnosti v souladu s článkem 92 nařízení (EU) č. 1306/2013, nepodá formulář jednotné žádosti do uplynutí konečného data uvedeného v odst. 1 prvním pododstavci tohoto článku, uplatní se snížení částek o 1 % za každý pracovní den. Maximální snížení nepřekročí 25 %. Procentní podíl snížení se uplatní na celkovou částku plateb souvisejících s opatřeními podle článků 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013 vydělenou třemi pro účely restrukturalizace a konverze.
3. S výjimkou případů vyšší moci a mimořádných okolností podle článku 4 má podání změny jednotné žádosti nebo žádosti o platbu po uplynutí konečného data pro toto podání stanoveného Komisí na základě čl. 78 písm. b) nařízení (EU) č. 1306/2013 za následek snížení částek vztahujících se ke skutečnému využití dotčených zemědělských pozemků o 1 % za každý pracovní den.
Změny jednotné žádosti nebo žádosti o platbu jsou přípustné pouze do nejzazšího možného dne pro opožděné podání jednotné žádosti nebo žádosti o platbu uvedeného v odst. 1 třetím pododstavci. Pokud však tento den nastane dříve než konečné datum pro podání změny jednotné žádosti nebo žádosti o platbu podle prvního pododstavce tohoto odstavce nebo připadne-li na toto konečné datum, pokládají se změny jednotné žádosti nebo žádosti o platbu provedené po tomto datu za nepřípustné.
Článek 14
Opožděné podání žádosti týkající se platebních nároků
S výjimkou případů vyšší moci a mimořádných okolností podle článku 4 má podání žádosti o přiznání platebních nároků, popřípadě o zvýšení hodnoty platebních nároků po uplynutí konečného data stanoveného pro tento účel Komisí na základě čl. 78 písm. b) nařízení (EU) č. 1306/2013 za následek snížení částek, jež mají být v daném roce na platební nároky přiznané příjemci, popřípadě na zvýšení hodnoty platebních nároků přiznané příjemci vyplaceny, o 3 % za každý pracovní den.
Přesáhne-li tohoto prodlení 25 kalendářních dnů, považuje se žádost za nepřípustnou a příjemci nejsou přiznány žádné platební nároky, popřípadě mu není přiznáno žádné zvýšení hodnoty platebních nároků.
KAPITOLA IV
VÝPOČET PODPORY A SPRÁVNÍCH SANKCÍ TÝKAJÍCÍCH SE REŽIMŮ PŘÍMÝCH PLATEB A OPATŘENÍ PRO ROZVOJ VENKOVA V OBLASTI PŮSOBNOSTI INTEGROVANÉHO SYSTÉMU
ODDÍL 1
Obecná pravidla
Článek 15
Výjimky z uplatnění správních sankcí
1. Správní sankce stanovené v této kapitole se nepoužijí na tu část žádosti o podporu nebo žádosti o platbu, v jejímž případě příjemce písemně informoval příslušný orgán o tom, že daná žádost o podporu nebo žádost o platbu byla chybná nebo se stala chybnou po svém podání, za předpokladu, že příjemce již nebyl vyrozuměn o záměru příslušného orgánu provést kontrolu na místě a že ho příslušný orgán již neinformoval o nesouladu v žádosti o podporu nebo žádosti o platbu.
2. Informace poskytnuté příjemcem, na něž se odkazuje v odstavci 1, vedou k úpravě žádosti o podporu nebo žádosti o platbu podle aktuálního stavu.
Článek 16
Neohlášení všech ploch
1. Jestliže příjemce v daném roce neohlásí všechny zemědělské pozemky související s plochami uvedenými v čl. 72 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013 a rozdíl mezi celkovou plochou ohlášenou v jednotné žádosti nebo žádosti o platbu na jedné straně a ohlášenou plochou plus celkovou plochou neohlášených pozemků na druhé straně je větší než 3 % ohlášené plochy, celková částka přímých plateb na plochu nebo podpory v rámci opatření podpory na plochu splatných tomuto příjemci v daném roce se sníží až o 3 % v závislosti na závažnosti opomenutí.
Sankce vypočítaná v souladu s prvním pododstavcem se sníží o částku jakýchkoli správních sankcí uplatněných v souladu s čl. 28 odst. 2.
2. Odstavec 1 se použije rovněž na platby související s režimy stanovenými v článcích 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013, pokud se na příjemce vztahují povinnosti v oblasti podmíněnosti podle článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013. Procentní podíl snížení se uplatní na celkovou částku plateb souvisejících s opatřeními podle článků 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013 vydělenou třemi pro účely restrukturalizace a konverze.
3. Odstavec 1 se nepoužije na platby v rámci režimu pro malé zemědělce podle hlavy V nařízení (EU) č. 1307/2013.
ODDÍL 2
Režimy podpory na plochu, s výjimkou plateb na zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí, nebo opatření podpory na plochu
Článek 17
Obecné zásady
1. Pro účely tohoto oddílu se rozlišují tyto skupiny plodin:
a)
plochy ohlášené pro účely aktivace platebních nároků v rámci režimu základní platby nebo pro účely získání jednotné platby na plochu;
b)
skupina pro každou z ploch ohlášených pro účely jakéhokoli jiného režimu nebo opatření podpory na plochu, na nějž se vztahuje jiná sazba podpory nebo opatření;
c)
plochy ohlášené pod hlavičkou „jiné využití“.
2. Pokud jedna a tatáž plocha slouží jako základ pro žádost o podporu nebo žádost o platbu v rámci více než jednoho režimu nebo opatření podpory, bere se tato plocha v úvahu pro každý z těchto režimů nebo opatření podpory samostatně.
Článek 18
Základ pro výpočet plateb na plochu
1. S ohledem na žádosti o podporu v rámci režimu základní platby, režimu pro malé zemědělce, redistributivní platby, platby na oblasti s přírodními omezeními, popřípadě režimu pro mladé zemědělce, a pokud členské státy uplatňují režim základní platby, platí, že:
a)
je-li počet ohlášených platebních nároků vyšší než počet platebních nároků, které má příjemce k dispozici, sníží se počet ohlášených platebních nároků na počet platebních nároků, které má příjemce k dispozici;
b)
v případě rozdílu mezi počtem ohlášených platebních nároků a ohlášenou plochou se ohlášená plocha upraví na nižší údaj.
Tento odstavec se nepoužije v prvním roce přiznávání platebních nároků.
2. Pokud jde o platby pro mladé zemědělce a pokud si členský stát zvolí způsob platby stanovený v čl. 50 odst. 6, 7 a 8 nařízení (EU) č. 1307/2013, pak je-li plocha ohlášená v rámci režimu základní platby nebo režimu jednotné platby na plochu větší než limit stanovený členským státem v souladu s čl. 50 odst. 9 uvedeného nařízení, sníží se ohlášená plocha na daný limit.
3. Pokud jde o redistributivní platbu, pak je-li je plocha ohlášená v rámci režimu základní platby nebo režimu jednotné platby na plochu větší než limity stanovené členským státem v souladu s čl. 41 odst. 4 nařízení (EU) č. 1307/2013, sníží se ohlášená plocha na daný limit.
4. Pokud jde o platbu na oblasti s přírodními omezeními a pokud si členský stát zvolí způsob platby stanovený v čl. 48 odst. 4 nařízení (EU) č. 1307/2013, pak je-li plocha ohlášená v rámci režimu základní platby nebo režimu jednotné platby na plochu větší než maximální počet hektarů stanovený členským státem, sníží se ohlášená plocha na daný limit.
5. Pokud jde o žádosti o podporu nebo žádosti o platbu v rámci režimů nebo opatření podpory na plochu, pak je-li zjištěná plocha skupiny plodin větší než plocha, která byla ohlášena v žádosti o podporu, použije se pro výpočet podpory ohlášená plocha.
6. Aniž jsou dotčeny správní sankce v souladu s článkem 19, platí, že u žádostí o podporu nebo žádostí o platbu v rámci režimů nebo opatření podpory na plochu se v případě, že je ohlášená plocha větší než plocha, která byla zjištěna pro skupinu plodin podle čl. 17 odst. 1, podpora vypočítá na základě plochy zjištěné pro danou skupinu plodin.
Nicméně aniž je dotčen článek 60 nařízení (EU) č. 1306/2013, v případě, že rozdíl mezi celkovou zjištěnou plochou a celkovou plochou ohlášenou pro účely platby v rámci režimů přímé podpory stanovených v hlavách III, IV a V nařízení (EU) č. 1307/2013 nebo velikost celkové plochy ohlášená pro účely platby v rámci opatření podpory na plochu činí 0,1 ha nebo méně, se zjištěná plocha stanoví jako plocha rovnající se ohlášené ploše. Při tomto výpočtu se berou v úvahu pouze ohlášení větší plochy na úrovni skupiny plodin podle čl. 17 odst. 1.
Druhý pododstavec se nepoužije, činí-li rozdíl více než 20 % celkové plochy ohlášené pro platby.
7. Pro účely výpočtu podpory v rámci režimu základní platby se bere v úvahu průměr hodnot jednotlivých platebních nároků souvisejících s odpovídající ohlášenou plochou.
Článek 19
Správní sankce v případě ohlášení větší plochy
1. Pokud je v případě skupiny plodin podle čl. 17 odst. 1 plocha ohlášená pro účely jakéhokoli režimu nebo opatření podpory na plochu vyšší než plocha zjištěná podle článku 18, vypočítá se podpora na základě zjištěné plochy snížené o dvojnásobek zjištěného rozdílu, je-li tento rozdíl vyšší než 3 % nebo dva hektary, ale není vyšší než 20 % zjištěné plochy.
Pokud rozdíl přesahuje 20 % zjištěné plochy, nelze na danou skupinu plodin podporu na plochu poskytnout.
2. Pokud rozdíl přesahuje 50 %, nelze na danou skupinu plodin podporu na plochu poskytnout. Příjemce musí navíc uhradit další sankci rovnající se výši podpory, která odpovídá rozdílu mezi ohlášenou plochou a plochou zjištěnou podle článku 18.
3. Pokud v průběhu tří kalendářních let následujících po kalendářním roce, ve kterém bylo zjištěno, že částku vypočítanou podle odstavců 1 a 2 nebude možné plně vyrovnat v souladu s pravidly stanovenými Komisí na základě čl. 57 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013, nevyrovnaný zůstatek se zruší.
Článek 20
Správní sankce související se zvláštní podporou na bavlnu
Aniž jsou dotčeny správní sankce, které se uplatňují podle článku 19 tohoto nařízení, platí, že v případě zjištění, že příjemce nedodržuje povinnosti plynoucí z čl. 61 odst. 1 a 2 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014 (21), ztratí příjemce právo na zvýšení podpory stanovené v čl. 60 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013. Kromě toho se podpora na bavlnu poskytovaná na způsobilý hektar podle článku 57 nařízení (EU) č. 1307/2013 sníží o částku rovnající se zvýšení, na něž by měl příjemce jinak nárok podle čl. 60 odst. 2 uvedeného nařízení.
Článek 21
Jiné správní sankce než za ohlášení větší plochy související s platbami pro mladé zemědělce podle kapitoly V hlavy III nařízení (EU) č. 1307/2013
1. Aniž jsou dotčeny správní sankce uplatňované v souladu s článkem 19, platí, že v případě zjištění, že příjemce neplní povinnosti stanovené v čl. 50 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013 a článku 49 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014, se podpora pro mladé zemědělce nevyplatí nebo v plné výši odejme. Pokud se navíc zjistí, že příjemce poskytl pro účely prokázání plnění povinností nepravdivé důkazy, použije se sankce ve výši 20 % částky, na kterou příjemce má nebo by jinak měl nárok jako na platbu pro mladé zemědělce podle čl. 50 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013.
2. Pokud v průběhu tří kalendářních let následujících po kalendářním roce, ve kterém bylo zjištěno, že částku neoprávněných plateb a správních sankcí uvedených v odstavci 1 nebude možné plně vyrovnat v souladu s pravidly stanovenými Komisí na základě čl. 57 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013, nevyrovnaný zůstatek se zruší.
ODDÍL 3
Platby na zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí
Článek 22
Obecné zásady
1. Pro účely tohoto oddílu se rozlišují tyto skupiny plodin:
a)
každá skupina ploch ohlášených jako plochy s některou plodinou podle čl. 44 odst. 4 nařízení (EU) č. 1307/2013;
b)
plochy, které jsou ohlášeny jako trvalé travní porosty a jsou environmentálně citlivé podle čl. 45 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013;
c)
jiné plochy ohlášené jako trvalé travní porosty, než jaké jsou uvedeny v písmeni b), a
d)
plochy ohlášené jako plochy využívané v ekologickém zájmu podle čl. 46 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013.
2. Je-li tatáž plocha ohlášena pro více než jednu skupinu plodin, bere se tato plocha v úvahu pro každou z těchto skupin zvlášť.
Článek 23
Základ pro výpočet platby na zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí s ohledem na způsobilé hektary ohlášené v rámci režimu základní platby nebo režimu jednotné platby na plochu
1. Pokud členský stát používá režim základní platby, platí, že:
a)
je-li počet ohlášených platebních nároků vyšší než počet platebních nároků, které má příjemce k dispozici, sníží se počet ohlášených platebních nároků na počet platebních nároků, které má příjemce k dispozici;
b)
v případě rozdílu mezi počtem ohlášených platebních nároků a ohlášenou plochou se ohlášená plocha upraví na nižší údaj.
2. Aniž jsou dotčeny správní sankce uplatňované v souladu s článkem 28, platí, že je-li plocha ohlášená v jednotné žádosti o základní platbu nebo jednotnou platbu na plochu větší než zjištěná plocha, použije se pro výpočet ekologické platby na zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí (dále jen „ekologická platba“) zjištěná plocha.
Je-li však plocha zjištěná pro účely režimu základní platby nebo režimu jednotné platby na plochu větší než plocha ohlášená v žádosti o podporu, použije se k výpočtu ekologické platby ohlášená plocha.
Článek 24
Snížení ekologické platby v případě nesouladu s požadavky na diverzifikaci plodin
1. Jestliže je v článku 44 nařízení (EU) č. 1307/2013 stanoveno, že se hlavní plodina nesmí pěstovat na více než 75 % celkové plochy orné půdy, avšak plocha, která byla zjištěna pro hlavní skupinu plodin, pokrývá více než 75 %, sníží se plocha, která má být použita k výpočtu ekologické platby podle článku 23 tohoto nařízení, o 50 % celkové zjištěné plochy orné půdy vynásobené poměrem rozdílu.
Poměrem rozdílu uvedeným v prvním pododstavci se rozumí podíl plochy s hlavní skupinou plodin převyšující 75 % celkové zjištěné plochy orné půdy na celkové ploše vyžadované pro ostatní skupiny plodin.
2. Jestliže je v článku 44 nařízení (EU) č. 1307/2013 stanoveno, že dvě hlavní plodiny se nesmějí pěstovat na více než 95 % celkové zjištěné plochy orné půdy, avšak plocha, která byla zjištěna pro dvě hlavní skupiny plodin, pokrývá více než 95 %, sníží se plocha, která má být použita k výpočtu ekologické platby podle článku 23 tohoto nařízení, o 50 % celkové zjištěné plochy orné půdy vynásobené poměrem rozdílu.
Poměrem rozdílu uvedeným v prvním pododstavci se rozumí podíl plochy s dvěma hlavními skupinami plodin převyšující 95 % celkové zjištěné plochy orné půdy na celkové ploše vyžadované pro ostatní skupiny plodin.
3. Jestliže je v článku 44 nařízení (EU) č. 1307/2013 stanoveno, že hlavní plodina se nesmí pěstovat na více než 75 % celkové zjištěné plochy orné půdy a dvě hlavní plodiny nesmějí pokrývat více než 95 %, avšak plocha, která byla zjištěna pro hlavní skupiny plodin, pokrývá více než 75 % a plocha, která byla zjištěna pro dvě hlavní skupiny plodin, pokrývá více než 95 %, sníží se plocha, která má být použita k výpočtu ekologické platby podle článku 23 tohoto nařízení, o 50 % celkové zjištěné plochy orné půdy vynásobené poměrem rozdílu.
Poměrem rozdílu uvedeným v prvním pododstavci se rozumí součet poměrů rozdílu vypočítaných podle odstavce 1 a 2. Hodnota tohoto poměru však nesmí být vyšší než 1.
4. Zjistí-li se, že příjemce po dobu tří let jedná v nesouladu s požadavky na diverzifikaci plodin popsanými v tomto článku, představuje plocha, o niž má být snížena plocha, která má být použita k výpočtu ekologické platby, v souladu s odstavci 1, 2 a 3 na následující roky, celkovou zjištěnou plochu orné půdy vynásobenou poměrem rozdílu.
Článek 25
Snížení ekologické platby v případě nesouladu s požadavky na trvalé travní porosty
1. Je-li zjištěn nesoulad s čl. 45 odst. 1 třetím pododstavcem nařízení (EU) č. 1307/2013, plocha, která má být použita k výpočtu ekologické platby podle článku 23 tohoto nařízení, se sníží o plochu, u níž byl zjištěn nesoulad s požadavky čl. 45 odst. 1 třetího pododstavce nařízení (EU) č. 1307/2013.
2. Je-li zjištěn nesoulad s povinnostmi uvedenými v článku 44 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014, plocha, která má být použita pro výpočet ekologické platby podle článku 23 tohoto nařízení, se sníží o plochu, u níž byl zjištěn nesoulad s povinnostmi uvedenými v článku 44 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014.
3. Má se za to, že nesoulad je „zjištěn“, je-li prokázán v důsledku některého druhu kontrol provedených podle článku 74 nařízení (EU) č. 1306/2013 nebo je-li na něj jakýmkoli jiným způsobem upozorněn příslušný kontrolní orgán nebo platební agentura.
Článek 26
Snížení ekologické platby v případě nesouladu s požadavky na plochu využívanou v ekologickém zájmu
1. Plocha využívaná v ekologickém zájmu požadovaná podle čl. 46 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 (dále jen „požadovaná plocha využívaná v ekologickém zájmu“) se vypočítá na základě celkové zjištěné plochy orné půdy, která případně podle čl. 46 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013 zahrnuje zjištěné plochy uvedené v čl. 46 odst. 2 prvním pododstavci písm. c), d), g) a h) uvedeného nařízení.
2. Jestliže je požadovaná plocha využívaná v ekologickém zájmu větší než plocha využívaná v ekologickém zájmu zjištěná s přihlédnutím k váhovým koeficientům ploch využívaných v ekologickém zájmu podle čl. 46 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013, pak se plocha, která má být použita k výpočtu ekologické platby podle článku 23 tohoto nařízení, sníží o 50 % celkové zjištěné plochy orné půdy, která případně podle čl. 46 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013 zahrnuje zjištěné plochy uvedené v čl. 46 odst. 2 prvním pododstavci písm. c), d), g) a h) uvedeného nařízení, vynásobené poměrem rozdílu.
Poměrem rozdílu uvedeným v prvním pododstavci se rozumí podíl rozdílu mezi požadovanou plochou využívanou v ekologickém zájmu a zjištěnou plochou využívanou v ekologickém zájmu na požadované ploše využívané v ekologickém zájmu.
3. Zjistí-li se, že příjemce po dobu tří let jedná v nesouladu s požadavky na plochu využívanou v ekologickém zájmu popsanými v tomto článku, představuje plocha, o niž má být snížena plocha, která má být použita k výpočtu ekologické platby, v souladu s odstavcem 2 na následující roky, celkovou zjištěnou plochu orné půdy, která případně podle čl. 46 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013 zahrnuje zjištěné plochy uvedené v čl. 46 odst. 2 prvním pododstavci písm. c), d), g) a h) uvedeného nařízení, vynásobenou poměrem rozdílu.
Článek 27
Maximální snížení ekologické platby
1. Součet snížení vypočítaných podle článků 24 a 26 vyjádřený v hektarech nesmí být vyšší než celkový zjištěný počet hektarů orné půdy, která případně podle čl. 46 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013 zahrnuje zjištěné plochy uvedené v čl. 46 odst. 2 prvním pododstavci písm. c), d), g) a h) uvedeného nařízení.
2. Aniž jsou dotčeny správní sankce uplatňované v souladu s článkem 28, nesmí být celkové snížení vypočítané podle článků 24 až 26 vyšší než ekologická platba vypočítaná podle článku 23.
Článek 28
Správní sankce související s ekologickou platbou
1. Jestliže se plocha, která má být použita pro výpočet ekologické platby podle článku 23, liší od plochy, která má být použita pro výpočet ekologické platby po uplatnění článků 24 až 27, vypočítá se ekologická platba z této druhé plochy snížené o dvojnásobek zjištěného rozdílu, pokud tento rozdíl představuje více než 3 % nebo dva hektary, ale ne více než 20 % plochy, která má být pro výpočet ekologické platby po uplatnění článků 24 až 27 použita.
Pokud je rozdíl větší než 20 %, neposkytne se žádná podpora.
Pokud je rozdíl větší než 50 %, neposkytne se žádná podpora. Příjemce musí navíc uhradit další sankci rovnající se výši podpory, která odpovídá rozdílu mezi plochou, jež má být použita pro výpočet ekologické platby podle článku 23, a plochou, jež má být pro výpočet ekologické platby použita po uplatnění článků 24 až 27.
2. Jestliže zemědělec neohlásí všechny své plochy orné půdy, v důsledku čehož by byl vyňat z povinností stanovených v článcích 44, 45 a 46 nařízení (EU) č. 1307/2013, nebo neohlásí všechny své trvalé travní porosty, které jsou environmentálně citlivé podle čl. 45 odst. 1 uvedeného nařízení, a jestliže je tato neohlášená plocha větší než 0,1 ha, pak plocha, která má být použita pro výpočet ekologické platby po uplatnění článků 24 až 27 tohoto nařízení, se sníží o dalších 10 %.
3. V souladu s čl. 77 odst. 6 nařízení (EU) č. 1306/2013 se správní sankce vypočítaná podle odstavců 1 a 2 tohoto článku nepoužije v roce podání žádosti 2015 a 2016. Správní sankce vypočítaná podle odstavce 1 a 2 se vydělí pěti a je omezena na nejvýše 20 % částky ekologické platby, na niž by měl daný zemědělec nárok podle článku 23 v roce podání žádosti 2017, a vydělí čtyřmi a omezí na nejvýše 25 % téže částky počínaje rokem podání žádosti 2018.
4. Pokud v průběhu tří kalendářních let následujících po kalendářním roce, ve kterém bylo zjištěno, že výši správních sankcí vypočítaných podle odstavců 1, 2 a 3 nebude možné plně vyrovnat v souladu s pravidly stanovenými Komisí na základě čl. 57 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013, nevyrovnaný zůstatek se zruší.
Článek 29
Pravidla platná pro rovnocenné postupy
Tento oddíl se použije obdobně na rovnocenné postupy uvedené v čl. 43 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013.
ODDÍL 4
Dobrovolná podpora vázaná na produkci poskytovaná na základě žádostí o podporu na hospodářská zvířata v rámci režimů podpory na zvířata nebo podpora na rozvoj venkova poskytovaná na základě žádostí o platbu v rámci opatření podpory na zvířata
Článek 30
Základ pro výpočet
1. Podporu nelze v žádném případě poskytnout na vyšší počet zvířat, než jaký je uveden v žádosti o podporu nebo v žádosti o platbu.
2. Zvířata, která se nacházejí v zemědělském podniku, lze považovat za zjištěná pouze tehdy, pokud jsou identifikována v žádosti o podporu nebo žádosti o platbu. Identifikovaná zvířata lze bez ztráty práva na výplatu podpory nahradit za předpokladu, že daný příjemce již nebyl příslušným orgánem upozorněn na nesoulad v žádosti nebo nebyl vyrozuměn o záměru tohoto orgánu provést kontrolu na místě. Pokud členský stát nevyužije možnosti zavést systém bez žádostí v souladu s pravidly stanovenými Komisí na základě čl. 78 písm. b) nařízení (EU) č. 1306/2013, zajistí všemi prostředky, že neexistují žádné pochybnosti o tom, kterých zvířat se žádosti příjemců týkají.
3. Aniž je dotčen článek 31, platí, že je-li počet zvířat ohlášených v žádosti o podporu nebo žádosti o platbu vyšší než počet zvířat zjištěných při správních kontrolách nebo kontrolách na místě, podpora se vypočítá podle počtu zjištěných zvířat.
4. Při zjištění případů nesouladu se systémem identifikace a evidence skotu platí, že:
a)
kus skotu, který se nachází v zemědělském podniku a který ztratil jednu ze dvou ušních značek, se považuje za zjištěný za předpokladu, že ho lze jednoznačně a jednotlivě identifikovat podle ostatních prvků systému identifikace a evidence skotu uvedených v čl. 3 prvním pododstavci písm. b), c) a d) nařízení (ES) č. 1760/2000;
b)
pokud jeden jediný kus skotu nacházející se v zemědělském podniku ztratil obě ušní značky, považuje se za zjištěný za předpokladu, že ho lze nadále identifikovat podle evidence, zvířecího pasu, databáze nebo jiného prostředku stanoveného v nařízení (ES) č. 1760/2000 a že chovatel zvířat může doložit, že již před oznámením kontroly na místě podnikl kroky k nápravě situace;
c)
pokud se zjištěný nesoulad týká chybných záznamů v evidenci nebo ve zvířecích pasech, považuje se dotyčné zvíře za nezjištěné pouze v případě, že jsou tyto chyby zjištěny alespoň při dvou kontrolách v průběhu 24 měsíců. Ve všech ostatních případech se dotyčná zvířata považují za nezjištěná již po prvním zjištění nesrovnalosti.
Zápisy a hlášení do systému identifikace a evidence skotu lze kdykoli pozměnit, pokud došlo ke zjevným chybám uznaným příslušným orgánem.
5. Ovce nebo koza, která se nachází v zemědělském podniku a která ztratila jednu ušní značku, se považuje za zjištěnou za předpokladu, že ji lze nadále identifikovat první identifikační značkou v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 21/2004 a že jsou splněny všechny ostatní požadavky systému identifikace a evidence ovcí a koz.
Článek 31
Správní sankce související se zvířaty ohlášenými v rámci režimů nebo opatření podpory na zvířata
1. Pokud je v souvislosti se žádostí o podporu v rámci režimu podpory na zvířata nebo v souvislosti se žádostí o platbu v rámci opatření podpory na zvířata zjištěn rozdíl mezi počtem ohlášených zvířat a počtem zvířat zjištěných v souladu s čl. 30 odst. 3, sníží se celková výše podpory, na niž má příjemce v rámci daného režimu nebo opatření podpory v daném roce podání žádosti nárok, o procentní podíl, který se stanoví podle odstavce 3 tohoto článku, pokud byl nesoulad zjištěn nejvýše u tří zvířat.
2. Pokud byl nesoulad zjištěn u více než tří zvířat, sníží se celková částka podpory, na niž má příjemce v daném roce podání žádosti nárok v rámci režimu nebo opatření podpory uvedených v odstavci 1:
a)
o procentní podíl, který se stanoví v souladu s odstavcem 3, pokud uvedený procentní podíl není vyšší než 10 %;
b)
o dvojnásobek procentního podílu stanoveného v souladu s odstavcem 3, pokud je procentní podíl vyšší než 10 %, ale nepřesahuje 20 %.
Pokud je procentní podíl stanovený v souladu s odstavcem 3 vyšší než 20 %, nebude příjemci v daném roce podání žádosti vyplacena žádná podpora, na niž by měl podle čl. 30 odst. 3 v rámci režimu nebo opatření podpory nárok.
Pokud je procentní podíl stanovený v souladu s odstavcem 3 vyšší než 50 %, nebude příjemci v daném roce podání žádosti vyplacena žádná podpora, na niž by měl podle čl. 30 odst. 3 v rámci režimu nebo opatření podpory nárok. Příjemce musí navíc uhradit další sankci ve výši rovnající se částce, která odpovídá rozdílu mezi počtem ohlášených zvířat a počtem zvířat zjištěných podle článku 30 odst. 3. Pokud v průběhu tří kalendářních let následujících po kalendářním roce, ve kterém bylo zjištěno, že uvedenou částku nebude možné plně vyrovnat v souladu s pravidly stanovenými Komisí na základě čl. 57 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013, nevyrovnaný zůstatek se zruší.
3. Pro stanovení procentních podílů uvedených v odstavcích 1 a 2 se počet zvířat, která byla ohlášena v rámci režimu nebo opatření podpory na zvířata a v jejichž případě byl zjištěn nesoulad, vydělí počtem zvířat zjištěných pro daný režim nebo opatření podpory na zvířata v souvislosti s příslušnou žádostí o podporu nebo žádostí o platbu na daný rok.
Pokud členský stát využije možnosti zavést systém bez žádostí v souladu s pravidly stanovenými Komisí na základě čl. 78 písm. b) nařízení (EU) č. 1306/2013, považují se zvířata, která jsou potenciálně způsobilá k poskytnutí podpory a která nejsou řádně identifikována nebo evidována v systému identifikace a evidence zvířat, za zvířata, u nichž byl zjištěn nesoulad.
Článek 32
Výjimky z uplatnění správních sankcí v případě přírodních okolností
Správní sankce stanovené v článku 31 se nepoužijí v případech, kdy příjemce není schopen plnit kritéria způsobilosti, závazky nebo jiné povinnosti v důsledku přírodních okolností s dopadem na živý inventář nebo stádo, za předpokladu, že písemně uvědomil příslušný orgán do deseti pracovních dnů ode dne, kdy zjistil jakékoli snížení počtu zvířat.
Aniž jsou dotčeny konkrétní okolnosti, které je třeba vzít v úvahu v jednotlivých případech, mohou příslušné orgány uznat přírodní okolnosti s dopadem na živý inventář nebo stádo spočívající ve:
a)
smrti zvířete v důsledku nákazy nebo
b)
smrti zvířete v důsledku nehody, za kterou příjemce nemůže být činěn odpovědným.
Článek 33
Dodatečné sankce a opatření
1. Členské státy mohou stanovit dodatečné vnitrostátní sankce uplatňované na zprostředkovatele, kteří jsou zapojeni do procesu získávání podpory, s cílem zajistit soulad s požadavky v oblasti kontroly, včetně dodržování oznamovací povinnosti.
2. Pokud se u důkazů poskytovaných jinými útvary, subjekty nebo organizacemi, než jsou příslušné orgány, v souladu s pravidly stanovenými Komisí na základě čl. 78 písm. c) nařízení (EU) č. 1306/2013 zjistí, že byly nedbalostí nebo úmyslně předloženy jako nesprávné, uplatní dotčený členský stát příslušné vnitrostátní sankce v souladu s vnitrostátními právními předpisy. Je-li takový nesoulad zjištěn podruhé, odebere se příslušnému útvaru, subjektu nebo organizaci nejméně na rok právo poskytovat důkazy, které by sloužily k získání podpory.
Článek 34
Změny a úpravy záznamů v počítačové databázi skotu
Pokud jde o ohlášené kusy skotu, použije se článek 15 na chyby a opomenutí související se záznamy v počítačové databázi skotu, které byly provedeny od okamžiku podání žádosti o podporu nebo žádosti o platbu.
HLAVA III
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ PRO OPATŘENÍ NA PODPORU ROZVOJE VENKOVA
Článek 35
Nesoulad s jinými kritérii způsobilosti, než je velikost plochy nebo počet zvířat, se závazky nebo s dalšími povinnostmi
1. Požadovaná podpora je zamítnuta nebo v plné výši odňata, nejsou-li dodržena kritéria způsobilosti.
2. Požadovaná podpora je zamítnuta nebo v plné výši či zčásti odňata, nejsou-li dodrženy tyto závazky nebo jiné povinnosti:
a)
závazky stanovené v programu rozvoje venkova nebo
b)
případně další povinnosti související s danou operací stanovené v právních předpisech Unie nebo vnitrostátních právních předpisech nebo v programu rozvoje venkova, zejména v normách a požadavcích týkajících se veřejných zakázek, státních podpor a jiných závazných normách a požadavcích.
3. Při rozhodování o výši zamítnuté nebo odňaté podpory v důsledku nesouladu se závazky nebo jinými povinnostmi uvedenými v odstavci 2 přihlédne členský stát k závažnosti, rozsahu, trvání a opakování nesouladu týkajícího se podmínek poskytování podpory podle odstavce 2.
Závažnost nesouladu závisí zejména na závažnosti z něj vyplývajících důsledků, přičemž se zohledňují cíle nedodržených závazků nebo povinností.
Rozsah nesouladu závisí zejména na účinku, který vyvolá na celkovou operaci.
Trvání závisí zejména na době, po kterou účinek trvá, nebo na možnosti tento účinek přiměřenými prostředky ukončit.
Opakování závisí na tom, zda byl obdobný nesoulad zjištěn již dříve během posledních čtyř let nebo v průběhu celého programového období 2014-2020, pokud jde o stejného příjemce a stejné opatření nebo typ operace nebo o obdobné opatření v případě programového období 2007-2013.
4. V případě víceletých závazků nebo plateb platí, že odnětí na základě kritérií uvedených v odstavci 3 se rovněž vztahuje na částky, které byly pro účely téže operace vyplaceny již v předchozích letech.
5. V případě, že celkové posouzení na základě kritérií uvedených v odstavci 3 vede ke zjištění závažného nesouladu, podpora je zamítnuta nebo v plné výši odňata. Příjemce je navíc během kalendářního roku zjištění nesouladu a během následujícího kalendářního roku vyloučen ze stejného opatření nebo typu operace v rámci téhož opatření.
6. Pokud se prokáže, že příjemce poskytl za účelem získání podpory nepravdivé důkazy nebo že vlastní nedbalostí neposkytl potřebné informace, podpora je zamítnuta nebo v plné výši odňata. Příjemce je navíc během kalendářního roku zjištění nesouladu a během následujícího kalendářního roku vyloučen ze stejného opatření nebo typu operace v rámci téhož opatření.
7. Pokud v průběhu tří kalendářních let následujících po kalendářním roce, ve kterém bylo zjištěno, že odnětí podpory a správní sankce uvedené v odstavcích 1, 2, 4, 5 a 6 nebude možné plně vyrovnat v souladu s pravidly stanovenými Komisí na základě čl. 57 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013, nevyrovnaný zůstatek se zruší.
Článek 36
Pozastavení podpory
Platební agentura může v souvislosti s některými náklady podporu pozastavit, je-li zjištěn nesoulad, který vedl k uložení správní sankce. Platební agentura toto pozastavení zruší, jakmile příjemce příslušnému orgánu uspokojivě prokáže, že situaci napravil. Pozastavení podpory netrvá déle než tři měsíce. Členské státy rovněž mohou v závislosti na typu operací a účincích příslušného nesouladu stanovit i kratší maximální lhůtu.
Platební agentura může podporu pozastavit pouze v případě, kdy nesouladem není dotčeno dosažení obecného účelu dotčené operace a kdy lze předpokládat, že příjemce bude schopen situaci v rámci vymezené maximální lhůty napravit.
HLAVA IV
KONTROLNÍ SYSTÉM A SPRÁVNÍ SANKCE VE VZTAHU K PODMÍNĚNOSTI
KAPITOLA I
ZACHOVÁNÍ STÁLÝCH PASTVIN
Článek 37
Povinnosti týkající se stálých pastvin
1. Je-li zjištěno, že poměr uvedený v čl. 3 odst. 3 nařízení (ES) č. 1122/2009 se v roce 2014 na vnitrostátní nebo regionální úrovni snížil, může dotyčný členský stát stanovit příjemcům žádajícím o některou podporu v rámci režimů přímých plateb v roce 2015 povinnost, aby bez předchozího povolení nepřeměňovali půdu pokrytou stálými pastvinami.
Pokud se zjistí, že se tento poměr v roce 2014 snížil o více než 5 %, dotyčný členský stát tuto povinnost stanoví.
Jestliže je povolení uvedené v prvním a druhém pododstavci podmíněno vyčleněním určité plochy půdy jako stálé pastviny, tato půda se odchylně od definice stanovené v čl. 2 druhém pododstavci bodě 2 nařízení (ES) č. 1122/2009 považuje za stálou pastvinu od prvního dne přeměny. Tato plocha musí být využívána k pěstování trav nebo jiných zelených pícnin po dobu pěti po sobě jdoucích let ode dne přeměny.
2. Povinnost příjemců stanovená v odstavci 1 se nepoužije, pokud příjemci vytvořili půdu pokrytou stálými pastvinami v souladu s nařízeními Rady (EHS) č. 2078/92 (22), (ES) č. 1257/1999 (23) a (ES) č. 1698/2005.
3. Je-li zjištěno, že splnění povinnosti uvedené v čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 1122/2009 nelze v roce 2014 zajistit, stanoví dotyčný členský stát kromě opatření, která mají být přijata podle odstavce 1 tohoto článku, na vnitrostátní nebo regionální úrovni příjemcům žádajícím o podporu v rámci některého z režimů přímých plateb v roce 2015 povinnost, aby půdu opětovně přeměnili na půdu pokrytou stálými pastvinami.
První pododstavec se vztahuje pouze na příjemce, kteří mají k dispozici půdu, která byla přeměněna z půdy pokryté stálými pastvinami na půdu určenou k jiným účelům.
První pododstavec se vztahuje na plochu půdy takto přeměněnou od prvního dne 24měsíčního období předcházejícího poslednímu dni pro podání jednotných žádostí v dotčeném členském státě v souladu s čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1122/2009.
V takovém případě zemědělci opětovně přemění určitý procentní podíl této plochy na stálou pastvinu nebo vyčlení plochu o této rozloze jako stálou pastvinu. Tento procentní podíl se vypočítá na základě rozlohy plochy takto přeměněné zemědělcem a rozlohy plochy nezbytné k opětovnému nastolení rovnováhy.
Pokud však byla tato plocha po své přeměně na půdu určenou k jiným účelům převedena, první pododstavec se použije jedině tehdy, pokud k převodu došlo po 6. květnu 2004.
Plochy opětovně přeměněné na stálou pastvinu nebo vyčleněné jako stálá pastvina se odchylně od čl. 2 druhého pododstavce bodu 2 nařízení (ES) č. 1122/2009 považují za „stálé pastviny“ od prvního dne opětovné přeměny nebo vyčlenění. Takové plochy musí být užívány k pěstování trav nebo jiných zelených pícnin po dobu pěti po sobě jdoucích let ode dne přeměny.
4. Odstavce 1 a 3 se použijí pouze během roku 2015.
5. Členské státy provedou v letech 2015 a 2016 kontroly s cílem zajistit soulad s odstavci 1 a 3.
KAPITOLA II
VÝPOČET A UPLATŇOVÁNÍ SPRÁVNÍCH SANKCÍ
Článek 38
Obecná pravidla týkající nesouladu
1. Pro účely této kapitoly se „opakováním“ nesouladu rozumí nesoulad s tímtéž požadavkem nebo s toutéž normou zjištěný více než jednou v průběhu tří po sobě jdoucích kalendářních let, pokud byl příjemce o předchozím nesouladu již informován a měl případně možnost přijmout nezbytná opatření k jeho nápravě. Pro účely stanovení toho, že došlo k opakování nesouladu, se zohlední případy nesouladu zjištěné podle nařízení (ES) č. 1122/2009, přičemž se zejména standardy pro dobrý zemědělský a environmentální stav půdy (DZES) 3 uvedené v příloze II nařízení (EU) č. 1306/2013 považují za rovnocenné povinným požadavkům na hospodaření (PPH) 2 uvedeným v příloze II nařízení (ES) č. 73/2009 ve znění platném k 21. prosinci 2013.
2. „Rozsah“ nesouladu se určí s přihlédnutím zejména k tomu, zda má dalekosáhlý dopad nebo zda se omezuje na samotný zemědělský podnik.
3. „Závažnost“ nesouladu závisí zejména na tom, jak významné jsou jeho důsledky s ohledem na cíle dotčeného požadavku nebo normy.
4. Zda je nesoulad „trvalý“, závisí zejména na době, po kterou účinek trvá, nebo na možnosti tento účinek přiměřenými prostředky ukončit.
5. Pro účely této kapitoly se za „zjištěné“ považují případy nesouladu, které vyplynou z jakékoli kontroly provedené v souladu s tímto nařízením nebo na které byl jakýmkoli jiným způsobem upozorněn příslušný kontrolní orgán nebo případně platební agentura.
Článek 39
Výpočet a uplatnění správních sankcí v případě nedbalosti
1. Pokud ke zjištěnému nesouladu došlo z nedbalosti příjemce, uplatní se snížení. Toto snížení zpravidla činí 3 % celkové částky vyplývající z plateb a ročních prémií uvedených v článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013.
Platební agentura však může na základě posouzení významu nesouladu uvedeného příslušným kontrolním orgánem v hodnotící části kontrolní zprávy s přihlédnutím ke kritériím uvedeným v čl. 38 odst. 1 až 4 rozhodnout buď o snížení uvedeného procentního podílu na 1 %, nebo o jeho zvýšení na 5 % celkové částky uvedené v prvním pododstavci, anebo v případech, kdy ustanovení vztahující se k dotčenému požadavku nebo standardu připouštějí možnost dále se zjištěným nesouladem nezabývat, nebo v případech, ve kterých je poskytována podpora podle čl. 17 odst. 5 a 6 nařízení (EU) č. 1305/2013, neuložit snížení vůbec.
2. Pokud se členský stát rozhodne neuplatnit správní sankci podle čl. 97 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013 a příjemce situaci nenapraví ve lhůtě stanovené příslušným orgánem, správní sankce se uplatní.
Příslušný orgán lhůtu stanoví nejpozději na konec roku následujícího po roce, v němž došlo ke zjištění.
3. Pokud členský stát využije možnosti stanovené v čl. 99 odst. 2 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 1306/2013 a příjemce situaci nenapraví ve lhůtě stanovené příslušným orgánem, uplatní se zpětně za rok prvního zjištění nesouladu, kdy byl použit systém včasného varování, snížení nejméně o 1 % stanovené v odstavci 1 tohoto článku, jestliže se zjistí, že nesoulad nebyl odstraněn během období nejvýše tří po sobě jdoucích kalendářních let počítaných od začátku uvedeného roku.
Příslušný orgán lhůtu stanoví nejpozději na konec roku následujícího po roce, v němž došlo ke zjištění.
Nesoulad, který příjemce odstranil ve stanovené lhůtě, se nepovažuje za nesoulad pro účely stanovení toho, zda došlo k jeho opakování v souladu s odstavcem 4.
4. Aniž jsou dotčeny případy úmyslného nesouladu, snížení, které se má uplatnit při prvním opakování téhož nesouladu podle odstavce 1, se vynásobí koeficientem tři.
V případě dalších opakování se koeficientem tři vynásobí vždy výsledek snížení stanovený za předchozí opakování. Maximální snížení však nepřekročí 15 % celkové částky uvedené v odstavci 1.
Po dosažení maximálního procentního podílu ve výši 15 % sdělí platební agentura dotčenému příjemci, že bude-li tentýž nesoulad zjištěn znovu, bude se mít za to, že příjemce jednal úmyslně ve smyslu článku 40.
Článek 40
Výpočet a uplatnění správních sankcí v případě úmyslného nesouladu
Pokud se zjištěného nesouladu dopustil příjemce úmyslně, uplatní se na celkovou částku uvedenou v čl. 39 odst. 1 snížení, které činí zpravidla 20 % této celkové částky.
Platební agentura však může na základě posouzení významu nesouladu uvedeného příslušným kontrolním orgánem v hodnotící části kontrolní zprávy s ohledem na kritéria uvedená v čl. 38 odst. 1 až 4 rozhodnout o snížení tohoto procentního podílu na nejméně 15 %, nebo o jeho zvýšení až na 100 % celkové částky.
Článek 41
Kumulace správních sankcí
Pokud případ nesouladu ve smyslu čl. 2 odst. 1 druhého pododstavce bodu 2 písm. b) zároveň představuje nesoulad ve smyslu čl. 2 odst. 1 druhého pododstavce bodu 2 písm. a), správní sankce se uplatní v souladu s pravidly stanovenými Komisí na základě čl. 77 odst. 8 písm. a) nařízení (EU) č. 1306/2013.
HLAVA V
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 42
Přechodná pravidla týkající se podmíněnosti
1. Pokud jde o povinnosti v oblasti podmíněnosti, které se vztahují na příjemce opatření zavedených podle nařízení (ES) č. 1698/2005, použijí se pravidla o kontrolním systému a správních sankcích stanovená v tomto nařízení a v prováděcích aktech přijatých Komisí na základě nařízení (EU) č. 1306/2013.
2. V případech nesouladu s povinnostmi v oblasti podmíněnosti, na něž nebyly uplatněny správní sankce, protože se na ně vztahovalo pravidlo de minimis podle čl. 23 odst. 2 nařízení (ES) č. 73/2009 nebo podle čl. 51 odst. 2 nařízení (EU) č. 1698/2005, se použije ustanovení čl. 97 odst. 3 druhého pododstavce nařízení č. 1306/2013 s ohledem na povinnost kontrolního orgánu přijmout opatření nezbytná k ověření toho, že příjemce zjištěný nesoulad odstranil.
Článek 43
Zrušení
Nařízení (ES) č. 1122/2009 a (EU) č. 65/2011 se zrušují s účinkem ode dne 1. ledna 2015.
Uvedená nařízení se však nadále použijí na:
a)
žádosti o podporu v souvislosti s přímými platbami podané za prémiová období počínající přede dnem 1. ledna 2015;
b)
žádosti o platbu podané za rok 2014 a
c)
kontrolní systém a správní sankce, pokud jde o povinnosti zemědělců v oblasti podmíněnosti podle článků 85 t a 103z nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 (24).
Článek 44
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se na žádosti o podporu nebo žádosti o platbu, které se týkají roku podání žádosti nebo prémiových období počínajících dnem 1. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. března 2014.
A BIZOTTSÁG 640/2014/EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2014. március 11.)
az 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer, a kifizetések elutasítására és visszavonására vonatkozó feltételek, valamint a közvetlen kifizetésekre, a vidékfejlesztési támogatásokra és a kölcsönös megfeleltetésre alkalmazandó közigazgatási szankciók tekintetében történő kiegészítéséről
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és monitoringjáról és a 352/78/EGK, a 165/94/EK, a 2799/98/EK, a 814/2000/EK, az 1290/2005/EK és a 485/2008/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 63. cikke (4) bekezdésére, 64. cikke (6) bekezdésére, 72. cikke (5) bekezdésére, 76. cikkére, 77. cikke (7) bekezdésére, 93. cikke (4) bekezdésére, 101. cikke (1) bekezdésére, valamint 120. cikkére,
mivel:
(1)
Az 1306/2013/EU rendelet hatályon kívül helyezi és felváltja egyebek mellett az 1290/2005 tanácsi rendeletet (2). Az 1306/2013/EU rendelet felhatalmazza a Bizottságot, hogy felhatalmazáson alapuló és végrehajtási jogi aktusokat fogadjon el. Az új jogi keret rendszerének zökkenőmentes működése érdekében indokolt egyes szabályokat ilyen aktusok útján elfogadni. Ezeknek az aktusoknak helyénvaló felváltaniuk különösen az 1122/2009/EK bizottsági rendeletben (3) foglalt szabályokat.
(2)
Indokolt megállapítani különösen az 1306/2013/EU rendelet egyes nem lényeges elemeit kiegészítő szabályokat a következőkkel kapcsolatban: az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer (a továbbiakban: „integrált rendszer”) működése; a támogatási vagy kifizetési kérelmek benyújtására vonatkozó határidők; a támogatások részben vagy teljes egészében való elutasítására és a jogosulatlan támogatások részben vagy teljes egészében való visszavonására vonatkozó feltételek; valamint közigazgatási szankciók megállapítása az 1307/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) által létrehozott rendszerek keretében kapott támogatásokból való részesülésre vonatkozó feltételeknek és az 1305/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) által megállapított vidékfejlesztési intézkedéseknek megfelelően kapott támogatások feltételeinek való meg nem felelés kezelése érdekében; továbbá az állandó legelők fenntartásának és a kölcsönös megfeleltetési kötelezettségekkel kapcsolatos közigazgatási szankciók kiszámításának szabályai.
(3)
Az integrált rendszer összehangolt megvalósításának biztosításához az 1305/2013/EU rendeletben és az 1307/2013/EU rendeletben szereplő fogalommeghatározásokat kiegészítő fogalommeghatározások szükségesek. Ezen túlmenően szükséges meghatározni a kölcsönös megfeleltetési szabályokra vonatkozó egyes fogalmakat is.
(4)
A közigazgatási szankciók jelen rendelet szerinti alkalmazása és a támogatások jelen rendelet szerinti elutasítása vagy visszavonása nem gátolhatja az egyes tagállamokat büntetőjogi szankciók alkalmazásában, amennyiben nemzeti joguk azt írja elő.
(5)
Az 1306/2013/EU rendelet 2. cikkének (2) bekezdése meghatározza a vis maior és a rendkívüli körülmények egyes olyan eseteit, amelyeket a tagállamoknak el kell ismerniük. Indokolt olyan kiegészítő szabályokat lefektetni, amelyek lehetővé teszik a tagállamok számára a közvetlen kifizetések, a vidékfejlesztési támogatások és a kölcsönös megfeleltetés vonatkozásában felmerülő vis maior-esetek és rendkívüli körülmények elismerét. Indokolt meghatározni azt a határidőt, amelyen belül a kedvezményezettnek be kell jelentenie az ilyen eseteket.
(6)
Kiegészítő szabályokra van szükség a tagállamok által az 1306/2013/EU rendelet 70. cikkével összhangban működtetendő mezőgazdasági parcellaazonosító rendszer tekintetében is. A szóban forgó rendelkezésnek megfelelően a számítógépes földrajzi információs rendszereknél (GIS) alkalmazott technikákat kell alkalmazni. Tisztázni kell, hogy a rendszernek milyen alapkövetelményeknek és minőségi célkitűzéseknek kell megfelelnie, és a GIS-nek milyen információkat kell tartalmaznia a hatékony adminisztratív keresztellenőrzés biztosítása érdekében. Ezért a mezőgazdasági parcellák azonosító rendszerét a nyilvánvalóan jogosulatlan jellegzetességek és területek kizárása érdekében rendszeresen frissíteni kell. Ugyanakkor a rendszeren belüli instabilitás elkerülése érdekében a fényképek kiértékeléséből adódó, többek között a referenciaparcellák határvonalaival és állapotával összefüggő bizonytalanságok miatt a tagállamoknak engedélyezni kell, hogy kisebb mértékben, rugalmasan módosíthassák a támogatható területek maximális nagyságát.
(7)
A tagállamoknak évente értékelniük kell a mezőgazdasági parcellák azonosítási rendszerének minőségét annak érdekében, hogy proaktívan meghatározhassák a rendszer esetleges hiányosságait, és szükség esetén korrekciós intézkedéseket hozhassanak.
(8)
Az 1307/2013/EU rendelet III. címében előírt alaptámogatási rendszer és a kapcsolódó támogatások megfelelő végrehajtásának biztosítása érdekében a tagállamoknak azonosítási és nyilvántartási rendszert kell létrehozniuk, amely alapján a támogatási jogosultságok nyomon követhetők, és amely lehetővé teszi többek között az alaptámogatási rendszer céljából bejelentett területek keresztellenőrzését az egyes mezőgazdasági termelők számára rendelkezésre álló támogatási jogosultságokkal, valamint a különböző támogatási jogosultságok mint olyanok összevetését.
(9)
A hatékony ellenőrzés és az egy tagállamon belül különböző kifizető ügynökségekhez benyújtott többszörös támogatási kérelmek kiszűrése érdekében helyénvaló, hogy a tagállamok egységes rendszerről gondoskodjanak az integrált rendszer keretében támogatási kérelmet benyújtó mezőgazdasági termelők személyazonosságának nyilvántartására.
(10)
A tapasztalatok azt igazolják, hogy a földek bizonyos tájképi jellegzetességeit, különösen a sövényeket, árkokat és kőfalakat támogatható területnek kell tekinteni a területalapú közvetlen kifizetések szempontjából. Szükséges a földterületen található tájképi jellegzetességek elfogadható szélességének meghatározása. A speciális környezeti szükségletekre tekintettel helyénvaló bizonyos rugalmasságot biztosítani a tagállamoknak a figyelembe veendő határértékeket illetően azokban az estekben, amikor a regionális terméshozamok a terményekre vonatkozó korábbi területi kifizetések céljából kerültek rögzítésre. Ugyanakkor lehetővé kell tenni a tagállamok számára, hogy más módszert alkalmazzanak az elszórt tájképi jellegzetességeket és fákat tartalmazó állandó gyepterületekre vonatkozóan, ahol ez a lehetőség nem áll fenn.
(11)
Tekintettel a tájképi jellegzetességek fontosságára a fenntartható mezőgazdaság szempontjából, indokolt támogathatónak tekinteni minden, a mezőgazdasági parcella teljes területének részét képező jellegzetességet, amelyre az 1306/2013/EU rendelet II. mellékletében felsorolt követelmények és előírások vonatkoznak.
(12)
A szántóterülettel vagy fákat tartalmazó állandó gyepterülettel borított mezőgazdasági parcellák esetében meg kell állapítani a fák e területeken való jelenlétére vonatkozó feltételeket, valamint hatásukat e területek támogathatóságára. A jogbiztonság érdekében rögzíteni kell a fák maximális sűrűségét, amelyet a tagállamok határoznak meg a hagyományos aratási gyakorlat, a természeti feltételek és környezetvédelmi indokok alapján.
(13)
A közvetlen kifizetések egyszerűsítése, nyomonkövethetősége és ellenőrizhetősége érdekében lehetővé kell tenni, hogy a tagállamok arányos rendszert alkalmazzanak annak megállapítására, hogy mennyi a támogatható terület azokból az állandó gyepterületekből, amelyek olyan elszórt, nem támogatható jellegzetességekkel bírnak, mint az 1306/2013/EU rendelet II. mellékletében felsorolt követelmények és előírások hatálya alá nem tartozó tájképi jellegzetességektől eltérő tájképi jellegzetességek és a fák. Az egyes referenciaparcellákra vonatkozóan a támogatható terület meghatározása előzetesen megállapított küszöbértékek szerint, a homogén felszínborítás típusának szintjén történik. A referenciaparcella bizonyos százalékát borító elszórt jellegzetességek a támogatható terület részének tekinthetők. Ezért indokolt úgy rendelkezni, hogy az elszórt jellegzetességek területét nem szükséges levonni az első kategóriában, amely a nem támogatható terület legalacsonyabb százalékos arányát képviseli.
(14)
Javasolt szabályokat megállapítani azokra az esetekre, amikor a különböző kérelmek, dokumentumok vagy módosítások benyújtására vonatkozó végső határidő munkaszüneti nap, szombat vagy vasárnap.
(15)
A támogatási és kifizetési kérelmek, illetve egyéb nyilatkozatok benyújtására, a területalapú támogatások és kifizetések iránti kérelmek módosítására és bármely igazoló dokumentumra vagy szerződésre vonatkozó határidők betartása nélkülözhetetlen ahhoz, hogy a nemzeti hatóságok a támogatási és kifizetési kérelmek vagy egyéb dokumentumok helytállóságának ellenőrzését megtervezhessék és ezt követően hatékonyan lebonyolíthassák. Ezért indokolt olyan határidőkről rendelkezni, amelyeken belül a késedelmes benyújtás még elfogadható. A kedvezményezetteknek a határidők betartására való ösztönzése érdekében késedelmes benyújtás esetén visszatartó erejű csökkentést kell alkalmazni, kivéve, ha a késedelem oka vis maior vagy rendkívüli körülmény.
(16)
A támogatási jogosultságok kiosztására vagy - adott esetben - a támogatási jogosultságok értékének növelésére vonatkozó kérelmeknek a kedvezményezettek által kellő időben történő benyújtása alapvető fontosságú a tagállamok számára a támogatási jogosultságok időben történő megállapítása érdekében. E kérelmek késedelmes benyújtása tehát csak a bármely támogatási kérelem késedelmes benyújtása tekintetében megállapított meghosszabbított határidőn belül engedhető meg. Emellett visszatartó erejű támogatáscsökkentést is szükséges alkalmazni, kivéve, ha a késedelem oka vis maior vagy valamely rendkívüli körülmény.
(17)
Azokat a kedvezményezetteket, akik bármely időpontban értesítik az illetékes nemzeti hatóságokat támogatási vagy kifizetési kérelmük szabálytalan voltáról, a meg nem felelés okától függetlenül nem indokolt közigazgatási szankciókkal sújtani, kivéve, ha a kedvezményezettet értesítették az illetékes hatóság helyszíni ellenőrzési szándékáról, illetve a hatóság már értesítette a kedvezményezettet a támogatási vagy kifizetési kérelemben található bármely meg nem felelésről.
(18)
Kiegészítő szabályokat kell meghatározni a területalapú támogatási rendszerek és a területalapú támogatási intézkedések kiszámításának alapjára vonatkozóan, továbbá az állattartáshoz kapcsolódó támogatási rendszerek keretében benyújtott, állatállomány-alapú támogatási kérelmeken alapuló, termeléstől függő önkéntes támogatás, illetve az állattartáshoz kapcsolódó támogatási intézkedések keretében benyújtott kifizetési kérelmeken alapuló vidékfejlesztési támogatások kiszámításának alapjára vonatkozóan.
(19)
A közigazgatási szankciók kiszabásakor helyénvaló figyelembe venni a visszatartó erő és az arányosság elvét, valamint a vis maior esetekhez kapcsolódó különleges problémákat és rendkívüli körülményeket. A közigazgatási szankciókat a megállapított meg nem felelés súlyossága alapján kell besorolni, és egy vagy több területalapú támogatási rendszerből vagy területalapú támogatási intézkedésből meghatározott időre történő teljes kizárásig terjedhetnek. A támogathatósági feltételek, kötelezettségvállalások és más kötelezettségek tekintetében, valamint annak a lehetőségnek a fényében, hogy a kedvezményezett a kizöldítési kötelezettség alóli mentesség feltételeinek mesterséges előidézése céljával nem jelenti be az összes területet, figyelembe kell venni a különböző támogatási rendszerek vagy támogatási intézkedések sajátosságait. Az e rendelet értelmében hozott közigazgatási szankcióknak indokolt kellő visszatartó erővel rendelkezniük ahhoz, hogy megakadályozzák a szándékos meg nem felelést.
(20)
Annak érdekében, hogy a tagállamok - különösen a kölcsönös megfeleltetési kötelezettségek tekintetében - eredményesen végezhessenek ellenőrzéseket, indokolt úgy rendelkezni, hogy a kedvezményezettek kötelesek legyenek az 1306/2013/EU rendelet 72. cikke (1) bekezdésének a) pontjával összhangban a rendelkezésükre álló valamennyi területről nyilatkozni, függetlenül attól, hogy az adott területet illetően igényelnek-e támogatást vagy sem.
(21)
A támogatható területek meghatározása és az alkalmazandó támogatáscsökkentés kiszámítása érdekében meg kell határozni az ugyanazon terménycsoportba tartozó területeket. Egy adott területet többször is figyelembe kell venni, ha azt egynél több támogatási rendszer vagy támogatási intézkedés keretében jelentik be támogatásra. A kizöldítés céljából azonban a terménycsoportokat meg kell különböztetni egymástól.
(22)
Az alaptámogatási rendszerben a támogatások kifizetéséhez a támogatási jogosultságok és a támogatható hektárok számának meg kell egyeznie. E rendszer alkalmazásában ezért helyénvaló előírni, hogy a bejelentett támogatási jogosultságok száma és a bejelentett terület közötti eltérés esetén a kisebb értéket vegyék figyelembe a támogatás kiszámításánál. A nem létező jogosultságokon alapuló számítás megakadályozása érdekében rendelkezni kell arról, hogy a támogatási jogosultságok számításhoz használt száma nem lépheti túl a kedvezményezett rendelkezésére álló támogatási jogosultságok számát.
(23)
A területalapú támogatás és/vagy kifizetés iránti kérelmek vonatkozásában a meg nem felelés általában a területek egyes részeit érinti. Így egy adott parcella tekintetében a ténylegesnél nagyobb terület bejelentését ellensúlyozhatja a ténylegesnél kisebb terület bejelentése az ugyanazon terménycsoportba tartozó egyéb parcellák tekintetében. Bizonyos tűréshatáron belül helyénvaló úgy rendelkezni, hogy a közigazgatási szankciók alkalmazására csak a tűréshatár túllépése esetén kerüljön sor.
(24)
Emellett a területalapú támogatások és/vagy kifizetések iránti kérelmek tekintetében az ilyen kérelmekben bejelentett teljes terület és a támogathatóként meghatározott teljes terület közötti eltérés gyakran jelentéktelen. Annak elkerülése érdekében, hogy a kérelmekben jelentős számban kelljen kisebb kiigazításokat végrehajtani, célszerű előírni, hogy a támogatás és/vagy a kifizetés iránti kérelemben szereplő területnagyságot csak akkor kelljen a meghatározott terület nagyságához igazítani, ha a kettő közötti különbség meghalad egy bizonyos mértéket.
(25)
A gyapotra vonatkozó támogatási rendszer sajátosságaira tekintettel indokolt a rendszerre vonatkozó különleges közigazgatási szankciókat megállapítani.
(26)
A támogathatósági feltételeknek való szándékos vagy gondatlan meg nem felelés esetén alkalmazandó közigazgatási szankciókat a visszatartó erő és az arányosság elvének figyelembevételével indokolt megállapítani azon esetekben, amikor a kedvezményezett a fiatal mezőgazdasági termelőkre vonatkozó támogatási rendszeren belüli támogatásigénylés során nem teljesíti kötelezettségeit.
(27)
Tekintettel a visszatartó erő és az arányosság elvére, valamint a természeti körülményekkel kapcsolatos különleges problémákra, közigazgatási szankciókat kell megállapítani az állattartáshoz kapcsolódó támogatási rendszerek és az állattartáshoz kapcsolódó támogatási intézkedések vonatkozásában. A közigazgatási szankciókat a megállapított meg nem felelés súlyossága alapján kell besorolni, és e szankciók egy vagy több támogatási rendszerből vagy támogatási intézkedésből meghatározott időre történő teljes kizárásig terjedhetnek. A támogathatósági feltételek tekintetében figyelembe kell venni a különböző támogatási rendszerek és támogatási intézkedések sajátosságait. Az e rendelet értelmében hozott közigazgatási szankciókat úgy kell megállapítani, hogy azok kellő visszatartó erővel rendelkezzenek a szándékosan túlzott mértékű bejelentések megakadályozásához.
(28)
Az állattartáshoz kapcsolódó támogatási rendszerek keretében benyújtott támogatási kérelmek vagy az állattartáshoz kapcsolódó támogatási intézkedések keretében benyújtott kifizetési kérelmek tekintetében a meg nem felelés az érintett állatok támogathatóságának megszűnéséhez vezet. Támogatáscsökkentést kell előirányozni már az első olyan állat esetében, ahol meg nem felelést állapítanak meg, de - a támogatáscsökkentés szintjétől függetlenül - abban az esetben, ha három vagy annál kevesebb állat esetében állapítanak meg meg nem felelést, kevésbé szigorú közigazgatási szankciót kell alkalmazni. A közigazgatási szankció súlyossága minden egyéb esetben azon állatok százalékos arányától függ, amelyek esetében meg nem felelést állapítottak meg.
(29)
A tagállamoknak általánosságban minden szükséges további intézkedést meg kell tenniük az integrált rendszer megfelelő működésének biztosítására. A tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy szükség esetén további nemzeti szankciókat alkalmazzanak.
(30)
A támogatási és kifizetési kérelmek esetében rendelkezésre álló, közigazgatási szankcióktól mentes korrekciók lehetőségének vonatkoznia kell a számítógépes adatbázisban helytelenül szereplő adatokra is az olyan bejelentett szarvasmarhaféléket illetően, amelyeknél az ilyen meg nem felelések a támogathatósági feltételek megsértésének minősülnek, kivéve, ha a kedvezményezettet tájékoztatták az illetékes hatóság helyszíni ellenőrzési szándékáról, illetve a hatóság már értesítette a kedvezményezettet a támogatási vagy kifizetési kérelemmel kapcsolatos meg nem felelésről.
(31)
A vidékfejlesztési támogatási intézkedésekhez kapcsolódó támogatások és közigazgatási szankciók elutasítását és visszavonását a visszatartó erő és az arányosság elvének figyelembevételével kell megállapítani. A támogatások elutasítását és visszavonását a megállapított meg nem felelés súlyossága, mértéke, időtartama és ismételt előfordulása alapján kell besorolni. Tekintettel a támogathatósági feltételekre, kötelezettségvállalásokra és más kötelezettségekre, a támogatások és közigazgatási szankciók elutasításánál és visszavonásánál figyelembe kell venni a különböző támogatási intézkedések sajátosságait. Súlyos meg nem felelés esetén, vagy amennyiben a kedvezményezett hamis bizonyítékot szolgáltatott a támogatásból való részesülés érdekében, a támogatást meg kell tagadni, és közigazgatási szankciót kell alkalmazni. A közigazgatási szankciók egy vagy több támogatási intézkedésből vagy művelettípusból egy adott időszakra történő akár teljes kizárást is jelenthetnek.
(32)
A vidékfejlesztési támogatási intézkedések esetén a közigazgatási szankciók nem érinthetik a meg nem feleléssel érintett támogatás ideiglenes felfüggesztésének lehetőségét. Indokolt szabályokat lefektetni azon esetek meghatározására, amikor a kedvezményezett vélhetően ésszerű időn belül orvosolni tudja a meg nem felelést.
(33)
Az 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 93. cikkének (3) bekezdése előírja, hogy a kölcsönös megfeleltetésre vonatkozó szabályoknak a 2015. és a 2016. év tekintetében ki kell terjedniük az állandó legelők fenntartására is. Ebben a tekintetben rögzíteni kell, hogy a tagállamok 2015-ben és 2016-ban is a 2014-ben megállapított arány szerint teljesítik kötelezettségeiket.
(34)
Az egyértelműség, valamint a meg nem felelési esetek értékeléséhez és a kölcsönös megfeleltetés előírásainak megsértése miatti közigazgatási szankciók kiszámításához és alkalmazásához szükséges egységes alap biztosítása érdekében útmutatást kell adni a meg nem felelés ismétlődő jellege, mértéke, súlyossága és tartós jellege fogalmak jelentésével kapcsolatban. Ezenkívül meg kell magyarázni, mikor számít a meg nem felelés meghatározottnak.
(35)
A kölcsönös megfeleltetési kötelezettségeknek való meg nem felelést illetően közigazgatási az arányosság elvének figyelembevételével kell megállapítani. Alkalmazásukra csak akkor kerülhet sor, ha a mezőgazdasági termelő gondatlanul vagy szándékosan járt el, a szóban forgó szankciók fokozatait pedig az elkövetetett meg nem felelés súlyosságához kell igazítani.
(36)
A kölcsönös megfeleltetési kötelezettségek tekintetében - a közigazgatási szankciók fokozatainak az arányosság elvének figyelembevételével történő megállapítása mellett - helyénvaló biztosítani, hogy egy bizonyos időponttól kezdve ugyanazon kölcsönös megfeleltetési kötelezettség ismételt megsértését - a mezőgazdasági termelő előzetes figyelmeztetését követően - szándékos meg nem felelésként kezeljék.
(37)
Ezenkívül arra az esetre, ha egyedi feltételek mellett valamely tagállam él azzal a lehetőséggel, hogy meg nem felelés esetén az 1306/2013/EU rendelet 97. cikkének (3) bekezdése vagy 99. cikkének (2) bekezdése szerint nem alkalmaz semmilyen közigazgatási szankciót, meg kell állapítani az érintett meg nem felelés orvoslására vonatkozó követelményeket.
(38)
Különösen az 1306/2013/EU rendelet 99. cikkének (2) bekezdésében meghatározott korai előrejelző rendszert illetően, amennyiben a kedvezményezett nem teljesíti a korrekciós intézkedés meghozatalára vonatkozó kötelezettségét, a csökkentést visszamenőlegesen kell alkalmazni azon évre, amelyre vonatkozóan a korai előrejelző rendszer alkalmazásra került. A közigazgatási szankciók kiszámítása során továbbá figyelembe kell venni adott esetben az adott meg nem felelés megismétlődését a későbbi ellenőrzés évében. A jogbiztonság kedvezményezettek számára való biztosítása érdekében meg kell állapítani a közigazgatási szankciók visszamenőleges alkalmazásának időkeretét.
(39)
Indokolt úgy rendelkezni, hogy az 1698/2005/EK tanácsi rendeletnek (6) megfelelően jóváhagyott vidékfejlesztési programok keretében megkezdett többéves műveletek azon kedvezményezettjei tekintetében, akik a kölcsönös megfeleltetési kötelezettségek hatálya alá tartoznak, a megfelelésük ellenőrzését végző nemzeti hatóságok adminisztratív terheinek csökkentése és az eljárások egyszerűsítésének biztosítása érdekében az új ellenőrzési rendszer és közigazgatási szankciók legyenek alkalmazandók.
(40)
A kölcsönös megfeleltetési kötelezettségeknek való azon meg nem feleléseket illetően, amelyeknél közigazgatási szankciók alkalmazására nem került sor, mert a 73/2009/EK (7) vagy az 1698/2005/EK tanácsi rendeletben lefektetett de minimis szabály hatálya alá estek, de amelyeknél a tagállamoknak biztosítaniuk kellett, hogy a kedvezményezettek orvosolják a meg nem felelést, átmeneti szabályokat indokolt megállapítani az 1306/2013/EU rendelet életbe lépését megelőzően fennálló nyomonkövetési kötelezettség és az említett rendelet vonatkozó új szabályai közötti összhang biztosítása érdekében.
(41)
Az egyértelműség és a jogbiztonság érdekében az 1122/2009/EK rendeletet helyénvaló hatályon kívül helyezni. A 65/2011/EU bizottsági rendeletet (8) úgyszintén indokolt hatályon kívül helyezni.
(42)
Az 1306/2013/EU rendelet 119. cikke (1) bekezdésének második albekezdésére való tekintettel e rendeletet a 2015. január 1-je utáni gazdasági évekkel vagy támogatási időszakokkal kapcsolatos támogatási vagy kifizetési kérelmekre indokolt alkalmazni,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. CÍM
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Hatály
Ez a rendelet az 1306/2013/EU rendelet egyes nem lényeges elemeit kiegészítő rendelkezéseket állapít meg az alábbiakra vonatkozóan:
a)
a támogatás részleges vagy teljes elutasításának és visszavonásának feltételei;
b)
a közigazgatási szankció megállapítása és kiszabandó mértékének pontos meghatározása;
c)
azon esetek meghatározása, amikor a közigazgatási szankció nem alkalmazható;
d)
azon időszakokra, időpontokra és határidőkre vonatkozó szabályok, amikor a kérelmek vagy módosítások benyújtásának végső határideje munkaszüneti nap, szombat vagy vasárnap;
e)
az integrált rendszer összehangolt végrehajtásának biztosításához szükséges különös fogalommeghatározások;
f)
a mezőgazdasági parcellák azonosítási rendszerének és a kedvezményezettek azonosításának alapvető jellemzői és technikai szabályai;
g)
a támogatási jogosultságok azonosítási és nyilvántartási rendszerének alapvető jellemzői, technikai szabályai és minőségi követelményei;
h)
a támogatás kiszámításának alapja, ideértve a tájképi jellegzetességeket vagy fákat magukban foglaló támogatható területek esetében alkalmazandó szabályokat;
i)
a támogatás odaítélésében részt vevő közvetítőkre, úgymint szolgálatokra, szervekre és szervezetekre vonatkozó további szabályok;
j)
az állandó legelők fenntartása a kölcsönös megfeleltetéssel összefüggésben;
k)
a kölcsönös megfeleltetéshez kapcsolódó közigazgatási szankciók kiszámításához szükséges egységes alap;
l)
a kölcsönös megfeleltetéshez kapcsolódó közigazgatási szankciók alkalmazásának és kiszámításának feltételei;
m)
az 1306/2013/EU rendeletben előírt szabályok kiegészítése a hatályon kívül helyezett szabályokról az új szabályokra való zökkenőmentes áttérés érdekében.
2. cikk
Fogalommeghatározások
(1) Az 1306/2013/EU rendelet 67. cikke (1) bekezdésében említett integrált rendszer céljából az 1307/2013/EU rendelet 4. cikkének (1) bekezdésében és az 1306/2013/EU rendelet 67. cikkének (4) bekezdésében szereplő meghatározásokat kell alkalmazni.
E rendelet alkalmazásában továbbá:
1. „kedvezményezett”: az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének a) pontjában meghatározott és 9. cikkében említett mezőgazdasági termelő, az 1306/2013/EU rendelet 92. cikke szerint kölcsönös megfeleltetésre kötelezett kedvezményezett és/vagy azon kedvezményezett, aki az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (9) 2. cikkének (10) bekezdésében említett vidékfejlesztési támogatást kapja;
2. „meg nem felelés”:
a)
az 1306/2013/EU rendelet 67. cikke (2) bekezdésében említett támogatás odaítélésének feltételeivel kapcsolatos támogathatósági kritériumokat, kötelezettségvállalásokat és más kötelezettségeket illetően e támogathatósági kritériumok, kötelezettségvállalások vagy más kötelezettségek bármilyen megszegése; vagy
b)
a kölcsönös megfeleltetést illetően az uniós jogrend szerinti jogszabályokban foglalt gazdálkodási követelményeknek, a föld jó mezőgazdasági és környezeti állapotára a tagállamok által az 1306/2013/EU rendelet 94. cikkének megfelelően meghatározott előírásoknak vagy az említett rendelet 93. cikke (3) bekezdésében említett állandó legelők fenntartásának való meg nem felelés;
3. „támogatási kérelem”: támogatás iránti vagy az 1305/2013/EU rendelet szerinti intézkedésekben való részvétel iránti kérelem;
4. „kifizetési kérelem”: a kedvezményezett nemzeti hatóságok általi kifizetésre vonatkozó kérelme az 1305/2013/EU rendelet szerint;
5. „egyéb nyilatkozat”: a támogatási vagy kifizetési kérelmek kivételével bármely olyan nyilatkozat vagy dokumentum, amelyeket a kedvezményezettnek vagy egy harmadik félnek be kell nyújtania vagy meg kell őriznie annak érdekében, hogy egyes vidékfejlesztési intézkedések különleges követelményei teljesüljenek;
6. „az integrált rendszer hatálya alá eső vidékfejlesztési intézkedések”: az 1305/2013/EU rendelet 21. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontjával, továbbá 28-31., 33., 34, és 40. cikkével, valamint - ahol alkalmazható - az 1303/2013/EU rendelet 35. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontjával összhangban hozott támogatási intézkedések, kivéve az 1305/2013/EU rendelet 28. cikke (9) bekezdésében említett intézkedéseket és ez utóbbi rendelet 21. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontjai szerinti rendelkezéseket a telepítési költséget illetően;
7. „állatok azonosítási és nyilvántartási rendszere”: az 1760/2000/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (10) által szarvasmarhafélék azonosítására és nyilvántartására létrehozott rendszer és/vagy a 21/2004/EK tanácsi rendelet (11) által juh- és kecskefélék azonosítására és nyilvántartására létrehozott rendszer;
8. „füljelző”: az 1760/2000/EK rendelet 3. cikkének a) pontjában és 4. cikkében említett, szarvasmarhafélék egyedi azonosítására szolgáló füljelző és/vagy a 21/2004/EK rendelet mellékletének A.3. pontjában említett, juh- és kecskefélék egyedi azonosítását szolgáló füljelző;
9. „állatokra vonatkozó számítógépes adatbázis”: az 1760/2000/EK rendelet 3. cikkének b) pontjában és 5. cikkében említett számítógépes adatbázis és/vagy a 21/2004/EK rendelet 3. cikke (1) bekezdésének d) pontjában, 7. cikkében és 8. cikkében említett központi nyilvántartás vagy számítógépes adatbázis;
10. „marhalevél”: az 1760/2000/EK rendelet 3. cikkének c) pontjában és 6. cikkében említett marhalevél;
11. „nyilvántartás”: állatok vonatkozásában az 1760/2000/EK rendelet 3. cikkének d) pontjában és 7. cikkében említett, állattartók által vezetett nyilvántartás, illetve a 21/2004/EK rendelet 3. cikke (1) bekezdésének b) pontjában és 5. cikkében említett nyilvántartás;
12. „azonosító kód”: az 1760/2000/EK rendelet 4. cikke (1) bekezdésében említett azonosító kód, illetve a 21/2004/EK rendelet mellékletének A.2. pontjában említett kódok;
13. „állattartáshoz kapcsolódó támogatási rendszer”: az 1307/2013/EU rendelet IV. címének 1. fejezete szerinti, termeléstől függő önkéntes támogatási intézkedés, ahol a meghatározott mennyiségi határértékeken belül biztosítandó éves kifizetés rögzített állatlétszámon alapul;
14. „állattartáshoz kapcsolódó támogatási intézkedések”: olyan vidékfejlesztési intézkedések vagy művelettípusok, amelyeknél a támogatás a bejelentett állatlétszámon vagy számosállategységek számán alapul;
15. „állatállomány-alapú támogatási kérelem”: támogatás fizetése iránti kérelem, ahol a meghatározott mennyiségi határértékeken belül biztosítandó éves kifizetés rögzített állatlétszámon alapul az 1307/2013/EU rendelet IV. címének 1. fejezetében meghatározott, termeléstől függő önkéntes támogatás szerint;
16. „bejelentett állatok”: az állattartáshoz kapcsolódó támogatási rendszer keretében benyújtott állatállomány-alapú támogatási kérelem által érintett állatok, vagy állattartáshoz kapcsolódó támogatási intézkedés kifizetési kérelme által érintett állatok;
17. „potenciálisan támogatható állat”: olyan állat, amely potenciálisan eleve teljesíti a kérdéses igénylési évben az állattartáshoz kapcsolódó támogatási rendszer vagy egy állattartáshoz kapcsolódó támogatási intézkedés szerinti támogathatósági kritériumokat;
18. „meghatározott állat”:
a)
állattartáshoz kapcsolódó támogatási rendszer esetén a támogatás odaítélésére vonatkozó szabályokban megállapított összes feltételnek megfelelő állat, vagy
b)
állattartáshoz kapcsolódó támogatási intézkedés esetén igazgatási vagy helyszíni ellenőrzések útján azonosított állat;
19. „állattartó”: az a természetes vagy jogi személy, aki vagy amely az állatokért akár állandó, akár ideiglenes jelleggel felelős, beleértve a szállítás, illetve a piacon való tartózkodás időszakát is;
20. „területalapú támogatási rendszerek”: az 1306/2013/EU rendelet 67. cikke (4) bekezdésének b) pontja szerinti területalapú közvetlen kifizetések, kivéve a 228/2013/EU európai parlamenti és a tanácsi rendelet (12) IV. fejezetében említett, az Unió legkülső régióinak mezőgazdaságára vonatkozó egyedi intézkedéseket, valamint a 229/2013/EU európai parlamenti és a tanácsi rendelet (13) IV. fejezete szerinti kisebb égei-tengeri szigetek javára megállapított egyedi mezőgazdasági intézkedéseket;
21. „területalapú támogatási intézkedések”: olyan vidékfejlesztési intézkedések vagy művelettípusok, amelyeknél a támogatás a bejelentett terület méretén alapul;
22. „hasznosítás”: a terület hasznosítása a termény típusa szerint, az 1307/2013/EU rendelet 44. cikke (4) bekezdésének megfelelően; az állandó gyepterület típusa szerint, ahogy az említett rendelet 4. cikke (1) bekezdésének h) pontja meghatározza; vagy az állandó gyepterületektől és állandó legelőktől eltérő, a rendelet 45. cikke (2) bekezdésének a) pontjában meghatározott gyepterületek szerint; vagy a növénytakaró vagy a termény hiánya szerint;
23. „meghatározott terület”:
a)
területalapú támogatási rendszerek esetén az a terület, amelyre vonatkozóan minden támogathatósági feltétel vagy a támogatás odaítélésével kapcsolatos feltételekre vonatkozó minden egyéb kötelezettség teljesül, függetlenül a kedvezményezett rendelkezésére álló támogatási jogosultságok számától, vagy
b)
területalapú támogatási intézkedések esetén igazgatási vagy helyszíni ellenőrzések útján azonosított földterületek vagy parcellák területe;
24. „földrajzi információs rendszer” (a továbbiakban: GIS): az 1306/2013/EU rendelet 70. cikkében említett számítógépes földrajzi információs rendszerekre épülő technológiák;
25. „referenciaparcella”: földrajzilag körülhatárolt terület, amely az 1306/2013/EU rendelet 70. cikkében említett, mezőgazdasági parcellákra vonatkozó azonosítási rendszerben egyedi azonosítóval szerepel;
26. „földrajzi anyag”: a GIS tartalmának a támogatás kérelmezői és a tagállamok közötti közlésére szolgáló térképek vagy egyéb dokumentumok.
(2) E rendelet IV. címének alkalmazásában az 1306/2013/EU rendelet VI. címében foglalt meghatározásokat kell alkalmazni.
A fentieken kívül az „előírás”: a tagállamok által az 1306/2013/EU rendelet 94. cikkének megfelelően meghatározott előírások, valamint ugyanezen rendelet 93. cikkének (3) bekezdésében meghatározottak szerinti, állandó legelővel kapcsolatos kötelezettségek.
3. cikk
Büntetőjogi szankciók alkalmazása
Az e rendeletben meghatározott közigazgatási szankciók alkalmazása, valamint a támogatás e rendelet szerinti elutasítása és visszavonása nem érinti a nemzeti jogban adott esetben előírt büntetőjogi szankciók alkalmazását.
4. cikk
Vis maior és rendkívüli körülmények
(1) A közvetlen kifizetéseket illetően amennyiben a kedvezményezett vis maior vagy rendkívüli körülmények miatt nem képes eleget tenni a támogathatósági feltételeknek vagy más kötelezettségeknek, a támogatásra való jogosultsága a vis maior vagy a rendkívüli körülmények felmerülésének időpontjában támogatásra jogosult területek vagy állatok tekintetében fennmarad.
Az 1305/2013/EU rendelet 28., 29., 33. és 34. cikke szerinti vidékfejlesztési támogatási intézkedéseket illetően, ha egy kedvezményezett vis maior vagy rendkívüli körülmények miatt nem képes eleget tenni a kötelezettségvállalásnak, a vonatkozó kifizetést arányosan vissza kell vonni azon évekre vonatkozóan, amelyek folyamán a vis maior vagy a rendkívüli körülmények esete felmerült. A visszavonás a kötelezettségvállalásnak csak azon részeit érintheti, amelyek tekintetében nem voltak többletköltségek vagy elmaradt jövedelem a vis maior vagy a rendkívüli körülmények felmerülése előtt. Nem alkalmazható visszavonás a támogathatósági feltételekkel és más kötelezettségekkel kapcsolatban, és nem alkalmazható közigazgatási szankció.
Az egyéb vidékfejlesztési támogatási intézkedéseket illetően vis maior vagy rendkívüli körülmények esetén a tagállamok nem követelhetik a támogatás részleges vagy teljes visszatérítését. Több évre kiterjedő kötelezettségvállalások vagy kifizetések esetén nem követelhető a korábbi években kapott támogatás visszatérítése, és a kötelezettségvállalást vagy kifizetést a következő években is folytatni kell az eredeti időtartamának megfelelően.
Amikor a vis maiorból vagy rendkívüli körülményekből adódó meg nem felelés a kölcsönös megfeleltetéssel kapcsolatos, az 1306/2013/EU rendelet 91. cikke (1) bekezdésében említett vonatkozó közigazgatási szankció nem alkalmazható.
(2) A vis maior és a rendkívüli körülmények eseteiről - az illetékes hatóság elvárásainak megfelelő vonatkozó bizonyítékokkal együtt - írásban értesíteni kell az illetékes hatóságot attól az időponttól számított tizenöt munkanapon belül, amikor a kedvezményezett vagy meghatalmazottja olyan helyzetbe kerül, amely ezt lehetővé teszi.
II. CÍM
AZ INTEGRÁLT IGAZGATÁSI ÉS ELLENŐRZÉSI RENDSZER
I. FEJEZET
RENDSZERKÖVETELMÉNYEK
5. cikk
Mezőgazdasági parcellák azonosítása
(1) Az 1306/2013/EU rendelet 70. cikkében említett mezőgazdasági parcellaazonosító rendszert a referenciaparcellák szintjén kell működtetni. A referenciaparcella az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének e) pontja szerinti mezőgazdasági területet képező területegységet tartalmaz. Adott esetben a referenciaparcella az 1307/2013/EU rendelet 32. cikke (2) bekezdésének b) pontjában foglalt területeket, valamint az 1305/2013/EU rendelet 28. cikkének (2) bekezdésében említett mezőgazdasági földterületeket is magában foglalhat.
A tagállamoknak oly módon kell meghatározniuk a referenciaparcellákat, hogy azok mérhetőek legyenek, lehetővé tegyék az évente bejelentett mezőgazdasági parcellák egységes és egyértelmű lokalizálását, és alapelvként hosszú távon változatlanok legyenek.
(2) A tagállamoknak továbbá biztosítaniuk kell a bejelentett parcellák megbízható azonosítását. Ennek érdekében különösen meg kell követelniük, hogy a támogatási vagy kifizetési kérelemhez olyan meghatározott információkat vagy az illetékes hatóságok által előírt olyan dokumentumokat csatoljanak, amelyek lehetővé teszik az egyes mezőgazdasági parcellák lokalizálását és mérését. Az egyes referenciaparcellák vonatkozásában a tagállamok
a)
meghatározzák az 1307/2013/EU rendelet I. mellékletében felsorolt támogatási rendszerek alkalmazásában a támogatható legnagyobb területet;
b)
meghatározzák az 1305/2013/EU rendelet 28-31. cikkében említett területalapú intézkedések alkalmazásában a támogatható legnagyobb területet;
c)
lokalizálják azokat az 1307/2013/EU rendelet 46. cikkének (1) bekezdésében felsorolt ökológiai jelentőségű területeket, amelyeket a tagállamok határozata alapján ökológiai jelentőségű területnek kell tekinteni, és meghatározzák nagyságukat; Adott esetben a tagállamok e célból alkalmazzák az 1307/2013/EU rendelet X. mellékletében meghatározott átváltási és/vagy súlyozási tényezőket;
d)
meghatározzák, hogy az 1305/2013/EU rendelet 32. cikkében említett hegyvidéki területekre, jelentősen hátrányos természeti adottságokkal bíró területekre és más, sajátos korlátozó tényezők által sújtott területekre, Natura 2000 területekre, a 2000/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (14) által szabályozott területekre, az 1307/2013/EU rendelet 57. cikkének megfelelően gyapottermelésre engedélyezett mezőgazdasági földterületre, az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdése c) pontjának iii. alpontjában említett, a természetes módon legeltetésre vagy növénytermesztésre alkalmas állapotban tartott területekre, az 1307/2013/EU rendelet 46. cikke (5) és (6) bekezdésével összhangban a tagállamok által regionális és/vagy kollektív végrehajtásra kijelölt ökológiai jelentőségű területekre, az 1307/2013/EU rendelet 20. cikkének megfelelően a Bizottságnak jelentett területekre, az állandó gyepterülettel borított területekre, amelyek környezeti szempontból érzékenyek a 92/43/EGK tanácsi irányelv (15) vagy a 2009/147/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (16) által szabályozott területeken, valamint további, az 1307/2013/EU rendelet 45. cikkének (1) bekezdésében említett érzékeny területekre és/vagy az utóbbi rendelet 48. cikkének megfelelően a tagállamok által kijelölt területekre vonatkozó rendelkezések érvényesek-e.
(3) A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a (2) bekezdés a) pontjában említett, referenciaparcellánként támogatható maximális terület nagysága legfeljebb 2 %-os hibahatáron belül kerüljön meghatározásra, ezáltal figyelembe véve a referenciaparcellák határvonalait és állapotát.
(4) Az 1305/2013/EU rendelet 21. cikke (1) bekezdésének a) pontjában, valamint 30. és 34. cikkében említett intézkedések esetében a tagállamok megfelelő alternatív rendszereket alakíthatnak ki a támogatás tárgyát képező, erdővel borított parcellák egyedi azonosításához.
(5) A GIS-t olyan, a 2007/2/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (17) meghatározott nemzeti koordinátarendszer alapján kell működtetni, amely lehetővé teszi a mezőgazdasági parcellák szabványosított mérését és egyedi azonosítását az adott tagállam egész területén. Amennyiben különböző koordinátarendszereket alkalmaznak, azoknak kölcsönösen ki kell zárniuk egymást, és az egyes koordinátarendszereknek biztosítaniuk kell az ugyanazon helyre vonatkozó információk közötti következetességet.
6. cikk
A mezőgazdasági parcellák azonosítási rendszerének minőségére vonatkozó értékelés
(1) A tagállamok évente értékelik az 1307/2013/EU rendelet III. címének 1. fejezetében említett alaptámogatási rendszer és egységes területalapú támogatási rendszer keretében a mezőgazdasági parcellák azonosítási rendszerének minőségét. Az értékelés két megfelelőségi osztályt foglal magában.
A mezőgazdasági parcellák azonosítási rendszere minőségének értékelése érdekében az első megfelelőségi osztály az alábbi elemeket tartalmazza:
a)
a támogatható maximális terület pontos mennyiségi meghatározása;
b)
azon referenciaparcellák aránya és megoszlása, amelyek esetében a támogatható maximális területbe beleszámítanak a nem támogatható területek vagy amelyek esetében a támogatható maximális területbe nem számítanak bele a mezőgazdasági földterületek;
c)
jelentős hiányosságokkal rendelkező referenciaparcellák előfordulása.
A mezőgazdasági parcellák azonosítási rendszerén belüli esetleges hiányosságok feltárása érdekében a második megfelelőségi osztály az alábbi minőségi elemeket tartalmazza:
a)
azon referenciaparcellák osztályozása, amelyek esetében a támogatható maximális terület megállapítása a nem támogatható területek figyelembevételével, illetve a mezőgazdasági területek figyelmen kívül hagyásával történik vagy amelyek esetén kritikus problémák jelentkeznek;
b)
a bejelentett területnek a támogatható maximális területhez viszonyított aránya a referenciaparcellákon belül;
c)
azon referenciaparcellák százalékos aránya, amelyek változásnak voltak kitéve az évek során.
Amennyiben a minőség terén hiányosságokat tár fel az értékelés, a tagállamoknak meg kell tenniük a megfelelő korrekciós intézkedéseket.
(2) A tagállamok az (1) bekezdésben említett értékelést a referenciaparcellák Bizottság által kiválasztandó és biztosítandó mintája alapján végzik el. Olyan adatokat használnak, amelyek lehetővé teszik a helyszínen kialakult helyzet értékelését.
(3) Az értékelésről szóló jelentést, valamint - adott esetben - a korrekciós intézkedéseket és végrehajtásuk menetrendjét legkésőbb a kérdéses naptári évet követő év január 31-ig el kell megküldeni a Bizottságnak.
7. cikk
Támogatási jogosultságok azonosítása és nyilvántartása
(1) Az 1306/2013/EU rendelet 71. cikkében előírt, a támogatási jogosultságok azonosítására és nyilvántartására szolgáló rendszer tagállami szinten kialakított elektronikus nyilvántartás, amely - különösen az említett cikk (1) bekezdésében előírt keresztellenőrzések tekintetében - biztosítja a támogatási jogosultságok hatékony nyomon követhetőségét az alábbi elemek vonatkozásában:
a)
a jogosult,
b)
az éves értékek;
c)
a megállapítás időpontja;
d)
az utolsó aktiválás dátuma;
e)
az eredet, különös tekintettel a jogosultság forrására (eredeti, nemzeti vagy regionális tartalék, vétel, bérlet, öröklés);
f)
amennyiben az 1307/2013/EU rendelet 21. cikkének (3) bekezdése alkalmazandó, a jogosultságok fenntartása az említett rendelkezés értelmében;
g)
adott esetben a regionális korlátozások.
(2) Azok a tagállamok, amelyek egynél több kifizető ügynökséggel rendelkeznek, dönthetnek úgy, hogy az egyes kifizető ügynökségek szintjén üzemeltetik az elektronikus nyilvántartást. Ebben az esetben az érintett tagállam biztosítja, hogy a különböző nyilvántartások kompatibilisek legyenek egymással.
8. cikk
Kedvezményezettek azonosítása
Az 1306/2013/EU rendelet 72. cikke (3) bekezdésének sérelme nélkül az ugyanazon rendelet 73. cikke szerinti, minden egyes kedvezményezett azonosító adatainak nyilvántartására szolgáló egységes rendszernek garantálnia kell az egyedi azonosítást az ugyanazon kedvezményezett által benyújtott támogatási vagy kifizetési kérelmek és egyéb nyilatkozatok tekintetében.
II. FEJEZET
MEZŐGAZDASÁGI PARCELLÁK TÁJKÉPI JELLEGZETESSÉGEKKEL ÉS FÁKKAL
9. cikk
Azon területek meghatározása, ahol a mezőgazdasági parcella tájképi jellegzetességeket és fákat foglal magában
(1) Ahol egyes tájképi jellegzetességek - különösen sövények, árkok és falak - hagyományosan részét képezik a bizonyos régiókban a mezőgazdasági területeken végzett helyes növénytermesztési vagy hasznosítási gyakorlatnak, a tagállamok dönthetnek úgy, hogy ezek területét az adott mezőgazdasági parcellán belül támogatható terület részének kell tekinteni az 1306/2013/EU rendelet 67. cikke (4) bekezdése a) pontja szerint, amennyiben ezek nem haladnak meg egy bizonyos, az érintett tagállam által meghatározandó teljes szélességet. A meghatározott szélességnek meg kell felelnie az adott régióban szokásosnak, és nem haladhatja meg a két métert.
Ha azonban a tagállamok 2009. december 9-e előtt a 796/2004/EK bizottsági rendelet (18) 30. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdésével összhangban két méternél nagyobb szélességet jelentettek be a Bizottságnak, ez a szélesség továbbra is alkalmazható.
Az első és második albekezdés nem vonatkozik az elszórt tájképi jellegzetességeket és fákat magában foglaló állandó gyepterületre, amennyiben az érintett tagállam úgy döntött, hogy a 10. cikkel összhangban arányos rendszert alkalmaz.
(2) Az 1306/2013/EU rendelet II. mellékletében felsorolt követelmények és előírások hatálya alá eső mezőgazdasági parcella teljes területének részét képező tájképi jellegzetességeket az adott mezőgazdasági parcella támogatható területe részének kell tekinteni.
(3) Az elszórtan fákat magában foglaló mezőgazdasági parcellát támogatható területnek kell tekinteni, amennyiben az alábbi feltételek teljesülnek:
a)
a mezőgazdasági tevékenységek hasonlóan végezhetők, mint az ugyanazon területen levő, nem fás parcellákon; és
b)
a fák hektáronkénti száma nem halad meg egy meghatározott maximális sűrűséget.
Az első albekezdés b) pontjában említett maximális sűrűséget a tagállamok határozzák meg a hagyományos növénytermesztési gyakorlatok, természeti feltételek és környezetvédelmi okok alapján, és bejelentik azt. A sűrűség nem haladhatja meg a hektáronként 100 fát. Ugyanakkor ez a határérték nem alkalmazható az 1305/2013/EU rendelet 28. és 30. cikkében említett intézkedésekkel kapcsolatban.
E bekezdés nem vonatkozik az elszórtan elhelyezkedő, ismételten termést hozó gyümölcsfákra, az állandó gyepterületen található, legeltetésre alkalmas elszórt fákra, továbbá az elszórt tájképi jellegzetességeket és fákat magukban foglaló állandó gyepterületekre, amennyiben az érintett tagállam úgy döntött, hogy a 10. cikkel összhangban arányos rendszert alkalmaz.
10. cikk
Arányos rendszer tájképi jellegzetességeket és fákat magában foglaló állandó gyepterületek esetén
(1) Az elszórt, nem támogatható jellegzetességeket, úgymint tájképi jellegzetességeket és fákat magában foglaló állandó gyepterületet illetően a tagállamok dönthetnek úgy, hogy arányos rendszert alkalmaznak a referenciaparcellán belüli támogatható terület meghatározására.
Az első albekezdésben említett arányos rendszer homogén felszínborítási típusok különböző kategóriáiból áll, amelyekre vonatkozóan a nem támogatható terület százalékos arányán alapuló, rögzített csökkentési együtthatót alkalmaznak. A nem támogatható terület legalacsonyabb százalékos arányát képviselő kategória nem haladhatja meg a nem támogatható terület 10 %-át, és erre a kategóriára semmilyen csökkentési együttható nem alkalmazható.
(2) Az 1306/2013/EU rendelet II. mellékletében felsorolt követelmények és előírások hatálya alá eső mezőgazdasági parcella teljes területének részét képező tájképi jellegzetességeket a támogatható terület részének kell tekinteni.
(3) E cikk nem vonatkozik az ismételten termést hozó gyümölcsfákat magukban foglaló állandó gyepterületekre.
III. FEJEZET
TÁMOGATÁSI ÉS KIFIZETÉSI KÉRELMEK
11. cikk
Az egységes kérelem
Az egységes kérelemnek legalább az 1306/2013/EU rendelet 72. cikke (1) bekezdésében említett közvetlen kifizetési kérelemre kell kiterjednie az alaptámogatási rendszert vagy az egységes területalapú támogatási rendszert és más területalapú támogatási rendszereket illetően.
12. cikk
Eltérés a benyújtásra vonatkozó végső határidőtől
Az 1182/71/EGK, Euratom tanácsi rendelet (19) 5. cikkének (1) bekezdésétől eltérve, amennyiben a támogatási kérelem, kifizetési kérelem vagy egyéb nyilatkozatok vagy bármely igazoló dokumentum vagy szerződés benyújtásának végső határideje, vagy az egységes kérelem vagy fizetési kérelem módosításának végső határideje munkaszüneti napra, szombatra vagy vasárnapra esik, úgy kell tekinteni rá, mintha a soron következő első munkanapra esne.
Az első bekezdés ugyancsak vonatkozik a 13. cikk (1) bekezdésének harmadik albekezdésében említett késedelmes benyújtás lehetséges legkésőbbi napjára, valamint a 14. cikk második albekezdésében említett késedelmes benyújtás lehetséges legkésőbbi napjára a kedvezményezettek támogatási jogosultságok kiosztására vagy növelésére vonatkozó kérelmeinek benyújtása tekintetében.
13. cikk
Késedelmes benyújtás
(1) A 4. cikkben említett vis maior esetek és rendkívüli körülmények kivételével az e rendelet szerinti támogatási vagy kifizetési kérelmeknek a Bizottság által az 1306/2013/EU rendelet 78. cikkének (2) bekezdése alapján megállapított végső határidőt követő benyújtása munkanaponként 1 %-os csökkentést eredményez azon az összegekből, amelyekre a kedvezményezett a kérelmek határidőig történő benyújtása esetén jogosult lett volna.
A hatékony ellenőrzések ütemezésének és végrehajtásának biztosítása érdekében a tagállamok által az igazoló dokumentumok kellő időben történő benyújtása tekintetében meghozandó bármely konkrét intézkedés sérelme nélkül, az első albekezdést alkalmazni kell az illetékes hatóságnak benyújtandó támogatási kérelmek, dokumentumok, szerződések vagy egyéb nyilatkozatok esetében is, amennyiben ezek a támogatási kérelmek, okmányok, szerződések vagy nyilatkozatok megalapozó jelleggel bírnak a szóban forgó támogatási jogosultság szempontjából. Ebben az esetben a csökkentést a szóban forgó támogatásként kifizetendő összegre kell alkalmazni.
Amennyiben a késedelem meghaladja a 25 naptári napot, a kérelmet elfogadhatatlannak nyilvánítják, és a kedvezményezett nem részesül támogatásban.
(2) A 4. cikkben említett vis maior és rendkívüli körülmények fennállásának kivételével, amennyiben az 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (20) 46. és 47. cikke szerinti támogatás kedvezményezettje, aki az 1306/2013/EU rendelet 92. cikke szerinti kölcsönös megfeleltetési kötelezettségek hatálya alá is tartozik, nem nyújtja be egységes kérelmét az e cikk (1) bekezdésének első albekezdésében említett végső határidőn belül, munkanaponként 1 % csökkentést kell alkalmazni. A támogatáscsökkentés maximális értéke 25 %. A csökkentés százalékos mértéke az 1308/2013/EU rendelet 46. és 47. cikke szerinti intézkedésekhez kapcsolódó, a szerkezetátalakítás és átállítás tekintetében hárommal elosztott teljes kifizetendő összegre alkalmazandó..
(3) A 4. cikkben említett vis maior esetek és rendkívüli körülmények kivételével, az egységes kérelem vagy kifizetési kérelem módosításának a Bizottság által az 1306/2013/EU rendelet 78. cikkének (2) bekezdése alapján megállapított végső határidőt követő benyújtása az érintett mezőgazdasági parcella tényleges hasznosítására vonatkozó összegek munkanaponkénti 1 %-os csökkentését eredményezi.
Az egységes kérelem módosításai csak addig a határnapig fogadhatók el, ameddig az egységes kérelem késedelmes benyújtása az (1) bekezdés harmadik albekezdése értelmében elfogadható. Ugyanakkor, amennyiben az említett dátum korábbi vagy megegyezik az e bekezdés első albekezdésében említett egységes kérelem vagy kifizetési kérelem módosításának benyújtására előírt végső határidővel, az egységes kérelem vagy kifizetési kérelem módosításait e napot követően elfogadhatatlannak nyilvánítják.
14. cikk
Támogatási jogosultságokkal kapcsolatos kérelem késedelmes benyújtása
A 4. cikkben említett vis maior esetek és rendkívüli körülmények kivételével a támogatási jogosultságok kiosztása vagy adott esetben értékük növelése iránti kérelmeknek a Bizottság által az 1306/2013/EU rendelet 78. cikkének b) pontja alapján e célból meghatározott végső határidőt követő benyújtása az adott évben munkanaponként 3 %-os csökkentést eredményez a kedvezményezettnek a támogatási jogosultságok vagy - adott esetben - a kiosztandó támogatási jogosultságok értékének növelése kapcsán fizetendő összegekből.
Amennyiben a késedelem meghaladja a 25 naptári napot, a kérelmet elfogadhatatlannak nyilvánítják, és a kedvezményezett nem kap támogatási jogosultságot vagy - adott esetben - nem emelkedik a támogatási jogosultságok értéke.
IV. FEJEZET
KÖZVETLEN KIFIZETÉSI RENDSZEREKKEL ÉS VIDÉKFEJLESZTÉSI INTÉZKEDÉSEKKEL KAPCSOLATOS TÁMOGATÁSOK ÉS KÖZIGAZGATÁSI SZANKCIÓK KISZÁMÍTÁSA AZ INTEGRÁLT RENDSZER HATÁLYÁN BELÜL
1. SZAKASZ
Általános szabályok
15. cikk
A közigazgatási szankciók alkalmazása alóli kivételek
(1) Az e fejezetben előírt közigazgatási szankciókat nem kell alkalmazni a támogatási és kifizetési kérelem azon részeivel kapcsolatban, amelyekre vonatkozóan a kedvezményezett írásban értesíti az illetékes hatóságot arról, hogy a támogatási vagy kifizetési kérelem nem helytálló, illetve a benyújtása óta helytelenné vált, feltéve, hogy a kedvezményezettet nem értesítették az illetékes hatóság helyszíni ellenőrzési szándékáról, és az illetékes hatóság még nem értesítette a kedvezményezettet a támogatási vagy kifizetési kérelemben található bármely meg nem felelésről.
(2) Az (1) bekezdésben említett, a kedvezményezett által szolgáltatott információnak a támogatás vagy a kifizetés iránti kérelemnek a tényleges helyzethez igazodó kiigazítását kell eredményeznie.
16. cikk
Valamennyi terület bejelentésének elmulasztása
(1) Ha egy adott évre a kedvezményezett nem jelenti be az 1306/2013/EU rendelet 72. cikkének (1) bekezdésében említett területekhez tartozó mezőgazdasági parcellák mindegyikét, és egyrészről az egységes támogatási és/vagy kifizetési kérelemben bejelentett összes terület és másrészről a bejelentett terület és a be nem jelentett parcellák összes területe közti eltérés meghaladja a bejelentett területek 3 %-át, az arra az évre a területalapú támogatási intézkedések keretében a kedvezményezettnek fizetendő területalapú közvetlen kifizetések és/vagy támogatás teljes összege legfeljebb 3 %-kal csökkentendő, a mulasztás súlyosságától függően.
Az első albekezdés szerint kiszámított szankció összegét csökkenteni kell a 28. cikk (2) bekezdése alapján esetlegesen kiszabott közigazgatási szankció összegével.
(2) Az (1) bekezdést alkalmazni kell az 1308/2013/EU rendelet 46. és 47. cikkében előírt rendszerekkel kapcsolatos kifizetésekre is, ha a kedvezményezett az 1306/2013/EU rendelet 92. cikkével összhangban kölcsönös megfeleltetési kötelezettségek hatálya alatt áll. A csökkentés százalékos mértéke az 1308/2013/EU rendelet 46. és 47. cikke szerinti intézkedésekhez kapcsolódó, a szerkezetátalakítás és átállítás tekintetében hárommal elosztott teljes kifizetendő összegre alkalmazandó.
(3) Az (1) bekezdés nem alkalmazandó az 1307/2013/EU rendelet V. címében meghatározott mezőgazdasági kistermelői támogatási rendszer keretében nyújtott támogatásokra.
2. SZAKASZ
Területalapú támogatási rendszerek (az éghajlat és a környezet szempontjából előnyös mezőgazdasági gyakorlatokra nyújtott támogatás kivételével) vagy területalapú támogatási intézkedések
17. cikk
Általános elvek
(1) E szakasz alkalmazásában - az esettől függően - a következő terménycsoportokat kell megkülönböztetni:
a)
az alaptámogatási rendszer szerinti támogatási jogosultságok aktiválásának céljából vagy az egységes területalapú támogatás elnyerése céljából bejelentett területek;
b)
bármely más területalapú támogatási rendszer vagy támogatási intézkedés céljára bejelentett területek csoportja, amelyre különböző támogatási mértéket kell alkalmazni;
c)
az „egyéb hasznosítás” rovatban bejelentett területek.
(2) Ha ugyanaz a terület több különböző területalapú támogatási rendszer vagy támogatási intézkedés keretében benyújtott támogatási és/vagy kifizetési kérelem alapjául is szolgál, az adott területet külön kell figyelembe venni minden egyes támogatási rendszer vagy támogatási intézkedés tekintetében.
18. cikk
Területalapú támogatások kiszámításának alapja
(1) Az alaptámogatási rendszert alkalmazó tagállamokra az alaptámogatási rendszer, a mezőgazdasági kistermelői támogatási rendszer, az átcsoportosítással nyújtható támogatás, a hátrányos természeti adottságokkal rendelkező területek számára nyújtott támogatás, és adott esetben a fiatal mezőgazdasági termelőkre vonatkozó támogatási rendszer keretében benyújtott támogatási kérelmek tekintetében az alábbiak alkalmazandók:
a)
ha a bejelentett támogatási jogosultságok száma meghaladja a kedvezményezett rendelkezésére álló jogosultságok számát, a bejelentett támogatási jogosultságok számát a kedvezményezett rendelkezésére álló jogosultságok számára kell csökkenteni;
b)
ha eltérés van a bejelentett támogatási jogosultságok száma és a bejelentett terület között, akkor a bejelentett területre vonatkozó adatot a legkisebb értékhez kell igazítani.
Ez a bekezdés nem alkalmazandó a támogatási jogosultságok kiosztásának első évében.
(2) A fiatal mezőgazdasági termelőknek nyújtott támogatás esetében, valamint ha a tagállam az 1307/2013/EU rendelet 50. cikkének (6), (7) és (8) bekezdésében meghatározott támogatási módszert választja, ha az alaptámogatási rendszerben vagy az egységes területalapú támogatási rendszerben bejelentett terület nagysága meghaladja a tagállam által az említett rendelet 50. cikkének (9) bekezdésében meghatározott határértéket, a bejelentett terület nagyságát erre a határértékre kell csökkenteni.
(3) Az átcsoportosítással nyújtható támogatás esetében, ha az alaptámogatási rendszerben vagy az egységes területalapú támogatási rendszerben bejelentett terület nagysága meghaladja a tagállam által az 1307/2013/EU rendelet 41. cikkének (4) bekezdésével összhangban meghatározott korlátok értékét, a bejelentett terület nagyságát erre az értékre kell csökkenteni.
(4) A hátrányos természeti adottságokkal rendelkező területek tekintetében nyújtott támogatás esetében, valamint ha a tagállam az 1307/2013/EU rendelet 48. cikkének (4) bekezdésében meghatározott támogatási módszert választja, ha az alaptámogatási rendszerben vagy az egységes területalapú támogatási rendszerben bejelentett terület nagysága meghaladja a tagállam által meghatározott maximális hektárszámot, a bejelentett terület nagyságát erre a számra kell csökkenteni.
(5) A területalapú támogatási rendszerek vagy támogatási intézkedések keretében benyújtott támogatási és/vagy kifizetési kérelem esetében, ha egy meghatározott terménycsoport területéről megállapítják, hogy nagyobb a támogatási kérelemben bejelentett területnél, a támogatást a bejelentett terület alapján kell kiszámítani.
(6) A 19. cikk szerinti közigazgatási szankciók sérelme nélkül, a területalapú támogatási rendszerek vagy támogatási intézkedések keretében benyújtott támogatási kérelmek és/vagy kifizetési kérelmek esetében, ha a bejelentett terület meghaladja egy adott, a 17. cikk (1) bekezdésében foglalt terménycsoportra meghatározott terület nagyságát, a támogatást az adott terménycsoportra meghatározott terület alapján kell kiszámítani.
Mindazonáltal - az 1306/2013/EU rendelet 60. cikkének sérelme nélkül - ha a meghatározott összterület és az 1307/2013/EU rendelet III., IV. és V. címe szerinti közvetlen támogatási rendszerek keretében támogatásra bejelentett teljes terület vagy valamely területalapú támogatási intézkedés keretében támogatásra bejelentett teljes terület közötti különbség 0,1 hektár vagy annál kevesebb, a meghatározott terület és a bejelentett terület nagyságát egyenlőnek kell tekinteni. E számításnál kizárólag a 17. cikk (1) bekezdésében foglalt terménycsoportok szintjén tett, túlzott mértékű bejelentéseket kell figyelembe venni.
A második albekezdés nem alkalmazandó abban az esetben, ha az említett különbség a támogatásra bejelentett összterület több mint 20 %-ának felel meg.
(7) Az alaptámogatási rendszer keretében nyújtott támogatás kiszámításához az egyes bejelentett területekhez kapcsolódó, különböző támogatási jogosultságok értékének átlagát kell figyelembe venni.
19. cikk
A túlzott mértékű bejelentések esetén alkalmazott közigazgatási szankciók
(1) Ha egy adott, a 17. cikk (1) bekezdésében foglalt terménycsoport tekintetében valamely területalapú támogatási rendszer vagy támogatási intézkedés keretében bejelentett terület meghaladja a 18. cikknek megfelelően meghatározott területet, a meghatározott terület alapján kiszámított támogatást a megállapított különbség kétszeresével kell csökkenteni, ha ez a különbség 3 %-nál, vagy 2 hektárnál nagyobb, de legfeljebb a meghatározott terület 20 %-a.
Amennyiben a különbség meghaladja a meghatározott terület 20 %-át, az érintett terménycsoportra területalapú támogatás nem nyújtható.
(2) Amennyiben a különbség meghaladja az 50 %-ot, az érintett terménycsoportra területalapú támogatás nem nyújtható. Ezenkívül a kedvezményezettet további szankcióval kell sújtani, melynek összege megegyezik a bejelentett terület és a 18. cikkkel összhangban meghatározott terület közötti különbségnek megfelelő támogatás összegével.
(3) Ha az (1) és (2) bekezdések szerint kiszámított teljes összeg a Bizottság által az 1306/2013/EU rendelet 57. cikkének (2) bekezdése alapján elfogadott szabályoknak megfelelően nem szedhető be a meg nem felelés megállapításának naptári évét követő három naptári év folyamán, a fennmaradó egyenleget törölni kell.
20. cikk
A gyapotra vonatkozó terményspecifikus támogatással kapcsolatos közigazgatási szankciók
Az e rendelet 19. cikkével összhangban alkalmazandó közigazgatási szankciók sérelme nélkül, amennyiben megállapítást nyer, hogy a kedvezményezett nem teljesíti a 639/2014/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (21) 61. cikkének (1) és (2) bekezdése szerinti kötelezettségeit, a kedvezményezett elveszíti az 1307/2013/EU rendelet 60. cikkének (2) bekezdésében meghatározott támogatásnöveléshez való jogot. Ezenkívül az 1307/2013/EU rendelet 57. cikke alapján a gyapotra vonatkozó, támogatható hektáronkénti támogatás az adott kedvezményezett számára az említett rendelet 60. cikkének (2) bekezdésével összhangban máskülönben odaítélendő növekmény összegével csökken.
21. cikk
Az 1307/2013/EU rendelet III. címének V. fejezete szerinti, fiatal mezőgazdasági termelők részére nyújtott támogatásokkal kapcsolatos közigazgatási szankciók (a területek túlzott mértékű bejelentésének kivételével)
(1) Az e rendelet 19. cikkével összhangban alkalmazandó közigazgatási szankciók sérelme nélkül, amennyiben megállapítást nyer, hogy a kedvezményezett nem teljesíti az 1307/2013/EU rendelet 50. cikkének (2) bekezdésében és a 639/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet 49. cikkében foglalt kötelezettségeit, a fiatal mezőgazdasági termelőknek nyújtandó támogatás nem fizethető ki, vagy annak teljes összegét vissza kell vonni. Ezenfelül amennyiben megállapítást nyer, hogy a kedvezményezett hamis bizonyítékokat nyújtott be kötelezettségei teljesítésének igazolása céljából, azon összeg 20 %-ának megfelelő szankciót kell alkalmazni, amelyet a kedvezményezettnek az 1307/2013/EU rendelet 50. cikkének (1) bekezdése értelmében a fiatal mezőgazdasági termelőknek nyújtható támogatásként kifizettek vagy kifizettek volna.
(2) Ha a jogtalan kifizetések és az (1) bekezdésben ismertetett közigazgatási szankciók teljes összege a Bizottság által az 1306/2013/EU rendelet 57. cikkének (2) bekezdése alapján elfogadott szabályoknak megfelelően a meg nem felelés megállapításának naptári évét követő három naptári év folyamán nem szedhető be, a fennmaradó egyenleget törölni kell.
3. SZAKASZ
Az éghajlat és a környezet szempontjából előnyös mezőgazdasági gyakorlatokra nyújtott támogatás
22. cikk
Általános elvek
(1) E szakasz alkalmazásában - az esettől függően - a következő terménycsoportokat kell megkülönböztetni:
a)
az 1307/2013/EU rendelet 44. cikkének (4) bekezdésében említett valamely terményként bejelentett területek valamennyi csoportja;
b)
az 1307/2013/EU rendelet 45. cikkének (1) bekezdésében említett állandó gyepterületként bejelentett és környezeti szempontból érzékeny területek;
c)
a b) pontban említettektől eltérő, állandó gyepterületként bejelentett területek; és
d)
az 1307/2013/EU rendelet 46. cikkének (1) bekezdésében említett ökológiai jelentőségű területként bejelentett területek.
(2) Amennyiben ugyanazt a területet egynél több terménycsoport tekintetében is bejelentik, az adott területet külön kell figyelembe venni minden egyes terménycsoport tekintetében.
23. cikk
Az éghajlat és a környezet szempontjából előnyös mezőgazdasági gyakorlatokra nyújtott támogatásoknak az alaptámogatási rendszer vagy az egységes területalapú támogatási rendszer keretében bejelentett támogatható hektárok tekintetében történő kiszámításának alapja
(1) Az alaptámogatási rendszert alkalmazó tagállamokra az alábbiak alkalmazandók:
a)
ha a bejelentett támogatási jogosultságok száma meghaladja a kedvezményezett rendelkezésére álló jogosultságok számát, a bejelentett támogatási jogosultságok számát a kedvezményezett rendelkezésére álló jogosultságok számára kell csökkenteni;
b)
ha eltérés van a bejelentett támogatási jogosultságok száma és a bejelentett terület között, akkor a bejelentett területre vonatkozó adatot a legkisebb értékhez kell igazítani.
(2) A 28. cikkel összhangban alkalmazandó közigazgatási szankciók sérelme nélkül, ha az alaptámogatás vagy az egységes területalapú támogatás iránti egységes kérelemben bejelentett terület meghaladja a meghatározott területet, a meghatározott területet kell alapul venni az éghajlat és a környezet szempontjából előnyös mezőgazdasági gyakorlatokra nyújtott „kizöldített” támogatás (a továbbiakban: kizöldített támogatás) kiszámításához.
Ha azonban az alaptámogatási rendszer vagy az egységes területalapú támogatási rendszer tekintetében meghatározott területről megállapítják, hogy nagyobb a támogatási kérelemben bejelentett területnél, a bejelentett területet kell alapul venni a kizöldített támogatás kiszámításához.
24. cikk
A kizöldített támogatás csökkentése a növénytermesztés diverzifikálására vonatkozó követelményeknek való meg nem felelés esetén
(1) Amennyiben az 1307/2013/EU rendelet 44. cikke előírja, hogy a fő növénykultúra a teljes szántóterület legfeljebb 75 %-át foglalhatja el, és a fő terménycsoportra meghatározott terület 75 %-nál nagyobb részt foglal el, a kizöldített támogatás e rendelet 23. cikkével összhangban történő kiszámításának alapjául szolgáló területet a különbség arányával megszorzott teljes meghatározott szántóterület 50 %-ával kell csökkenteni.
A különbség első albekezdésben említett aránya a fő terménycsoport területének a további terménycsoportok tekintetében előírt összterületen belül a teljes meghatározott szántóterület 75 %-át meghaladó része.
(2) Amennyiben az 1307/2013/EU rendelet 44. cikke előírja, hogy a két fő növénykultúra a teljes meghatározott szántóterület legfeljebb 95 %-át foglalhatja el, és a két fő terménycsoportra meghatározott terület 95 %-nál nagyobb részt foglal el, a kizöldített támogatás e rendelet 23. cikkével összhangban történő kiszámításának alapjául szolgáló területet a különbség arányával megszorzott teljes meghatározott szántóterület 50 %-ával kell csökkenteni.
A különbség első albekezdésben említett aránya a két fő terménycsoport területének a további terménycsoportok tekintetében előírt összterületen belül a teljes meghatározott szántóterület 95 %-át meghaladó része.
(3) Amennyiben az 1307/2013/EU rendelet 44. cikke előírja, hogy a fő növénykultúra a teljes meghatározott szántóterület legfeljebb 75 %-át, a két fő növénykultúra pedig a teljes meghatározott szántóterület legfeljebb 95 %-át foglalhatja el, és a fő terménycsoportra meghatározott terület 75 %-nál nagyobb, a két fő terménycsoportra meghatározott terület pedig 95 %-nál nagyobb részt foglal el, a kizöldített támogatás e rendelet 23. cikkével összhangban történő kiszámításának alapjául szolgáló területet a különbség arányával megszorzott teljes meghatározott szántóterület 50 %-ával kell csökkenteni.
A különbség első albekezdésben említett aránya a különbségek (1) és (2) bekezdés szerint kiszámított arányainak összege. Ezen arány értéke azonban 1-nél nem lehet nagyobb.
(4) Amennyiben a kedvezményezettről megállapítást nyer, hogy három éven keresztül nem felelt meg a növénytermesztés e cikk szerinti diverzifikálásának, a kizöldített támogatás kiszámításának alapjául szolgáló területnek az (1), (2) és (3) bekezdés szerinti, a következő évekre való csökkentésének mértéke a teljes meghatározott szántóterületnek a különbség alkalmazandó arányával megszorzott mennyisége.
25. cikk
A kizöldített támogatás csökkentése az állandó gyepterületre vonatkozó követelményeknek való meg nem felelés esetén
(1) Ha az 1307/2013/EU rendelet 45. cikke (1) bekezdésének harmadik albekezdésének való meg nem felelést állapítottak meg, a kizöldített támogatás e rendelet 23. cikkével összhangban történő kiszámításának alapjául szolgáló területet csökkentik az 1307/2013/EU rendelet 45. cikke (1) bekezdésének harmadik albekezdésében foglalt követelményeknek meg nem felelőként meghatározott területtel.
(2) Ha a 639/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet 44. cikkében foglalt kötelezettségeknek való meg nem felelést állapítottak meg, a kizöldített támogatás e rendelet 23. cikkével összhangban történő kiszámításának alapjául szolgáló területet csökkentik a 639/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet 44. cikkében foglalt kötelezettségeknek meg nem felelőként meghatározott területtel.
(3) A meg nem felelést „megállapítottnak” kell tekinteni, ha azt bármely, az 1306/2013/EU rendelet 74. cikkével összhangban végzett ellenőrzés eredményeként, vagy azt követően igazolják, hogy a meg nem felelést bármely más módon az illetékes ellenőrző hatóság vagy kifizető ügynökség tudomására hozták.
26. cikk
A kizöldített támogatás csökkentése az ökológiai jelentőségű területre vonatkozó követelményeknek való meg nem felelés esetén
(1) Az 1307/2013/EU rendelet 46. cikkének (1) bekezdésével összhangban előírt ökológiai jelentőségű területet (a továbbiakban: „előírt ökológiai jelentőségű terület”) a teljes meghatározott szántóterület alapján számítják ki, ideértve adott esetben - az 1307/2013/EU rendelet 46. cikke (2) bekezdése értelmében - az említett rendelet 46. cikke (2) bekezdése első albekezdésének c), d), g) és h) pontjában említett meghatározott területeket.
(2) Ha az előírt ökológiai jelentőségű terület meghaladja az ökológiai jelentőségű területeknek az 1307/2013/EU rendelet 46. cikke (3) bekezdésében előírt súlyozását figyelembe véve meghatározott ökológiai jelentőségű területet, a kizöldített támogatás e rendelet 23. cikkével összhangban történő kiszámításának alapjául szolgáló területet csökkentik a teljes meghatározott - és adott esetben az 1307/2013/EU rendelet 46. cikke (2) bekezdése értelmében az említett rendelet 46. cikke (2) bekezdése első albekezdésének c), d), g) és h) pontjában említett meghatározott területeket is magában foglaló - szántóterület 50 %-ának a különbség arányával megszorzott mennyiségével.
A különbség első albekezdésben említett aránya az előírt ökológiai jelentőségű terület és a meghatározott ökológiai jelentőségű terület közötti különbségnek az előírt ökológiai jelentőségű területen belüli aránya.
(3) Amennyiben a kedvezményezettről megállapítást nyer, hogy három éven keresztül nem felelt meg az ökológiai jelentőségű területre vonatkozó, e cikk szerinti követelményeknek, a kizöldített támogatás kiszámításának alapjául szolgáló területnek a (2) bekezdés szerinti, a következő évekre való csökkentésének mértéke a teljes meghatározott - és adott esetben az 1307/2013/EU rendelet 46. cikke (2) bekezdése értelmében az említett rendelet 46. cikke (2) bekezdése első albekezdésének c), d), g) és h) pontjában említett meghatározott területeket is magában foglaló - szántóterületnek a különbség arányával megszorzott mennyisége.
27. cikk
A kizöldített támogatás csökkentésének maximális mértéke
(1) A 24. és 26. cikkben foglaltak szerint kiszámított csökkentések hektárban kifejezett összege nem haladhatja meg a meghatározott szántóföld teljes hektárszámát, beleértve az 1307/2013/EU rendelet 46. cikk (2) bekezdése értelmében adott esetben az említett rendelet 46. cikke (2) bekezdése első albekezdésének c), d), g) és h) pontjában említett meghatározott területeket is.
(2) A közigazgatási szankciók 28. cikkel összhangban történő alkalmazásának sérelme nélkül a 24-26. cikknek megfelelően kiszámított összes támogatáscsökkentés nem haladhatja meg a 23. cikknek megfelelően kiszámított kizöldített támogatás mértékét.
28. cikk
A kizöldített támogatással kapcsolatos közigazgatási szankciók
(1) Ha a kizöldített támogatás 23. cikkel összhangban történő kiszámításához használt terület eltér az ilyen támogatásnak a 24-27. cikk alkalmazását követő kiszámításához használt területtől, az utóbbi terület alapján kiszámított kizöldített támogatást a megállapított különbség kétszeresével kell csökkenteni, ha ez a különbség 3 %-nál, vagy 2 hektárnál nagyobb, de nem haladja meg a kizöldített támogatásnak a 24-27. cikk alkalmazását követő kiszámításához használt terület 20 %-át.
Ha a különbség meghaladja a 20 %-ot, támogatás nem nyújtható.
Amennyiben a különbség meghaladja az 50 %-ot, támogatás nem nyújtható. Ezenkívül a kedvezményezettet további szankcióval kell sújtani, melynek összege megegyezik a kizöldített támogatás 23. cikkel összhangban történő kiszámításához használt terület és az ilyen támogatásnak a 24-27. cikk alkalmazását követő kiszámításához használt terület közötti különbségnek megfelelő támogatás összegével.
(2) Ha a mezőgazdasági termelő - abból a célból, hogy mentesüljön az 1307/2013/EU rendelet 44., 45. vagy 46. cikkében előírt kötelezettségek alól - nem jelenti be a szántóföldnek minősülő teljes területét, és/vagy nem jelenti be az említett rendelet 45. cikkének (1) bekezdése értelmében környezeti szempontból érzékenynek minősülő állandó gyepterületének teljes területét, és a be nem jelentett terület 0,1 hektárnál nagyobb, akkor a kizöldített támogatás e rendelet 24-27. cikkének alkalmazását követő kiszámításának alapjául szolgáló területet további 10 %-kal csökkentik.
(3) Az 1306/2013/EU rendelet 77. cikkének (6) bekezdése értelmében az e cikk (1) és (2) bekezdése szerint kiszámított közigazgatási szankció a 2015-ös és 2016-os igénylési évben nem alkalmazandó. Az 1. és 2. bekezdés szerint kiszámított közigazgatási szankciót el kell osztani 5-tel, és összegét azon kizöldítési támogatás összegének 20 %-ára kell korlátozni, amelyre az érintett termelő a 23. cikk értelmében a 2017. igénylési évben jogosult lett volna, a 2018. és azt követő igénylési évek esetében pedig 4-gyel kell elosztani, és ugyanazon összeg 25 %-ára kell korlátozni.
(4) Ha az (1), (2) és (3) bekezdés alapján kiszámított közigazgatási szankciók teljes összege a Bizottság által az 1306/2013/EU rendelet 57. cikkének (2) bekezdése alapján elfogadott szabályok szerint a meg nem felelés megállapításának naptári évét követő három naptári év folyamán nem szedhető be, a fennmaradó egyenleget törölni kell.
29. cikk
Az egyenértékű gyakorlatokra vonatkozó szabályok
Ez a szakasz értelemszerűen alkalmazandó az 1307/2013/EU rendelet 43. cikkének (3) bekezdésében említett egyenértékű gyakorlatokra.
4. SZAKASZ
Az állattartáshoz kapcsolódó támogatási rendszerek keretében benyújtott, állatállomány-alapú támogatási kérelmeken alapuló, termeléstől függő önkéntes támogatás vagy az állattartáshoz kapcsolódó támogatási intézkedések keretében benyújtott kifizetési kérelmeken alapuló vidékfejlesztési támogatás
30. cikk
A számítás alapja
(1) A támogatási vagy kifizetési kérelemben feltüntetettnél több állatra vonatkozóan semmilyen esetben sem nyújtható támogatás.
(2) A mezőgazdasági üzem területén lévő állatokat csak akkor lehet meghatározottnak tekinteni, ha azokat a támogatási vagy kifizetési kérelemben azonosították. A meghatározott állatok a támogatás kifizetésére való jogosultság elvesztése nélkül helyettesíthetők más állatokkal, amennyiben az illetékes hatóság még nem értesítette a kedvezményezettet a támogatási vagy kifizetési kérelemmel kapcsolatos meg nem felelésről, és amennyiben még nem értesítette a kedvezményezettet helyszíni ellenőrzési szándékáról. Amennyiben egy tagállam nem használja ki a Bizottság által az 1306/2013/EU rendelet 78. cikkének b) pontja alapján elfogadott szabályok szerint meghatározott, igényléstől független rendszerekre vonatkozó lehetőséget, minden tőle telhetőt meg kell tennie annak biztosításáért, hogy egyértelmű legyen, a kedvezményezettek támogatási vagy kifizetési kérelmei mely állatokra vonatkoznak.
(3) A 31. cikk sérelme nélkül, ha az egy támogatási vagy kifizetési kérelemben bejelentett állatlétszám meghaladja az igazgatási vagy helyszíni ellenőrzések eredményeként meghatározott létszámot, akkor a támogatást a meghatározott állatok alapján kell kiszámítani.
(4) Ha a szarvasmarhafélék azonosítási és nyilvántartási rendszerével kapcsolatos meg nem felelés esete áll fenn, a következőket kell alkalmazni:
a)
azt a mezőgazdasági üzem területén lévő szarvasmarhát, amely a két füljelzőjének egyikét elveszítette, meghatározottnak kell tekinteni, feltéve, hogy a szarvasmarhafélék azonosítási és nyilvántartási rendszerének az 1760/2000/EK rendelet 3. cikke első bekezdésének b), c) és d) pontjában említett egyéb elemei alapján egyértelműen és egyedileg azonosítani lehet;
b)
ha egy mezőgazdasági üzem területén lévő egyik szarvasmarha mindkét füljelzőjét elveszítette, meghatározottnak kell tekinteni, feltéve, hogy az 1760/2000/EK rendeletben foglalt nyilvántartás, marhalevél, adatbázis vagy egyéb eszközök segítségével továbbra is azonosítható, és feltéve, hogy az állattartó bizonyítani tudja, hogy már a helyszíni ellenőrzés bejelentése előtt intézkedéseket tett a helyzet orvoslására;
c)
ha a feltárt meg nem felelés a nyilvántartásban vagy a marhalevélben szereplő bejegyzésekkel kapcsolatos, az érintett állatot csak akkor lehet meg nem határozottnak tekinteni, ha bármely 24 hónapos időszakban legalább két ellenőrzés alkalmával találnak ilyen hibát. Az érintett állatokat minden más esetben az első ténymegállapítás után meg nem határozott állatoknak kell tekinteni.
A szarvasmarhafélék azonosítási és nyilvántartási rendszerének bejegyzései, valamint a rendszerbe érkező bejelentések az illetékes hatóság által észlelt egyértelmű hibák esetén bármikor módosíthatók.
(5) A mezőgazdasági üzem területén lévő azon juhot vagy kecskét, amely egyik füljelzőjét elveszítette, meghatározottnak kell tekinteni, feltéve, hogy az állat a 21/2004/EK rendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontjával összhangban valamely első azonosító eszközzel továbbra is azonosítható, és feltéve, hogy a juh- és kecskefélék azonosítási és nyilvántartási rendszerének valamennyi egyéb előírása teljesül.
31. cikk
Az állattartáshoz kapcsolódó támogatási rendszerek vagy az állattartáshoz kapcsolódó támogatási intézkedések keretében bejelentett állatok tekintetében meghatározott közigazgatási szankciók
(1) Ha az állattartáshoz kapcsolódó támogatási rendszerek keretében benyújtott támogatási kérelem vagy az állattartáshoz kapcsolódó támogatási intézkedések keretében benyújtott kifizetési kérelem tekintetében megállapítást nyer, hogy a bejelentett állatlétszám és a 30. cikk (3) bekezdésével összhangban meghatározott állatlétszám különböző, de csak három vagy annál kevesebb állat esetében állapítanak meg meg nem felelést, az e cikk (3) bekezdésének megfelelően megállapított százalékkal csökkenteni kell azon támogatás teljes összegét, amelyre a kedvezményezett az említett támogatási rendszer vagy támogatási intézkedés keretében az érintett igénylési évben jogosult.
(2) Ha háromnál több állat esetében állapítanak meg meg nem felelést, akkor azon támogatás teljes összegét, amelyre a kedvezményezett az (1) bekezdésben említett támogatási rendszer vagy támogatási intézkedés keretében az érintett igénylési évben jogosult, az alábbiak szerint kell csökkenteni:
a)
a (3) bekezdésnek megfelelően megállapítandó százalékkal, ha az nem több 10 %-nál,
b)
a (3) bekezdésnek megfelelően megállapítandó százalék kétszeresével, ha az 10 %-nál több, de 20 %-nál kevesebb.
Amennyiben a (3) bekezdéssel összhangban megállapított százalék meghaladja a 20 %-ot, nem ítélhető oda a támogatás, amelyre a kedvezményezett a 30. cikk (3) bekezdése szerint a támogatási rendszer vagy támogatási intézkedés keretében az érintett igénylési évben jogosult lett volna.
Ezen túlmenően, amennyiben a (3) bekezdéssel összhangban megállapított százalék meghaladja az 50 %-ot, nem ítélhető oda a támogatás, amelyre a kedvezményezett a 30. cikk (3) bekezdése szerint a támogatási rendszer vagy támogatási intézkedés keretében az érintett igénylési évben jogosult lett volna. Ezenkívül a kedvezményezettet további szankcióval kell sújtani, melynek összege megegyezik a bejelentett állatlétszám és a 30. cikk (3) bekezdésével összhangban meghatározott állatlétszám közötti különbségnek megfelelő támogatás összegével. Ha ez az összeg a Bizottság által az 1306/2013/EU rendelet 57. cikkének (2) bekezdése alapján meghatározott szabályoknak megfelelően a meg nem felelés megállapításának naptári évét követő három naptári év folyamán nem szedhető be, a fennmaradó egyenleget törölni kell.
(3) Az (1) és a (2) bekezdésben említett százalékok megállapításához az állattartáshoz kapcsolódó támogatási rendszer vagy támogatási intézkedés keretében bejelentett állatlétszámot - amely esetében meg nem felelést állapítottak meg - elosztják az említett támogatási rendszer vagy támogatási intézkedés esetében a támogatási vagy a kifizetési kérelem tekintetében az érintett igénylési évre meghatározott állatlétszámmal.
Ha a tagállamok a Bizottság által az 1306/2013/EU rendelet 78. cikkének b) pontja alapján meghatározott szabályok szerint élnek,az igényléstől független rendszerek lehetőségével az állatok azonosítási és nyilvántartási rendszerében hibásan azonosított vagy regisztrált, potenciálisan támogatható állatok olyan állatoknak minősülnek, amelyek esetében meg nem felelést állapítottak meg.
32. cikk
A közigazgatási szankciók alkalmazása alóli kivételek a természeti körülmények által indokolt esetekben
A 31. cikkben meghatározott közigazgatási szankciók nem alkalmazandók azokban az esetekben, amikor a kedvezményezett a csordára vagy nyájra hatást gyakoroló természeti körülmények miatt nem tudja teljesíteni a támogathatósági feltételeket, kötelezettségvállalásokat vagy más kötelezettségeket, feltéve, hogy az állatlétszám csökkenésének észlelésétől számított tíz munkanapon belül írásban tájékoztatja az illetékes hatóságot.
Az egyedi esetekben figyelembe veendő tényleges körülmények sérelme nélkül az illetékes hatóság különösen a következő eseteket ismerheti el a csordát vagy nyájat érintő természeti körülményként:
a)
állat elhullása betegség következtében; vagy
b)
állat elhullása olyan baleset következtében, amelyért a kedvezményezett nem tehető felelőssé.
33. cikk
További szankciók és kiegészítő intézkedések
(1) A tagállamok annak érdekében, hogy biztosítsák az ellenőrzésre vonatkozó előírások teljesítését, ideértve a bejelentési kötelezettségek tiszteletben tartását is, a támogatás-igénylési eljárásban érintett közvetítőkre alkalmazandó további szankciókról rendelkezhetnek.
(2) Ha a Bizottság által az 1306/2013/EU rendelet 78. cikkének c) pontja alapján meghatározott szabályoknak megfelelő illetékes hatóságoktól eltérő szolgálatok, szervek vagy szervezetek által szolgáltatandó bizonyítékok tekintetében megállapítást nyer, hogy gondatlanságból vagy szándékosan nem helytálló bizonyítékot szolgáltattak, az érintett tagállam köteles a nemzeti jog szerinti megfelelő szankciókat alkalmazni. Ha ilyen jellegű meg nem felelést második alkalommal is megállapítanak, az érintett szolgálattól, szervtől, vagy szervezettől legalább egy évre meg kell vonni a támogatás céljára szolgáló hiteles bizonyítékok kiadásának jogát.
34. cikk
A szarvasmarhafélékre vonatkozó számítógépes adatbázis bejegyzéseinek módosítása és kiigazítása
A bejelentett szarvasmarhafélék esetében a szarvasmarhafélékre vonatkozó számítógépes adatbázis bejegyzéseinek hibáira és hiányosságaira a támogatási vagy a kifizetési kérelem benyújtásának időpontjától kezdve a 15. cikket kell alkalmazni.
III. CÍM
A VIDÉKFEJLESZTÉSI TÁMOGATÁSI INTÉZKEDÉSEKRE VONATKOZÓ EGYEDI RENDELKEZÉSEK
35. cikk
A területnagyságtól és az állatok számától eltérő támogathatósági feltételeknek, a kötelezettségvállalásoknak vagy egyéb kötelezettségeknek való meg nem felelés
(1) Az igényelt támogatás a támogathatósági feltételeknek való meg nem felelés esetén teljes egészében elutasítandó vagy visszavonandó.
(2) Az igényelt támogatás teljes egészében vagy részben elutasítandó vagy visszavonandó a következő kötelezettségvállalásoknak és egyéb kötelezettségeknek való meg nem felelés esetén:
a)
a vidékfejlesztési programban meghatározott kötelezettségvállalások; vagy
b)
ahol alkalmazható, az Unió vagy a nemzeti jog által, vagy a vidékfejlesztési programban megállapított kötelezettségek, különös tekintettel a közbeszerzésekre és az állami támogatásokra vonatkozó előírásokra és egyéb kötelező előírásokra és követelményekre.
(3) Az elutasítás vagy a visszavonás mértékének a (2) bekezdésben említett kötelezettségvállalásoknak és kötelezettségeknek való meg nem felelés nyomán történő meghatározásakor a tagállam figyelembe veszi a (2) bekezdésben említett támogatási feltételekkel kapcsolatos meg nem felelés súlyosságát, mértékét, időtartamát és ismétlődő jellegét.
A meg nem felelés súlyosságát elsősorban az határozza meg, hogy - figyelemmel a betartatlan kötelezettségvállalások vagy kötelezettségek eredeti céljára - a meg nem felelés mennyire lényeges következményekkel jár.
A meg nem felelés mértéke elsősorban attól függ, hogy az a tevékenység egészére milyen hatást gyakorol.
A tartós jelleg elsősorban annak fényében állapítható meg, hogy a kiváltott hatás mennyi időn át érezhető, illetve hogy a szóban forgó hatás ésszerű eszközökkel megszüntethető-e.
Az ismétlődés attól függ, hogy ugyanazon kedvezményezett és ugyanazon intézkedés vagy művelettípus esetében hasonló meg nem felelés az utóbbi négy év folyamán vagy a 2014-2020-as programozási időszak teljes időtartama folyamán, illetve a 2007-2013-as programozási időszak tekintetében hasonló intézkedés kapcsán előfordult-e.
(4) Több évre kiterjedő kötelezettségvállalások vagy kifizetések esetén a (3) bekezdésben említett kritérumok alapját történő visszavonások az ugyanazon műveletre a korábbi években kifizetett összegekre is vonatkoznak.
(5) Amennyiben a (3) bekezdésben említett kritérumokon alapuló általános értékelés eredményeképpen súlyos meg nem felelés kerül megállapításra, a támogatást elutasítják, vagy teljes egészében visszavonják. Továbbá a kedvezményezettet a meg nem felelés megállapításának naptári évére és az azt követő naptári évre ugyanazon intézkedésből vagy művelettípusból kizárják.
(6) Amennyiben megállapítják, hogy a kedvezményezett a támogatás elnyerése céljából valótlan bizonyítékokat nyújtott be, vagy gondatlanságból elmulasztotta a szükséges információszolgáltatást, a támogatást teljes egészében el kell utasítani vagy vissza kell vonni. Továbbá a kedvezményezettet a meg nem felelés megállapításának naptári évére és az azt követő naptári évre ugyanazon intézkedésből vagy művelettípusból kizárják.
(7) Ha az (1), (2), (4), (5) és (6) bekezdésben említett visszavonások és a közigazgatási szankciók teljes összege a Bizottság által az 1306/2013/EU rendelet 57. cikkének (2) bekezdése alapján meghatározott szabályoknak megfelelően a meg nem felelés megállapításának naptári évét követő három naptári év folyamán nem szedhető be, a fennmaradó egyenleget törölni kell.
36. cikk
A támogatás felfüggesztése
A kifizető ügynökség bizonyos kiadásokra vonatkozóan felfüggesztheti a támogatást, amennyiben közigazgatási szankció kiszabásához vezető meg nem felelést tár fel. A felfüggesztést a kifizető ügynökségnek azonnal fel kell oldania, amint a kedvezményezett kielégítő módon bizonyítja az illetékes hatóság számára, hogy orvosolta a problémát. A felfüggesztés időtartama nem haladhatja meg a három hónapot. A tagállamok a művelet típusától és a szóban forgó meg nem felelés hatásától függően rövidebb maximális időtartamot is megállapíthatnak.
A kifizető ügynökség csak abban az esetben függesztheti fel a támogatást, ha a meg nem felelés általában véve nem befolyásolja az érintett művelet célkitűzéseinek teljesülését” és a kedvezményezett vélhetően a megszabott maximális időtartamon belül orvosolni tudja a helyzetet.
IV. CÍM
A KÖLCSÖNÖS MEGFELELTETÉSSEL ÖSSZEFÜGGŐ ELLENŐRZÉSI RENDSZER ÉS KÖZIGAZGATÁSI SZANKCIÓK
I. FEJEZET
ÁLLANDÓ LEGELŐK FENNTARTÁSA
37. cikk
Az állandó legelőkkel kapcsolatos kötelezettségek
(1) Abban az esetben, ha megállapítást nyer, hogy az 1122/2009/EK rendelet 3. cikkének (3) bekezdésében említett arány 2014-ben országos vagy regionális szinten csökkent, az érintett tagállam előírhatja a 2015-ben közvetlen támogatási rendszer keretében támogatást igénylő kedvezményezettek számára, hogy csak előzetes engedéllyel alakíthatnak át állandó legelőterületeket.
Amennyiben megállapítást nyer, hogy az említett arány 2014-ben több mint 5 %-kal csökkent, az érintett tagállam köteles elrendelni az említett kötelezettséget.
Amennyiben az első és második albekezdésben említett engedélynek az a feltétele, hogy valamely földterületnek állandó legelőnek kell lennie, az 1122/2009/EK rendelet 2. cikke második bekezdésének (2) pontjában szereplő fogalommeghatározástól eltérve ezeket a területeket az átállás első napjától kezdve állandó legelőnek kell tekinteni. Ezeket a területeket az átállás időpontját követő öt egymás utáni évben gyep vagy egyéb egynyári takarmánynövény termesztésére kell használni.
(2) A kedvezményezettekre vonatkozóan az (1) bekezdésben meghatározott kötelezettség nem alkalmazandó, ha a kedvezményezett a 2078/92/EGK (22), az 1257/1999/EK (23) és az 1698/2005/EK tanácsi rendelet szerint állandó legelőt hozott létre.
(3) Ha megállapítást nyer, hogy az 1122/2009/EK rendelet 3. cikkének (2) bekezdésében említett követelmény nem biztosítható 2014-ben, az érintett tagállam - az e cikk (1) bekezdése szerint hozandó intézkedéseken kívül - országos vagy regionális szinten kötelezi a 2015-ben valamely közvetlen támogatási rendszer keretében támogatást igénylő kedvezményezetteket, hogy területeket alakítsanak vissza állandó legelőterületté.
Az első albekezdés csak azokra a kedvezményezettekre vonatkozik, akik állandó legelőterületekből más hasznosítási formájú földterületté átalakított földterülettel rendelkeznek.
Az első albekezdést az érintett tagállamban az 1122/2009/EK rendelet 11. cikkének (2) bekezdésével összhangban az egységes kérelem benyújtására előírt határnapot megelőző 24 hónapos időszak első napja óta ilyen módon megváltoztatott hasznosítású földterület tekintetében kell alkalmazni.
Ebben az esetben a mezőgazdasági termelők a szóban forgó terület meghatározott százalékát visszaállítják állandó legelővé, illetve a szóban forgó százaléknak megfelelő nagyságú állandó legelőt alakítanak ki. A szóban forgó százalékos arányt a mezőgazdasági termelő által ilyen módon megváltoztatott hasznosítású terület nagysága és az egyensúly visszaállításához szükséges terület nagysága alapján kell kiszámítani.
Amennyiben azonban a szóban forgó területet az egyéb hasznosítási formára történő átállítás után átruházták, az első albekezdést csak abban az esetben kell alkalmazni, ha a terület átruházása a 2004. május 6-a után történt.
Az állandó legelővé visszaállított területeket vagy az állandó legelőként létrehozott területeket a visszaállítás, illetve a létrehozás első napjától kezdve - az 1122/2009/EK rendelet 2. cikke második bekezdésének (2) pontjától eltérve - „állandó legelőnek” kell tekintetni. Ezeket a területeket az átállás dátumától kezdődően öt egymást követő éven keresztül gyep vagy más egynyári takarmánynövény termesztésére kell használni.
(4) Az (1) és (3) bekezdés csak 2015-ben alkalmazandó.
(5) A tagállamoknak 2015-ben és 2016-ban ellenőrzéseket kell végezniük, hogy gondoskodjanak az (1) és (3) bekezdés betartásáról.
II. FEJEZET
A KÖZIGAZGATÁSI SZANKCIÓK KISZÁMÍTÁSA ÉS ALKALMAZÁSA
38. cikk
A meg nem felelésre vonatkozó általános szabályok
(1) A meg nem felelés „megismétlődése” az ugyanazon követelmény vagy előírás három egymást követő naptári éven belül több mint egy alkalommal megállapított megsértése, feltéve, hogy a kedvezményezettet értesítették a korábbi meg nem felelésről, és adott esetben lehetősége volt megtenni a szükséges intézkedéseket az előző meg nem felelés megszüntetésére. A meg nem felelés megismétlődésének megállapítása céljából az 1122/2009/EK rendelet szerint meghatározott meg nem feleléseket kell figyelembe venni és különösen az 1306/2013/EU II. mellékletében szereplő, a jó mezőgazdasági és környezeti állapotra vonatkozó 3. előírást a 73/2009/EK rendelet 2013. december 21-én hatályos változatának II. mellékletében szereplő 2. jogszabályban foglalt gazdálkodási követelménnyel egyenértékűnek kell tekinteni.
(2) A meg nem felelés „mértékét” különösen annak figyelembevételével kell megállapítani, hogy a meg nem felelés kiterjedt hatással rendelkezik-e, vagy hatása magára a mezőgazdasági üzemre korlátozódik.
(3) A meg nem felelés „súlyossága” különösen a meg nem felelés következményeinek jelentőségétől függ, tekintetbe véve a szóban forgó követelmény vagy előírás célját.
(4) Annak eldöntése, hogy valamely meg nem felelés „tartós”-e, különösen attól az időtartamtól függ, ameddig a kiváltott hatás érezhető, vagy a szóban forgó hatás ésszerű eszközökkel történő megszüntetésének lehetőségétől.
(5) E fejezet alkalmazásában a meg nem felelést „meghatározottnak” kell tekinteni, ha valamely e rendelettel összhangban végrehajtott ellenőrzés eredményeképpen vagy az illetékes ellenőrző hatóság, adott estben a kifizető ügynökség számára valamely más forrásból ismertté vált információ nyomán kerül megállapításra.
39. cikk
A közigazgatási szankciók kiszámítása és alkalmazása gondatlanság esetén
(1) Amennyiben a meghatározott meg nem felelés a kedvezményezett gondatlanságából ered, támogatáscsökkentést kell alkalmazni. Főszabályként a csökkentés az 1306/2013/EU rendelet 92. cikkében feltüntetett kifizetésekből és éves támogatásokból származó teljes összeg 3 %-ának felel meg.
A kifizető ügynökség azonban - az illetékes ellenőrző hatóság által a 38. cikk (1)-(4) bekezdésében említett feltételekre figyelemmel a meg nem felelés jelentőségének az ellenőrzési jelentés értékelő részében rendelkezésre bocsátott értékelése alapján - határozhat úgy, hogy ezt az értéket az első albekezdésben említett teljes összeg 1 %-ára csökkenti vagy 5 %-ára növeli, vagy amennyiben a szóban forgó követelményre vagy előírásra vonatkozó rendelkezések megengednek egy bizonyos tűréshatárt, eltekinthet a meg nem felelés további nyomon követésétől, illetve hogy - az 1305/2013/EU rendelet 17. cikkének (5) és (6) bekezdése szerint nyújtott támogatások esetében - egyáltalán nem rendel el támogatáscsökkentést.
(2) Ha egy tagállam az 1306/2013/EU rendelet 97. cikkének (3) bekezdése alapján úgy dönt, hogy nem alkalmaz közigazgatási szankciót, és az érintett kedvezményezett az illetékes hatóság által kitűzött határidőn belül nem orvosolta a helyzetet, a közigazgatási szankciót alkalmazni kell.
Az illetékes hatóság által kitűzött határidő nem lehet a ténymegállapítás évét követő év végénél későbbi.
(3) Ha egy tagállam él az 1306/2013/EU rendelet 99. cikke (2) bekezdésének második albekezdése nyújtotta lehetőséggel, és a kedvezményezett az illetékes hatóság által kitűzött határidőn belül nem orvosolta a helyzetet, az e cikk (1) bekezdésében előírt legalább 1 %-os csökkentést visszamenőleg alkalmazni kell az eredeti ténymegállapítás azon évére, amelyre vonatkozóan a korai előrejelző rendszer alkalmazásra került, amennyiben megállapítást nyer, hogy a meg nem felelést a szóban forgó évtől kezdődő és azt is magában foglaló, legfeljebb három egymást követő naptári évre kiterjedő időszakon belül nem orvosolták.
Az illetékes hatóság által kitűzött határidő nem lehet a ténymegállapítás évét követő év végénél későbbi.
A kedvezményezett által a megállapított határidőn belül orvosolt meg nem felelés a (4) bekezdés szerinti megismétlődés megállapításának alkalmazásában nem tekinthető meg nem felelésnek.
(4) A szándékos meg nem felelés eseteinek sérelme nélkül az ugyanazon meg nem felelés első megismétlődése tekintetében az (1) bekezdéssel összhangban alkalmazandó csökkentés mértékét hárommal meg kell szorozni.
További megismétlődések esetén minden egyes alkalommal a hármas szorzót kell alkalmazni az előző megismétlődés tekintetében megállapított támogatáscsökkentés eredményére. A támogatáscsökkentés maximális értéke azonban nem haladhatja meg az (1) bekezdésben említett teljes összeg 15 %-át.
A maximális 15 %-os érték elérését követően a kifizető ügynökség tájékoztatja az érintett kedvezményezettet, hogy ha még egyszer megállapításra kerül ugyanaz a meg nem felelés, akkor azt a 40. cikk értelmében a kedvezményezett általi szándékos cselekménynek fogják tekinteni.
40. cikk
A közigazgatási szankciók kiszámítása és alkalmazása szándékos meg nem felelés esetén
Ha a meghatározott meg nem felelést a kedvezményezett szándékosan követte el, a 39. cikk (1) bekezdésében említett teljes összegre alkalmazandó támogatáscsökkentés főszabályként a szóban forgó teljes összeg 20 %-a.
A kifizető ügynökség azonban - az illetékes ellenőrző hatóság által a 38. cikk (1)-(4) bekezdésében említett feltételekre figyelemmel a meg nem felelés jelentőségének az ellenőrzési jelentés értékelő részében rendelkezésre bocsátott értékelése alapján - határozhat úgy, hogy ezt az értéket a teljes összeg nem kevesebb mint 15 %-ára csökkenti, vagy a teljes összeg 100 %-ára növeli.
41. cikk
A közigazgatási szankciók halmozása
Amennyiben a 2. cikk (1) bekezdése második albekezdése 2. pontjának a) alpontja szerinti meg nem felelés a 2. cikk (1) bekezdése második albekezdése 2. pontjának b) alpontja szerinti meg nem felelésnek is minősül, a közigazgatási szankciókat a Bizottság által az 1306/2013/EU rendelet 77. cikke (8) bekezdésének a) pontja alapján meghatározott szabályok szerint kell alkalmazni.
V. CÍM
ÁTMENETI ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
42. cikk
A kölcsönös megfeleltetéssel kapcsolatos átmeneti szabályok
(1) Az 1698/2005/EK rendeletnek megfelelően végrehajtott intézkedések kedvezményezettjeinek kölcsönös megfeleltetési kötelezettségei tekintetében az e rendeletben és az 1306/2013/EU bizottsági végrehajtási rendelet alapján a Bizottság által elfogadott végrehajtási aktusokban az ellenőrzési rendszerre és közigazgatási szankciókra vonatkozóan meghatározott szabályokat kell alkalmazni.
(2) A kölcsönös megfeleltetési kötelezettségeket illető olyan meg nem felelések esetén, amelyekre nem alkalmaztak közigazgatási szankciókat, mivel azok a 73/2009/EK rendelet 23. cikkének (2) bekezdésében, illetve az 1698/2005/EK rendelet 51. cikkének (2) bekezdésében foglalt de minimis szabály hatálya alá tartoztak, az 1306/2013/EU rendelet 97. cikke (3) bekezdésének második albekezdését kell alkalmazni az ellenőrző hatóság azon kötelezettségét illetően, hogy tegye meg a szükséges intézkedéseket annak ellenőrzésére, hogy a kedvezményezett orvosolta a megállapított meg nem felelést.
43. cikk
Hatályon kívül helyezés
Az 1122/2009/EK és a 65/2011/EU rendelet 2015. január 1-jén hatályát veszti.
Az említett rendeletek azonban továbbra is alkalmazandók:
a)
a közvetlen támogatásokra vonatkozó, 2015. január 1. előtt kezdődő támogatási időszakokra benyújtott kérelmekre;
b)
a 2014-es évre vonatkozóan bejelentett kifizetési igényekre; és
c)
a mezőgazdasági termelőknek az 1234/2007/EK tanácsi rendelet (24) 85t. és 103z. cikke szerinti kölcsönös megfeleltetési kötelezettségeire vonatkozó ellenőrzési rendszerre és közigazgatási szankciókra.
44. cikk
Hatálybalépés és alkalmazás
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő hetedik napon lép hatályba.
A rendeletet a 2015. január 1-je utáni igénylési évekkel vagy támogatási időszakokkal kapcsolatos támogatási vagy kifizetési kérelmekre kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. március 11-én.