NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1219/2012
ze dne 12. prosince 2012,
kterým se stanoví přechodná úprava pro dvoustranné dohody o investicích mezi členskými státy a třetími zeměmi
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost patří přímé zahraniční investice mezi záležitosti spadající pod společnou obchodní politiku. V souladu s čl. 3 odst. 1 písm. e) Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) má Evropská unie výlučnou pravomoc v oblasti společné obchodní politiky. Na základě toho smí pouze Unie vytvářet a přijímat právně závazné akty v uvedené oblasti. V souladu s čl. 2 odst. 1 Smlouvy o fungování EU tak mohou členské státy samy činit pouze tehdy, jsou-li k tomu Unií zmocněny.
(2)
Část třetí hlava IV kapitola 4 Smlouvy o fungování EU navíc stanoví společná pravidla pro pohyb kapitálu mezi členskými státy a třetími zeměmi, včetně pohybu kapitálu zahrnujícího investice. Tato pravidla mohou být ovlivněna mezinárodními dohodami týkajícími se zahraničních investic, které členské státy uzavřely.
(3)
Tímto nařízením není dotčeno rozdělení pravomocí mezi Unií a jejími členskými státy v souladu se Smlouvou o fungování EU.
(4)
V době, kdy vstoupila Lisabonská smlouva v platnost, měly členské státy se třetími zeměmi uzavřen značný počet dvoustranných dohod o investicích. Smlouva o fungování EU neobsahuje žádná výslovná přechodná ustanovení pro takové dohody, které nyní přešly do výlučné pravomoci Unie. Některé z těchto dohod mohou navíc obsahovat ustanovení ovlivňující společná pravidla pro pohyb kapitálu uvedená v části třetí hlavě IV kapitole 4 Smlouvy o fungování EU.
(5)
Ačkoliv dvoustranné dohody o investicích zůstanou pro členské státy podle mezinárodního práva veřejného závazné a budou postupně nahrazovány dohodami Unie vztahujícími se ke stejné věci, podmínky pro pokračování jejich platnosti a jejich vztah k politice Unie týkající se investic vyžadují vhodné řízení. Uvedený vztah se bude dále vyvíjet, jak bude Unie vykonávat své pravomoci.
(6)
V zájmu investorů z Unie a jejich investic ve třetích zemích a v zájmu členských států, ve kterých působí zahraniční investoři a investice, by měly být zachovány v platnosti dvoustranné dohody o investicích, které stanoví a zaručují podmínky investic, a měly by být postupně nahrazeny dohodami o investicích Unie, poskytujícími vysoký standard ochrany investic.
(7)
Toto nařízení by se mělo zabývat statusem dvoustranných dohod o investicích členských států, které byly podepsány před 1. prosincem 2009, podle práva Unie. Tyto dohody mohou v souladu s tímto nařízením být zachovány v platnosti nebo vstoupit v platnost.
(8)
Toto nařízení by mělo rovněž stanovit podmínky, za nichž jsou členské státy oprávněny uzavřít nebo zachovat v platnosti dvoustranné dohody o investicích podepsané v době mezi 1. prosincem 2009 a 9. lednem 2013.
(9)
Toto nařízení by mělo dále stanovit podmínky, za nichž jsou členské státy oprávněny změnit nebo uzavřít dvoustranné dohody o investicích se třetími zeměmi po 9. lednu 2013.
(10)
Zachování platnosti dvoustranných dohod o investicích se třetími zeměmi členskými státy podle tohoto nařízení nebo udělení povolení k zahájení jednání nebo uzavření takových dohod by nemělo bránit jednání o dohodách o investicích ze strany Unie nebo jejich uzavření.
(11)
Po členských státech se požaduje, aby přijaly nezbytná opatření k odstranění případných nesrovnalostí s právem Unie ve dvoustranných dohodách o investicích uzavřených mezi nimi a třetími zeměmi. Prováděním tohoto nařízení není dotčeno použití článku 258 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o nesplnění povinností členských států vyplývajících z práva Unie.
(12)
Povolení měnit nebo uzavírat dvoustranné dohody o investicích podle tohoto nařízení by zejména mělo členským státům umožnit řešení jakýchkoli nesrovnalostí mezi jejich dvoustrannými dohodami o investicích a právem Unie, pokud se jedná o jiné nesrovnalosti než vyplývající z rozdělení pravomocí mezi Unii a členské státy, které řeší toto nařízení.
(13)
Komise by měla předložit Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování tohoto nařízení. Tato zpráva by měla, kromě jiného, přezkoumat, zda je zapotřebí i nadále uplatňovat kapitolu III. Pokud by zpráva doporučila pozastavit uplatňování ustanovení kapitoly III nebo pokud by navrhovala tato ustanovení pozměnit, je možno k ní připojit případně legislativní návrh.
(14)
Evropský parlament, Rada a Komise by měly zajistit, aby bylo se všemi informacemi, které jsou označené jako důvěrné, zacházeno v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (2).
(15)
Toto nařízení by se nemělo vztahovat na dohody o investicích mezi členskými státy.
(16)
Je nezbytné stanovit určitou úpravu k zajištění toho, aby dvoustranné dohody o investicích, které byly podle tohoto nařízení zachovány v platnosti, zůstaly funkční, včetně ustanovení týkajících se řešení sporů, a zároveň respektovaly výlučnou pravomoc Unie.
(17)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (3).
(18)
Tyto pravomoci by měly být svěřeny Komisi, protože postupy stanovené v článcích 9, 11 a 12 opravňují členské státy k činnosti v oblastech výlučné pravomoci Unie a rozhodnutí o nich musí být přijímána na úrovni Unie.
(19)
Při přijímání povolení podle článků 9, 11 a 12 by se měl použít poradní postup, jelikož tato povolení mají být udělována na základě jasně definovaných kritérií stanovených tímto nařízením,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBLAST PŮSOBNOSTI
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Aniž je dotčeno rozdělení pravomocí stanovené Smlouvou o fungování EU, upravuje toto nařízení status dvoustranných dohod o investicích členských států podle práva Unie a stanoví podmínky a postupy, podle nichž jsou členské státy oprávněny měnit nebo uzavírat dvoustranné dohody o investicích.
2. Pro účely tohoto nařízení se „dvoustrannou dohodou o investicích“ rozumí jakákoliv dohoda se třetí zemí, která obsahuje ustanovení o ochraně investic. Toto nařízení se vztahuje pouze na ta ustanovení dvoustranných dohod o investicích, která se týkají ochrany investic.
KAPITOLA II
ZACHOVÁNÍ STÁVAJÍCÍCH DVOUSTRANNÝCH DOHOD O INVESTICÍCH V PLATNOSTI
Článek 2
Oznámení Komisi
Do 8. února 2013 nebo do 30 dnů nebo od jejich přistoupení k Unii oznámí členské státy Komisi veškeré dvoustranné dohody o investicích se třetími zeměmi podepsané před 1. prosincem 2009 nebo přede dnem jejich přistoupení, podle toho, co nastalo později, které si buď přejí zachovat v platnosti, nebo u kterých chtějí získat povolení ke vstupu v platnost podle této kapitoly. Součástí oznámení je kopie uvedených dvoustranných dohod o investicích. Členské státy rovněž Komisi informují o veškerých následných změnách statusu těchto dohod.
Článek 3
Zachování v platnosti
Aniž jsou dotčeny jiné povinnosti členských států podle práva Unie, dvoustranné dohody o investicích oznámené podle článku 2 tohoto nařízení mohou být zachovány v platnosti nebo mohou vstoupit v platnost, v souladu se Smlouvou o fungování EU a tímto nařízením, a to až do doby, než vstoupí v platnost dvoustranná dohoda o investicích mezi Unií a stejnou třetí zemí.
Článek 4
Zveřejnění
1. Každých dvanáct měsíců Komise zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie seznam dvoustranných dohod o investicích oznámených podle článku 2, čl. 11 odst. 6 nebo čl. 12 odst. 6.
2. První zveřejnění seznamu dvoustranných dohod o investicích uvedeného v odstavci 1 tohoto článku proběhne nejpozději tři měsíce po uplynutí lhůty pro oznámení učiněná podle článku 2.
Článek 5
Posouzení
S ohledem na postupné nahrazení dvoustranných dohod o investicích oznámených podle článku 2 může Komise tyto dohody posoudit tak, že vyhodnotí, zda některá ustanovení těchto dohod nepředstavují závažnou překážku pro jednání Unie o dvoustranných dohodách o investicích se třetími zeměmi nebo pro jejich uzavření.
Článek 6
Povinnost spolupráce
1. S ohledem na postupné nahrazení dvoustranných dohod o investicích oznámených podle článku 2 přijmou členské státy jakákoli vhodná opatření pro zajištění toho, aby ustanovení těchto dohod nepředstavovala závažnou překážku pro jednání Unie o dvoustranných dohodách o investicích se třetími zeměmi nebo pro jejich uzavření.
2. Pokud s ohledem na postupné nahrazení dvoustranných dohod o investicích oznámených podle článku 2 Komise shledá, že některá ustanovení takové dohody představují závažnou překážku pro jednání Unie o dvoustranných dohodách o investicích se třetími zeměmi nebo pro jejich uzavření, Komise a dotčený členský stát urychleně zahájí konzultace a spolupracují s cílem nalézt odpovídající kroky k vyřešení této otázky. Tyto konzultace trvají nejdéle 90 dní.
3. Aniž je dotčen odstavec 1, může Komise do 60 dnů od ukončení konzultací určit vhodná opatření, která by měl dotčený členský stát přijmout pro odstranění překážek uvedených v odstavci 2.
KAPITOLA III
POVOLENÍ MĚNIT NEBO UZAVÍRAT DVOUSTRANNÉ DOHODY O INVESTICÍCH
Článek 7
Povolení změnit nebo uzavřít dvoustrannou dohodu o investicích
S výhradou podmínek stanovených v článcích 8 až 11 je členský stát oprávněn zahájit jednání se třetí zemí o změně již existující dvoustranné dohody o investicích nebo uzavřít dohodu novou.
Článek 8
Oznámení Komisi
1. Pokud členský stát hodlá zahájit jednání se třetí zemí, jejichž cílem je změnit nebo uzavřít dvoustrannou dohodu o investicích, oznámí svůj záměr písemně Komisi.
2. Oznámení uvedené v odstavci 1 obsahuje příslušnou dokumentaci a jsou v něm uvedena ustanovení, která mají být předmětem jednání, cíle jednání a veškeré ostatní důležité informace.
3. Oznámení uvedené v odstavci 1 se předá nejpozději pět měsíců před plánovaným zahájením formálních jednání.
4. Pokud nejsou informace předané členským státem pro účely povolení k zahájení formálních jednání v souladu s článkem 9 postačující, může si Komise vyžádat dodatečné informace.
5. Komise poskytne oznámení uvedené v odstavci 1 tohoto článku a na požádání i jeho doprovodnou dokumentaci ostatním členským státům, s výhradou požadavků na zachování důvěrnosti stanovených v článku 14.
Článek 9
Povolení k zahájení formálních jednání
1. Komise udělí členskému státu povolení k zahájení formálních jednání s třetí zemí o změně nebo uzavření dvoustranné dohody o investicích, pokud nedospěje k závěru, že by zahájení takových jednání:
a)
bylo v rozporu s právem Unie v rozsahu větším, než představují nesrovnalosti vyplývající z rozdělení pravomocí mezi Unií a jejími členskými státy;
b)
bylo zbytečné, protože Komise podle čl. 218 odst. 3 Smlouvy o fungování EU podala doporučení k zahájení jednání s dotčenou třetí zemí nebo se k podání takového doporučení rozhodla;
c)
nebylo v souladu se zásadami a cíli Unie pro vnější činnost vypracovanými v souladu s obecnými ustanoveními stanovenými v hlavě V kapitole 1 Smlouvy o Evropské unii nebo
d)
představovalo závažnou překážku pro jednání Unie o dvoustranných dohodách o investicích se třetími zeměmi nebo pro jejich uzavření.
2. V rámci povolení uvedeného v odstavci 1 může Komise požadovat, aby členský stát do uvedených jednání a budoucí dvoustranné dohody o investicích zahrnul nebo z nich naopak vyloučil některá ustanovení, je-li to nezbytné k zajištění souladu s investiční politikou Unie nebo slučitelnosti s právem Unie.
3. Povolení podle odstavce 1 tohoto článku se uděluje poradním postupem podle čl. 16 odst. 2. Komise přijme své rozhodnutí do 90 dnů od obdržení oznámení uvedeného v článku 8. Pokud jsou k přijetí rozhodnutí potřebné dodatečné informace, lhůta 90 dnů započne ode dne obdržení těchto dodatečných informací.
4. Komise informuje Evropský parlament a Radu o rozhodnutích přijatých podle odstavce 3.
5. Pokud Komise povolení podle odstavce 1 neudělí, informuje o tom dotčený členský stát a uvede důvody.
Článek 10
Účast Komise na jednáních
Komise je informována o pokroku a výsledcích jednání o změně nebo uzavření dvoustranné dohody o investicích během různých fází jednání a může požadovat účast na jednáních mezi členským státem a třetí zemí týkajících se investic.
Článek 11
Povolení podepsat a uzavřít dvoustrannou dohodu o investicích
1. Před podpisem dvoustranné dohody o investicích oznámí dotčený členský stát Komisi výsledky jednání a poskytne jí znění této dohody.
2. Tento článek se rovněž použije na dvoustranné dohody o investicích, které byly sjednány před 9. lednem 2013, ale nevztahuje se na ně oznamovací povinnost stanovená v článku 2 nebo v článku 12.
3. Po oznámení Komise posoudí, zda je sjednaná dvoustranná dohoda o investicích v rozporu s požadavky čl. 9 odst. 1 a 2.
4. Pokud Komise dospěje k názoru, že jednání vyústila v dvoustrannou dohodu o investicích, která není v rozporu s požadavky čl. 9 odst. 1 a 2, udělí členskému státu povolení podepsat a uzavřít takovou dohodu. Články 3, 5 a 6 se na takové dohody použijí, jako kdyby byly oznámeny podle článku 2.
5. Rozhodnutí podle odstavce 4 tohoto článku se přijímají poradním postupem podle čl. 16 odst. 2. Komise přijme své rozhodnutí do 90 dnů od obdržení oznámení uvedeného v odstavcích 1 a 2 tohoto článku. Jsou-li k přijetí rozhodnutí potřebné dodatečné informace, lhůta 90 dnů započne ode dne obdržení těchto dodatečných informací.
6. Pokud Komise udělí povolení podle odstavce 4, oznámí dotčený členský stát Komisi uzavření dvoustranné dohody o investicích a její vstup v platnost, jakož i veškeré následné změny statusu uvedené dohody.
7. Komise informuje Evropský parlament a Radu o rozhodnutích přijatých podle odstavce 4.
8. Pokud Komise povolení podle odstavce 4 neudělí, informuje o tom dotčený členský stát a uvede důvody.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 12
Dohody podepsané členskými státy mezi 1. prosincem 2009 a 9. lednem 2013
1. Pokud členský stát podepsal v době mezi 1. prosincem 2009 a 9. lednem 2013 dvoustrannou dohodu o investicích, oznámí tento členský stát do 8. únor 2013 Komisi takovou dohodu, kterou si přeje zachovat v platnosti nebo pro niž chce získat povolení ke vstupu v platnost. Součástí oznámení je kopie takové dohody.
2. Po oznámení Komise posoudí, zda je dvoustranná dohoda o investicích oznámená podle odstavce 1 tohoto článku v rozporu s požadavky čl. 9 odst. 1 a 2.
3. Shledá-li Komise, že dvoustranná dohoda o investicích oznámená podle odstavce 1 tohoto článku není v rozporu s požadavky čl. 9 odst. 1 a 2, povolí zachování této dohody v platnosti nebo její vstup v platnost podle práva Unie.
4. Komise přijme rozhodnutí uvedené v odstavci 3 tohoto článku do 180 dnů od přijetí oznámení uvedeného v odstavci 1 tohoto článku. Jsou-li k přijetí rozhodnutí potřebné dodatečné informace, lhůta 180 dnů započne ode dne obdržení těchto dodatečných informací. Rozhodnutí podle odstavce 3 tohoto článku se přijímají poradním postupem podle čl. 16 odst. 2.
5. Pokud není dvoustranná dohoda o investicích povolena podle odstavce 3, členský stát neučiní žádné další kroky k jejímu uzavření a odvolá nebo zruší všechny kroky, které již byly podniknuty.
6. Pokud Komise udělí povolení v souladu s odstavcem 3 tohoto článku, oznámí dotčený členský stát Komisi vstup dvoustranné dohody o investicích v platnost a veškeré následné změny jejího statusu. Články 3, 5 a 6 se na takovou dohodu použijí, jako kdyby byla oznámena podle článku 2.
7. Komise informuje Evropský parlament a Radu o rozhodnutích přijatých podle odstavce 3.
8. Pokud Komise povolení podle odstavce 3 neudělí, informuje o tom dotčený členský stát a uvede důvody.
Článek 13
Postup členských států, pokud jde o dvoustranné dohody o investicích se třetími zeměmi
Pokud jde o dvoustranné dohody o investicích spadající do oblasti působnosti tohoto nařízení, dotčený členský stát:
a)
informuje Komisi bez zbytečného prodlení o veškerých schůzkách, které proběhnou na základě ustanovení této dohody. Komisi se poskytne pořad jednání a veškeré důležité informace, které jí umožní porozumět tématům, jež mají být na těchto schůzkách projednána. Komise si může vyžádat od dotčeného členského státu další informace. Pokud má být projednávána záležitost, která by mohla ovlivnit provádění politik Unie týkajících se investic, zejména společné obchodní politiky, může Komise požadovat, aby dotčený členský stát zaujal určitý postoj;
b)
informuje Komisi bez zbytečného prodlení o veškerých vůči němu vznesených námitkách, že některé opatření není v souladu s touto dohodou. Členský stát rovněž okamžitě informuje Komisi o všech žádostech o řešení sporu podaných v souvislosti s dvoustrannou dohodou o investicích, jakmile se o takové žádosti členský stát dozví. Členský stát a Komise plně spolupracují a přijímají všechna nezbytná opatření k zajištění účinné obrany, což může případně znamenat účast Komise na příslušných postupech;
c)
požádá Komisi o souhlas před tím, než uvede v činnost jakékoli příslušné mechanismy pro řešení sporů se třetí zemí obsažené v této dvoustranné dohodě o investicích, a na žádost Komise takové mechanismy uvede v činnost. Mezi tyto mechanismy patří konzultace s druhou stranou dvoustranné dohody o investicích a řešení sporu, pokud je v této dohodě stanoveno. Členský stát a Komise plně spolupracují při provádění postupů v rámci příslušných mechanismů, což může případně znamenat účast Komise na příslušných postupech.
Článek 14
Důvěrnost
Členské státy mohou při svých oznámeních Komisi ohledně jednání a jejich výsledků podle článků 8 a 11 sdělit, zda mají být některé poskytnuté informace považovány za důvěrné a zda mohou být předány dalším členským státům.
Článek 15
Přezkum
1. Do 10. ledna 2020 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování tohoto nařízení.
2. Zpráva zahrnuje přehled žádostí o povolení a udělených povolení podle kapitoly III a posouzení potřeby dalšího uplatňování zmíněné kapitoly.
3. Pokud zpráva doporučí pozastavit používání kapitoly III nebo pozměnit její ustanovení, připojí se k ní odpovídající legislativní návrh.
Článek 16
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Výbor pro dohody o investicích. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 17
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 12. prosince 2012.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 1219/2012/EU RENDELETE
(2012. december 12.)
a tagállamok és harmadik országok közötti kétoldalú beruházási megállapodások tekintetében átmeneti rendelkezések megállapításáról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 207. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
rendes jogalkotási eljárás keretében (1),
mivel:
(1)
A Lisszaboni Szerződés hatálybalépése óta a közvetlen külföldi befektetések a közös kereskedelempolitika keretébe tartoznak. Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 3. cikke (1) bekezdésének e) pontja szerint a közös kereskedelempolitika területén az Európai Unió kizárólagos hatáskörrel rendelkezik. Ennek megfelelően e területen kizárólag az Unió alkothat és fogadhat el kötelező erejű jogi aktust. A tagállamok csak annyiban tehetnek így, amennyiben erre őket az Unió az EUMSZ 2. cikkének (1) bekezdésével összhangban felhatalmazza.
(2)
Ezenkívül az EUMSZ harmadik része IV. címének 4. fejezete közös szabályokat állapít meg a tagállamok és harmadik országok közötti tőkemozgásokra, többek között a beruházással összefüggő tőkemozgásokra is. Ezeket a szabályokat érinthetik a tagállamok által kötött, külföldi beruházásokkal kapcsolatos nemzetközi megállapodások.
(3)
Ez a rendelet nem sérti az Unió és tagállamai közötti, az EUMSZ szerinti hatáskörmegosztást.
(4)
A Lisszaboni Szerződés hatálybalépésének idején számos olyan kétoldalú beruházási megállapodás volt érvényben, amelyet a tagállamok harmadik országokkal kötöttek. Az ilyen - azóta az Unió kizárólagos hatáskörébe került - megállapodásokra vonatkozóan az EUMSZ nem tartalmaz kifejezett átmeneti rendelkezéseket. Ráadásul e megállapodások némelyike olyan rendelkezéseket is tartalmazhat, amelyek érintik a tőkemozgásoknak az EUMSZ harmadik része IV. címének 4. fejezetében megállapított közös szabályait.
(5)
Jóllehet a kétoldalú beruházási megállapodások a nemzetközi közjog szerint továbbra is kötelező erejűek a tagállamokra nézve, és az Unió azonos tárgyú megállapodásai fokozatosan fogják felváltani őket, mind további érvényességük feltételeinek meghatározása, mind pedig az Unió beruházási politikájával való kapcsolatuk megfelelő irányítást kíván. Ez a kapcsolat az Unió hatáskörének gyakorlása során tovább fog fejlődni.
(6)
A harmadik országokban működő uniós beruházók és beruházásaik, illetve a külföldi beruházókat és beruházásokat befogadó tagállamok érdekében célszerű, hogy a beruházások feltételeit meghatározó és garantáló kétoldalú beruházási megállapodások érvényben maradjanak, és az Uniónak a beruházások magas szintű védelmét biztosító beruházási megállapodásai fokozatosan váltsák fel őket.
(7)
E rendelet rendezi a tagállamok azon kétoldalú beruházási megállapodásainak az uniós jog szerinti helyzetét, amelyeket 2009. december 1. előtt írtak alá. E rendelettel összhangban e megállapodások továbbra is hatályban maradhatnak, vagy hatályba léphetnek.
(8)
E rendeletnek meg kell állapítania továbbá, hogy a tagállamok mely feltételek mellett kapnak felhatalmazást az olyan kétoldalú beruházási megállapodások megkötésére és/vagy fenntartására, amelyek aláírására a 2009. december 1. és 2013. január 9. közötti időszakban került sor.
(9)
Ezen túlmenően, e rendeletnek meg kell állapítania azokat a feltételeket, amelyek mellett a tagállamok felhatalmazást kapnak arra, hogy 2013. január 9-ét követően módosítsák a harmadik országokkal meglévő kétoldalú beruházási megállapodásaikat, vagy ilyen megállapodásokat kössenek.
(10)
Az, hogy a tagállamok e rendelet értelmében fenntartják harmadik országokkal meglévő kétoldalú beruházási megállapodásaikat, illetve felhatalmazást kapnak arra, hogy ilyen megállapodásokra irányuló tárgyalásokat kezdjenek és ilyen megállapodásokat kössenek meg, nem akadályozhatja meg az Uniót abban, hogy beruházási megállapodásokról tárgyaljon vagy ilyen megállapodásokat kössön meg.
(11)
A tagállamoknak meg kell tenniük az ahhoz szükséges intézkedéseket, hogy megszüntessék a közöttük és harmadik országok között megkötött kétoldalú beruházási megállapodások uniós joggal való esetleges összeegyeztethetetlenségét. E rendelet végrehajtása nem érintheti az EUMSZ 258. cikkének alkalmazását, amennyiben a tagállamok elmulasztják az uniós jog szerinti kötelezettségük teljesítését.
(12)
Annak, hogy e rendelet szerint felhatalmazás adható kétoldalú beruházási megállapodások módosítására vagy megkötésére, lehetővé kell tennie a tagállamok számára, hogy megszüntessék a beruházással kapcsolatos nemzetközi megállapodásaik és az uniós jog közötti összeegyeztethetetlenségeket, amennyiben ezek nem az Unió és a tagállamok közötti hatáskörmegosztásból erednek, amely utóbbi kérdést e rendelet szabályozza.
(13)
A Bizottságnak jelentést kell benyújtania az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak e rendelet alkalmazásáról. Az említett jelentésnek meg kell vizsgálnia többek között azt, hogy szükséges-e a III. fejezet további alkalmazása. Ha a jelentés a III. fejezetben foglalt rendelkezések alkalmazásának megszüntetését vagy e rendelkezések módosítását ajánlja, adott esetben jogalkotási javaslat is kísérheti.
(14)
Az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és a Bizottságnak gondoskodnia kell arról, hogy a bizalmas információkat az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (2) megfelelően kezeljék.
(15)
A tagállamok közötti beruházási megállapodások nem tartozhatnak e rendelet hatálya alá.
(16)
Rendelkezni kell arról, hogy azon kétoldalú beruházási megállapodások, amelyek hatályát a rendelet értelmében fenntartják, - többek között a vitarendezés tekintetében -, végrehajthatók maradjanak, és egyúttal tiszteletben tartsák az Unió kizárólagos hatáskörét.
(17)
E rendelet végrehajtása egységes feltételeinek biztosítása érdekében a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni. Ezeket a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (3) megfelelően kell gyakorolni.
(18)
E hatásköröket mindenekelőtt azért kell a Bizottságra ruházni, mert az e rendelet 9., 11. és 12. cikkében foglalt eljárások feljogosítják a tagállamokat arra, hogy az Unió kizárólagos hatáskörébe tartozó területeken lépjenek fel, és az erre vonatkozó döntéseket uniós szinten kell meghozni.
(19)
A 9., 11. és 12. cikk szerinti felhatalmazást tanácsadó bizottsági eljárással kell elfogadni, tekintettel arra, hogy a felhatalmazásokat a rendeletben foglalt, világosan meghatározott kritériumok alapján kell megadni,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
HATÁLY
1. cikk
Tárgy és hatály
(1) Az Európai Unió működéséről szóló szerződésben lefektetett hatáskörmegosztást nem érintve, e rendelet rendezi a tagállamok kétoldalú beruházási megállapodásainak az uniós jog szerinti helyzetét, és megállapítja azokat a feltételeket és eljárásokat, amelyek mellett a tagállamok jogosultak kétoldalú beruházási megállapodások módosítására vagy megkötésére.
(2) E rendelet alkalmazásában „kétoldalú beruházási megállapodás” minden olyan, harmadik országgal való megállapodás, amely rendelkezéseket tartalmaz a beruházások védelméről. E rendelet a beruházási megállapodásoknak csak az említett, a beruházások védelmével foglalkozó rendelkezéseire terjed ki.
II. FEJEZET
A MEGLÉVŐ KÉTOLDALÚ BERUHÁZÁSI MEGÁLLAPODÁSOK HATÁLYBAN TARTÁSA
2. cikk
A Bizottság értesítése
A tagállamok 2013. február 8-ig, vagy az Unióhoz való csatlakozásuk időpontjától számított harminc napon belül értesítik a Bizottságot valamennyi olyan, harmadik országgal fennálló kétoldalú beruházási megállapodásról, amelynek aláírására 2009. december 1-jét, illetve a csatlakozás időpontját megelőzően került sor - attól függően, hogy melyik a későbbi időpont -, és amelyet e fejezet szerint hatályban kívánnak tartani, vagy amelyet hatályba kívánnak léptetni. Az értesítés tartalmazza az adott kétoldalú beruházási megállapodás egy példányát is. A tagállamok a megállapodást érintő valamennyi változásról is értesítik a Bizottságot.
3. cikk
Hatályban tartás
Az uniós jog szerinti egyéb tagállami kötelezettségek sérelme nélkül az e rendelet 2. cikke szerint bejelentett kétoldalú beruházási megállapodások az EUMSZ-szel és e rendelettel összhangban hatályban tarthatók, vagy hatályba léptethetők, amíg nem lép hatályba kétoldalú beruházási megállapodás ugyanazon harmadik ország és az Unió között.
4. cikk
Közzététel
(1) A Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjában tizenkét havonta közzéteszi az e rendelet 2. cikke, 11. cikkének (6) bekezdése vagy 12. cikkének (6) bekezdése alapján bejelentett kétoldalú beruházási megállapodások listáját.
(2) Az e cikk (1) bekezdésében említett kétoldalú beruházási megállapodások listájának első közzétételére legkésőbb három hónappal az e rendelet 2. cikke szerint megtett értesítések határidejét követően kerül sor.
5. cikk
Értékelés
A Bizottság értékelheti az e rendelet 2. cikke szerint bejelentett kétoldalú beruházási megállapodásokat annak vizsgálatával, hogy - a 2. cikk szerint bejelentett kétoldalú beruházási megállapodások fokozatos felváltására tekintettel - az említett megállapodások valamely rendelkezése nem állít-e komoly akadályt az elé, hogy az Unió kétoldalú beruházási megállapodásokról folytasson tárgyalásokat, illetve ilyen megállapodásokat kössön harmadik országokkal.
6. cikk
Együttműködési kötelezettség
(1) A 2. cikk szerint bejelentett kétoldalú beruházási megállapodások fokozatos felváltására tekintettel a tagállamok meghoznak minden szükséges intézkedést annak biztosítására, hogy az említett megállapodások rendelkezései ne állítsanak komoly akadályt az elé, hogy az Unió harmadik országokkal kétoldalú beruházási megállapodásokról tárgyalásokat folytasson, illetve, hogy ilyen megállapodásokat kössön.
(2) Amennyiben a Bizottság valamely, a 2. cikk szerint bejelentett kétoldalú beruházási megállapodás fokozatos felváltására tekintettel arra a megállapításra jut, hogy az említett megállapodás egy vagy több rendelkezése komoly akadályt állít az elé, hogy az Unió harmadik országokkal kétoldalú beruházási megállapodásokról tárgyalásokat folytasson, illetve ilyen megállapodásokat kössön, a Bizottság és az érintett tagállam haladéktalanul konzultál és együttműködik egymással annak érdekében, hogy meghatározza a kérdés megoldására alkalmas intézkedéseket. A konzultációs időszak nem lehet hosszabb 90 napnál.
(3) Az (1) bekezdés sérelme nélkül a Bizottság a konzultációk lezárását követő 60 napon belül megállapíthatja, hogy az érintett tagállamnak mely intézkedéseket kell meghoznia annak érdekében, hogy felszámolja a (2) bekezdésben említett akadályokat.
III. FEJEZET
FELHATALMAZÁS A KÉTOLDALÚ BERUHÁZÁSI MEGÁLLAPODÁSOK MÓDOSÍTÁSÁRA VAGY MEGKÖTÉSÉRE
7. cikk
Felhatalmazás kétoldalú beruházási megállapodás módosítására vagy megkötésére
Az e rendelet 8-11. cikkében meghatározott feltételek mellett a tagállamok felhatalmazást kapnak arra, hogy egy meglévő kétoldalú beruházási megállapodás módosításáról vagy egy új kétoldalú beruházási megállapodás megkötéséről tárgyalásokat folytassanak egy harmadik országgal.
8. cikk
A Bizottság értesítése
(1) Amennyiben egy tagállam meglévő kétoldalú beruházási megállapodás módosításáról vagy új kétoldalú beruházási megállapodás megkötéséről tárgyalásokat kíván folytatni egy harmadik országgal, erről a szándékáról írásban értesíti a Bizottságot.
(2) Az (1) bekezdésben említett értesítés tartalmazza a megfelelő dokumentációt, valamint a tárgyalások során megvitatandó vagy újratárgyalandó rendelkezések megjelölését, a tárgyalások célkitűzéseit és minden más lényeges információt.
(3) Az (1) bekezdésben említett értesítést legalább öt naptári hónappal a hivatalos tárgyalások megkezdése előtt továbbítani kell.
(4) Ha a tagállam által nyújtott információ nem elégséges ahhoz, hogy az érintett tagállam a 9. cikkel összhangban felhatalmazást kapjon a hivatalos tárgyalások megkezdésére, a Bizottság további információkat kérhet.
(5) A Bizottság - a 14. cikkben leírt bizalmas kezelésre vonatkozó követelmények figyelembevételével - az e cikk (1) bekezdésében említett értesítést, és kérésre a kísérő dokumentációt is a többi tagállam rendelkezésére bocsátja.
9. cikk
Felhatalmazás a hivatalos tárgyalások megkezdésére
(1) A Bizottság felhatalmazást ad a meglévő kétoldalú beruházási megállapodás módosítására vagy egy új kétoldalú beruházási megállapodás megkötésére irányuló, harmadik országgal történő hivatalos tárgyalások megkezdésére, kivéve, ha arra a megállapításra jut, hogy a tárgyalások megkezdése:
a)
az Unió és a tagállamok közötti hatáskörmegosztásból eredő összeegyeztethetetlenségeket meghaladó mértékben ellentétes lenne az uniós joggal;
b)
felesleges lenne, mivel a Bizottság az EUMSZ 218. cikkének (3) bekezdése értelmében ajánlást nyújtott be az érintett harmadik országgal való tárgyalások megkezdésére, illetve úgy határozott, hogy ilyen ajánlást nyújt be;
c)
összeegyeztethetetlen lenne az Európai Unióról szóló szerződés V. címének I. fejezetében meghatározott általános rendelkezések alapján a külső tevékenységre vonatkozóan kidolgozott uniós elvekkel és célokkal; vagy
d)
komoly akadályt állítana az elé, hogy az Unió harmadik országokkal kétoldalú beruházási megállapodásokról folytasson tárgyalást, vagy ilyen megállapodást kössön.
(2) Az (1) bekezdésben említett felhatalmazás részeként a Bizottság előírhatja a tagállamnak, hogy a tárgyalásokba és a jövőbeli kétoldalú beruházási megállapodásokba építsen bele bizonyos rendelkezéseket, amelyek az Unió beruházási politikájával és az uniós joggal való összeegyeztethetőség biztosításához szükségesek, vagy ugyanezen célból töröljön bizonyos rendelkezéseket.
(3) Az e cikk (1) bekezdésében említett felhatalmazást a 16. cikk (2) bekezdésében említett tanácsadó bizottsági eljárással összhangban kell megadni. A Bizottság határozatát a 8. cikkben említett értesítés kézhezvételétől számított 90 napon belül hozza meg. Amennyiben a határozat meghozatalához további információra van szükség, a 90 napos határidőt ezen információ kézhezvételétől kezdődően kell számítani.
(4) A Bizottság a (3) bekezdésnek megfelelően hozott határozatokról tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot.
(5) Amennyiben a Bizottság úgy határoz, hogy nem adja meg az e cikk (1) bekezdése szerinti felhatalmazást, erről tájékoztatja az érintett tagállamot és megindokolja döntését.
10. cikk
A Bizottság részvétele a tárgyalásokon
A beruházásokkal kapcsolatban a Bizottságot a különböző szakaszokban tájékoztatni kell a meglévő kétoldalú beruházási megállapodás módosítására vagy egy új kétoldalú beruházási megállapodás megkötésére irányuló tárgyalások előrehaladásáról és az elért eredményekről, valamint kérelmezheti, hogy részt vehessen a tagállam és a harmadik ország között folytatott tárgyalásokon.
11. cikk
Felhatalmazás a kétoldalú beruházási megállapodás aláírására és megkötésére
(1) A kétoldalú beruházási megállapodás aláírása előtt az érintett tagállam értesíti a Bizottságot a tárgyalások kimeneteléről, és továbbítja a Bizottságnak a megállapodás szövegét.
(2) Ez a cikk a 2013. január 9. előtt megtárgyalt kétoldalú beruházási megállapodásokra is alkalmazandó, amelyekre azonban nem vonatkozik a 2. és 12. cikk szerinti értesítési kötelezettség.
(3) Az értesítés alapján a Bizottság értékeli, hogy a megtárgyalt kétoldalú beruházási megállapodás ellentétes-e a 9. cikk (1) és (2) bekezdésében foglalt követelményekkel.
(4) Ha a Bizottság úgy értékeli, hogy a tárgyalások eredményeképpen olyan kétoldalú beruházási megállapodás született, amely nem ellentétes a 9. cikk (1) és (2) bekezdésében foglalt követelményekkel, felhatalmazza a tagállamot a megállapodás aláírására és megkötésére. A 3., 5., és 6. cikk úgy alkalmazandó az ilyen megállapodásokra, mintha azokról a 2. cikk szerint értesítést küldtek volna.
(5) Az e cikk (4) bekezdése szerinti határozatokat a 16. cikk (2) bekezdésében említett tanácsadó bizottsági eljárással összhangban kell meghozni. A Bizottság határozatát az e cikk (1) és (2) bekezdésében említett értesítések kézhezvételétől számított 90 napon belül hozza meg. Amennyiben a határozat meghozatalához további információra van szükség, a 90 napos határidőt ezen információ kézhezvételétől kezdődően kell számítani.
(6) Amennyiben a Bizottság úgy dönt, hogy megadja a (4) bekezdés szerinti felhatalmazást, az érintett tagállam értesíti a Bizottságot a kétoldalú beruházási megállapodás megkötéséről és hatálybalépéséről, valamint a megállapodást érintő valamennyi változásról.
(7) A Bizottság a (4) bekezdésnek megfelelően hozott határozatokról tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot.
(8) Amennyiben a Bizottság úgy dönt, hogy nem adja meg a (4) bekezdés szerinti felhatalmazást, erről tájékoztatja az érintett tagállamot, és megindokolja a döntését.
IV. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
12. cikk
A tagállamok által 2009. december 1. és 2013. január 9. között aláírt megállapodások
(1) Amennyiben egy tagállam 2009. december 1. és 2013. január 9. között kétoldalú beruházási megállapodásokat írt alá, értesíti a Bizottságot azokról a megállapodásokról, amelyeket hatályban kíván tartani, vagy amelynek 2013. február 8-ig történő hatálybalépéséhez hozzájárul. Az értesítésnek tartalmaznia kell az adott megállapodás egy példányát is.
(2) Az értesítés alapján a Bizottság értékeli, hogy az e cikk (1) bekezdése szerint bejelentett kétoldalú beruházási megállapodás ellentétes-e a 9. cikk (1) és (2) bekezdésében foglalt követelményekkel.
(3) Amennyiben a Bizottság úgy határoz, hogy az e cikk (1) bekezdése szerint bejelentett kétoldalú beruházási megállapodás nem ellentétes a 9. cikk (1) és (2) bekezdésében említett követelményekkel, felhatalmazást ad az adott megállapodás uniós jog szerinti hatályban tartására vagy hatálybalépésére.
(4) Az e cikk (3) bekezdésében említett határozatát a Bizottság az e cikk (1) bekezdése szerinti értesítés kézhezvételétől számított 180 napon belül hozza meg. Amennyiben a határozat meghozatalához további információra van szükség, a 180 napos határidőt ezen információ kézhezvételétől kezdődően kell számítani. Az e cikk (3) bekezdése szerinti határozatokat a 16. cikk (2) bekezdésében említett tanácsadó bizottsági eljárással összhangban kell meghozni.
(5) A tagállam mindaddig, amíg a kétoldalú beruházási megállapodás vonatkozásában nem kapja meg a (3) bekezdés szerinti felhatalmazást, nem tehet semmilyen további lépést a megállapodás megkötésére, illetve visszavonja a már megtett lépéseket.
(6) Amennyiben a Bizottság megadja az e cikk (3) bekezdése szerinti felhatalmazást, az érintett tagállam értesíti a Bizottságot a kétoldalú beruházási megállapodás hatálybalépéséről, valamint az e megállapodást érintő valamennyi változásról. E rendelet 3., 5. és 6. cikke úgy alkalmazandó az ilyen megállapodásokra, mintha azokról a 2. cikk szerinti értesítést küldtek volna.
(7) A Bizottság a (3) bekezdésnek megfelelően hozott határozatokról tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot.
(8) Amennyiben a Bizottság nem adja meg a (3) bekezdés szerinti felhatalmazást, erről tájékoztatja az érintett tagállamot, és megindokolja döntését.
13. cikk
A tagállamok magatartása a harmadik országokkal kötött kétoldalú beruházási megállapodások tekintetében
Az e rendelet hatálya alá tartozó kétoldalú beruházási megállapodás esetében az érintett tagállam:
a)
indokolatlan késedelem nélkül tájékoztatja a Bizottságot minden olyan ülésről, amelyre a megállapodás rendelkezései szerint kerül sor. A Bizottságnak meg kell küldeni az ülés napirendjét és minden olyan lényeges információt, amely lehetővé teszi az adott ülésen megvitatandó témák megértését. E tekintetben a Bizottság további tájékoztatást kérhet az érintett tagállamtól. Ha egy megvitatandó téma érintheti az Unió beruházással kapcsolatos szakpolitikáinak, többek között különösen a közös kereskedelempolitikának a végrehajtását, a Bizottság előírhatja az érintett tagállamnak hogy milyen álláspontot képviseljen;
b)
indokolatlan késedelem nélkül tájékoztatja a Bizottságot minden olyan hozzá benyújtott észrevételről, amely szerint egy adott intézkedés összeegyeztethetetlen a megállapodással. A tagállam továbbá, amint tudomást szerez róla, azonnal tájékoztatja a Bizottságot a kétoldalú beruházási megállapodás keretében benyújtott valamennyi vitarendezési kérelemről. A tagállam és a Bizottság teljes mértékben együttműködik, és az eredményes védelem biztosításához szükséges minden intézkedést megtesz, ami adott esetben többek között azt is jelentheti, hogy a Bizottság részt vesz az eljárásban;
c)
a kétoldalú beruházási megállapodásban szereplő, a harmadik országgal felmerült viták rendezésére szolgáló mechanizmusok igénybevétele előtt megkísérli megszerezni a Bizottság beleegyezését, és amennyiben a Bizottság kéri, igénybe veszi ezeket a mechanizmusokat. Az említett mechanizmusok a kétoldalú beruházási megállapodásban részes másik féllel folytatott konzultációból és vitarendezési eljárásból állnak, amennyiben erről a megállapodás rendelkezik. A tagállam és a Bizottság teljes mértékben együttműködik az adott mechanizmusok keretében zajló eljárások lefolytatásában, ami adott esetben többek között azt is jelentheti, hogy a Bizottság részt vesz az eljárásban.
14. cikk
Titoktartás
Amikor a tagállamok a 8. és a 11. cikkel összhangban értesítik a Bizottságot a tárgyalásokról és azok eredményéről, jelezhetik, hogy a megadott információk valamelyikét bizalmasnak kell-e tekinteni, és az megosztható-e a többi tagállammal.
15. cikk
Felülvizsgálat
(1) A Bizottság legkésőbb 2020. január 10-ig jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak e rendelet alkalmazásáról.
(2) A Bizottság az (1) bekezdésben említett jelentésben áttekinti a III. fejezet szerint kért és megadott felhatalmazásokat, valamint felülvizsgálja, hogy szükséges-e az említett fejezet további alkalmazása.
(3) Amennyiben az (1) bekezdésben említett jelentés az e rendelet III. fejezete további alkalmazásának megszüntetését vagy rendelkezéseinek módosítását ajánlja, a jelentést megfelelő jogalkotási javaslatnak kell kísérnie.
16. cikk
A bizottság eljárása
(1) A Bizottságot a n beruházási megállapodások bizottsága segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottság.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 4. cikkét kell alkalmazni.
17. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2012. december 12-én.