PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 471/2014
ze dne 13. května 2014
o uložení konečného vyrovnávacího cla na dovoz solárního skla pocházejícího z Čínské lidové republiky
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na článek 15 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Zahájení řízení
(1)
Dne 27. dubna 2013 Evropská komise (dále jen „Komise“) zveřejnila v Úředním věstníku Evropské unie oznámení (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) (2), kterým informovala o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu solárního skla pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „Čína“) do Evropské unie.
(2)
Řízení zahájila Komise na základě podnětu, který podala dne 14. března 2013 společnost EU ProSun Glass (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 25 % celkové výroby solárního skla v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o subvencování solárního skla a o tím způsobené podstatné újmě, což Komise považovala za dostačující pro zahájení šetření.
(3)
V souladu s čl. 10 odst. 7 nařízení (ES) č. 597/2009 (dále jen „základní nařízení“) Komise před zahájením řízení oznámila vládě Čínské lidové republiky (dále jen „čínská vláda“), že obdržela podnět s náležitými podklady, podle nějž subvencovaný dovoz solárního skla pocházejícího z ČLR způsobuje výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Komise vyzvala čínskou vládu ke konzultacím s cílem vyjasnit situaci ohledně obsahu podnětu a dosáhnout řešení na základě vzájemní dohody.
(4)
Čínská vláda přijala nabídku ke konzultacím, jež pak následně proběhly. Řešení na základě vzájemné dohody se v rámci těchto konzultací nedosáhlo. Komise však řádně přihlédla ke stanoviskům, jež čínská vláda předložila ohledně režimů uvedených v podnětu. V návaznosti na konzultace byla obdržena podání ze strany čínské vlády.
2. Souběžné antidumpingové řízení
(5)
Dne 28. února 2013 Komise zveřejnila v Úředním věstníku Evropské unie oznámení (3), kterým informovala o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu solárního skla pocházejícího z ČLR.
(6)
Dne 27. listopadu 2013 Komise nařízením Komise (EU) č. 1205/2013 (4) uložila prozatímní antidumpingové clo na dovoz solárního skla pocházejícího z ČLR.
(7)
Analýza újmy provedená v rámci tohoto antisubvenčního šetření a analýza újmy provedená v rámci souběžně probíhajícího antidumpingového šetření vycházejí ze stejné definice výrobního odvětví Unie, stejných reprezentativních výrobců v Unii a stejného období šetření a přinášejí stejné závěry, není-li uvedeno jinak. Tento přístup byl považován za vhodný pro zefektivnění analýzy újmy a dosažení odpovídajícího zjištění v obou řízeních. Z tohoto důvodu byly stanoviska týkající se aspektů újmy předložená v jednom z těchto řízení zohledněna v obou řízeních.
3. Strany dotčené řízením
(8)
O zahájení šetření Komise oficiálně informovala žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce v ČLR, známé dovozce, dodavatele, distributory, uživatele a sdružení, o nichž bylo známo, že se jich šetření týká, jakož i orgány ČLR. V oznámení o zahájení řízení byly všechny strany, jichž se šetření týkalo, vyzvány, aby se obrátily na Komisi a přihlásily se.
(9)
Účastníci řízení měli možnost písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(10)
Žadatelé, vyvážející výrobci v ČLR, dovozci a orgány ČLR předložili svá stanoviska. Všichni účastníci řízení, kteří o to požádali a kteří prokázali, že mají konkrétní důvody ke slyšení, byli vyslechnuti.
3.1 Výběr vzorku
(11)
Komise v oznámení o zahájení řízení uvedla, že by mohla omezit řízení na přiměřený počet vyvážejících výrobců v ČLR, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii, jichž se bude šetření týkat, a to prostřednictvím výběru vzorku v souladu s článkem 27 základního nařízení.
3.2 Výběr vzorku výrobců v Unii
(12)
Komise sestavila vzorek pěti společností z osmi výrobců, kteří se přihlásili, na základě největšího reprezentativního objemu prodeje obdobného výrobku v průběhu období šetření.
(13)
Po inspekcích na místě se Komise rozhodla vyjmout jednu z pěti společností zařazených do vzorku, neboť tato společnost nebyla shledána reprezentativní pro výrobní odvětví Unie, jelikož to byl jediný z osmi výrobců, jež se přihlásili, který byl v zahajovací fázi. Z tohoto důvodu spatřovala Komise nebezpečí v tom, že v případě jeho zahrnutí by ukazatele újmy, zejména pokud jde o ziskovost, nemusely poskytovat věrohodný obrázek o situaci výrobního odvětví Unie.
(14)
V důsledku toho zahrnoval konečný vzorek čtyři výrobce v Unii. Jejich výroba představovala 79 % objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie v průběhu období šetření. Vzorek byl tudíž považován za reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
(15)
Na základě článku 29 základního nařízení tři výrobci v Unii požádali, aby jejich totožnost nebyla odhalena. Tvrdili, že odhalení totožnosti by mohlo vést k vážným nepříznivým důsledkům pro jejich podnikatelskou činnost. Komise prozkoumala předložené důvody a jejich žádosti vyhověla. Vzhledem k omezenému počtu výrobců v Unii nebyla v obecném informačním dokumentu zveřejněna žádná další jména, jelikož by to umožnilo identifikaci společností požadujících zachování anonymity.
(16)
Totožnost společnosti Interfloat Corporation/GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH (dále jen „GMB/IF“) však již byla veřejně známá, poněvadž tato společnost prohlásila, že je jednou ze společností, které podnět podporují. V obecném informačním dokumentu proto byla tato společnost jmenována.
(17)
V nedůvěrné verzi svých stanovisek k poskytnutým informacím také žadatel jmenoval tři výrobce v Unii, kteří ukončili činnost (Guardian, AGC a Centrosolar Glass), a čtvrtou společnost, která výrazně omezila výrobu (Saint Gobain).
3.3 Výběr vzorku vyvážejících výrobců v ČLR
(18)
V oznámení o zahájení řízení byli všichni vyvážející výrobci v ČLR požádáni, aby se Komisi přihlásili a v dané lhůtě poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(19)
Devět vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců poskytlo požadované informace a souhlasilo se svým zařazením do vzorku. Spolupracující společnosti zahrnovaly téměř 100 % vykázaného vývozu solárního skla do Unie v průběhu roku 2012.
(20)
Podle článku 27 základního nařízení vybrala Komise vzorek čtyř vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců založený na největším reprezentativním objemu vývozu dotčeného výrobku, který mohl být v době, která byla k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Vybraný vzorek představoval 76 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie v období šetření.
(21)
Komise v souladu s čl. 27 odst. 2 základního nařízení informovala všechny dotčené strany o vybraném vzorku a vyzvala je, aby se s němu vyjádřily. Komise žádná stanoviska neobdržela.
3.4 Individuální zjišťování
(22)
Žádný vyvážející výrobce v ČLR nepožádal o individuální zjišťování podle čl. 27 odst. 3 základního nařízení.
3.5 Výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení, a uživatelů
(23)
Na formulář pro výběr vzorku, který byl přiložen k oznámení o zahájení řízení, odpověděli čtyři dovozci, kteří nejsou ve spojení, a na dotazník odpověděli dva dovozci a dvanáct uživatelů. Vzhledem k nízkému počtu spolupracujících dovozců nebyl výběr vzorku nutný.
4. Odpovědi na dotazník a inspekce na místě
(24)
Dotazníky byly zaslány čínské vládě, vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku, výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, všem dovozcům, kteří se přihlásili, a všem uživatelům, kteří se přihlásili. Čínské vládě byl také zaslán dodatek k dotazníku, který jí byl zaslán, a čínská vláda byla požádána, aby jej předala komerčním bankám ve státním vlastnictví v ČLR, které v průběhu období šetření půjčily prostředky společnostem zařazených do vzorku. Čínská vláda uvedla, že dodatek dotčeným bankám předala, avšak zatím žádné odpovědi neobdržela.
(25)
Odpovědi na dotazníky došly od čtyř čínských vyvážejících výrobců, od všech výrobců v Unii zařazených do vzorku, od dvou dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení, a od 12 uživatelů.
(26)
Komise si zjistila a ověřila všechny informace, které účastníci řízení poskytli a které považovala za nezbytné pro konečné zjištění subvencování, výsledné újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě byly provedeny takto:
a)
vyvážející výrobci v ČLR:
-
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd, Flat Solar Glass Group Co., Ltd, Shanghai Flat Glass Co., Ltd, Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd. („Flat Solar Group“),
-
Henan Yuhua Photovoltaic New Material Co., Ltd,
-
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd. („Xinyi PV“);
b)
vláda ČLR:
-
ministerstvo obchodu, Peking,
-
čínská komise pro bankovní dohled, Peking;
c)
výrobci v Unii:
-
GMB/IF, Německo,
-
[důvěrné],
-
[důvěrné],
-
[důvěrné],
-
[důvěrné];
d)
dovozci, kteří nejsou ve spojení
-
Vetrad NV, Nizozemsko,
e)
uživatelé:
-
Sunerg Solar SRL, Itálie,
-
Viessmann Faulquemont SAS, Francie.
(27)
Všem účastníkům řízení byl zaslán informační dokument, který obsahoval základní skutečnosti a úvahy, na jejichž základě Komise navrhla uložit vyrovnávací cla na solární sklo pocházející z Čínské lidové republiky. Všem stranám byla sdělena lhůta, během níž se mohly k poskytnutým informacím vyjádřit.
(28)
Stanoviska předložená účastníky řízení byla zvážena a případně vzata v úvahu.
(29)
Čínská vláda tvrdila, že tento informační dokument nesplňoval normy stanovené v článcích 22.3 a 22.5 Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, protože neobsahoval dostatečně podrobná zjištění a závěry vyšetřujícího orgánu. Čínská vláda však neposkytla žádný konkrétní příklad tohoto údajného selhání. Komise dokument důkladně přezkoumala a domnívá se, že obsahuje dostatečné informace k tomu, aby čínská vláda mohla uplatňovat svá práva na obhajobu.
(30)
Některé informace nemohly být v informačním dokumentu zahrnuty, jelikož se jednalo důvěrné obchodní informace, a proto byly poskytnuty pouze dotčeným vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku. Vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku byly zaslány důvěrné konkrétní informace obsahující výpočty a údaje týkající se jednotlivých vyrovnávaných režimů a výhod, a byla jim dána 25denní lhůta k poskytnutí stanovisek.
5. Období šetření
(31)
Šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. ledna 2012 do 31. prosince 2012 (dále jen „období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(32)
Výrobkem, který je předmětem šetření, je solární sklo složené z tvrzeného plochého sodnovápenatého skla s obsahem železa menším než 300 ppm, solární propustností větší než 88 % (měřeno podle AM1,5 300-2 500 nm), protitepelnou odolností až do 250 °C (měřeno dle EN 12150), odolností proti teplotním šokům z Δ 150 K (měřeno podle normy EN 12150) a minimální mechanickou pevností 90 N/mm2 nebo vyšší (měřeno podle normy EN 1288-3) (dále jen „dotčený výrobek“, běžně označovaný jako „solární sklo“). Dotčený výrobek spadá v současnosti pod kód KN ex 7007 19 80.
2. Obdobný výrobek
(33)
Z šetření vyplynulo, že dotčený výrobek, tedy výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu ČLR, a výrobek vyráběný a prodávaný v Unii výrobním odvětvím Unie mají podobné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a použití. Proto se považují za obdobné výrobky ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
3. Definice výrobku
(34)
Jeden dovozce, který není ve spojení, požádal o vyloučení zahradnického skla používaného na stavbu skleníků z působnosti šetření, přičemž argumentoval tím, že k takovým stavbám jsou zapotřebí skleněné tabule mnoha různých velikostí, zatímco solární sklo se vyrábí pouze v určitých přesně stanovených velikostech. Tento dovozce také předložil osvědčení o tom, že část jeho dovozu tvoří sklo s obsahem železa vyšším než 300 ppm. V důsledku toho tento dovoz nespadá do definice výrobku. Pokud jde o zbývající část jeho dovozu, Komise je toho názoru, že navzdory rozdílu ve velikosti mohou být uvedené skleněné tabule použity také jako solární sklo. Dovozci by za účelem obcházení cla mohli objednat větší skleněné tabule, než potřebují, a pak sklo oříznout až v Unii. Zahradnické sklo s obsahem železa nižším než 300 ppm proto spadá do definice dotčeného výrobku.
(35)
Další dovozce, který není ve spojení, tvrdil, že jím dovážené sklo pro nábytkářský průmysl (používané pro skleněné poličky, výplně, stolní desky, posuvné dveře, svrchní díly výrobků atd.) má stejné nebo velmi podobné technické vlastnosti jako solární sklo, ale požádal o jeho vyloučení z působnosti šetření, protože má odlišné konečné užití.
(36)
Na základě poskytnutých důkazů se však zdá, že většina skla dováženého uvedeným výrobcem, který není ve spojení, nemá všechny technické vlastnosti solárního skla, jak jsou uvedeny výše. Konkrétně šest typů dováženého skla má obsah železa mnohem vyšší než 300 ppm a jeden druh dováženého skla má obsah železa nižší než 300 ppm, ale propustnost sluneční energie je u nich výrazně nižší než minimálních 88 % nutných k tomu, aby sklo bylo definováno jako solární.
(37)
Dovozce namítal, že i když tyto typy skla nesplňují jednu z technických vlastností solárního skla, jak jsou uvedeny výše, jsou přesto v souladu s primární klasifikací solárního skla, tj. „tvrzené ploché sodnovápenaté sklo“. Komise však zastává názor, že pouze ty druhy skla, které splňují všechny technické vlastnosti solárního skla, spadají do působnosti tohoto šetření. Všechny výše uvedené typy skla dovážené tímto konkrétním dovozcem jsou proto mimo oblast působnosti tohoto šetření.
(38)
Z důvodu právní jistoty je třeba objasnit, že jakýkoli typ zahradnického a nábytkářského skla, které splňuje technické vlastnosti uvedené v 32. bodě odůvodnění, spadá i nadále do definice dotčeného výrobku, neboť může být používáno jako solární sklo.
(39)
Po poskytnutí informací tentýž dovozce namítal, že jelikož solární sklo, které lze též použít jako nábytkářské sklo, nebylo z působnosti vyloučeno, znamená to pro společnosti administrativní zátěž a zpoždění. To je údajně způsobeno skutečností, že společnosti jsou povinny zasílat zkušební protokoly celním orgánům v Unii pokaždé, když se celní orgány dotazují, zda se na dovážené zboží vztahují opatření.
(40)
Komise se domnívá, že tyto druhy skla by neměly být vyloučeny z oblasti působnosti šetření, protože solární sklo lze potenciálně používat i v zahradnictví a nábytkářství. K zajištění náležité ochrany výrobního odvětví Unie proti poškozujícímu účinku subvencí, které jsou vyrovnávány, je třeba zabránit mezerám, které mohou umožnit obcházení. Pozitivní účinek odpovídající ochrany převažuje nad negativním účinkem dodatečné administrativní zátěže pravděpodobně způsobené dotčenému dovozci.
(41)
Tentýž dovozce rovněž tvrdil, že z definice dotčeného výrobku by mělo být vyloučeno plavené sklo, protože proces jeho výroby se liší od výrobního procesu válcovaného skla, které dovozce chápe jako jediný typ solárního skla. Dovozce uvedl, že výrobky z plaveného skla určené pro bytové zařízení nelze použít jako solární sklo, a proto by měly být vyloučeny z působnosti šetření. Plavené sklo však nemůže být vyloučeno z působnosti šetření, neboť splňuje všechny technické vlastnosti uvedené výše. Z důvěrných dokumentů, které Komisi poskytli během šetření účastníci řízení, vyplývá, že plavené sklo lze použít jako solární sklo a vyrábí jej jak výrobní odvětví v Unii, tak čínští vývozci. Tuto skutečnost potvrzují informace veřejně dostupné na internetu (5). Plavené sklo proto zůstává v působnosti šetření.
C. SUBVENCE
1. Úvod
(42)
Žadatel uvedl, že ČLR subvencuje své odvětví výroby solárního skla. Podnět obsahuje důkazy prima facie týkající se několika praktik subvencování zahrnutých jak v právních předpisech, tak i v řadě politických a plánovacích dokumentů, na nichž je státní podpora v daném odvětví založena.
(43)
Komise přezkoumala a analyzovala dokumenty uvedené v podnětu, jakož i další dokumenty předložené v průběhu šetření čínskou vládou a vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku a zjistila, že mnoho z těchto dokumentů skutečně dokazuje, že odvětví výroby solárního skla v ČLR využívá v mnoha oblastech preferenčního zacházení.
(44)
Čínská vláda zahrnula odvětví výroby solárního skla mezi „klíčová“ výrobní odvětví ve svém 12. pětiletém plánu (6). Čínská vláda rovněž vydala zvláštní politický dokument „12. pětiletý plán pro solární fotovoltaické odvětví“, ve kterém se klade důraz na sklo jako hlavní pomocný materiál pro fotovoltaické odvětví, u něhož je vyžadována domácí výroba. V souladu s tímto plánem má vláda podporovat průmyslový vývoj a technologické inovace a přilákat finanční prostředky pro toto odvětví.
(45)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila způsob, jakým Komise citovala z 12. pětiletého plánu v kontextu solárního skla. To bylo zamítnuto, jelikož uvedený plán konkrétně zmiňuje solární sklo, a to v kapitole 9 sloupci 6 týkajícím se „Klíčových oblastí rozvoje výroby“. 12. pětiletý plán jasně stanoví priority čínské vlády pro období, na které se vztahuje, přičemž jednou z těchto priorit je výroba solárního skla.
(46)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila způsob, jakým Komise interpretovala „12. pětiletý plán pro solární fotovoltaické odvětví“, přičemž uvedla, že se závěry Komise nesouhlasí. Nicméně tato výhrada byla odmítnuta, neboť jasně odporuje informacím obdrženým od jiných orgánů čínské vlády. Během návštěvy u čínské vlády ministerstvo průmyslu a informačních technologií vysvětlilo, že solární sklo je zahrnuto v tomto plánu, který se silně zaměřuje na zvyšování kvality, jelikož dobrá kvalita solárního skla je nezbytná k podpoře solárního fotovoltaického odvětví.
(47)
O významu inovací a nových materiálů obecně pojednává dokument „12. pětiletý program průmyslových technologických inovací“ (7), který je určen k provádění pětiletého plánu a také „dlouhodobého plánu vědeckotechnického rozvoje“ (8). Jeho silné zaměření na technologické inovace zahrnuje vývoj nových materiálů. V této souvislosti se také konkrétně zmiňuje solární sklo.
(48)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila závěry Komise, přičemž uvedla, že v žádném z uvedených dokumentů nebylo solární sklo zmíněno. Komise konstatuje, že oba tyto dokumenty jsou určeny k tomu, aby poskytovaly zvláštní pomoc technologicky vyspělým podnikům, jak je uvedeno v 401. a 402. bodě odůvodnění prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1239/2013 (dále jen „nařízení o solárních panelech“), kde čínská vláda uvedla tytéž argumenty. (9) Oba dokumenty provádějí 12. pětiletý plán pro solární fotovoltaické odvětví a pomáhají technologicky vyspělým podnikům, které zahrnují mnoho výrobců solárního skla.
(49)
„Rozhodnutí Státní rady č. 40 o vyhlášení a provedení „dočasných pravidel o podpoře průmyslové restrukturalizace““, (které se společně s přiloženými „dočasnými pravidly o podpoře průmyslové restrukturalizace“ označuje jako „rozhodnutí č. 40“) uvádí, že čínská vláda bude aktivně podporovat rozvoj nových odvětví energetiky a urychlí rozvoj odvětví solární energie (10); vyzývá všechny finanční instituce, aby poskytly úvěrovou pomoc pouze podporovaným projektům (kategorie, do níž patří projekty týkající se solárního skla) a slibuje provádění „dalších preferenčních politik na podporované projekty“ (11).
(50)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila výklad Komise, pokud jde o článek 5 a článek 17 „dočasných pravidel o podpoře průmyslové restrukturalizace“. Čínská vláda uvedla, že článek 5 nezmiňuje solární sklo. Jelikož však zmiňuje podporu solární energetiky, k níž je solární sklo zapotřebí, Komise je toho názoru, že solární sklo spadá do oblasti působnosti dočasných pravidel.
(51)
Čínská vláda pak zpochybnila výklad Komise, pokud jde o článek 17, který sice stanoví, že pouze podporovaná odvětví by měla obdržet úvěrovou pomoc, avšak nařizuje, aby se tak dělo spíše „podle úvěrových zásad“ než na preferenčním základě.
(52)
Při kontrole společností zařazených do vzorku ani při návštěvě u čínské vlády nebyly zjištěny žádné důkazy, že toto ustanovení bylo dodržováno. Dotčené banky při šetření nespolupracovaly tak, aby bylo možné toto ustanovení vyzkoušet nebo ověřit. Šetření ve skutečnosti ukázalo, že některé podniky preferenční úvěrové politiky využívají. Komise proto odmítá tvrzení čínské vlády, že poskytování úvěrů odvětví výroby solárního skla bylo prováděno „podle úvěrových zásad“. Klíčovým bodem zůstává, že všechny finanční instituce poskytují úvěry podporovaným odvětvím, která zahrnují výrobu solárního skla, a že tato podpora je poskytována de facto za preferenčních podmínek.
(53)
Národní komise pro rozvoj a reformy v roce 2011 vydala Státní radě doporučení, aby přezkoumala program v rozhodnutí č. 40. Státní rada vydala „Rozhodnutí Státní rady č. 9 o vyhlášení a provedení katalogu pokynů pro průmyslovou restrukturalizaci“ (dále jen „rozhodnutí č. 9“). Tento dokument „aktivně vyzývá“ čínskou vládu a veřejné orgány, aby „vedly rozvoj příslušných odvětví a optimalizovaly průmyslovou restrukturalizaci“. Ustanovení čl. 12 odst. 2 rozhodnutí č. 9 konkrétně zmiňuje podporu výroby „ultra čirého plaveného skla pro odvětví solární energie“.
(54)
Národní plán pro střednědobý a dlouhodobý rozvoj v oblasti vědy a technologie (2006-2020), přijatý čínskou vládou, slibuje, že „politika financování bude na prvním místě“, že „podpoří finanční instituce, aby poskytovaly preferenční úvěrovou pomoc hlavním národním projektům v oblasti vědecké a technologické industrializace“, „podpoří finanční instituce, aby zlepšily a posílily finanční služby poskytované podnikům působícím v oblasti špičkových technologií“ a „zavede preferenční daňovou politiku v zájmu rozvoje podniků působících v oblasti špičkových technologií“.
(55)
Výroba solárního skla spadá pod popis technologicky vyspělého podniku, jak dokazuje řada výrobců se statusem podniků působících v oblasti špičkových a nových technologií, a je novým odvětvím jak v Číně, tak i v Unii. V této souvislosti Komise rovněž poznamenává, že jedna ze společností zařazených do vzorku obdržela zvláštní grant od Národní komise pro rozvoj a reformy jako ocenění za její inovace v oblasti solárního skla, což jednoznačně dokazuje zájem čínské vlády v tomto odvětví vyspělých technologií.
(56)
Žadatel uvedl, že údajné subvence sestávaly z režimů uvedených v oddílu C bodě 2. Po kontrole společností zařazených do vzorku v ČLR a návštěvě u čínské vlády Komise tyto režimy analyzovala, pokud z nich společnosti zařazené do vzorku získaly výhodu v průběhu období šetření.
2. Další zjištěné režimy subvencí
(57)
Během kontroly společností zařazených do vzorku vyšly při analýze jejich vnitřních záznamů najevo subvence od správních orgánů na úrovni provincií, měst, obvodů nebo okresů. Tyto subvence žadatel ve svém podnětu konkrétně neuváděl. Na základě informací, které má Komise k dispozici, není jasné, zda se jedná o subvence ad hoc nebo o místní subvenční programy. Nicméně v důsledku místní povahy těchto režimů nelze očekávat, že by žadatelé byli o podrobnostech uvedených subvencí informováni, a proto nejsou uvedené subvence v podnětu přímo zmíněny.
(58)
Komise nabídla další konzultace s čínskou vládou týkající se těchto jiných subvencí, které jsou specifické pro určité společnosti nebo umístění, jež byly zjištěny v záznamech společností zařazených do vzorku v průběhu inspekcí na místě a nebyly zmíněny v podnětu. Tyto konzultace Komise nabídla za účelem zajištění náležitého postupu v průběhu šetření. Čínská vláda tuto nabídku odmítla, přičemž uvedla, že by taková nabídka nebyla v souladu s Dohodou o subvencích a vyrovnávacích opatřeních.
(59)
Komise se domnívá, že tyto jiné subvence jsou úzce spojeny s druhy opatření a postupů, o kterých pojednává podnět a oznámení o zahájení řízení. Tato opatření zahrnují stejný druh finančního příspěvku a výhod, pokud jde o dotčený výrobek, a proto se na ně vztahuje definice „subvenční praktiky nebo praktik, které mají být předmětem šetření“, jež mají být podle čl. 22 odst. 2 písm. iii) Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních uvedeny v oznámení o zahájení řízení. Seznam režimů uvedených v oznámení o zahájení řízení není vyčerpávající, což je patrné z formulace „Subvence spočívají mimo jiné v...“ v oddílu 3. Komise proto dospěla k závěru, že tyto další subvence spadají do oblasti působnosti tohoto řízení.
(60)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila výklad Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních ze strany Komise a uvedla, že podle jejího názoru neměla Komise žádný právní základ pro vyrovnávání zvláštní subvence poskytnuté jednomu z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, i kdyby tato subvence byla přímo spojena se subvenční praktikou zjištěnou žadateli. Komise nesouhlasí s výkladem Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních ze strany čínské vlády v tomto bodě. Pokud žadatelé zjistili subvenční praktiku a v rámci stejné subvenční praktiky jsou společně s příklady vnitrostátních režimů zjištěny místní výhody, Komise má za to, že má právo vyrovnávat veškeré zjištěné výhody. To platí zejména v případě, kdy jsou působení, povaha a účinky zjištěných výhod stejné jako u jiných režimů, které jsou již uvedeny v podnětu i oznámení o zahájení řízení.
3. Nedostatečná spolupráce a využití dostupných údajů
(61)
Komise oznámila čínské vládě dne 18. prosince 2013, že zváží použití dostupných údajů, a to v důsledku nedostatečné reakce komerčních bank ve státním vlastnictví, kterým čínská vláda zaslala dodatek, který jí byl poskytnut.
(62)
Dne 26. prosince 2013 čínská vláda odpověděla a vyjádřila nesouhlas s navrhovaným použitím článku 28 proti „údajně státem vlastněným bankám“, avšak nezpochybnila skutečnost, že banky odpověď na dotazník nepředložily. Čínská vláda rovněž nezpochybnila skutečnost, že jsou uvedené banky ve vlastnictví státu. Proto neměla Komise jinou možnost, než využít nejlepší dostupné údaje, pokud jde o údaje, které měly poskytnout komerční banky ve státním vlastnictví.
(63)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila použití článku 28 pro nahrazení informací, které byly požadovány v dodatku zaslaném komerčním bankám ve státním vlastnictví. Komise nepopírá, že čínská vláda předložila v tomto šetření informace, které Komise analyzovala a v nezbytné míře zohlednila. Jelikož však ani čínská vláda, ani komerční banky ve státním vlastnictví nebyly schopny poskytnout některé informace, například o úvěruschopnosti, musela Komise využít „dostupné údaje“ podle článku 28 základního nařízení.
(64)
Pokud jde o jiné subvence, které nebyly výslovně uvedeny v oznámení o zahájení řízení s odkazem na konkrétní program a byly zjištěny během inspekcí na místě u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, Komise k dosažení svých závěrů využila veškeré důkazy, které měla k dispozici. Tyto zjištěné subvence náležely k typům opatření a postupů popsaným v oznámení o zahájení řízení a Komise nabídla čínské vládě další konzultace ohledně těchto subvencí, nicméně tato nabídka nebyla přijata. Komise se domnívá, že uvedené subvence jsou úzce spojeny s druhy opatření a postupů, o kterých pojednává podnět a oznámení o zahájení řízení.
(65)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila závěry Komise, pokud jde o subvence zjištěné v průběhu kontrol provedených u společností zařazených do vzorku a všechny ostatní body týkající se režimů subvencí. Komise by ráda objasnila, že v těchto případech článek 28 nepoužila. V případě, že byla spolupráce dobrá, avšak informace jednoduše nebylo možné poskytnout - například pokud jde o přesný právní základ pro jednorázovou platbu subvence - byly důkazy poskytnuté dotčenou společností použity pro dosažení závěru, zda se jednalo o napadnutelnou subvenci či nikoli.
(66)
Čínská vláda též tvrdila, že Komise neposkytla dostatečné informace, když použila nejlepší dostupné údaje podle článku 28 základního nařízení. Toto tvrzení se ve skutečnosti týká použití závěrů z předchozích šetření, kdy byla šetřena tatáž subvence. V takových případech Komise odkazuje na příslušné body odůvodnění dotčeného nařízení a shrnuje zjištěné argumenty.
(67)
Čínská vláda poznamenává, že informační dokument nepopisuje podrobně u společností zařazených do vzorku žádné zjištěné konkrétní jednorázové subvence. Takto bylo učiněno výslovně za účelem ochrany důvěrných obchodních informací poskytnutých Komisi společnostmi zařazenými do vzorku a žádný další výtah, který nemá důvěrnou povahu, není možný. Úplné důvěrné informace byly poskytnuty každému jednotlivému vyvážejícímu výrobci zařazenému do vzorku. Pokud právní základ poskytl vyvážející výrobce zařazený do vzorku, pak to bylo poznamenáno v informacích, které byly poskytnuty zpět společnosti. V každém případě, když byly čínské vládě v souvislosti s uvedenými subvencemi nabídnuty konzultace, byla jí rovněž dána příležitost poskytnout další podstatné informace, což neučinila.
4. Šetřené režimy
(68)
Komise zaslala čínské vládě a vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku dotazník a vyžádala si informace týkající se těchto režimů, v jejichž rámci byly údajně poskytovány subvence odvětví výroby solárního skla:
-
preferenční úvěry odvětví výroby solárního skla:
-
úvěrové linky a půjčky se zvýhodněnou úrokovou sazbou poskytnuté komerčními bankami ve státním vlastnictví a veřejnými rozvojovými bankami (12),
-
subvenční programy vývozních úvěrů,
-
vývozní záruky,
-
státem financované pojištění pro zelené technologie („Green express“),
-
finanční výhody z poskytnutí přístupu k offshore holdingovým společnostem,
-
splátky úvěru vládou;
-
grantové programy:
-
subvence „známých značek“ a programu „China World Top Brands“,
-
fondy pro vnější expanzi průmyslu v provincii Guandong;
-
dodání zboží nebo poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou:
-
poskytování antimonu,
-
dodávání elektrické energie,
-
poskytování práv k užívání pozemků;
-
programy osvobození od přímých daní a jejich snížení:
-
programy osvobození od přímých daní nebo jejich snížení v rámci programu „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“
-
snížení daně z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi na základě zeměpisné polohy,
-
osvobození od daně a snížení daně z příjmů pro „produktivní podniky se zahraničními investicemi“,
-
snížení daně z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená v Číně,
-
zápočet daně u výzkumných a vývojových činností podniků se zahraničními investicemi,
-
preferenční daň z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi, které jsou uznávány jako podniky využívající nejnovější a špičkové technologie,
-
snížení daní pro podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií a zapojené v určených projektech,
-
preferenční politika, pokud jde o daně z příjmu pro podniky v severovýchodním regionu,
-
daňové programy v provincii Guandong,
-
osvobození od daně z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky,
-
programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla:
-
osvobození od DPH při využívání dovezeného zařízení,
-
odpočty DPH pro podniky se zahraničními investicemi na nákup zařízení vyrobeného v Číně,
-
osvobození od DPH a od cla na nákupy fixních aktiv rámci programu na rozvoj zahraničního obchodu
-
jiné subvence a jiné subvenční programy (včetně programů správních orgánů na úrovni provincií, měst, obvodů nebo okresů).
5. Politika preferenčních úvěrů, jiné financování, záruky a pojištění
5.1 Zvýhodněné úvěry
a) Úvod
(69)
Komise zaslala čínské vládě dodatek, který měl být předán komerčním bankám ve státním vlastnictví, veřejným rozvojovým bankám a soukromým finančním institucím, které půjčily v průběhu období šetření finanční prostředky společnostem zařazeným do vzorku. Čínská vláda sdělila Komisi, že tak učinila, avšak zatím žádné odpovědi neobdržela. Jak bylo uvedeno výše, Komise proto oznámila čínské vládě, že kvůli této nedostatečné spolupráci použije článek 28 a k dosažení závěrů ohledně tohoto bodu využije dostupné údaje.
b) Právní základ
(70)
Preferenční úvěry v Číně upravují tyto právní předpisy: Zákon ČLR o komerčním bankovnictví (dále jen „zákon o bankovnictví“), obecná pravidla týkající se půjček vyhlášená Čínskou lidovou bankou dne 28. června 1996 a rozhodnutí č. 40 Státní rady, jak je uvedeno výše.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(71)
Předchozí antisubvenční šetření proti ČLR dospěla k závěru, že v bankovním systému v Číně převládají banky vlastněné státem nebo banky, ve kterých má stát vliv prostřednictvím držby akcií. Obojí se souhrnně označuje jako „komerční banky ve státním vlastnictví“. Komise rovněž zjistila, že komerční banky ve státním vlastnictví vykonávají vládní moc. Komise neshledala žádné důkazy, že se situace změnila. Jak je uvedeno ve 161. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech, které se týká posledního šetření v této záležitosti, pět největších komerčních bank ve státním vlastnictví (Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank, Bank of Communications a ICBC) představuje více než 50 % bankovního sektoru z hlediska bilanční sumy.
(72)
Na základě využití dostupných údajů, včetně skutečností stanovených v nařízení o solárních panelech, platí i nadále závěr, že komerční banky ve státním vlastnictví jsou veřejnoprávní subjekty ve smyslu čl. 2 písm. b) základního nařízení, jak bylo podrobně uvedeno ve 158. až 168. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech.
(73)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila tento závěr, přičemž uvedla, že Komise neuvedla důvody, proč považovala komerční banky ve státním vlastnictví za veřejnoprávní subjekty. Komise toto tvrzení odmítá, jelikož důvody, proč jsou komerční banky ve státním vlastnictví veřejnoprávními subjekty, jsou uvedeny ve 158. až 168. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech a čínská vláda neposkytla žádné informace, které by byly s uvedenými nejlepšími dostupnými údaji v rozporu. Zde je jejich shrnutí:
a)
komerční banky ve státním vlastnictví drží největší tržní podíl a jsou převládajícími aktéry na trhu v ČLR;
b)
z dostupných údajů vyplývá, že komerční banky ve státním vlastnictví podléhají vládnímu dozoru prostřednictvím vlastnictví a správní kontroly jejich obchodního chování, včetně mezí pro úrokové sazby, které mohou nabízet;
c)
zákon o bankovnictví a ostatní právní předpisy vyžadují, aby banky půjčovaly v souladu s potřebami národního hospodářství, poskytovaly úvěrovou pomoc podporovaným projektům a upřednostňovaly podniky působící v oblasti nových a špičkových technologií.
(74)
Závěry v těchto bodech odůvodnění jsou nedávné, jelikož byly zveřejněny až na konci roku 2013, a byly zveřejněny s plným vědomím změny, která v červenci 2013 nastala v oblasti politiky týkající se spodních hranic pro úrokové sazby v Číně.
(75)
Stejně jako v předchozích šetřeních se Komise pokusila ověřit úlohu, kterou sehrává čínská vláda a zejména centrální banka, Čínská lidová banka, na finančních trzích a v bankovním sektoru, pokud jde o poskytování úvěrů pro odvětví výroby solárního skla. Zatímco spolupráce ze strany čínské vlády a Čínské lidové banky byla obecně uspokojivá, Čínská lidová banka neposkytla úplné znění „oběžníku Čínské lidové banky o otázkách úpravy úrokových sazeb u vkladů a úvěrů“ (YinFa (2004) 251), který stanoví spodní hranice a stropy úrokových sazeb pro úvěry a vklady. Pro úvěry komerčních bank (komerční banky ve státním vlastnictví i soukromé komerční banky) a úvěry veřejných rozvojových bank oběžník pouze stanovuje spodní hranici. V případě preferenčních úvěrů a úvěrů, pro něž čínská vláda přijala zvláštní předpisy, oběžník stanoví, že se úrokové sazby nesmějí pohybovat směrem nahoru. Přesná horní mez pro uvedené úvěry se stanoví ve zvláštních předpisech.
(76)
V průběhu inspekce Komise na místě Čínská lidová banka uvedla, že zmíněný dokument nelze poskytnout, jelikož nebyl veřejně k dispozici na jejích internetových stránkách. Vyhledáváním na internetu však byla nalezena kopie oběžníku a jeho překlad do angličtiny, a to v balíčku dokumentů, které čínská vláda před několika lety poskytla australským orgánům. (13) Vzhledem k neexistenci úřední kopie přímo od čínské vlády považovala Komise tuto verzi za pravdivou a úplnou kopii dotčeného oběžníku.
(77)
Z oběžníku vyplývá, že Čínská lidová banka ovlivňovala stanovování úrokových sazeb pro úvěry, které v období šetření v ČLR poskytovaly komerční banky ve státním vlastnictví. Čínská vláda vysvětlila, že v červenci 2013 Čínská lidová banka zrušila jak spodní hranici, tak strop pro úrokové sazby úvěrů. Tato skutečnost byla vzata na vědomí, nicméně jelikož k ní došlo po konci období šetření, nemá vliv na zde uvedené závěry. V každém případě spodní hranice pro úrokové sazby, která byla běžná v průběhu období šetření, není jediným argumentem, proč Komise považuje komerční banky ve státním vlastnictví za veřejnoprávní subjekty. Bez ohledu na to závěry uvedené v 158. až 168. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech stále platí.
(78)
Po poskytnutí informací čínská vláda učinila několik připomínek týkajících se oběžníku „YinFa (2004) 251“, aniž by poskytla vysvětlení, proč úplné znění tohoto oběžníku nebylo Komisi poskytnuto a aniž by potvrdila, zda je znění, které bylo poskytnuto australským orgánům a které Komise nalezla, správné. Jak bylo dříve zjištěno v šetření týkajícím se solárních panelů, tento oběžník jasně stanoví pokyny Čínské lidové banky ohledně poskytování úvěrů určené bankám. Jak bylo uvedeno v předchozích šetřeních, obsah tohoto oběžníku je důležitý pro porozumění toho, jakou úlohu čínská vláda a Čínská lidová banka sehrávají ve směřování bank a poskytování úvěrů.
(79)
I nadále platí závěr Komise, který byl již uveden v nařízení o solárních panelech, totiž že zaprvé článek 34 zákona o bankovnictví ukládá bankám povinnost vykonávat svou úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství. Potřeby národního hospodářství jsou stanoveny v 12. pětiletém plánu.
(80)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila výklad článku 34 zákona o bankovnictví ze strany Komise, přičemž uvedla, že „tato věta je nejednoznačná a nedává bankám žádný výslovný pokyn, aby jednaly určitým způsobem. Žádný dokument nepopisuje potřeby národního hospodářství, ať se jedná o 12. pětiletý plán nebo jiné nařízení/rozhodnutí“.
(81)
To se odlišuje od výkladu článku 34 ze strany čínské vlády v šetření týkajícím se solárních panelů, kde byl popsán jako „neutrální“. Komise s tímto posouzením ze strany čínské vlády nesouhlasí. Komise je toho názoru, že politiky týkající se národního hospodářství jsou stanovené v 12. pětiletém plánu a zvláštním plánu pro fotovoltaické odvětví a že finanční ústavy jsou vyzývány k poskytování úvěrů podporovaným odvětvím, jako je odvětví výroby solárního skla, a čínská vláda neprokázala, že tomu tak není.
(82)
Čínská vláda upozornila Komisi na jiné články zákona o bankovnictví, zejména na články 4, 5 a 7, které by měly zajistit, aby byly úvěry poskytovány bez zásahů a po příslušném posouzení. Komise uznává, že tyto články existují, avšak poznamenává, že čínská vláda, banky a také dotčené společnosti zařazené do vzorku nebyly schopny prokázat, že úvěry byly poskytnuty bez zásahů - vzhledem k preferenčním úvěrům pro odvětví výroby solárního skla - a s posouzením úvěru -, jelikož navzdory žádostem nebyly žádné úvěrové dohody ani posouzení rizik, včetně úvěrových ratingů, poskytnuty jako věcné důkazy, ani nebylo shledáno jejich spojení s jakýmkoli úvěrem poskytnutým jakémukoli vyvážejícímu výrobci zařazenému do vzorku.
(83)
Zadruhé se od bank vyžaduje, aby poskytovaly úvěrovou pomoc podporovaným odvětvím podle rozhodnutí č. 40 a č. 9, které mají právní sílu zákona. Čínská vláda potvrdila během kontroly na ministerstvu obchodu, že solární sklo je podporovaným odvětvím. To je v souladu s katalogem pokynů pro průmyslovou restrukturalizaci z roku 2011, který poskytla čínská vláda ve své odpovědi na dotazník, a v němž je solární sklo klasifikováno v podporované kategorii.
(84)
Rozhodnutí č. 40 stanoví instrukce pro všechny finanční instituce v podobě závazných pokynů ohledně propagace a pomoci týkající se podporovaných odvětví, přičemž odvětví výroby solárního skla je podporovaným odvětvím.
(85)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila posouzení Komise, pokud jde o dopad rozhodnutí č. 40 a připojených nařízení, a rozhodnutí č. 9. Komise potvrzuje, že podle jejího posouzení jak rozhodnutí č. 40, tak připojená nařízení stanoví potřeny národního hospodářství. Stanoví strategii pro vládu a pro finanční sektor a zejména stanoví poskytování přímých úvěrů podporovaným odvětvím, jako je odvětví výroby solárního skla.
(86)
Čínská vláda byla požádána, aby objasnila právní status rozhodnutí Státní rady, jako je rozhodnutí č. 40. Ta však pouze odpověděla, že se jedná o nařízení vydané Státní radou, které není součástí čínských právních předpisů. Na podporu tohoto tvrzení však neposkytla žádné důkazy. Postoj, který čínská vláda zaujala, je v rozporu s veřejně dostupnými informacemi, které popisují Státní radu jako nejvyšší správní orgán, který má správní legislativní pravomoc. Podle těchto zdrojů jsou rozhodnutí Státní rady právně závaznými předpisy. (14) Na základě dostupných údajů Komise tedy zastává názor, že rozhodnutí č. 40 a prováděcí rozhodnutí připojená k uvedenému rozhodnutí, jako například rozhodnutí č. 9, jsou správní předpisy, a proto jsou součástí čínských právních předpisů.
(87)
Komise proto potvrzuje analýzu uvedenou ve 191. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech, v němž dospěla k závěru, rozhodnutí č. 40 a rozhodnutí č. 9 jsou právně závazná pro ostatní veřejnoprávní a hospodářské subjekty.
(88)
Komise rovněž zjišťovala, zda jsou soukromé banky v Číně pověřeny a/nebo řízeny čínskou vládou, aby výrobcům solárního skla nabízely preferenční úvěry ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(89)
Článek 34 zákona o bankovnictví je použitelný také pro soukromé banky v Číně. Čínská vláda a účastníci řízení nepředložili žádný důkaz, že závěr týkající se právní situace, jehož bylo dosaženo ve 174. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech, totiž že jim čínská vláda dává pokyny stejně jako bankám ve vlastnictví státu, přestává platit. Článek 34 zákona o bankovnictví stanoví, že je bankám nařízeno „vykonávat úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a sociálního rozvoje a v duchu státní průmyslové politiky“ (15). Za těchto okolností, jak je uvedeno v 188. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech, o strategii komerčních bank ve státním vlastnictví i soukromých bank, pokud jde o poskytování úvěrů jak, rozhoduje čínská vláda.
(90)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila závěr, že pověřuje nebo řídí soukromé banky v ČLR a napadla zejména váhu, jakou Komise přikládá článku 34 zákona o bankovnictví, přičemž uvedla, že „pokud jde o“„potřeby národního hospodářství“, lze je vykládat různě a výklad se evidentně liší v závislosti na osobě/subjektu, která/který uvedené ustanovení zkoumá“.
(91)
Je pozoruhodné, že čínská vláda vyjádřila nesouhlas s výkladem Komise, nicméně nepředložila vlastní výklad vlastního právního předpisu.
(92)
Komisi však postačí odkázat na zjištění z předchozích šetření a v tomto případě na dostupné údaje, aby zopakovala závěr, že potřeby národního hospodářství jsou stanoveny v plánech a nařízeních vydaných ČLR a že článek 34 vyžaduje, aby banky poskytovaly úvěry v souladu s těmito popisy národního hospodářství, což zahrnuje podporu výroby solárního skla.
(93)
Zjištění, že čínská vláda pověřuje a řídí soukromé banky, aby v souladu s článkem 34 zákona o bankovnictví poskytovaly úvěry podporovaným odvětvím, proto zůstává zachováno.
(94)
Komise proto dospěla k závěru, že v případě úvěrů poskytnutých komerčními bankami ve státním vlastnictví v ČLR se jedná o finanční příspěvek výrobcům solárního skla ve formě přímého převodu peněžních prostředků vládou ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení.
(95)
Stejné důkazy také ukazují, že komerční banky ve státním vlastnictví (jakož i soukromé banky) jsou pověřeny nebo řízeny vládou, což v důsledku znamená, že existuje finanční příspěvek stanovený v čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(96)
Pokud jde o specifičnost, Komise poznamenává, že čínská vláda nařizuje poskytovat preferenční úvěry omezenému počtu odvětví a že odvětví výroby solárního skla, jakožto součást fotovoltaického odvětví, je jedním z nich, jak je podrobně uvedeno v 172. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech. Čínská vláda zahrnula odvětví výroby solárního skla mezi „klíčová“ výrobní odvětví ve svém 12. pětiletém plánu. Rozhodnutí č. 40 uvádí, že čínská vláda aktivně podpoří rozvoj nových odvětví energetiky a urychlí rozvoj odvětví solární energie. Všem finančním institucím je dán pokyn, aby poskytly úvěrovou pomoc pouze podporovaným projektům, což je kategorie, do níž patří projekty týkající se solárního skla. Rozhodnutí rovněž slibuje provádění „dalších preferenčních politik na podporované projekty“.
(97)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila zjištění o specifičnosti a zejména způsob, jakým Komise interpretovala 12. pětiletý plán, přičemž uvedla, že „nemá žádnou právní hodnotu a není závazným dokumentem“. Komise nesouhlasí s tímto prohlášením, a poznamenává, že čínská vláda uvedla v předchozích šetřeních stejná tvrzení, která rovněž nebyla přijata. 12. pětiletý plán uvádí, že byl „projednán a schválen Všečínským shromážděním lidových zástupců a má sílu zákona.“
(98)
Komise proto dospěla k závěru, že subvence v podobě preferenčních úvěrů nejsou poskytovány obecně, a jsou tudíž specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení.
(99)
V míře, v níž jsou vládní půjčky nebo půjčky od soukromých subjektů pověřených nebo řízených vládou poskytovány za podmínek výhodnějších, než jaké by mohli jejich příjemci skutečně získat na trhu, je těmto poskytována výhoda.
(100)
Stejně jako v předchozích šetřeních se Komise pokusila ověřit posouzení úvěrového rizika vypracovaná bankami, které v průběhu období šetření půjčily finanční prostředky společnostem zařazeným do vzorku. Společnosti nepředložily žádné důkazy týkající se jejich úvěrového ratingu a banky při šetření nespolupracovaly. Komise proto neměla k dispozici žádný důkaz, že úvěry pro společnosti v odvětví výroby solárního skla byly založeny na posouzení rizik a že stanovená úroková sazba je výsledkem tohoto posouzení.
(101)
Vzhledem k tomu, že čínská vláda, vyvážející výrobci ani banky neposkytly žádné informace, Komise využila dostupných údajů ke stanovení, zda preferenční úvěry v ČLR ve skutečnosti přinesly výhody vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku, kteří měly úvěry od bank v ČLR.
(102)
Komise, stejně jako v šetření týkajícím se solárních panelů, začala s úředně zveřejněnými úrokovými sazbami centrální banky z Čínské lidové banky pro úvěry v juan renminbi („CNY“). Průměrná úroková sazba za období šetření činila 6,26 %.
(103)
Komise poté upravila úrokovou sazbu Čínské lidové banky s ohledem na úvěrové riziko dotčených společností. Ty však neposkytly žádné nezávislé úvěrové ratingy ani podobné informace, které by Komisi umožnily výpočet úvěrového ratingu. Komise nicméně v předchozích šetřeních zjistila, že úvěrové ratingy čínských firem jsou narušené vládní podporou a že neexistují žádné důkazy o jakémkoli smysluplném posouzení rizika příjemců úvěrů. Komise proto použila stejnou metodiku jako v šetření týkajícím se solárních panelů a považovala všechny dotčené společnosti za společnosti s neinvestičním stupněm „BB“, jak je definuje úvěrová ratingová společnost Bloomberg.
(104)
Prémie u dluhopisů vydávaných společnostmi s ratingy BB proti dluhopisům vydávaným společnostmi s ratingy AAA (které má ČLR u dluhopisů), jak ji zaznamenala společnost Bloomberg, pak byla přičtena k průměrné úvěrové úrokové sazbě Čínské lidové banky v průběhu období šetření. Výsledkem byla referenční úroková sazba pro období šetření za úvěry poskytnuté společnostem zařazeným do vzorku v CNY, ve výši 10,37 %.
(105)
Srovnáním této referenční úrokové sazby se skutečnou úrokovou sazbou účtovanou během období šetření dotčeným společnostem Komise dospěla k závěru, že úvěry byly odvětví výroby solárního skla poskytnuty za podmínek, které jsou příznivější než tržní podmínky.
(106)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila volbu referenční hodnoty ze strany Komise a závěry, které Komise učinila na základě srovnání referenční hodnoty a skutečně placeného úroku.
(107)
Srovnání mezi referenčním a skutečně zaplaceným úrokem jasně ukazuje, že vyvážející výrobci, kteří si půjčovali od čínských bank, v CNY, platili méně, než běžné komerční úrokové sazby pro společnosti v jejich finančním postavení.
(108)
Za druhé, Komise si byla vědoma toho, že Čínská lidová banka v červenci 2013 zrušila spodní hranici, a tuto skutečnost uvedla v informačním dokumentu. To však nic nemění na závěru, že čínská vláda zasahuje do chování bank v Číně, pokud jde o poskytování úvěrů, zejména prováděním rozhodnutí č. 40 a přiložených nařízení, a ustanovení článku 34 zákona o bankovnictví.
(109)
Za třetí Komise vypočítala referenční hodnotu pouze pro úvěry poskytnuté v CNY, jelikož vyvážející výrobci zařazení do vzorku neměli u čínských bank úvěry v EUR nebo USD.
(110)
Čínská vláda dále požadovala podrobnější informace o tom, proč Komise měla za to, že vyvážející výrobci zařazení do vzorku by měli mít úvěrový rating BB. Důvodem, proč byl zvolen rating BB, byla skutečnost, že Komise neobdržela žádné důkazy, že byl úvěrový rating vypočten pro kteréhokoli vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku z důvodu nespolupráce dotčených bank. Úvěrový rating BB navíc není nepříznivý úsudek a ve skutečnosti je pro společnosti zařazené do vzorku výhodný, jelikož je nejlepším neinvestičním stupněm na finančních trzích.
(111)
Podle článku 28 musela Komise využít nejlepších dostupných údajů, které byly převzaty ze závěrů nařízení o solárních panelech, kde byl pro společnosti zařazené do vzorku v uvedeném nařízení použit úvěrový rating BB. To bylo v tomto případě považováno za přiměřené a po poskytnutí informací nebyly obdrženy žádné důkazy, že by společnostem zařazeným do vzorku udělily dotčené banky jiný úvěrový rating.
d) Závěr
(112)
Na základě zjištění v rámci šetření dospěla Komise k závěru, že odvětví výroby solárního skla v Číně byly v průběhu období šetření poskytovány preferenční úvěry, a to jak ze strany bank ve vlastnictví státu, tak ze strany soukromých bank. Financování odvětví výroby solárního skla je subvencí ve smyslu základního nařízení, jelikož
a)
existuje finanční příspěvek vlády podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i);
b)
existuje pověření a řízení vládou podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) a
c)
a je tím příjemci poskytnuta výhoda, jak vyžaduje čl. 3 odst. 2.
(113)
Vzhledem k existenci finančního příspěvku, výhodě vzniklé vyvážejícím výrobcům a specifičnosti by tato subvence měla být pokládána za napadnutelnou.
(114)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila použití zjištění z předchozích šetření za účelem dosažení závěrů ohledně subvencování v tomto případě, a zejména tvrdila, že Komise příliš spoléhala na zjištění v nařízení o solárních panelech.
(115)
Toto tvrzení bylo odmítnuto. Jak již bylo poznamenáno výše, vzhledem k nespolupráci ze strany bank v ČLR byla Komise nucena použít ustanovení článku 28 a využít nejlepší dostupné údaje. Šetření v oblasti solárních panelů je nejnovější a obsahuje nejaktuálnější zjištění o subvencování v Číně. Solární panely nejsou stejný výrobek jako solární sklo, ale oba tyto výrobky se používají v témže novém energetické odvětví a vztahují se na ně tytéž plánovací dokumenty vlády. Vzhledem k tomu, že jiné informace nebyly k dispozici, je využití zjištění uvedených v nařízení o solárních panelech jakožto „nejlepších dostupných údajů“ vhodné. Čínská vláda dále tvrdila, že mezi šetřením týkajícím se solárních panelů a tímto šetřením došlo k významným změnám, zejména ke zrušení spodní hranice úrokových sazeb Čínskou lidovou bankou v červenci 2013. Toto tvrzení bylo odmítnuto, neboť závěry z šetření týkajícího se solárních panelů odkazují na uvedené období šetření, stejně jako toto šetření odkazuje na své vlastní období šetření. V obou případech se zrušení spodní hranice uskutečnilo po skončení období šetření, a proto nemá vliv na použití článku 28 a zjištění z šetření týkajícího se solárních panelů jakožto nejlepších dostupných údajů.
(116)
Všem společnostem zařazeným do vzorku, kromě jedné, poskytly úvěry komerční banky ve státním vlastnictví a soukromé banky. Jedna společnost byla financována výhradně prostřednictvím své offshore mateřské společnosti a žádné úvěry od bank se sídlem v ČLR nezískala.
(117)
Po poskytnutí informací jedna ze společností zařazených do vzorku zpochybnila závěr Komise, a uvedla, že ji Komise nepožádala, aby poskytla svůj nezávislý úvěrový rating. Komise však uvedenou společnost požádala, aby poskytla veškeré informace týkající se úvěrů, které získala, avšak společnost neposkytla nezávislý úvěrový rating. Pokud společnost tyto informace měla, pak je vzhledem k tvrzením uvedeným v podnětu a informacím požadovaným v dotazníku měla poskytnout. A zejména vzhledem k informacím v informačním dokumentu, pokud měla nezávislý úvěrový rating, měla jej poskytnout neprodleně. Tento argument se proto odmítá.
e) Výpočet výše subvence
(118)
Ustanovení čl. 6 písm. b) základního nařízení stanoví, že výhoda u preferenčních půjček by se měla vypočítat jako rozdíl mezi částkou zaplacených úroků a částkou, která by byla zaplacena za srovnatelnou obchodní půjčku, kterou by společnost mohla získat na trhu. Jak již bylo uvedeno, vzhledem k neexistenci smysluplného posouzení rizik Komise pro srovnatelné obchodní půjčky vytvořila tržní referenční hodnotu.
(119)
Výhoda byla vypočtena pro období šetření jako rozdíl mezi úroky skutečně placenými v průběhu období šetření a úrokem, který by byl zaplacen při použití referenční hodnoty.
(120)
Subvenční rozpětí vypočtená pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku, založená na této metodice, jsou:
Preferenční půjčky
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
6,2 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
2,5 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
4,8 %
5.2 Další režimy preferenčních půjček
(121)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku nezískali v průběhu období šetření žádné výhody na základě subvenčních programů vývozních úvěrů, úvěrových linek, vývozních záruk, programu „Green Express“ nebo jako výhody prostřednictvím poskytnutí přístupu k offshore holdingovým společnostem.
6. Grantové programy
(122)
Společnosti zařazené do vzorku nezískaly v průběhu období šetření žádné výhody z programů „známé značky“ nebo „China World Top Brands“.
6.1 Zvláštní grantové programy a granty
a) Úvod
(123)
Společnosti zařazené do vzorku obdržely značné jednorázové granty od různých vládních orgánů na mnoha úrovních, v důsledku čehož získaly v průběhu období šetření výhodu. Tyto skutečnosti byly zjištěny v průběhu inspekcí dotčených společností a nebyly uvedeny v odpovědích na dotazník dotčených společností ani nebyly uvedeny v odpovědi čínské vlády na dotazník, jak bylo požadováno. Žadatel tvrdil, že výrobci solárního skla obdrželi uvedené jednorázové granty od orgánů správy provincie nebo místní samosprávy a že tyto granty přinesly výhodu, protože byly finanční prostředky obdrženy bez odpovídajícího zohlednění. (16) Oznámení o zahájení řízení rovněž stanoví, že „grantové programy“ jsou subvence používané na podporu odvětví výroby solárního skla.
b) Právní základ
(124)
Tyto granty společnostem poskytly orgány na úrovni provincií, měst, správních obvodů nebo okresů a všechny se zdály být specifické pro dotčené společnosti nebo specifické, pokud jde o umístění a druh výrobního odvětví. Úroveň právní podrobnosti pro příslušný zákon, na jehož základě byly tyto výhody uděleny, pokud pro ně vůbec nějaký právní základ existoval, obvykle nebyla Komisi sdělena, přestože byla Komisi často, ne však vždy, předána kopie dokumentu vydaného vládním orgánem, který udělení finančních prostředků doprovázel.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(125)
Jedna společnost zařazená do vzorku obdržela v průběhu období šetření granty od zóny hospodářského rozvoje, v níž se nacházela. Uvedené granty vypočítala zóna hospodářského rozvoje na úrovni 20 % veškerých daní, které společnost odvedla místním daňovým orgánům a které zahrnovaly mimo jiné daň z příjmu právnických osob, daň z užívání pozemků a daň z výnosů z dividend.
(126)
Další společnost zařazená do vzorku obdržela v období šetření velký grant od místní samosprávy na pokrytí poplatků potřebných k připojení společnosti k elektrické síti, které by jinak společnost musela zaplatit sama. Ten byl udělen společnosti „na podporu velkých společností sídlících v regionu“.
(127)
Další společnost zařazená do vzorku obdržela přímý grant ve výši 25 milionů CNY z fondu pro přizpůsobování průmyslu pro výrobu technicky vyspělého solárního skla Národní komise pro rozvoj a reformy. Tento přímý grant od státu byl obdržen v roce 2006 a uvedená společnost si jej rovnoměrně rozdělila po 10 % na následujících 10 let. Za výhodu v průběhu období šetření bylo tedy považováno 2,5 milionu CNY.
(128)
Tatáž společnost rovněž zaevidovala ve svém účetnictví za rok 2012 další granty od místních finančních úřadů a jiných vládních subjektů. Společnost uvedla, že většina těchto grantů nebyly ve skutečnosti přímé převody finančních prostředků od uvedených subjektů určené uvedené společnosti, nýbrž náhrady částek, které uvedená společnost předtím zaplatila vládě. Jelikož nebyl poskytnut žádný uspokojivý důkaz, nemůže Komise toto vysvětlení přijmout.
(129)
Jiná společnost zařazená do vzorku obdržela přímý grant ve výši 15 milionů CNY před obdobím šetření od místní vlády a tato společnost si jej rovnoměrně rozdělila po 10 % na následujících 10 let. Grant byl vyplacen společnosti na vývoj fotovoltaického odvětví (jež zahrnuje odvětví výroby solárního skla), urychlené vybudování pokročilé výrobní základny v místní průmyslové zóně a bezproblémové provádění velkých projektů.
(130)
Stejná společnost rovněž obdržela několik dalších grantů před obdobím šetření, a určitý podíl grantu si přidělila do období šetření. Společnost však neposkytla žádné podrobné údaje o povaze uvedených grantů a vhledem k tomu, že tyto informace nebyly k dispozici, byly k dosažení závěrů využity dostupné údaje. Komise dospěla k závěru, že vzhledem k tomu, že jiné dostupné údaje nebyly k dispozici, jsou uvedené granty specifické pro uvedenou společnost a že výše grantu přiděleného v období šetření by měla být považována za výhodu.
d) Závěr
(131)
Čínská vláda byla vyzvána, aby podala další informace a zahájila konzultace ohledně těchto grantů, což však odmítla. Na základě shromážděných důkazů ohledně obdržení těchto grantů společnostmi zařazenými do vzorku a vzhledem k tomu, že žádné jiné informace nebyly k dispozici, má Komise za to, že uvedené granty jsou subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, jelikož čínská vláda převedla finanční prostředky v podobě grantů výrobcům dotčeného výrobku, a že tím byla příjemci poskytnuta výhoda.
(132)
Tyto granty jsou rovněž specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a čl. 4 odst. 3 základního nařízení, jelikož se zdají být omezeny na některé společnosti nebo specifické projekty v určitých regionech a jsou udělovány ke splnění jednorázových požadavků společností zařazených do vzorku. Tyto granty nesplňují požadavky čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení týkající se nespecifičnosti, jelikož podmínky pro vznik nároku a skutečná výběrová kritéria pro podniky nejsou transparentní, nejsou objektivní a nepoužijí se automaticky. Kromě toho neexistují žádné důkazy, že uvedené granty patří do zastřešujícího subvenčního programu.
(133)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila pravomoc Komise vyšetřovat uvedené granty a analýzu Komise týkající se částečných informací, které měla k dispozici. Komise však pečlivě analyzovala důvěrné obchodní informace poskytnuté dotčenými společnostmi, a pokud existují důkazy, že se jedná o výhodu a že grant je specifický, byla ve vztahu k uvedenému grantu uplatněna vyrovnávací opatření.
(134)
Ve všech případech společnosti poskytly informace ohledně výše grantu, a informace o tom, kdo grant poskytl, i když v některých případech neměla daná společnost žádný dokument, kterým by prokázala právní základ, z něhož subjekt udělující grant vycházel. Dotčené společnosti rovněž většinou tento příjem zaznamenávaly ve svém účetnictví jako „příjem ze subvencí“, přičemž toto účetnictví bylo ověřeno nezávislým auditem. Tato skutečnost byla považována za skutečný důkaz subvence, která přinesla napadnutelnou výhodu.
(135)
Jedna společnost zařazená do vzorku ze stejných důvodů rovněž zpochybnila pravomoc Komise vyšetřovat a vyrovnávat uvedené granty specifické pro jednotlivé společnosti. Ze stejných důvodů Komise odmítá jejich argument a opakuje svůj postoj, že má pravomoc vyšetřovat tyto granty a vyrovnávat je, pokud je to vhodné.
e) Výpočet výše subvence
(136)
Níže uvedená tabulka obsahuje výpočet výhody pro tyto výše uvedené granty, přičemž se za výhodu považuje částka obdržená v průběhu období šetření nebo zaúčtovaná v uvedeném období, pokud byla uvedená částka dotčenou společností odepisována.
Ostatní grantové programy
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
1,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
2,9 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
1,1 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
3,0 %
7. Programy osvobození od přímých daní a jejich snížení
7.1 Program „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ pro podniky se zahraničními investicemi
a) Úvod
(137)
Program „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ opravňuje podniky se zahraničními investicemi k tomu, aby první dva roky neplatily žádnou daň z příjmu právnických osob a tři následující roky platily pouze 12,5 % místo 25 %.
b) Právní základ
(138)
Právním základem tohoto programu je článek 8 zákona Čínské lidové republiky o dani z příjmů podniků se zahraničními investicemi a zahraničních podniků (dále jen „zákon o dani týkající se podniků se zahraničními investicemi“) a článek 72 prováděcích pravidel k zákonu Čínské lidové republiky o dani z příjmů podniků se zahraničními investicemi a zahraničních podniků. Podle čínské vlády byl tento program ukončen podle článku 57 zákona o dani z příjmů podniků z roku 2008 s přechodným obdobím do konce roku 2012. Uvedený zákon tedy objasňuje, že v rámci tohoto režimu bude existovat výhoda v daňovém roce 2012.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(139)
Uvedený režim „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ přinesl výhody podnikům v průběhu účetního roku 2012, načež byl podle čínské vlády uvedený režim zrušen.
(140)
Jedna ze společností zařazených do vzorku byla podnikem se zahraničním vlastníkem, který uvedený daňový režim využíval v průběhu období šetření. Uvedená společnost získala místo plné sazby ve výši 25 % sazbu daně z příjmu právnických osob ve výši 12,5 %, což bylo uvedeno v jejím přiznání k dani z příjmu právnických osob za rok 2012 a v její roční účetní závěrce.
(141)
Komise o těchto zjištěních informovala účastníky řízení a obdržela stanoviska čínské vlády, která uvedla, že podle oznámení o přechodu (17) budou všechny výhody z tohoto režimu ukončeny v roce 2012. Čínská vláda uvedla, že v případě, že budou uložena vyrovnávací cla, nelze je uložit v případě výhody získané z tohoto režimu jednou společností zařazenou do vzorku v průběhu období šetření. Uvedené tvrzení se přijímá, jelikož pro tuto společnost zařazenou do vzorku, za zvláštních okolností tohoto případu, nemá Komise důkazy o žádné trvající výhodě.
d) Závěr
(142)
Ačkoliv byl režim „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ v předchozích nařízeních vyrovnáván, Komise pro tuto jednu společnost zařazenou do vzorku neukládá clo na vyrovnání výhody zjištěné v průběhu období šetření, jelikož nemá žádné důkazy o tom, že pro tuto jednu společnost zařazenou do vzorku byl ke dni uložení cel v platnosti uvedený režim nebo jakákoli jeho varianta.
7.2 Podniky využívající nejnovější a špičkové technologie
a) Úvod
(143)
Na základě tohoto programu mohou společnosti, které jsou schopny prokázat splnění určitého souboru kritérií k získání statusu „podniku využívajícího nejnovější a špičkové technologie“, využívat sníženou sazbu u daně z příjmů právnických osob ve výši 15 % v porovnání s běžnou sazbou 25 %.
b) Právní základ
(144)
Právní základ tohoto programu je čl. 28 odst. 2 zákona o dani z příjmů podniků z roku 2008 (dále jen „zákon o dani z příjmů podniků“), společně se „správními opatřeními pro označení podniků využívajících nejnovější a špičkové technologie“ (Guo Ke Fa Huo [2008] No. 172) a článek 93 nařízení, kterými se provádí zákon o dani z příjmu podniků, společně s Oznámením státní daňové správy o otázkách úhrady daně z příjmů podniků působících v oblasti špičkových a nových technologií (Guo Shui Han [2008] č. 985).
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(145)
Tento režim se použije pro podniky, které byly za podniky využívající nejnovější a špičkové technologie uznány čínskou vládou. Aby byly podniky pro tento režim způsobilé, musí mít základní nezávislá práva duševního vlastnictví a musí splňovat následující požadavky, které jsou stanoveny v uvedeném právním základě a shrnují se takto:
a)
jejich výroba je zahrnuta do oblasti působnosti výrobků v „odvětvích špičkových technologií s klíčovou státní podporou“;
b)
jejich celkové výdaje na výzkum a vývoj tvoří 3-6 % celkového příjmu z prodeje;
c)
jejich příjem z výrobků v oblasti špičkových a nových technologií činí více než 60 % celkového příjmu z prodeje;
d)
pracovníci zapojení do výzkumu a vývoje představují 10 % z celkového počtu zaměstnanců;
e)
ostatní požadavky stanovené „správními opatřeními pro podniky využívající špičkové a nové technologie z roku 2008“ jsou splněny.
(146)
Bylo zjištěno, že některé, nikoli však všechny, společnosti zařazené do vzorku tento režim využívají, a tedy platí daň z příjmu právnických osob pouze ve výši 15 % a nikoli 25 %. Tyto společnosti požádaly o status podniků využívajících nové a špičkové technologie a obdržely úřední oznámení, že splnily kritéria režimu, a proto byly způsobilé k tomu, aby svá přiznání k dani právnických osob vyplnily odpovídajícím způsobem.
d) Závěr
(147)
Stejně jako v 322. až 326. bodě odůvodnění šetření týkajícího se solárních panelů je Komise toho názoru, že tento režim je subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, neboť existuje finanční příspěvek v podobě ušlých příjmů čínské vlády, čímž získávají dotčené společnosti výhodu. Výhoda pro příjemce se rovná daňové úspoře.
(148)
Tato subvence je specifická, jak je definováno v čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, jelikož je omezena na podniky, které získaly osvědčení podniků využívajících špičkové a nové technologie a splňujících všechny požadavky správních opatření z roku 2008. Společnosti zařazené do vzorku toto osvědčení získaly. Způsobilost není automatická a právní předpisy ani orgán poskytující subvenci nestanovily žádná objektivní kritéria.
(149)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila závěry Komise, přičemž tvrdila, že kritéria způsobilosti byla objektivní a platila stejně pro všechny společnosti v ČLR. Komise nesouhlasí s výkladem zákonů a prováděcích opatření ze strany čínské vlády, ze kterých vyplývá, že je uvedený program omezen na některá odvětví a podniky podporované čínskou vládou na základě kritérií, které se nezdají být objektivní či neutrální, jako například, že je jejich výroba zahrnuta v rozsahu výrobků v „oblasti špičkových technologií s klíčovou státní podporou“.
(150)
Způsobilost rovněž není automatická, ale závisí na udělení osvědčení podniku působícímu v oblasti špičkových a nových technologií, které vydá příslušný orgán na základě vlastního uvážení.
(151)
Komise proto tuto subvenci považuje za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(152)
Komise vypočítala výši napadnutelné subvence jako rozdíl mezi výší daně běžně placené v průběhu období šetření a výší daně, kterou v období šetření skutečně zaplatily dotčené společnosti.
Podniky využívající nejnovější a špičkové technologie
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
0,4 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
1,8 %
7.3 Osvobození od daně z výnosů z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky
a) Úvod
(153)
Podnět uváděl, že vyvážející výrobci solárního skla dostávali subvence z jiného režimu přímého osvobození od daně, totiž osvobození od daně z výnosů z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky (18). To spadá pod obecné subvenční praktiky osvobození od přímé daně z příjmu a/nebo jejího snížení, jak stanoví oznámení o zahájení řízení.
b) Právní základ
(154)
Právní základy těchto osvobození od daně z výnosů z dividend jsou články 25-26 zákona o dani z příjmu podniků a článek 83 nařízení, kterými se provádí zákon o dani z příjmu podniků.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(155)
Komise zjistila, že jedna společnost zařazená do vzorku získala osvobození od daně z výnosu z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky. Tato společnost požádala přímo místní finanční úřad o odečtení dividend získaných z kapitálových investic ze zdanitelného příjmu.
d) Závěr
(156)
Komise je toho názoru, že se jedná o subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, neboť existuje finanční příspěvek v podobě ušlých příjmů čínské vlády, čímž získává dotčená společnost výhodu. Výhoda pro příjemce se rovná daňové úspoře.
(157)
V informačním dokumentu Komise uvedla, že je tento režim subvencí specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, jelikož právní předpisy omezují přístup k tomuto režimu na určité podniky, které sídlí v Čínské lidové republice a které investovaly do jiných tuzemských podniků.
(158)
Po poskytnutí informací čínská vláda tyto závěry zpochybnila, přičemž uvedla, že osvobození od daně z výnosů z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky nelze považovat za specifické, jelikož čl. 26 odst. 3 zákona o dani z příjmů podniků stanoví, že uvedené osvobození od daně z výnosů z dividend je k dispozici i jiným než tuzemským podnikům. Kromě toho čínská vláda uvádí, že kritéria způsobilosti jsou objektivní a vztahují se na všechny tuzemské podniky bez ohledu na odvětví, výrobek nebo zeměpisnou polohu.
(159)
Třebaže je pravdou, že zákon o dani z příjmů podniků předložený čínskou vládou v předchozím řízení ve svém čl. 26 odst. 3 stanoví, že uvedené osvobození od daně z výnosů z dividend je k dispozici i jiným než tuzemským podnikům, Komise je i nadále toho názoru, že je tento režim subvencí specifický. Článek 25 zákona o dani z příjmů podniků totiž potvrzuje, že toto osvobození od daně je vyhrazeno odvětvím a projektům, které podporuje stát. Přístup k tomuto režimu mají proto pouze podporovaná odvětví a projekty. Jak je vysvětleno v oddíle 5.1 písm. c), je odvětví výroby solárního skla podporovaným odvětvím.
e) Výpočet výše subvence
(160)
Komise vypočítala výši subvence jako rozdíl mezi výší daně běžně vybírané v průběhu období šetření a výší daně, kterou skutečně zaplatila dotčená společnost.
Režimy daně z výnosů z dividend
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
5,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
0 %
7.4 Jiné režimy osvobození od přímých daní a programy jejich snížení
a) Úvod
(161)
Kromě režimů posuzovaných v bodech 7.1-7.3 neshledala Komise žádné důkazy, že by společnostem zařazeným do vzorku byla poskytnuta výhoda prostřednictvím jiných režimů osvobození od přímých daní a programů jejich snížení uvedených výše v oddílu C bodě 4. Nicméně během svých kontrol Komise zjistila dva další režimy daně z příjmů právnických osob, které byly zahrnuty v účetnictví jedné ze společností zařazených do vzorku, konkrétně zápočet výdajů na výzkumné a vývojové činnosti a vracení daně z nemovitostí a daně z užívání pozemků. Ty také spadají pod „režimy osvobození od přímých daní a jejich snížení“ uvedené v oznámení o zahájení řízení, jakožto opatření, prostřednictvím kterých daňový orgán snížil placenou daň z příjmu právnických osob nebo vrátil daň z příjmu právnických osob, která již byla zaplacena. Zápočet daňových výdajů na výzkumné a vývojové činnosti je také spojen s „zápočtem daně u výzkumných a vývojových činností podniků se zahraničními investicemi“ uvedeným v oddílu C bodě 4.
b) Právní základ
(162)
Právním základem pro zápočet daňových výdajů na výzkumné a vývojové činnosti je článek 30 čínského zákona o dani z příjmů podniků.
(163)
Komisi nebyl sdělen konkrétní zákon pro vracení daně z nemovitostí a daně z užívání pozemků, nicméně byla Komisi poskytnuta kopie oběžníku vydaného správním orgánem provincie, který osvobození od daně doprovázel.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(164)
Komise zjistila, že jedné společnosti zařazené do vzorku byly započteny výdaje a vrácena daň z nemovitostí a daň z užívání pozemků. Dokument vydaný správním orgánem provincie omezuje vracení na podniky využívající špičkové a nové technologie.
d) Závěr
(165)
Pokud jde o zápočet výdajů na výzkumné a vývojové činnosti, Komise se domnívá, že je tento subvenční režim specifický, jelikož článek 30 je nutno vykládat společně s článkem 25 zákona o dani z příjmů podniků, v němž se uvádí, že toto osvobození od daně je vyhrazeno odvětvím a projektům, které podporuje stát. Přístup k tomuto režimu mají proto pouze podporovaná odvětví a projekty. Jak je vysvětleno v oddíle 5.1 písm. c), je odvětví výroby solárního skla podporovaným odvětvím.
(166)
Vrácení daně z nemovitostí a daně z užívání pozemků bylo specifické z hlediska umístění nebo druhu odvětví. Čínská vláda byla vyzvána, aby poskytla více informací o těchto daňových režimech v žádosti o další konzultace, což však odmítla. Komise proto postupovala na základě shromážděných důkazů, pokud jde o uplatňování uvedených režimů pro společnost zařazenou do vzorku, a také proto, že žádné další údaje nebyly k dispozici.
(167)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila zjištění Komise, přičemž uvedla, že Komise neuvedla v informačním dokumentu žádné skutečné důkazy ohledně specifičnosti těchto režimů. Podrobné informace o specifičnosti těchto režimů byly poskytnuty pouze uvedené společnosti a od uvedené společnosti nebyla obdržena žádná stanoviska. Komise též uvedla další informace o specifičnosti uvedených režimů ve výše uvedených bodech odůvodnění.
(168)
Komise je toho názoru, že tyto režimy jsou subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, neboť existuje finanční příspěvek v podobě ušlých příjmů čínské vlády, čímž získává dotčená společnost výhodu. Výhoda pro příjemce se rovná daňové úspoře.
e) Výpočet výše subvence
(169)
Komise vypočítala výši subvence jako rozdíl mezi výší daně běžně vybírané v průběhu období šetření a výší daně, kterou skutečně zaplatila dotčená společnost.
Režimy daně z příjmu právnických osob
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
0,7 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
0 %
8. Programy nepřímých daní a dovozního cla
(170)
Komise nezjistila žádnou výhodu, kterou by získala jakákoli společnost zařazená do vzorku v rámci programů nepřímých daní a dovozního cla uvedených v oddílu C bodě 4.
9. Dodání zboží nebo poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou
9.1 Poskytování antimonu, dodávání elektřiny
(171)
Nebyla zjištěna žádná výhoda spojená s nákupem antimonu nebo elektřiny, kterou by společnosti zařazené do vzorku získaly v průběhu období šetření.
9.2 Poskytování práv k užívání pozemků
a) Úvod
(172)
Jak je rovněž uvedeno v 354. až 370. bodu odůvodnění nařízení o solárních panelech, společnosti nemohou v ČLR přímo nakupovat pozemky, nýbrž pouze od místních orgánů kupují právo k užívání pozemků.
b) Právní základ
(173)
Zákon o správě půdy ČLR uvádí, že veškerá půda patří lidu a nelze ji kupovat či prodávat, ale stanoví podmínky, za kterých lze prodávat práva k užívání pozemků podnikům, a to na základě výzvy k podávání nabídek, cenových odhadů či dražby.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(174)
Systém dražby by v zásadě umožnil trhu posoudit cenu konkrétního práva k užívaní pozemků, a cena by tedy byla stanovena nezávisle. Nicméně v průběhu návštěvy Komise čínská vláda uvedla, že v každém případě stanoví spodní hranice cen pro každý stupeň pozemku (pozemky jsou ohodnoceny stupněm od 1 do 15 na základě kvality parcely), pod které nemůže cena práva k užívání pozemku klesnout.
(175)
Čínská vláda rovněž řídí nabídku pozemků tím, že stanoví kvótu, omezuje plochu, pro kterou lze prodávat práva k užívání pozemků pro průmyslové účely nebo pro účely bydlení, pro jednotlivé provincie a jednotlivé roky.
(176)
V každém případě, u žádného nákupu práva k užívání pozemku vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku Komise neshledala žádné důkazy dražebního procesu, který by nezávisle stanovil cenu práva k užívání pozemků. Společnost, která pozemky získala, buď nabídla vyvolávací cenu, nebo o 5 CNY za metr čtvereční více, než činila vyvolávací cena, a jelikož byla jediným zájemcem, právo k užívání pozemku získala.
(177)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila zjištění Komise a prohlásila, že práva k užívání pozemků byla výrobním odvětvím v ČLR prodávána skutečným dražebním postupem.
(178)
Čínská vláda nejprve tvrdila, že existoval skutečný dražební systém, protože jediné, co vláda dělala, bylo, stejně jako u každého dražitele, stanovení vyvolávací ceny. Tento argument je odmítnut, jelikož dražba obvykle zahrnuje stanovení vyvolávací ceny nezávislým dražebníkem po nezávislém ocenění, k čemuž v tomto případě nedošlo, jelikož vlastník práva k užívání pozemků je rovněž dražebníkem.
(179)
Čínská vláda poté uvedla, že spodní hranice cen se obvykle používají k zajištění toho, aby konečná cena neklesla pod „základní tržní hodnotu“ práva k užívání pozemků. Žádný důkaz nebyl poskytnut na podporu tohoto argumentu, protože se jedná o argumentaci kruhem, jelikož částka zaplacená za právo k užívání pozemků (kterou vláda stanovila) má být tržní cena (na základě které se pak stanoví spodní hranice).
(180)
Čínská vláda pak uvedla, že skutečnost, že žádní další uchazeči se dražby neúčastnili, „nemůže být základem pro předpoklad, že právo k užívání pozemků nebylo ve skutečnosti vydraženo“. Závěr založený na tomto důkazu je ve skutečnosti přesně opačný. Čínská vláda, navzdory žádostem, neposkytla důkaz jediného práva k užívání pozemků, jehož cena by byla stanovena soutěžní dražbou, a proto je důsledkem tohoto postupu skutečnost, že vláda stanoví cenu a tuto cenu pak společnost zaplatí. Větší počet uchazečů sice nemusí být v každém jednotlivém případě absolutním požadavkem nezbytným pro zajištění existence tržního systému, avšak naprostá neexistence většího počtu uchazečů, která byly zjištěna v případě všech společností zařazených do vzorku, je jasným důkazem neexistence skutečných tržních cen.
(181)
V případě, kdy jedna společnost zařazená do vzorku zaplatila o 5 CNY za metr čtvereční více, než činila cena stanovena vládou, společnost Komisi sdělila, že jim příslušný orgán jednoduše sdělil, že tak mají učinit, aby vznikl dojem, že k dražbě došlo. Komise tudíž nemůže přijmout tuto skutečnost za skutečný důkaz, že v ČLR existuje trh pro prodej práv k užívání pozemků.
(182)
Ve skutečnosti tedy společnosti zařazené do vzorku zaplatily cenu stanovenou čínskou vládou. Jak též uvádí nařízení o solárních panelech (v 361. až 370. bodě odůvodnění), právo k užívání pozemků se poskytuje za cenu nižší než přiměřenou v porovnání s referenční tržní hodnotou, která je uvedena v písmeni e) níže.
d) Závěr
(183)
Komise dospěla k závěru, že poskytování práv k užívání pozemků čínskou vládou je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě dodání zboží, kterým získávají společnosti výhodu. Jelikož šetření neprokázalo existenci fungujícího trhu pro prodej práv k užívání pozemků v ČLR, použití vnější referenční hodnoty (viz písmeno e) níže) ukazuje, že částka, kterou vývozci zařazení do vzorku zaplatili za práva k užívání pozemků, je nižší než tržní sazba.
(184)
Subvence je specifická podle čl. 4 odst. 2 písm. a) a c) základního nařízení, protože rozhodnutí Státní rady č. 40 ukládá veřejným orgánům povinnost zajistit, aby byly pozemky poskytovány podporovaným odvětvím, k nimž patří i odvětví solárního skla. Článek 18 rozhodnutí č. 40 objasňuje, že odvětví, která jsou „omezená“, nebudou mít k právům k užívání pozemků přístup.
(185)
Situaci týkající se pozemků v ČLR rozebírá rovněž pracovní dokument MMF, který potvrzuje, že při poskytování práv k užívání pozemků čínským podnikům nejsou dodržovány tržní podmínky (19).
(186)
Čínská vláda zpochybnila zjištění o specifičnosti, přičemž uvedla, že omezení v rozhodnutí č. 40 nemohou být použita k prokázání specifického poskytnutí výhody. Tento argument se odmítá, jelikož se v důsledku rozhodnutí č. 40 poskytují práva k užívání pozemků podporovaným odvětvím. Výroba solárního skla je podporovaným odvětvím, a proto je poskytování práv k užívání pozemků pro výrobce solárního skla zahrnuto v ustanoveních rozhodnutí č. 40.
(187)
Jedna společnost zařazená do vzorku rovněž zpochybnila zjištění Komise, a uvedla, že v Číně existuje fungující trh s právy k užívání pozemků. Nicméně její posouzení postupu týkajícího se práv k užívání pozemků v Číně nevede k uvedenému závěru. Společnost nebyla stále schopna prokázat, že práva k užívání pozemků jsou nezávisle oceněna, že se prodávají prostřednictvím nezávislé dražby, že cena práva k užívání pozemků je výsledkem postupu podávání konkurenčních nabídek a že žádná cena není narušena podporou ze strany vlády.
(188)
Společnost zařazená do vzorku poté prohlásila, že navzdory skutečnosti, že Komise měla shledat, že trh funguje, a že tedy neexistují žádné subvence, Komise by měla porovnat cenu práva k užívání pozemku dané společnosti s referenční hodnotou, konkrétně s cenami práva k užívání pozemků v provincii, ve které se společnost nachází. Vzhledem k tomu, že Komise zjistila, že v uvedené provincii neexistuje žádná vhodná tržní referenční hodnota, byl tento argument odmítnut.
e) Výpočet subvenčního rozpětí
(189)
Výhodu tedy představuje rozdíl mezi cenou zaplacenou za právo k využívání pozemků a vhodnou vnější referenční hodnotou. Stejně jako v nařízení o solárních panelech je touto referenční hodnotou tržní cena za pozemky v samostatném celním územím Tchaj-wan, Penghu, Kinmen a Matsu (dále jen „Čínská Tchaj-pej“).
(190)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila použití Čínské Tchaj-peje jako referenční hodnoty a požadovala další informace o tom, proč je Čínská Tchaj-pej vhodná. Jak bylo vysvětleno v 467. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech, Komise považuje Čínskou Tchaj-pej za vhodný referenční základ z těchto důvodů:
a)
srovnatelná úroveň hospodářského rozvoje, HDP a hospodářské struktury v Čínské Tchaj-peji a většině provincií a měst v ČLR, kde sídlí spolupracující vyvážející výrobci zařazení do vzorku;
b)
fyzická blízkost ČLR a Čínské Tchaj-peje;
c)
vysoký stupeň rozvoje průmyslové infrastruktury v Čínské Tchaj-peji i v mnoha provinciích v ČLR;
d)
silné hospodářské vazby a přeshraniční obchod mezi Čínskou Tchaj-pejí a ČLR;
e)
vysoká hustota obyvatelstva v mnoha provinciích ČLR a v Čínské Tchaj-peji;
f)
podobný typ pozemků a obchodních transakcí použitých pro stanovení relevantního referenčního základu Čínské Tchaj-peji a v ČLR a
g)
společné demografické, jazykové a kulturní charakteristiky Čínské Tchaj-peje a ČLR.
(191)
Vzhledem ke všem těmto faktorům dospěla Komise k závěru, že ceny práv k užívání pozemků v ČLR, pokud by na trhu převládaly tržní podmínky, by pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku byly velmi podobné cenám pozemků v Čínské Tchaj-peji.
(192)
Jedna společnost uvedla, že pokud je třeba použít vnější referenční základ, pak by měl být vzat v úvahu HDP provincie, v níž se společnost nachází, a referenčním základem by měly být „současné ceny pozemků v Egyptě, Arménii, Guatemale, Kongu, Mongolsku nebo Indonésii“, jelikož tyto země mají „podobný stupeň rozvoje“. Tento argument byl odmítnut z těchto důvodů:
a)
úroveň hospodářského rozvoje není jediným výše uvedeným faktorem, proč je Čínská Tchaj-pej vhodným referenčním základem;
b)
společnost odkazovala na provincii, ve které se nachází, a ne na město, které má mnohem vyšší HDP na obyvatele než uvedená provincie, které je obklopuje, a
c)
nepředložila žádné argumenty jiné než HDP, proč by byl kterýkoli z jiných vnějších referenčních základů vhodnější než Čínská Tchaj-pej.
(193)
Další společnost zařazená do vzorku po poskytnutí informací uvedla, že Čínská Tchaj-pej není vhodná s ohledem na hospodářské podmínky v dané provincii, ve které se společnost nachází, nicméně nenavrhla žádné jiné řešení. Vzhledem k tomu, že jiné návrhy řešení referenční hodnoty nebyly předloženy, použití Čínské Tchaj-peje se potvrzuje.
(194)
Průměrné ceny pozemků v Čínské Tchaj-peji pro rok 2012 byly převzaty z odboru průmyslu ministerstva hospodářství a upraveny zpětně o inflaci a růst HDP za účelem stanovení referenční ceny pro pozemky v každém kalendářním roce. Vzhledem k tomu, že práva k užívání pozemků platí 50 let a odepisují se na tomto základě, výhoda v období šetření bude 1/50 rozdílu mezi referenční cenou a skutečně hrazenou cenou.
(195)
Subvenční sazba zjištěná pro poskytování pozemků za cenu nižší než přiměřenou je:
Poskytování půdy za cenu nižší než přiměřenou
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
2,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
8,0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
2,3 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
7,1 %
10. Závěr ohledně subvencování
(196)
Komise vypočítala výše napadnutelných subvencí v souladu s ustanoveními základního nařízení u šetřených společností pro jednotlivé režimy, a sečtením těchto údajů vypočítala celkovou výši subvence pro celou společnost za období šetření.
(197)
Pro výpočet níže uvedených celkových subvenčních rozpětí Komise nejprve vypočítala procento subvencování, což je podíl výše subvence na celkovém obratu společnosti. Tato procentuální hodnota pak byla použita k výpočtu subvence přiřazené k vývozu dotčeného výrobku do Unie v období šetření.
(198)
Dále byla vypočítána výše subvence na metr čtvereční dotčeného výrobku vyváženého do Unie v průběhu období šetření a níže uvedená rozpětí byla vypočítána jako procento hodnoty CIF stejného dovozu na metr čtvereční.
(199)
Po poskytnutí informací čínská vláda uvedla, že Komise při zveřejňování subvenčních rozpětí v době poskytnutí informací nevzala v úvahu dumpingová rozpětí vypočítaná v souběžném antidumpingovém řízení a že Komise se při výpočtu cla, jež má být uloženo, zabývala pouze otázkou „dvojího započítání“.
(200)
Čínská vláda žádala, aby v případě zjištění, že subvencování způsobilo dumping, byla tato skutečnost zohledněna při výpočtech rozpětí, jakož i při výpočtech cla.
(201)
Jelikož v tomto případě jsou opatření omezena rozpětím újmy, takový zásah by skutečná uložená cla nezměnil. Komise proto nepovažovala za nezbytné zabývat se obsahem těchto tvrzení.
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
D. ÚJMA
1. Definice výrobního odvětví Unie a výroba v Unii
(202)
Po zahájení řízení se přihlásilo osm výrobců, kteří vyráběli v Unii obdobný výrobek v průběhu období šetření. Komisi není znám žádný jiný výrobce obdobného výrobku v Unii. Komise se proto domnívá, že těchto osm výrobců představuje výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 9 odst. 1 základního nařízení, a proto budou uvedení výrobci označováni jako „výrobní odvětví Unie“.
(203)
K určení celkové výroby v Unii během období šetření byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobního odvětví Unie, včetně informací poskytnutých žadatelem, makroekonomické údaje poskytnuté sdružením výrobního odvětví Unie (Glass for Europe) a odpovědi na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku. Údaje týkající se výrobců v Unii zařazených do vzorku byly porovnány s odpověďmi na dotazník. Na tomto základě bylo odhadnuto, že celková výroba v Unii činila během období šetření asi 21 734 000 metrů čtverečních.
(204)
Po poskytnutí informací si čínská vláda povšimla rozdílů mezi údaji uvedenými v informačním dokumentu a údaji obsaženými v podnětu, které se týkaly odvětví Unie. Dále uvedla, že to svědčí o neexistenci objektivních a věrohodných důkazů a zpochybňuje závěry, k nimž Komise dospěla.
(205)
Rozdíly mezi údaji uvedenými v podnětu a v informačním dokumentu zjištěné čínskou vládou jsou způsobeny tím, že všechny údaje týkající se výrobců v Unii zařazených do vzorku byly ověřeny na místě a v případě potřeby aktualizovány. Jelikož vzorek představuje 79 % celkového prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie, Komise nemůže přijmout argument, že použité důkazy nebyly objektivním a věrohodným základem pro závěry, k nimž dospěla.
2. Určení příslušného trhu Unie
(206)
Výroba žádného výrobce v Unii zařazeného do vzorku nebyla určena pro vlastní spotřebu. Proto nebylo nutné provést zvláštní analýzu závislého prodeje.
3. Spotřeba v Unii
(207)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě objemu celkového prodeje všech výrobců v Unii na trhu Unie po odečtení jejich vývozu a přičtení dovozu z ČLR a z dalších třetích zemí. Stanovení spotřeby v Unii bylo založeno na údajích poskytnutých žadatelem a sdružením Glass for Europe, které byly pokud možno porovnány s odpověďmi na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(208)
Spotřeba v Unii se vyvíjela takto:
Tabulka č. 1
Spotřeba v Unii (1 000 m2)
2009
2010
2011
Období šetření
Celková spotřeba v Unii
16 596
28 239
33 993
27 412
Index
100
170
205
165
Zdroj: Glass for Europe, žadatel a odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(209)
V posuzovaném období mezi roky 2009 a 2011 se celková spotřeba v Unii zvýšila o 65 %, ale v období šetření se oproti roku 2011 snížila. Spotřeba v roce 2012 však zůstala výrazně nad úrovní z roku 2009. Bylo to způsobeno především vyšší spotřebou konečných produktů, zejména solárních modulů (viz oddíl E bod 2.3).
4. Dovoz z dotčené země
4.1 Objem a podíl subvencovaného dovozu z dotčené země na trhu
(210)
Jelikož se solární sklo dováží do Unie pod kódem KN 7007 19 80 - Ostatní - Vrstvené bezpečnostní sklo, jež zahrnuje i jiné výrobky, které nejsou předmětem tohoto šetření, nemohly být k určení objemu dovozu a hodnoty použity údaje Eurostatu. Objem a hodnota dovozu vycházely z údajů, které poskytli žadatel a Glass for Europe. Subvencovaný dovoz z dotčené země do Unie se vyvíjel takto:
Tabulka č. 2
Objem dovozu (1 000 m2) a podíl na trhu
2009
2010
2011
Období šetření
Objem dovozu z ČLR (1 000 m2)
1 200
2 050
6 150
8 350
Index
100
171
513
696
Podíl na trhu
7,2 %
7,3 %
18,1 %
30,5 %
Index
100
100
250
421
Zdroj: Glass for Europe a podnět.
(211)
Objem subvencovaného dovozu dotčeného výrobku do Unie v posuzovaném období výrazně vzrostl o 596 %. To vedlo k významnému zvýšení tržního podíl dovozu dotčeného výrobku z ČLR na trhu Unie (zvýšení z 7,2 % na 30,5 %).
(212)
Spotřeba v Unii se rovněž zvýšila do roku 2012. V roce 2012, když se trh Unie zmenšil, dokázali čínští vyvážející výrobci přesto zvýšit svůj celkový objem dovozu.
(213)
Po poskytnutí informací čínská vláda tvrdila, že Komise použila značně přehnané údaje, zatímco čínské statistiky vývozu pravděpodobně vykázaly mnohem nižší vývoz v období šetření ve srovnání s objemem dovozu podle informačního dokumentu a požádala o vysvětlení, jak tyto objemy byly vypočteny.
(214)
Komise nejprve poznamenává, že vývozní statistiky předložené čínskou vládou - včetně všech druhů z tvrzeného skla - jsou více než 2,5krát nižší než statistiky Eurostatu pro celý kód KN ex 7007 19 80 pro rok 2012. V důsledku toho je nelze považovat za dostatečně spolehlivé.
(215)
Komise své výpočty založila na informacích, které poskytli žadatel a sdružení Glass for Europe. Tyto údaje jsou k dispozici v nedůvěrném spisu. Komise tyto informace porovnala s ověřenými údaji, které poskytli vyvážející výrobci zařazení do vzorku a ostatní spolupracující vyvážející výrobci. Jako je uvedeno v oddíle A bodě 3.3, spolupracující vyvážející výrobci zahrnovali téměř 100 % vykázaného vývozu solárního skla do Unie v průběhu roku 2012. Komise proto nemá důvod se domnívat, že informace, na nichž se její zjištění zakládá, jsou nesprávné. Kromě toho čínská vláda neposkytla na podporu svého tvrzení žádné důkazy.
4.2 Ceny subvencovaného dovozu z dotčené země a cenové podbízení
(216)
Průměrná cena subvencovaného dovozu z dotčené země do Unie se vyvíjela takto:
Tabulka č. 3
Dovozní ceny (EUR/m2)
2009
2010
2011
Období šetření
ČLR
6,02
6,10
4,96
4,38
Index
100
101
82
73
Zdroj: žadatel a odpovědi čínských vyvážejících výrobců na dotazník.
(217)
Průměrná dovozní cena dotčeného výrobku v posuzovaném období klesla. Průměrná dovozní cena poklesla o 27,2 % z 6,02 EUR/m2 v roce 2009 na 4,38 EUR/m2 v období šetření.
(218)
S cílem určit cenové podbízení během období šetření byly porovnány vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých typů výrobku prodávaných výrobci v Unii zařazenými do vzorku, účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, a upravené na úroveň cen ze závodu s odpovídajícími váženými průměrnými cenami jednotlivých typů výrobku z dovozu čínských výrobců zařazených do vzorku, účtovaných prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, zjištěné na základě cen CIF s příslušnou úpravou směrem nahoru, tj. o náklady na celní odbavení, manipulaci a nakládku ve výši 0,40 EUR/m2 a dovozní clo 3 %. Tyto úpravy zvýšily cenu o 7 až 15 %, tj. o vážený průměr 11 %, v závislosti na kontrolním čísle výrobku.
(219)
Porovnání cen bylo provedeno podle typu výrobku u transakcí na stejné úrovni obchodní činnosti s náležitou úpravou, jak je uvedeno v bodě odůvodnění výše, a po odečtení rabatů a slev. Výsledkem porovnání vyjádřeném v procentech obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření bylo vážené průměrné rozpětí cenového podbízení na společnost mezi 10,6 % a 26,7 % cen výrobců v Unii zařazených do vzorku ze subvencovaného dovozu dotčeného výrobku.
5. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(220)
V souladu s čl. 8 odst. 5 základního nařízení byly v rámci posouzení účinků subvencovaného dovozu na výrobní odvětví Unie posouzeny všechny hospodářské činitele a ukazatele, které v posuzovaném období ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie.
(221)
Jak je vysvětleno v oddílu A bodu 3.2, byl za účelem posouzení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie proveden výběr vzorku.
(222)
Pro účely analýzy újmy Komise rozlišovala mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Komise analyzovala makroekonomické ukazatele za posuzované období na základě údajů poskytnutých sdružením Glass for Europe a žadatelem a vztahujících se na všechny výrobce v Unii. Mikroekonomické ukazatele analyzovala Komise na základě odpovědí na dotazník, které zaslali výrobci v Unii zařazení do vzorku.
(223)
Za účelem tohoto šetření byly posouzeny tyto makroekonomické ukazatele: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, velikost subvenčního rozpětí a překonání účinků dřívější subvence.
(224)
Rovněž byly posouzeny tyto mikroekonomické ukazatele: průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, náklady práce, zásoby, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál.
(225)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že Komise neprovedla analýzu újmy v souladu s čl. 8 odst. 1 a 4 základního nařízení, protože analýzu újmy provedla na základě dvou samostatných a údajně rozporuplných souborů údajů, a to makroekonomických a mikroekonomických ukazatelů újmy. Dále tvrdí, že údajná rozporuplnost analýzy založené na dvou souborech údajů vyvolává vážné pochybnosti o vhodnosti, spravedlivosti a objektivitě celkového obrazu o újmě.
(226)
Tentýž účastník citoval řadu předchozích šetření, kde orgány Unie údajně definovaly nejednotným způsobem různé soubory údajů jako makroekonomické nebo mikroekonomické údaje.
(227)
Komise nemůže toto tvrzení přijmout. Jedná se o metodiku, jež se používá v případech výběru vzorku za účelem analýzy situace ve výrobním odvětví unie a s ohledem na vývoj, který vykazuje nejen vzorek, nýbrž i výrobní odvětví Unie jako celek. Při analýze byly zohledněny všechny činitele uvedené v čl. 8 odst. 4 základního nařízení. Závěr o újmě je též vypracován na základě všech těchto činitelů. Analýza újmy byla tedy provedena v souladu s čl. 8 odst. 1 a 4 základního nařízení.
6. Makroekonomické ukazatele
6.1 Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(228)
Celková výroba, výrobní kapacita a využití kapacity v Unii se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka č. 4
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2009
2010
2011
Období šetření
Výrobní kapacita (1 000 m2)
39 000
44 611
48 511
54 615
Index 2009
100
114
124
140
objem výroby (1 000 m2)
17 540
29 245
31 245
21 734
Index
100
167
178
124
Využití kapacity
45 %
66 %
64 %
40 %
Index
100
146
143
88
Zdroj: žadatel a odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(229)
Výroba výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období zvyšovala v souladu se spotřebou. Již na začátku posuzovaného období mělo výrobní odvětví Unie nadbytečnou výrobní kapacitu. V důsledku rychlého růstu spotřeby v Unii uvedená nadbytečná kapacita klesala do roku 2011, neboť výrobní kapacita v Unii sice rostla, nicméně pomaleji než spotřeba v Unii. Výrobní kapacita v roce 2012 dále rostla, avšak spotřeba v Unii klesala. Výroba rostla od roku 2009 do roku 2011 a poté v období šetření klesla o 30 %. V důsledku stávajících kapacit bylo výrobní odvětví Unie schopno rozšířit výrobu, aby vycházelo vstříc silnému růstu poptávky v Unii do roku 2011. V reakci na růst pozorovaný od roku 2009 do roku 2011 výrobní odvětví Unie zároveň přidalo další kapacitu, která začala vyrábět částečně až v období šetření. To vedlo k prudkému poklesu využití kapacity v období šetření ve srovnání s předchozími roky.
(230)
Ačkoli v posuzovaném období výrobní odvětví Unie rozšířilo svou kapacitu v reakci na zvýšenou spotřebu, úroveň výroby výrobního odvětví Unie narostla méně než spotřeba a využití kapacity po značném nárůstu v prvních třech letech posuzovaného období klesalo během období šetření, což se časově shodovalo s růstem podílu na trhu subvencovaného dovozu z dotčené země a nekalou soutěží, se kterou se setkávali hlavní odběratelé výrobního odvětví Unie v sektoru solárních panelů v důsledku čínského dumpingu a také zjištěného subvencování v uvedeném odvětví.
6.2 Objem prodeje a podíl na trhu
(231)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie a jeho podíl na trhu se v průběhu posuzovaného období vyvíjel takto:
Tabulka č. 5
Objem prodeje a podíl na trhu
2009
2010
2011
Období šetření
Objem prodeje (1 000 m2)
14 696
25 303
26 556
18 039
Index
100
172
181
123
Podíl na trhu
88,6 %
89,6 %
78,1 %
65,8 %
Index
100
101
88
74
Zdroj: Glass for Europe, žadatel a odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(232)
Během posuzovaného období vzrostl objem prodeje výrobního odvětví Unie o 22,7 %. V souvislosti s růstem spotřeby v Unii o 65 % se to však projevilo poklesem podílu výrobního odvětví Unie na trhu z 88,6 % v roce 2009 na 65,8 % v období šetření, tj. poklesem o 25,7 % v posuzovaném období. Prodej výrobního odvětví Unie se zvýšil mnohem méně než subvencovaný dovoz z dotčené země. Z toho vyplývá, že výrobci v Unii nebyli s to plně využít rostoucí spotřeby, a jejich podíl na trhu se proto v průběhu posuzovaného období snížil.
6.3 Růst
(233)
Růst výrobního odvětví Unie se odráží v objemových ukazatelích, jako je výroba, prodej, a v jeho podílu na trhu ve srovnání s vývojem spotřeby. I přes vzrůst spotřeby během posuzovaného období nerostl podíl výrobců v Unii na trhu v souladu se spotřebou. Podíl výrobního odvětví Unie na trhu v posuzovaném období klesal. Ve stejném období se podíl dovozu z ČLR zvýšil o 321 %. Skutečnost, že výrobní odvětví Unie nemohlo růst v souladu s růstem trhu, měla celkový nepříznivý dopad na jeho hospodářskou situaci.
6.4 Zaměstnanost a produktivita
(234)
Zaměstnanost a produktivita se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 6
Zaměstnanost a produktivita
2009
2010
2011
Období šetření
Zaměstnanost - ekvivalent plného úvazku (FTE)
565
792
932
857
Index
100
140
165
152
Produktivita (1 000 m2/FTE)
31
37
34
25
Index
100
119
108
82
Zdroj: žadatel a odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(235)
Od roku 2009 do období šetření se zaměstnanost celkově zvýšila o 52 %. Ke zvýšení však došlo v období do roku 2011, kdy dosáhla nejvyšší hodnoty ve výši 932 plných úvazků (FTE) a následně poklesla na 857 FTE během období šetření. Produktivita se v letech 2010 a 2011 ve srovnání s rokem 2009 zvýšila pouze mírně. Částečně to bylo způsobeno tím, že výroba obdobného výrobku je vysoce automatizovaná a vyžaduje malý počet pracovních sil. V období šetření ovšem klesla o 24,4 % oproti roku 2011. Příčinou byl pokles výroby během stejného období o přibližně 30 %, což nepříznivě ovlivnilo míru využití kapacity.
(236)
Zaměstnanost tedy během období šetření poklesla, reagujíc tak na vývoj výroby obdobného výrobku v Unii během období šetření.
6.5 Velikost subvenčního rozpětí a překonání účinků dřívější subvence
(237)
Všechna subvenční rozpětí jsou podstatně vyšší než nepatrná. S ohledem na objem a ceny dovozu z dotčené země lze dopad skutečných subvenčních rozpětí tohoto rozměru na výrobní odvětví Unie považovat za podstatný.
(238)
Jelikož se jedná o první antisubvenční šetření ohledně dotčeného výrobku, není překonání účinků dřívější subvence pro toto posouzení relevantní.
7. Mikroekonomické ukazatele
(239)
Jak je uvedeno výše, mikroekonomické ukazatele byly analyzovány na základě odpovědí na dotazník, které poskytli výrobci v Unii zařazení do vzorku. Většina výrobců v Unii zařazených do vzorku učinila počáteční investice a zahájila výrobu obdobného výrobku v roce 2009. Ačkoli se většina výrobců v Unii zařazených do vzorku již obchodování se sklem věnovala dříve, musely všechny společnosti investovat do specializovaných zařízení pro solární sklo, která jsou zcela nezávislá na výrobě běžného skla, jelikož čistota skla a obsah železa ve skle se velmi liší, stejně jako jeho celková kvalita. Kromě toho musí být solární sklo tvrzeno, což se u obyčejného skla neprovádí. Dále se také na sklo nanáší povlak. Proto jsou všechny níže analyzované ukazatele výrazně ovlivněny touto počáteční fázi v roce 2009. Aby se ukázal vývoj bez rušivého vlivu počáteční fáze společností zařazených do vzorku, jsou i indexy prezentovány od roku 2010.
7.1 Ceny a faktory ovlivňující ceny
(240)
Průměrné prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka č. 7
Průměrné prodejní ceny v Unii
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrná prodejní jednotková cena na trhu Unie (EUR/m2)
10,64
9,07
8,91
8,20
Index 2009
100
85
84
77
Index 2010
117
100
98
90
Jednotkové výrobní náklady (EUR/m2)
13,13
8,38
8,44
9,34
Index 2009
100
64
64
71
Index 2010
157
100
101
112
Zdroj: odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(241)
Po celé posuzované období prodejní jednotkové ceny klesaly, ale pád cen byl nejvýraznější v období šetření, kdy se snížily o 7,9 % oproti roku 2011, o 9,5 % ve srovnání s rokem 2010 a o 23 % proti roku 2009. Pokles prodejních cen výrobců v Unii byl pomalejší než trend pozorovaný u prodejních cen dovážených výrobků z dotčené země. Například pokles čínských cen mezi roky 2011 a 2012 činil 11 %, zatímco ceny v Unii klesly během stejného období o 8 %.
(242)
Navzdory velkému rozdílu mezi průměrnou prodejní jednotkovou cenou výrobního odvětví Unie a cenou čínského dovozu (jak je vysvětleno v oddílu D bodě 4.2) bylo skutečné cenové podbízení v období šetření na základě porovnání jednotlivých typů výrobku mnohem menší, tj. mezi 10,6 % a 26,7 %. To je způsobeno tím, že ne všechny typy výrobku, které byly vyráběny výrobním odvětvím Unie, vyváželi čínští výrobci zařazení do vzorku.
(243)
Po poskytnutí informací čínská vláda tvrdila, že Komise nevzala při posuzování průměrných čínských cen v úvahu rozdíl mezi typy výrobku vyváženými čínskými vyvážejícími výrobci a typy výrobku prodávanými výrobci v Unii. Zmínka o tom, že mezi průměrnou prodejní cenou výrobního odvětví v Unii a průměrnou prodejní cenou čínských vyvážejících výrobců byl velký rozdíl, údajně vedla ke zkreslené prezentaci skutečností z důvodu rozdílu mezi prodejními cenami v Unii a čínskými dovozními cenami.
(244)
Jak je uvedeno výše, Komise provedla podrobné srovnání u jednotlivých typů výrobku pro účely cenového podbízení, což je nepopiratelně součástí analýzy újmy. Navíc jasně označila příčinu uvedených rozdílů - skutečnost, že ne všechny typy výrobku, které byly vyráběny výrobním odvětvím Unie, vyráběli čínští vyvážející výrobci. V důsledku toho nelze tvrdit, že Komise prezentovala skutečnosti zavádějícím a zkreslujícím způsobem.
(245)
Jednotkové výrobní náklady se mezi rokem 2011 a obdobím šetření zvýšily o více než 10 %, zatímco mezi roky 2010 a 2011 zůstaly relativně stabilní. Výrobní náklady obecně sledovaly trend prodejních cen mezi roky 2009 a 2011. Zvýšení jednotkových výrobních nákladů v roce 2012 bylo způsobeno snížením objemu výroby.
(246)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že snížení průměrné jednotkové prodejní ceny během posuzovaného období bylo způsobeno mimo jiné zvýšením efektivity výroby. Zvýšení jednotkových výrobních nákladů v roce 2012 navíc pravděpodobně nebylo způsobeno snížením objemu výroby, ale zvýšením výrobní kapacity.
(247)
Zvýšení efektivity v období 2009-2011 vedlo ke snížení jednotkových výrobních nákladů, a tím přispělo ke snížení jednotkové prodejní ceny. Komise však zjistila, že v průběhu období šetření průměrná prodejní cena klesla výrazně pod úroveň průměrných jednotkových výrobních nákladů, a tudíž pokrývala pouze 88 % těchto nákladů. Zvýšení výrobní kapacity společností zařazených do vzorku nemohlo ve stejnou dobu způsobit zvýšení jejich jednotkových výrobních nákladů. Jejich výrobní kapacita se mezi roky 2011 a 2012 zvýšila pouze o 2,6 %, zatímco jejich průměrné jednotkové výrobní náklady se během stejného období zvýšily o 10,6 %. Tato tvrzení byla proto odmítnuta.
7.2 Náklady práce
(248)
Průměrné náklady práce výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka č. 8
Průměrné náklady práce na zaměstnance
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrné náklady na zaměstnance (v EUR)
45 232
44 503
48 288
50 615
Index 2009
100
98
107
112
Index 2010
102
100
109
114
Zdroj: odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(249)
Mezi rokem 2009 a obdobím šetření průměrné náklady práce na zaměstnance průběžně vzrostly celkem o 12 %. Nicméně mezi rokem 2011 a obdobím šetření došlo ke značnému nárůstu, a to o 4,8 %. Celkový nárůst nákladů práce lze částečně vysvětlit náklady vynaloženými některými výrobci v Unii v souvislosti s nevyužitím kapacity závodů mezi rokem 2011 a obdobím šetření, jinak řečeno nutností platit zaměstnance bez ohledu na to, že ve skutečnosti nepracovali.
7.3 Zásoby
(250)
Úroveň zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjela takto:
Tabulka č. 9
Zásoby
2009
2010
2011
Období šetření
Stav zásob na konci období (1 000 m2)
1 540
1 875
1 657
1 778
Index 2009
100
122
108
115
Index 2010
82
100
88
95
Zdroj: odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(251)
Mezi rokem 2011 a obdobím šetření se zásoby zvýšily o 7,3 % a mezi rokem 2009 a obdobím šetření vzrostly o 15 %, zatímco v období 2010-2011 meziročně klesly o 11,6 %.
(252)
Po poskytnutí informací čínská vláda tvrdila, že trendy týkající se zásob nejsou relevantní, jelikož jejich nárůst v absolutních a relativních hodnotách byl velmi nízký.
(253)
Vzhledem ke zjištěnému cenovému vývoji, není pro výrobce racionální udržovat velké zásoby, protože jejich hodnota rychle klesá. Proto by bylo možno očekávat, že výrobci v Unii budou udržovat omezené zásoby obdobného výrobku. Růst zásob obdobného výrobku mezi roky 2011 a obdobím šetření je proto sice omezeným, nicméně významným ukazatelem pro určení toho, zda byla výrobnímu odvětví Unie způsobena podstatná újma. Na vysoký objem zásob v absolutních hodnotách v roce 2010 je třeba nahlížet v kontextu prodeje, který byl v uvedeném roce mnohem větší v než v období šetření.
7.4 Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(254)
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka č. 10
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic
2009
2010
2011
Období šetření
Ziskovost
-20,3 %
8,3 %
8,2 %
-14,5 %
Index 2009
100
241
240
129
Index 2010
- 244
100
99
- 174
Peněžní tok (v tis. EUR)
-21 550
29 574
33 425
6 200
Index 2009
100
337
355
229
Index 2010
-73
100
113
21
Investice (v tis. EUR)
46 087
18 230
7 633
10 712
Index 2009
100
40
17
23
Index 2010
253
100
42
59
Návratnost investic
-6,9 %
9,6 %
13,3 %
-11,5 %
Index 2009
100
339
393
66
Index 2010
-72
100
139
- 120
Zdroj: odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(255)
Ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku byla stanovena tak, že čistý zisk z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, před zdaněním, byl vyjádřen jako procentní podíl na obratu tohoto prodeje.
(256)
Jak je vysvětleno v oddílu D bodě 7, v roce 2009 zaznamenala většina výrobců v Unii zařazených do vzorku ztráty způsobené zejména tím, že v té době zahajovala výrobu obdobného výrobku. Již v roce 2010 však průměrný zisk činil 8,31 %. Následně ziskovost v roce 2011 mírně klesla, když se začal zvyšovat subvencovaný dovoz. A konečně, toto odvětví utrpělo značné ztráty během období šetření, zejména pokles o 276,6 % v porovnání s rokem 2011.
(257)
Vývoj čistého peněžního toku, což je schopnost výrobců v Unii zařazených do vzorku samofinancovat svoji činnost, zaznamenal mezi rokem 2011 a obdobím šetření výrazný propad o 81 %. Od roku 2010 postupně rostl a za posuzované období se celkově zvýšil.
(258)
Návratnost investic byla vyjádřena jako zisk v procentech vztažený k čisté účetní hodnotě investic.
(259)
Z tabulky 10 vyplývá, že po počáteční fázi v roce 2009, kdy výrobní odvětví značně investovalo do obdobného výrobku, investice v letech 2009 až 2011 postupně klesaly a poté se v období šetření zvýšily. V období šetření však investice zůstaly na nízké úrovni ve srovnání s rokem 2009. Investice učiněné v období šetření směřovaly hlavně do výzkumu a vývoje a do zlepšování a údržby výrobní technologie a výrobního procesu s cílem zlepšit efektivitu. Výrobní odvětví ve stejném období investovalo zejména do nových typů výrobku, které se z ČLR nedováží, a které jsou náročné na výzkum a inovace.
(260)
Naopak návratnost investic v letech 2009 až 2012 klesla o 34 %. Před obdobím šetření však neustále rostla, a to v letech 2009 až 2011 o 293 %, ale v období šetření klesla ve srovnání s rokem 2011 o 186 %. Propad v roce 2012 je logickým důsledkem skutečnosti, že výrobní odvětví Unie utrpělo v průběhu období šetření ztrátu.
(261)
Co se týče schopnosti opatřit si kapitál, byla zjištěna trvale klesající schopnost výrobního odvětví Unie vytvářet hotovost pro výrobu obdobného výrobku, a v důsledku toho zhoršování jeho finanční situace.
8. Závěr ohledně újmy
(262)
Analýza situace ve výrobním odvětví Unie odhalila u většiny ukazatelů újmy jednoznačně klesající vývoj. Díky celkově rostoucí spotřebě celková výroba v posuzovaném období vzrostla. Ačkoli se objem prodeje zvýšil, podíl výrobního odvětví Unie na trhu se v posuzovaném období v důsledku silnějšího růstu spotřeby během uvedeného období zmenšil. Průměrná prodejní cena během posuzovaného období prudce klesala, což mělo nepříznivý vliv na všechny ukazatele finanční výkonnosti, jako je ziskovost, peněžní tok, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál.
(263)
V posuzovaném období se zvýšil celkový objem prodeje výrobního odvětví Unie. Růst objemu prodeje výrobního odvětví Unie však byl doprovázen výrazným snížením průměrné prodejní ceny, jakož i zmenšením podílu výrobního odvětví Unie na trhu.
(264)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti šetření zejména potvrdilo, že prodejní ceny výrobního odvětví Unie nedosahují ani výrobních nákladů v průběhu období šetření, což se nepříznivě projevuje na ziskovosti výrobního odvětví Unie, která během období šetření vykazovala výrazně záporné hodnoty.
(265)
Výrobní kapacita se však mezi rokem 2009 a obdobím šetření vyvíjela příznivě. Kromě toho, ačkoli investice mezi rokem 2009 a obdobím šetření klesly, od roku 2011 do období šetření se opět zvýšily. Jak je vysvětleno v oddíle D bodě 7.4, příčina je v tom, že společnosti zařazené do vzorku i nadále investovaly do obdobného výrobku a přitom se zaměřily mimo jiné na ty typy výrobku, které vyplňovaly mezery na trhu, kam se ještě nedostal vývoz těchto konkrétních typů výrobku z dotčené země, které byly náročné na výzkum a inovace. Zároveň je zřejmé, že výrobní odvětví Unie musí být rovněž schopno vyrábět a prodávat vysoké objemy více základních typů výrobku (které v současnosti soutěží se subvencovaným dovozem z ČLR), aby se tak více rozptýlily fixní náklady a mohlo být dosahováno úspor z rozsahu.
(266)
Po poskytnutí informací čínská vláda tvrdila, že v posouzení ze strany Komise je určitý rozpor, jelikož v něm bylo uvedeno, že se investice týkaly zejména výzkumu a vývoje, a zároveň se v něm tvrdí, že kapacita byla v období šetření navýšena v očekávání zvýšené poptávky. Tato tvrzení nejsou v rozporu, nýbrž se vzájemně doplňují - investice do nových typů výrobku v průběhu stejného období nutně vedou také ke zvýšení kapacity. Přestože se uvedené investice náklady výrobního odvětví Unie zvyšují, jsou navíc také důležitým ukazatelem toho, že odvětví činí vše, co je v jeho silách, aby zůstalo konkurenceschopné.
(267)
Proto lze dospět k závěru, že výrobnímu odvětví Unie během období šetření byla nejen způsobena podstatná újma, ale toto odvětví také aktivně hledalo způsoby, jak oslabit vliv subvencovaného dovozu dotčeného výrobku, a to vývojem inovovaných výrobků, jež se z dotčené země zatím nedovážejí.
(268)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem byl učiněn závěr, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újmu ve smyslu čl. 8 odst. 5 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(269)
V souladu s čl. 8 odst. 6 a 7 základního nařízení bylo zkoumáno, zda subvencovaný dovoz z dotčené země způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu v takové míře, kterou lze považovat za podstatnou. Byly zkoumány i jiné známé činitele, které by mohly vedle subvencovaného dovozu současně způsobovat újmu výrobnímu odvětví Unie, aby se zajistilo, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude přičítána subvencovanému dovozu.
1. Účinek subvencovaného dovozu
(270)
Ze šetření vyplynulo, že subvencovaný dovoz v posuzovaném období vzrostl, přičemž se jeho objem zvýšil o 596 % a jeho podíl na trhu o 366 %. Je proto potvrzeno, že objem i podíl dovozu dotčeného výrobku na trhu během posuzovaného období výrazně vzrostl. Mezi nárůstem subvencovaného dovozu a ztrátou podílu výrobního odvětví Unie na trhu existuje zjevná časová souvislost. Jinak řečeno, dovoz rostl podstatně rychleji než trh Unie a výrobci v Unii ztráceli podíl na trhu v důsledku čínského subvencovaného dovozu. Šetření rovněž prokázalo, že - jak je uvedeno v oddílu D bodě 4.2 - ceny subvencovaného dovozu během období šetření byly nižší než ceny výrobního odvětví Unie.
(271)
Šetření ukázalo, že ceny subvencovaného dovozu se během posuzovaného období snížily o 27,2 %, což vedlo k ještě větším rozdílům mezi cenami výrobců v Unii a cenami vyvážejících výrobců. Výrobní odvětví Unie kvůli tomuto extrémnímu cenovému tlaku vyvinulo značné úsilí zaměřené na snížení výrobních nákladů. I přes toto úsilí však mimořádně nízká úroveň čínských dovozních cen donutila výrobní odvětví Unie k dalšímu snižování jeho prodejní ceny, a to až na neziskovou úroveň. Po počáteční fázi v roce 2009 výrobci v Unii dosáhli stabilní úrovně zisku v letech 2010 a 2011. V průběhu období šetření však výrobci v Unii zaznamenali značné ztráty.
(272)
Po poskytnutí informací několik účastníků řízení napadlo závěr Komise, že mezi podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a subvencovaným dovozem z ČLR je příčinná souvislost. Účastníci tvrdili, že mezi újmou a zvýšeným dovozem z dotčené země není žádná časová souvislost. Důvodem je skutečnost, že mezi roky 2009 a 2011 se čínský dovoz výrazně zvýšil. Kromě toho průměrná cena čínského dovozu v roce 2011 činila 4,96 EUR/m2, což je částka, která se blíží částce v roce 2012 (4,38 EUR/m2).
(273)
Titíž účastníci tvrdili, že závěr, že újma způsobená výrobnímu odvětví Unie by měla být přičítána čínskému dovozu v roce 2012, je v rozporu s jeho zjištěním, že čínský dovoz údajně neměl žádný nepříznivý dopad o rok dříve, přestože průměrná dovozní cena byla velmi podobná.
(274)
Účastníci také tvrdili, že časovou souvislost mezi způsobenou podstatnou újmou a subvencovaným čínským dovozem nelze posuzovat na základě celého posuzovaného období od roku 2009 do konce období šetření, bez ohledu na trendy, které nastaly během tohoto období.
(275)
Od počátku posuzovaného období do konce období šetření dovozy vzrostly o 596 %, přičemž jejich podíl na trhu se zvýšil o 321 %. V průběhu posuzovaného období klesla dovozní cena o 27,2 %.
(276)
Je pravdou, že ziskové rozpětí výrobního odvětví Unie v roce 2011 bylo jen mírně nižší než v roce 2010, a to navzdory vysokému růstu dovozu z ČLR již v roce 2011. V průběhu roku 2011 však spotřeba solárního skla v Unii výrazně vzrostla, konkrétně o 20,4 % mezi roky 2010 a 2011, zatímco dovoz z ČLR se během stejného období zvýšil o 150 %. V období šetření sice spotřeba skutečně klesla o něco více než 19 %, avšak objem čínského dovozu se dále zvýšil o více než 35 %. To jasně ukazuje časovou souvislost mezi podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie v období šetření, a silným růstem čínského subvencovaného dovozu. Rovněž je logické, že trvá určitou dobu, než některé nepříznivé účinky zvýšených subvencovaných dovozů (například ztrátu klientů, ztráty, snížení návratnosti investic a peněžního toku atd.) pocítí výrobci v Unii. Toto tvrzení se proto odmítá.
(277)
Komise také analyzovala trendy, které nastaly během posuzovaného období. Skutečnost, že v roce 2011 bylo výrobní odvětví Unie ještě ziskové, i když čínský dovoz vzrostl již v uvedeném roce, neovlivňuje závěr, že v období šetření existovala časová souvislost mezi újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, a pokračujícím růstem subvencovaného čínského dovozu.
(278)
Přestože spotřeba v období šetření poklesla o něco více než 19 %, čínští vyvážející výrobci v témže období:
a)
zvýšili svůj podíl na trhu e srovnání s rokem 2011 o 12,4 procentních bodů, zatímco podíl výrobního odvětví Unie na trhu se snížil o 12,3 procentních bodů;
b)
zvýšili objem čínského dovozu o více než 35 %, přičemž prodej výrobního odvětví Unie poklesl o 32 %, a
c)
dále snížili své již tak velmi nízké vývozní ceny o více než 10 % a jejich ceny byly až o 26,7 % nižší než ceny výrobního odvětví Unie, čímž přispívali ke ztrátám způsobeným výrobnímu odvětví Unie v období šetření.
(279)
Na základě výše uvedené analýzy dospěla Komise k závěru, že subvencovaný dovoz a značný nárůst jeho podílu na trhu za ceny, které se trvale podbízejí vůči cenám výrobního odvětví Unie, způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu.
2. Účinky jiných činitelů
2.1 Dovoz ze třetích zemí
(280)
Objem dovozu z dalších třetích zemí se během posuzovaného období vyvíjel takto:
Tabulka č. 11
Dovoz z třetích zemí (1 000 m2)
Třetí země
2009
2010
2011
Období šetření
Objem (m2)
700
886
1 287
1 023
Index
100
127
184
146
Podíl na trhu
4,2 %
3,1 %
3,8 %
3,7 %
Index
100
74
90
88
Průměrná cena v EUR/m2
10,50
10,09
9,60
8,40
Index
100
96
91
80
Zdroj: Glass for Europe a žadatel.
(281)
Objem dovozu z dalších třetích zemí v posuzovaném období vzrostl o 46 %, což je v souladu s nárůstem spotřeby v Unii. Jeho podíl na trhu se mírně snížil během období šetření ve srovnání s rokem 2011 (3,7 %), ale celkově zůstal během posuzovaného období stabilní. Druhým největším vývozcem po ČLR je Turecko následované Indií.
(282)
Z dostupných informací o dovozu ze všech třetích zemí vyplývá, že průměrná dovozní cena byla vyšší než průměrná čínská dovozní cena. Totéž platí i pro jednotkovou cenu za určité typy dotčeného výrobku. Na druhé straně byla průměrná dovozní cena třetích zemí podobná nebo vyšší než průměrná cena výrobního odvětví Unie.
(283)
S ohledem na celkové objemy dovozu z třetích zemí a jejich podíl na trhu a s ohledem na úroveň jejich cen, Komise dospěla k závěru, že dovoz ze třetích zemí nenarušil příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
2.2 Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(284)
Objem vývozu výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjel takto:
Tabulka č. 12
Vývozní výkonnost výrobců v Unii zařazených do vzorku
2009
2010
2011
IP
Hodnota prodeje na vývoz (1 000 EUR)
19 313
19 814
27 419
7 001
Index
100
103
142
36
Objem prodeje na vývoz (1 000 m2)
1 460
1 713
2 708
760
Index
100
117
185
52
Průměrná cena v EUR/m2
13,22
11,56
10,12
9,21
Index
100
87
77
70
Zdroj: odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(285)
Prodej na vývoz výrobců v Unii zařazených do vzorku se v letech 2009 až 2011 zvýšil, ale v období šetření náhle klesl o 74 % z hlediska hodnoty a o 71,9 % z hlediska objemu. Na základě odpovědí čínských vývozců zařazených do vzorku se zdá, že to způsobily velmi nízké ceny čínského vývozu do zemí, kam především mířil vývoz výrobního odvětví Unie (zejména USA, Kanada).
(286)
Prodej na vývoz výrobců v Unii zařazených do vzorku tvořil 20 % objemu jejich celkového prodeje v roce 2009 (v zahajovací fázi), v roce 2010 to bylo 11 % a v nejlepším roce 2011 jen 14 %. V roce 2012 došlo k dalšímu poklesu na 5 %.
(287)
Pro výrobní odvětví Unie je hlavním trhem trh Unie, který je jedním z největších na světě, a nikoliv trhy třetích zemí. Skutečnost, že solární sklo je poměrně těžké a křehké, také způsobuje dodatečné náklady při dálkové přepravě (z důvodu rozbití a koroze). Šetření rovněž potvrdilo, že snížená vývozní výkonnost je především důsledkem soutěžení s levným čínským vývozem také na trzích třetích zemí. Proto Komise nemůže učinit závěr, že zhoršená vývozní výkonnost výrobců v Unii zařazených do vzorku narušuje příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(288)
Po poskytnutí informací někteří účastníci zpochybnili zjištění Komise, že pokles prodeje na vývoz výrobců v Unii zařazených do vzorku v průběhu období šetření byl s největší pravděpodobností způsoben velmi nízkými cenami čínského vývozu do hlavních míst určení vývozu Unie (zejména USA, Kanada). Domnívali se, že je tento závěr neodůvodněný, jelikož k čínskému vývozu docházelo také v roce 2011, a proto neexistuje žádný důvod, proč by se měl dopad projevit pouze v roce 2012. Byli rovněž toho názoru, že skutečným důvodem jejich nízkého prodeje na vývoz byla skutečnost, že výrobní odvětví Unie nebylo konkurenceschopné, a jakmile ceny na světových trzích poklesly, výrobní odvětví Unie si nedokázalo konkurenceschopnost udržet. V důsledku toho účastníci tvrdili, že k způsobené újmě dále přispěl pokles prodeje na vývoz výrobního odvětví Unie v průběhu období šetření.
(289)
Komise tato tvrzení odmítá, a to z následujících důvodů. Pro výrobní odvětví Unie je stále hlavním trhem trh Unie, nikoli trhy třetích zemí. Dodatečné náklady vynaložené při dálkové přepravě (z důvodu rozbití a koroze) lze kompenzovat pouze tehdy, pokud je úroveň cen ve třetích zemích dostatečně vysoká. Zdá se, že tomu tak není. Na základě informací, které má Komise k dispozici z odpovědí na dotazník vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, byly ceny čínského vývozu do hlavních míst určení vývozu Unie skutečně velmi nízké a v porovnání s rokem 2011 v průběhu období šetření ještě více poklesly. Z toho vyplývá, že snížená vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie je způsobena zejména stále nižšími ceny čínského vývozu na trzích třetích zemí, jak bylo potvrzeno v průběhu šetření.
(290)
Titíž účastníci rovněž tvrdili, že se šetření týkalo trhu Unie a neposuzovalo žádné údajné nekalé cenové praktiky na trzích třetích zemí.
(291)
Kromě toho zjištění ze strany orgánů EU, a to i za předpokladu, že byla správná, údajně připisovala subvencovanému dovozu do Unie újmu způsobenou jinými činiteli. Údajný levný nebo subvencovaný čínský vývoz do třetích zemí tedy nebyl subvencovaným dovozem do EU, a jako takový se považuje za jiný činitel, jehož poškozující účinky nelze připisovat subvencovanému dovozu.
(292)
Výše uvedené tvrzení Komise odmítá. Komise nešetřila, zda jsou ceny dovozu z ČLR do třetích zemí dumpingové a/nebo subvencované. Pouze na základě vývozních cen do třetích zemí, které předložili vyvážející výrobci zařazení do vzorku, stanovila, že se tyto ceny v posledních letech neustále snižují.
(293)
Ve stejném duchu Komise analyzovala snížení cen dovozu z ČLR do třetích zemí jako samostatný činitel a nepřipisovala jej subvencovanému dovozu do Unie. Tato skutečnost byla pouze použita jako možné vysvětlení snížení objemu vývozu Unie do jeho hlavních míst určení ve třetích zemích v souvislosti s tím, že uvedené trhy nejsou a nikdy nebyly hlavními trhy pro výrobní odvětví Unie. I v nejlepších letech 2010 a 2011 se více než 85 % prodeje výrobního odvětví Unie uskutečnilo na trhu Unie.
(294)
Proto Komise dospěla k závěru, že zhoršená vývozní výkonnost výrobců v Unii zařazených do vzorku nemůže narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
2.3 Vývoj spotřeby a kapacity
(295)
Jak bylo uvedeno v oddílu D bodě 3, mezi rokem 2009 a obdobím šetření vzrostla spotřeba v Unii o 65 %. Vrcholila v roce 2011, kdy vzrostla o 105 % v porovnání s rokem 2009. Výrobní odvětví Unie však z rostoucí spotřeby nemohlo plně těžit. Jeho celkový prodej se do roku 2011 významně zvyšoval, ale rostl pomaleji než trh. Poté v průběhu období šetření celkově klesal. V posuzovaném období totiž jeho podíl na trhu neustále klesal až o 25,7 % ve srovnání s rokem 2009 (-15,8 % oproti roku 2011). Naopak, čínský podíl na trhu i prodej výrazně vzrostl, i když se spotřeba mezi rokem 2011 a obdobím šetření snížila, mezi rokem 2011 a obdobím šetření dosáhl růst 68,4 % a celkově se za celé období zvýšil o 321 %. Během posuzovaného období došlo k nárůstu čínského dovozu o 596 %.
(296)
Vzhledem k tomu, že spotřeba v Unii v posuzovaném období rostla, její vývoj jen zesiluje příčinnou souvislost mezi rostoucím subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie, ale není sama o sobě příčinou této újmy. Kromě toho i v období šetření, kdy spotřeba klesla, subvencovaný dovoz z ČLR dále zvýšil svůj podíl na trhu na úkor výrobního odvětví Unie.
(297)
Po poskytnutí informací několik účastníků tvrdilo, že újma způsobená výrobnímu odvětví Unie byla zapříčiněna poklesem spotřeby Unie. To je údajně jediný činitel, který zřejmě klesl poprvé v roce 2012 a se kterým může být přiměřeně spojována újma, zatímco čínský dovoz začal již v roce 2011, a to za ceny srovnatelné s cenami v roce 2012.
(298)
V roce 2012 spotřeba ve srovnání s předchozími roky opravdu poklesla. Analýza Komise však probíhá od počátku posuzovaného období v roce 2009 do konce období šetření a v tomto období se spotřeba v Unii zvýšila celkem o 65 %. Během posuzovaného období se podíl výrobního odvětví Unie na trhu neustále a značně snižoval, a to celkem o 25,7 %, zatímco podíl čínského dovozu na trhu se zvýšil o 321 %. Během posuzovaného období došlo k nárůstu čínského dovozu o 596 %.
(299)
Kromě toho byla spotřeba v Unii v období šetření stále na srovnatelné úrovni jako v roce 2010, zatímco, jak je uvedeno výše v tabulce 10, rok 2010 byl rokem, kdy výrobní odvětví Unie dosáhlo přiměřeného zisku. Proto nemohl pokles spotřeby v Unii v průběhu období šetření sám o sobě vést ke ztrátám způsobeným výrobnímu odvětví Unie v období šetření. Kromě toho podíl výrobního odvětví Unie na trhu mezi roky 2010 a 2012 klesl o 26,6 %, zatímco podíl čínského dovozu na trhu v průběhu téhož období vzrostl o 318 %. A dále, jestliže měl pokles spotřeby v průběhu období šetření výrobnímu odvětví Unie způsobit újmu, potom měl mít uvedený pokles také dopad na čínský dovoz. To se však zřejmě nestalo. Čínský dovoz v průběhu období šetření naopak výrazně vzrostl, a to jak z hlediska objemu, tak i co se týče podílu na trhu.
(300)
S ohledem na výše uvedené úvahy Komise toto tvrzení odmítá. Komise tudíž dospěla k závěru, že pokles spotřeby během období šetření nemohl narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(301)
Pokud jde o výrobní kapacitu výrobního odvětví Unie, jak je uvedena výše v tabulce 4, její zvýšení jasně sledovalo trend ve zvyšování spotřeby v Unii do konce roku 2011. Šetření ukázalo, že hlavním důvodem ke zvýšení výrobní kapacity mezi rokem 2011 a obdobím šetření o 12,5 % byl vstup jedné společnosti na trh se solárním sklem. Výrobní kapacita všech ostatních společností na trhu v průběhu téhož období mírně klesla. V důsledku toho celkový trend ve vývoji kapacity výrobního odvětví Unie sledoval trend ve spotřebě v Unii. Komise se tedy domnívá, že vysoká výrobní kapacita výrobního odvětví Unie, která byla vysoká již na začátku posuzovaného období a zůstala vysoká v průběhu období šetření, nemohla narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie.
(302)
Po poskytnutí informací někteří účastníci tvrdili, že Komise nezohlednila údajnou nadměrnou kapacitu jako důležitou příčinou újmy. Během posuzovaného období zvýšení kapacity nebylo údajně odůvodněno zvýšením spotřeby, jelikož výrobní odvětví Unie má neustále velký rozdíl mezi výrobní kapacitou a spotřebou, což nebylo dle jejich názoru ekonomicky udržitelné. Dále tvrdili, že skutečnost, že mezi rokem 2011 a koncem období šetření vstoupil na trh nový subjekt, přispěla ke způsobené újmě, neboť zvýšila domácí konkurenci.
(303)
Smluvní strany také tvrdily, že snižující se spotřeba v Unii, zvyšující se výrobní kapacita ve spojení s poklesem prodeje na vývoz vedla k nízké míře využití kapacity. Důsledkem této nízké míry využití byly vysoké fixní náklady, které podle nich měly vážný dopad na unijní odvětví výroby solárního skla.
(304)
Komise poznamenává, že úroveň kapacity celého výrobního odvětví Unie byla v průběhu celého posuzovaného období neustále vyšší než celková spotřeba v Unii. To však nezabránilo společnostem ve výrobním odvětví Unie zařazeným do vzorku dosáhnout v průběhu dvou let před obdobím šetření zisku, zatímco významné ztráty ve výši -14,5 % zaznamenaly pouze v období šetření.
(305)
Kromě toho kapacita výrobců v Unii zařazených do vzorku vzrostla mezi lety 2010 a 2011 pouze o 4 % a mezi rokem 2011 a obdobím šetření o 2,6 %, což vedlo k mírnému celkové zvýšení mezi rokem 2010 a obdobím šetření o 6,7 %.
(306)
V důsledku toho, rozdílem mezi spotřebou a kapacitou, který existoval během celého posuzovaného období, přestože byl mírně vyšší v období šetření, nelze vysvětlit značné ztráty, které utrpěly společnosti zařazené do vzorku v období šetření. V důsledku toho Komise odmítá tvrzení, že úroveň kapacity výrobního odvětví Unie není ekonomicky udržitelná.
(307)
Pokud jde o tvrzení, že nový subjekt na trhu v roce 2012 přispěl k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie, Komise poznamenává, že tento nový subjekt, přestože zavedl vysokou kapacitu, měl velmi omezený objem výroby a prodeje, přibližně 2 % z celkového prodeje v EU v období šetření. V důsledku toho neměl jeho vstup téměř žádný dopad na výkonnost výrobního odvětví Unie jako celku, kromě výrazného zvýšení jeho kapacity a údajů o využití kapacity. Bez údajů týkajících se této společnosti by kapacita všech ostatních výrobců v Unii mezi lety 2011 a 2012 skutečně poklesla.
(308)
Vyšetřování rovněž nepotvrdilo, že na odvětví výroby solárního skla mají značný dopad fixní náklady. Ve skutečnosti se průměrné fixní náklady výrobců v Unii zařazených do vzorku v průběhu období šetření pohybovaly v rozmezí 25-35 % celkových nákladů. V předchozích letech 2010 a 2011 byl procentní podíl fixních nákladů mírně nižší, avšak stále ve stejném rozsahu. To jasně ukazuje, že vysoká kapacita v období šetření samozřejmě měla dopad na výrobní náklady, avšak její dopad nebyl významný a nemůže vysvětlovat vysoké ztráty v období šetření, zejména ve srovnání se zisky dosaženými v předchozích letech. Kromě toho míra využití kapacity výrobců v Unii zařazených do vzorku v porovnání s předchozími roky klesla, nicméně v období šetření byla stále na úrovni 65 %.
(309)
Komise se ve své analýze dále zohlednila, že instalovanou kapacitu je možné přizpůsobit pro výrobu jiných typů skla, které nepatří do oblasti působnosti tohoto šetření. Proto také Komise i z tohoto důvodu nesouhlasí s názorem účastníka řízení, že vysoká instalovaná kapacita je z ekonomického hlediska neudržitelná.
(310)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem Komise odmítá tvrzení předložená účastníky řízení a opakuje, že vývoj spotřeby, kapacity a využití kapacity v průběhu posuzovaného období, a to jak při oddělené, tak i kumulativní analýze, nejsou takové povahy, aby narušily příčinnou souvislost zjištěnou mezi podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a subvencovaným dovozem.
2.4 Vývoj v oblasti solárních modulů
(311)
Podle informací, které má Komise k dispozici (20), se přibližně 80-85 % solárního skla prodává výrobcům solárních modulů (krystalické křemíkové fotovoltaické moduly a fotovoltaické moduly s tenkým filmem) a přibližně 15-20 % se prodává výrobcům solárních fototermických kolektorů na ohřev vody. Proto mají trendy pozorované v odvětví solárních modulů významný dopad na spotřebu solárního skla.
(312)
Po poskytnutí informací dva účastníci tvrdili, že kromě vývoje spotřeby dotčeného výrobku byla újma způsobená výrobnímu odvětví Unie zapříčiněna také poklesem spotřeby solárních modulů a ztrátami, které toto výrobní odvětví utrpělo na konci roku 2011 a začátkem roku 2012. Dopad finančních potíží výrobců solárních panelů na trh se solárním sklem se údajně začal projevovat koncem roku 2011 a v roce 2012, a to v důsledku nezbytné časové prodlevy mezi těmito dvěma událostmi.
(313)
Ve stejném období, tj. 2009-2012, se spotřeba solárních modulů neustále zvyšovala, a ačkoli v roce 2012 došlo k poklesu, úroveň spotřeby zůstala o 221 % vyšší než v roce 2009 a o 44 % vyšší než v roce 2010 (21). Kromě toho bylo zjištěno, že i když poptávku po modulech v Unii původně vytvořily režimy finanční podpory, hlavně zaručené výkupní ceny, nelze dospět k závěru, že škrty v těchto cenách (na konci roku 2011 a na počátku roku 2012) narušily příčinnou souvislost mezi subvencovanými dovozy a újmou (22). Důvodem byla skutečnost, že poptávka po solárních modulech zůstala ve stejném období let 2009-2012 relativně vysoká.
(314)
Během posuzovaného období proto zůstala úroveň spotřeby solárních modulů, a v důsledku toho i poptávka po solárním skle, vysoká. Její mírný pokles v roce 2012 nemůže být sám o sobě považován za tak silný faktor, aby narušil zjištěnou příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(315)
Podobně, vzhledem k tomu, že poptávka po solárních modulech zůstala v období 2009-2012 poměrně vysoká a poptávka po solárním skle se ve stejném období zvýšila o 65 %, nelze dopad zhoršené finanční situace výrobců solárních modulů na konci roku 2011/začátkem roku 2012 na spotřebu solárního skla sám o sobě považovat za tak silný faktor, aby narušil zjištěnou příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem solárního skla z ČLR a podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie.
(316)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti Komise potvrzuje, že vývoj spotřeby solárních modulů nemůže být sám o sobě považován za tak silný faktor, aby narušil zjištěnou příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
3. Závěr
(317)
Šetření prokázalo příčinnou souvislost mezi podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a subvencovaným dovozem z ČLR. Komise analyzovala další možné příčiny újmy, jako je dovoz z jiných třetích zemí, vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie, změny struktury spotřeby a výrobní kapacity nebo tržní situaci některých uživatelů dotčeného výrobku. U žádné z nich, ať byla analyzována jednotlivě nebo souhrnně, nabylo zjištěno, že by mohla narušit zjištěnou příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(318)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie náležitě odlišeny a odděleny od účinků subvencovaného dovozu způsobujícího újmu, se vyvozuje závěr, že subvencovaný dovoz z dotčené země způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 6 základního nařízení.
(319)
Po období šetření několik výrobců solárního skla v Unii veřejně oznámilo ukončení výrobní činnosti, v důsledku čehož se značná provozní kapacita nevyhnutelně přesunula do nevyužité kapacity. To dále posiluje výše stanovenou příčinnou souvislost a prokazuje zničující účinek subvencovaného dovozu na výrobní odvětví Unie.
F. ZÁJEM UNIE
(320)
V souladu s článkem 31 základního nařízení Komise zkoumala, zda navzdory závěru o subvenci působící újmu nebylo v tomto případě jednoznačně v zájmu Unie přijímat opatření. Analýza zájmu Unie vycházela z posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců, dodavatelů surovin a uživatelů dotčeného výrobku.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(321)
Výrobní odvětví Unie v období šetření přímo zaměstnávalo ve výrobě a prodeji obdobného výrobku přibližně 860 osob. Šetření prokázalo, že výrobnímu odvětví Unie byla v období šetření způsobena podstatná újma zapříčiněná subvencovaným dovozem z dotčené země. Někteří výrobci v Unii již byli nuceni uzavřít svá výrobní zařízení a někteří jiní se potýkali s platební neschopností (23). Pokud by opatření nebyla uložena, jeví se další zhoršení situace výrobního odvětví Unie jako velmi pravděpodobné.
(322)
Očekává se, že uložení antisubvenčních cel odstraní účinky subvence působící újmu, která spočívají v narušení obchodu, a obnoví účinnou hospodářskou soutěž na trhu Unie a výrobnímu odvětví Unie umožní přizpůsobit ceny obdobného výrobku tak, aby zohledňovaly výrobní náklady, což zlepší jeho ziskovost. Lze rovněž očekávat, že uložení opatření umožní výrobnímu odvětví Unie získat zpět alespoň část podílu na trhu, o nějž přišlo v průběhu posuzovaného období, což bude mít kladný dopad na jeho celkovou finanční situaci.
(323)
Výrobní odvětví Unie by navíc mělo mít lepší přístup ke kapitálu a mělo by být schopno dalších investic do výzkumu, vývoje a inovací na trhu se solárním sklem.
(324)
A konečně je pravděpodobné, že výrobci v Unii, kteří byli nuceni zastavit výrobu v důsledku tlaku čínského subvencovaného dovozu, by mohli znovu zahájit své podnikání. Celkově by podle tohoto scénáře byla zajištěna nejen stávající pracovní místa ve výrobním odvětví Unie, ale existovaly by i reálné vyhlídky na další rozšíření výroby a zvýšení zaměstnanosti.
(325)
Pokud by opatření přijata nebyla, lze očekávat, že dojde k další ztrátě podílu na trhu s dalším zhoršením ziskovosti výrobního odvětví Unie. To by bylo z krátkodobého až střednědobého hlediska neudržitelné. V důsledku toho by kromě velkého počtu výrobců v Unii, kteří byli již z trhu vytlačeni, mohla platební neschopnost hrozit také dalším výrobcům, což by v krátkodobém až střednědobém výhledu vedlo k pravděpodobnému zániku výrobního odvětví Unie s následným závažným dopadem na stávající pracovní místa.
(326)
Vyvozuje se proto závěr, že uložení antisubvenčních cel by bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
2. Zájem dovozců a obchodníků, kteří nejsou ve spojení
(327)
Hlavní předmět podnikání dvou spolupracujících dovozců tvořilo obchodování s dotčeným výrobkem. Oba diverzifikovali zdroje dotčeného výrobku, jinak řečeno. neodebírali jej jen z ČLR, ale také z Unie a z třetích zemí.
(328)
Bylo předloženo tvrzení, že přijetí opatření týkajících se dotčeného výrobku by nepříznivě ovlivnilo podnikatelskou činnost dovozců. Za prvé by uložení cel nevedlo k vyloučení veškerého dovozu z ČLR. Zadruhé, i když lze očekávat, že uložení opatření se může nepříznivě odrazit na finanční situaci dovozců dovážejících pouze nebo hlavně z ČLR, vzhledem k možnosti odebírat dotčený výrobek z třetích zemí lze předpokládat, že dovozci pružně změní zdroje svých dodávek, bude-li to nutné.
(329)
Vyvozuje se proto závěr, že uložení opatření na navržené úrovni může mít určitý nepříznivý dopad na situaci dovozců dotčeného výrobku, kteří nejsou ve spojení, ale i to, že jejich dopad zmírňuje skutečnost, že dovozci a obchodníci mohou využít jiné zdroje dodávek, jak z třetích zemí, tak z odvětví Unie, které má kapacitu zvýšit svou výrobu, a v každém případě uložená opatření nepřeváží nad pozitivním dopadem pro ostatní strany.
3. Zájem dodavatelů surovin
(330)
Při šetření nespolupracoval žádný dodavatel surovin. Jelikož nebyly dostupné údaje od těchto dodavatelů, nebyly k dispozici ani žádné důkazy o tom, že by uložení opatření bylo proti zájmu uvedených účastníků.
4. Zájem uživatelů
(331)
Všichni uživatelé, kteří odpověděli, jsou výrobci solárních modulů a/nebo fototermických kolektorů. Tři uživatelé se vyslovili pro uložení antisubvenčních cel s tím, že výrobní odvětví Unie vyrábí lepší solární sklo, které čínské společnosti nemohou vždy dodat. Tři další uživatelé byli naopak proti uložení antisubvenčních opatření. Tito uživatelé očekávají, že uložení antisubvenčních cel by mělo nepříznivý dopad na jejich obchodní činnost. Předpokládají, že nejsou schopni přenést zvýšení cen na konečného spotřebitele vzhledem k tíživé situaci, v níž se odvětví solárních modulů nachází.
(332)
Podle informací od uživatelů představuje solární sklo pouze asi 6-8 % celkových nákladů na solární moduly. Solární sklo tedy tvoří pouze omezenou část nákladů a konečné hodnoty fotovoltaických modulů. Kromě toho lze předpokládat, že pokud budou uložena antisubvenční cla na solární sklo dovážené z ČLR, dopad na celkové náklady solárních modulů by měl být nižší než 1 %. Je to způsobeno hlavně tím, že spolupracující uživatelé nakupují významné množství solárního skla od výrobců v Unii.
(333)
Možné zavedení antisubvenčních cel, ve srovnání s opačným scénářem bez uložení cel, proto sice pravděpodobně způsobí mírný nárůst cen vstupů pro solární moduly, neočekává se však, že bude mít závažný nepříznivý dopad na náklady a na konečné ceny solárních modulů od výrobního odvětví Unie.
(334)
Kromě toho někteří uživatelé již odebírají z jiných zdrojů dodávek, např. z Turecka a Indie, a ti by neměli být nepříznivě ovlivněni uložením antisubvenčních cel. Ostatní uživatelé se mohou také přeorientovat na jiné zdroje dodávek, a to buď z třetích zemí, nebo od výrobního odvětví Unie.
(335)
Vzhledem k výše uvedenému Komise odmítá námitky, které někteří uživatelé vznesli proti uložení opatření.
5. Aspekty hospodářské soutěže
(336)
Jeden dovozce tvrdil, že někteří výrobci v Unii jsou účastníky celosvětového kartelu výrobců plochého skla (které zahrnuje i solární sklo) a Evropská komise jim v roce 2007 uložila pokutu, a proto využívají antisubvenční nástroj k tomu, aby si od členů kartelu vynahradili ztráty, jež jim vznikly z pokut za kartel a ze ztráty podílu na trhu v Unii. Kromě toho, má-li být přístup na trh Unie omezen pomocí antisubvenčních cel, budou výrobci v Unii více motivováni k tomu, aby uzavřeli kartel nebo zahájili jiné jednání narušující hospodářskou soutěž v souvislosti s takovým zbožím, jako je bytové zařízení, kde mají v Unii jen slabou schopnost dosahovat pákového efektu.
(337)
Tato tvrzení by měla být odmítnuta. Za prvé, Komise konstatuje, že kartel přestal fungovat v roce 2007. Účinky kartelu v minulosti proto neměly žádný dopad na odvětví během posuzovaného období. Za druhé, žádný z výrobců zařazených do vzorku výrobců v Unii a žádný ze současných výrobců v Unii s nejvyšším objemem prodeje se na kartelu nepodílel. Zatřetí se neočekává, že eventuální uložení antisubvenčních cel bude mít dopad na soutěžní chování výrobního odvětví Unie, jelikož na jedné straně nedojde ke změně struktury trhu Unie, a na druhé straně mají podniky obecnou povinnost dodržovat platné předpisy Unie a vnitrostátní předpisy upravující hospodářskou soutěž bez ohledu na to, zda jsou cla uložena či nikoli.
(338)
Jeden dovozce vznesl rovněž námitku, že uložení cel by mělo nepříznivý dopad na trh s anitreflexním povlakem solárního skla v Unii. Tento trh, který daný dovozce definoval jako související trh, údajně ovládají výrobci v Unii a uložení opatření by posílilo jejich postavení na úkor konkurenčních dodavatelů antireflexního povlaku. Kromě toho bylo uvedeno, že dovozci mají potíže se získáváním zakázek od výrobců v Unii nebo s dodávkou takových zakázek v přiměřených lhůtách a za rozumné ceny.
(339)
Trh s antireflexním povlakem je součástí šetření, nikoli souvisejícím trhem. Šetřením bylo prokázáno, že výrobci v Unii v průběhu období šetření zůstali v tomto segmentu trhu stále konkurenceschopní navzdory relativně vyšším cenám, které si účtují z důvodu, že trh považuje jejich výrobky s povlakem za výrobky s kvalitativní výhodou. Nebyly však poskytnuty žádné důkazy o tom, že by výrobní odvětví Unie nebylo schopno uspokojit případnou vyšší poptávku po solárním skle s antireflexním povlakem. Tento argument by proto měl být odmítnut.
(340)
Pokud jde o tvrzení, že výrobci v Unii odmítali zakázky nebo včasné dodávky za rozumné ceny, je pouze na každém výrobci, jakou obchodní strategii si zvolí, pokud tento výrobce nebo výrobci nemají samostatně nebo společně dominantní postavení na relevantním trhu. Na trhu Unie existuje dostatečná hospodářská soutěž, aby bylo možno měnit a/nebo diverzifikovat dodavatele. Tento argument by proto také měl být odmítnut.
6. Závěr ohledně zájmu Unie
(341)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti se vyvozuje závěr, že na základě posouzení všech různých zájmů jako celku, je v zájmu Unie uložit konečná opatření vůči dovozu solárního skla pocházejícího z ČLR.
G. VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
(342)
Vzhledem k závěrům, pokud jde o subvencování, újmu, příčinné souvislosti a zájem Unie, by měla být zavedena konečná vyrovnávací opatření, aby se zabránilo působení další újmy výrobnímu odvětví Unie subvencovaným dovozem.
1. Úroveň pro odstranění újmy
(343)
Ke stanovení výše těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná subvenční rozpětí a výše cla nezbytná pro odstranění újmy, která byla způsobena výrobcům v Unii, aniž by přitom bylo překročeno zjištěné subvenční rozpětí.
(344)
Při výpočtu výše cla nezbytného k odstranění účinků subvencování působícího újmu se mělo za to, že by případná opatření měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého může přiměřeně dosáhnout toto výrobní odvětví u prodeje obdobného výrobku v Unii za běžných podmínek hospodářské soutěže, tedy bez subvencovaného dovozu.
(345)
Za přiměřené minimum, kterého by mohlo výrobní odvětví Unie pravděpodobně dosáhnout, pokud by neexistoval subvencovaný dovoz působící újmu, lze považovat ziskové rozpětí 8,3 % z obratu. Toto ziskové rozpětí vychází z průměrného zisku dosahovaného výrobci v Unii zařazenými do vzorku v roce 2010, kdy dovoz dotčeného výrobku byl ještě malý, a proto zatím nemohl narušit běžné podmínky hospodářské soutěže.
(346)
Na tomto základě byla vypočtena také cena obdobného výrobku nepůsobící újmu výrobnímu odvětví Unie. Cena nepůsobící újmu byla získána připočtením výše uvedeného ziskového rozpětí 8,3 % k výrobním nákladům výrobců v Unii zařazených do vzorku během období šetření.
(347)
Nezbytné zvýšení ceny pak bylo určeno na základě porovnání vážené průměrné dovozní ceny spolupracujících vyvážejících výrobců v ČLR zařazených do vzorku, jež byla stanovena pro účely výpočtů v souvislosti s cenovým podbízením, náležitě upravené o náklady na dovoz a celní poplatky, s váženou průměrnou cenou obdobného výrobku prodávaného výrobci z Unie zařazenými do vzorku na trhu Unie v období šetření nepůsobící újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento vážené průměrné hodnoty CIF dovozu.
(348)
Po poskytnutí informací jeden účastník zpochybnil ziskové rozpětí použité jako cílový zisk. Uvedl, že Komise měla zohlednit všechny ostatní činitele které ovlivnily ziskovost v období šetření. Tvrdil, že přiměřený cílový zisk nemůže být vyšší než 5 %.
(349)
Komise tato tvrzení z následujících důvodů odmítá. Použitý výpočet cílového zisku není založen na odhadu, ale na skutečném zisku, jehož dosáhlo výrobní odvětví Unie před narušením hospodářské soutěže způsobeným čínským subvencovaným dovozem. Komise to považuje za přiměřený zisk a rovněž vzala v úvahu, že se situace na trhu neodlišuje výrazně od období šetření, ponecháme-li stranou dopady čínského subvencovaného dovozu. Prohlášení účastníka v tomto ohledu, že spotřeba v roce 2010 byla mnohem vyšší než v roce 2012, je věcně nesprávné. Jak je uvedeno v oddíle E bodě 2.3, spotřeba v roce 2010 byla na podobné úrovni jako v roce 2012. V roce 2010 také výrobní odvětví Unie s ohledem na očekávaný silný růst poptávky zvyšovalo kapacitu, což nepříznivě ovlivnilo jeho zisk v uvedeném roce. Navrhovaný cílový zisk ve výši 5 % je dále neodůvodněný, jelikož není založen na žádných údajích nebo skutečných výpočtech, a proto se zamítá.
2. Opatření
(350)
Vzhledem k výše uvedenému a v souladu s článkem 15 základního nařízení by mělo být uloženo konečné vyrovnávací clo na dovoz solárního skla pocházejícího z ČLR, a to na úrovni nižší z hodnot zjištěného subvenčního rozpětí a rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla. V tomto případě by v souladu s tímto pravidlem měla být celní sazba stanovena na úrovni zjištěných subvenčních rozpětí.
(351)
Vzhledem k vysoké úrovni spolupráce vyvážejících výrobců z ČLR bylo clo pro „všechny ostatní společnosti“ stanoveno na úrovni nejvyššího cla, jež má být uloženo společnostem, které byly buď zařazeny do vzorku, nebo během šetření spolupracovaly. Clo pro všechny ostatní společnosti bude použito na společnosti, které v rámci šetření nespolupracovaly.
(352)
Pro spolupracující čínské společnosti nezařazené do vzorku, které jsou uvedeny v příloze, je konečná celní sazba stanovena jako vážený průměr sazeb pro společnosti zařazené do vzorku.
(353)
Na základě výše uvedených skutečností se sazby, podle nichž se tato cla ukládají, stanovují takto:
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Rozpětí újmy
Vyrovnávací clo
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
39,3 %
3,2 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
26,2 %
17,1 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
42,1 %
12,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
17,1 %
16,7 %
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze I
12,4 %
33,2 %
12,4 %
Všechny ostatní společnosti
17,1 %
42,1 %
17,1 %
(354)
Výše uvedená vyrovnávací opatření se stanoví ve formě valorických cel, což znamená v poměru k hodnotě dovozu.
(355)
Individuální sazby vyrovnávacího cla pro společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Proto odrážejí situaci zjištěnou v průběhu šetření, pokud jde o uvedené společnosti vybrané do vzorku, přičemž pro spolupracující společnosti nevybrané do vzorku se použijí průměrné celní sazby.
(356)
Uvedené celní sazby se tedy (na rozdíl od celostátního cla platného pro „všechny ostatní společnosti“) vztahují výlučně na dovoz výrobků pocházejících z dotčené země a vyrobených těmito společnostmi, a tedy konkrétními uvedenými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není jmenovitě uvedena v článku 1, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě platné pro „všechny ostatní společnosti“.
(357)
Každou žádost o použití individuální vyrovnávací celní sazby pro jednotlivé společnosti (například poté, co se změnil název subjektu, nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech společnosti spojených s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, např. v souvislosti se změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. Je-li to na místě, nařízení se poté pozmění tak, že se aktualizuje seznam společností využívajících individuální celní sazby.
(358)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání vyrovnávacího cla, neměla by se zbytková celní sazba vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, ale rovněž na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie, kromě těch, kteří při šetření spolupracovali.
(359)
Po poskytnutí informací žadatel tvrdil, že valorická antidumpingová a vyrovnávací cla jsou neúčinná a požádal Komisi o uložení opatření v podobě minimální dovozní ceny. Minimální dovozní cenu navíc navrhlo i několik uživatelů. Důvody předložené účastníky řízení a příčiny, proč Komise tyto žádosti zamítla, jsou uvedeny v 144. až 168. bodě prováděcího nařízení Komise (EU) č. 470/2014 (24) (dále jen „konečné antidumpingové nařízení“).
(360)
Po poskytnutí informací nabídli tři vyvážející výrobci zařazení do vzorku a společnost Henan Yuhua cenové závazky ve formě minimálních dovozních cel. Komise navržené závazky zamítla z důvodů uvedených ve 172. až 179. bodě odůvodnění nařízení o uložení konečného antidumpingového cla.
(361)
Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 25 odst. 1 základního nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné vyrovnávací clo na dovoz solárního skla složeného z tvrzeného plochého sodnovápenatého skla s obsahem železa menším než 300 ppm, solární propustností větší než 88 % (měřeno podle AM1,5 300-2 500 nm), protitepelnou odolností až do 250 °C (měřeno dle EN 12150), odolností proti teplotním šokům Δ 150 K (měřeno podle normy EN 12150) a minimální mechanickou pevností 90 N/mm2 nebo vyšší (měřeno podle normy EN 1288-3) v současnosti kódu KN ex 7007 19 80 pocházejícího z Čínské lidové republiky. Solární sklo s povlakem (jednostranným nebo oboustranným) spadá pod kód TARIC 7007198019 a solární sklo bez povlaku spadá pod kód TARIC 7007198011.
2. Sazby vyrovnávacího cla použitelné na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený společnostmi uvedenými v tabulce se stanoví takto:
Společnost
Vyrovnávací clo
Doplňkový kód TARIC
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
B943
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
B944
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
B945
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
B946
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze I
12,4 %
Všechny ostatní společnosti
17,1 %
B999
3. Uplatnění individuálních sazeb vyrovnávacího cla stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která musí splňovat požadavky stanovené v příloze II, celním orgánům členských států. V případě nepředložení takové faktury se použije celní sazba vztahující se na „všechny ostatní společnosti“.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Pokud případný nový vyvážející výrobce v Čínské lidové republice poskytne Komisi dostatečné důkazy o tom, že:
-
v průběhu období šetření (od 1. ledna 2012 do 31. prosince 2012) nevyvážel do Unie výrobek popsaný v čl. 1 odst. 1,
-
není ve spojení s žádným vývozcem nebo výrobcem v Čínské lidové republice, na které se vztahují opatření uložená tímto nařízením,
-
po skončení období šetření, na němž jsou založena tato opatření, buď vyvezl dotčený výrobek do Unie, nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt značné množství dotčeného výrobku do Unie,
ustanovení čl. 1 odst. 2 mohou být změněna zařazením nového vyvážejícího výrobce mezi spolupracující společnosti nezařazené do vzorku, na něž se tudíž vztahuje vážená průměrná celní sazba ve výši 12,4 %.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. května 2014.
A BIZOTTSÁG 471/2014/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2014. május 13.)
a Kínai Népköztársaságból származó szolárüveg behozatalára vonatkozó végleges kiegyenlítő vám kivetéséről
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. június 11-i 597/2009/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 15. cikkére,
mivel:
A. AZ ELJÁRÁS
1. Az eljárás megindítása
(1)
Az Európai Bizottság (a továbbiakban: Bizottság) 2013. április 27-én az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett értesítés (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló értesítés) útján szubvencióellenes eljárás megindítását jelentette be a Kínai Népköztársaságból (a továbbiakban: KNK vagy Kína) származó szolárüveg Európai Unióba történő behozatalára vonatkozóan (2).
(2)
Az eljárást a Bizottság azt követően indította meg, hogy 2013. március 14-én az EU ProSun Glass (a továbbiakban: panaszos) panaszt nyújtott be az Unió teljes szolárüveg-termelésének több mint 25 %-át képviselő gyártók nevében. A panasz meggyőző bizonyítékot tartalmazott a szolárüveg támogatására és az ezáltal okozott jelentős kárra vonatkozóan, amelyet a Bizottság elegendőnek talált az eljárás megindításához.
(3)
Az eljárás megindítását megelőzően a Bizottság az 597/2009/EK rendelet (a továbbiakban: alaprendelet) 10. cikkének (7) bekezdésével összhangban értesítette a Kínai Népköztársaság kormányát (a továbbiakban: a kínai kormány), hogy dokumentumokkal megfelelően alátámasztott panasz érkezett hozzá, amely szerint a Kínából származó szolárüveg támogatott behozatala jelentős kárt okoz az uniós gazdasági ágazatnak. A Bizottság konzultációra hívta a kínai kormányt annak érdekében, hogy a panasz tartalmát illetően tisztázzák a helyzetet, és kölcsönösen elfogadható megoldást találjanak.
(4)
A kínai kormány elfogadta a felkérést, és ezt követően megtartották a konzultációkat. A konzultációk során nem sikerült kölcsönösen elfogadható megoldást találni. Ugyanakkor a Bizottság megfelelően figyelembe vette a kínai kormánynak a panaszban szereplő támogatási programokkal kapcsolatos észrevételeit. A konzultációkat követően a kínai kormány beadványokat nyújtott be.
2. A párhuzamosan folyó dömpingellenes eljárás
(5)
A Bizottság 2013. február 28-ánaz Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett értesítés (3) útján dömpingellenes eljárás megindítását jelentette be a Kínából származó szolárüveg Unióba történő behozatalára vonatkozóan.
(6)
A 2013/1205/EU bizottsági rendelettel (4)2013. november 27-én a Bizottság ideiglenes dömpingellenes vámot vetett ki a szolárüveg Kínából származó behozatalára.
(7)
Az e szubvencióellenes vizsgálat, illetve a párhuzamosan folyó dömpingellenes vizsgálat keretében végzett kárelemzések az uniós gazdasági ágazat ugyanazon meghatározására, az ágazatot képviselő ugyanazon uniós gyártókra és ugyanazon vizsgálati időszakra épülnek, és eltérő megállapítás hiányában ugyanazon következtetésekhez vezettek. Ez megfelelőnek tűnt a kárelemzés racionalizálása és a mindkét eljárás tekintetében egybehangzó megállapítások elérése szempontjából. Ezért a kárral kapcsolatban bármelyik eljárás során tett észrevételeket mindkét vizsgálatban figyelembe vették.
3. Az eljárásban érintett felek
(8)
A Bizottság a vizsgálat megindításáról hivatalosan tájékoztatta a panaszosokat, más ismert uniós gyártókat, az ismert kínai exportáló gyártókat, az ismert importőröket, beszállítókat, forgalmazókat, felhasználókat és az ismert érintett szövetségeket, valamint a kínai hatóságokat. Az eljárás megindításáról szóló értesítésben felkérték a vizsgálatban érintett összes felet, hogy jelentkezzen a Bizottságnál.
(9)
A Bizottság az érdekelt feleknek lehetőséget biztosított arra, hogy álláspontjukat írásban ismertessék és meghallgatást kérjenek az eljárás megindításáról szóló értesítésben megállapított határidőn belül.
(10)
A panaszosok, a kínai exportáló gyártók, az importőrök és a kínai hatóságok ismertették álláspontjukat. A Bizottság minden olyan érdekelt fél számára lehetővé tette a meghallgatást, aki azt kérelmezte, és a meghallgatását indokolttá tévő különleges okokat igazolta.
3.1. Mintavétel
(11)
Az eljárás megindításáról szóló értesítésben a Bizottság jelezte, hogy az alaprendelet 27. cikkének megfelelően a vizsgálatba bevont kínai exportáló gyártók, valamint a független importőrök és az uniós gyártók számát egy minta kiválasztásával ésszerű mértékűre korlátozhatja.
3.2. Mintavétel az uniós gyártók körében
(12)
A Bizottság öt vállalatot vett fel a mintába a hasonló termék tekintetében a vizsgálati időszak alatt elért legnagyobb reprezentatív értékesítési volumen alapján azon nyolc gyártó közül, amelyek felvették vele a kapcsolatot.
(13)
Az ellenőrző látogatásokat követően a Bizottság úgy döntött, hogy a kiválasztott öt vállalat egyikét kiveszi a mintából, mivel arról megállapítást nyert, hogy az uniós gazdasági ágazat szempontjából nem reprezentatív abból kifolyólag, hogy a mintába való felvétel kapcsán felmerült nyolc gyártó közül ez volt az egyetlen induló szakaszban lévő vállalkozás. Emiatt a Bizottság úgy vélte, hogy amennyiben ez a vállalat bekerül a mintába, fennáll annak a kockázata, hogy a kármutatók - és különösen a jövedelmezőség - nem feltétlenül adtak volna valós képet az uniós gazdasági ágazat helyzetéről.
(14)
Következésképp a végeleges mintában négy uniós gyártó szerepelt. A végleges mintában szereplő gyártók termelése az uniós gazdasági ágazat uniós értékesítésének 79 %-át adta a vizsgálati időszakban. Ezért a minta az uniós gazdasági ágazatra nézve reprezentatívnak minősült.
(15)
Három uniós gyártó kérelmezte, hogy az alaprendelet 29. cikke alapján kilétüket kezeljék bizalmasan. Állításuk szerint üzleti tevékenységüket igen kedvezőtlenül befolyásolhatja kilétük nyilvánosságra hozatala. A Bizottság megvizsgálta az előadott érveket, és helyt adott ezen kérésüknek. Tekintettel az uniós gyártók korlátozott számára, a nyilvánosságra hozatalkor kiadott általános tájékoztatóban más neveket sem hoztak nyilvánosságra, mivel ez lehetővé tette volna a névtelenségükhöz ragaszkodó vállalatok azonosítását.
(16)
Az Interfloat Corporation/GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH (a továbbiakban: GMB/IF) kiléte azonban már ismert volt a nyilvánosság előtt, mivel a vállalat bejelentette, hogy egyike volt a panasz benyújtóinak. A vállalat neve tehát szerepelt a nyilvánosságra hozatalkor kiadott általános tájékoztatóban.
(17)
A nyilvánosságra hozatallal kapcsolatos észrevételeik nem bizalmas változatában a panaszos megnevezett három olyan uniós gyártót is (Guardian, AGC és Centrosolar Glass), amelyek megszüntették ezen tevékenységüket, valamint egy negyedik gyártót (Saint Gobain), amelyik jelentősen lecsökkentette termelését.
3.3. Mintavétel a kínai exportáló gyártók körében
(18)
Az eljárás megindításáról szóló értesítésben a Bizottság felkért valamennyi exportáló kínai gyártót, hogy jelentkezzenek a Bizottságnál, és hogy megadott határidőn belül közöljék az eljárás megindításáról szóló értesítésben meghatározott információkat.
(19)
Kilenc exportáló gyártó/gyártói csoport bocsátotta rendelkezésre a kért információkat és járult hozzá ahhoz, hogy szerepeljen a mintában. Az együttműködő vállalatok majdnem 100 %-át adták a 2012-ben az Unióba irányuló, bejelentett szolárüveg-exportnak.
(20)
Az alaprendelet 27. cikkével összhangban a Bizottság a négy exportáló gyártóból/gyártói csoportból álló mintát az érintett termék exportjának azon legnagyobb reprezentatív volumene alapján választotta ki, amelyet a rendelkezésre álló időn belül megfelelő alapossággal meg lehetett vizsgálni. A kiválasztott minta az érintett termék vizsgálati időszakban az Unióba exportált összvolumenének 76 %-át tette ki.
(21)
Az alaprendelet 27. cikkének (2) bekezdésével összhangban a Bizottság valamennyi érdekelt felet tájékoztatta a kiválasztott mintáról, és lehetőséget biztosított észrevételek megtételére. Nem érkezett észrevétel.
3.4. Egyedi vizsgálat
(22)
Az exportáló kínai gyártók egyike sem kért az alaprendelet 27. cikkének (3) bekezdése alapján egyedi vizsgálatot.
3.5. Mintavétel a független importőrök és felhasználók körében
(23)
Négy független importőr töltötte ki az eljárás megindításáról szóló értesítéshez csatolt mintavételi formanyomtatványt, az importőrök közül pedig ketten, a felhasználók közül pedig tizenketten válaszoltak a kérdőívre. Az együttműködő importőrök kis számára való tekintettel mintavételre nem volt szükség.
4. A kérdőívre adott válaszok és az ellenőrző látogatások
(24)
A kérdőíveket a Bizottság elküldte a kínai kormánynak, a mintába felvett exportáló gyártóknak és uniós gyártóknak, valamint az összes ismert importőrnek és felhasználónak. A Bizottság a kínai kormány részére egy függeléket is küldött a kérdőívhez, és felkérte a kínai kormányt, hogy továbbítsa azt az állami tulajdonban lévő azon kínai kereskedelmi bankokhoz, amelyek a vizsgálati időszak alatt kölcsönökkel finanszírozták a mintába felvett vállalatokat. A kínai kormány azt állította, hogy bár továbbította a függeléket az érintett bankokhoz, de a megkeresésére egyetlen válasz sem érkezett.
(25)
A mintába felvett négy kínai exportáló gyártó, a mintába felvett összes uniós gyártó, két független uniós importőr és tizenkét felhasználó küldött vissza kitöltött kérdőívet.
(26)
A Bizottság a támogatás, az abból következő kár és az uniós érdek végleges megállapításához szükségesnek ítélt, az érdekelt felektől származó valamennyi információt bekérte és ellenőrizte. A Bizottság a következő vállalatok telephelyein tett ellenőrző látogatást:
a)
Kínában működő exportáló gyártók:
-
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd Shanghai Flat Glass Co., Ltd Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd. („Flat Solar Group”),
-
Henan Yuhua Photovoltaic New Material Co., Ltd,
-
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd. („Xinyi PV”);
b)
A Kínai Népköztársaság kormánya:
-
Kereskedelmi Minisztérium, Peking,
-
Kínai Bankfelügyeleti Bizottság, Peking;
c)
Uniós gyártók:
-
GMB/IF, Németország,
-
[Bizalmas],
-
[Bizalmas],
-
[Bizalmas],
-
[Bizalmas];
d)
Független importőrök:
-
Vetrad NV, Hollandia;
e)
Felhasználók:
-
Sunerg Solar SRL, Olaszország,
-
Viessmann Faulquemont SAS, Franciaország.
(27)
Az érdekelt felek mindegyike megkapta a nyilvánosságra hozatalkor kiadott tájékoztatót, amely tartalmazta azon lényeges tényeket és szempontokat, amelyek alapján a Bizottság kiegyenlítő vámok kivetését javasolta a Kínai Népköztársaságból származó szolárüveg tekintetében. A felek mindegyike tájékoztatást kapott a nyilvánosságra-hozatallal kapcsolatos észrevételeik megtételére rendelkezésre álló határidőről.
(28)
Az érdekelt felek által benyújtott észrevételeket mérlegelték és indokolt esetben figyelembe vették.
(29)
A kínai kormány érvelése szerint a tájékoztató nem felelt meg a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló WTO-megállapodás 22. cikke (3) és (5) bekezdésében meghatározott követelményeknek, mivel nem tartalmazta kellő részletességgel a vizsgálatot folytató hatóság megállapításait és következtetéseit. A kínai kormány azonban nem közölt ezen állítólagos hiányosságra vonatkozó konkrét példákat. A dokumentum alapos áttekintését követően a Bizottság úgy véli, hogy a dokumentum elegendő információt tartalmaz ahhoz, hogy a kínai kormány gyakorolni tudja a védelemhez való jogát.
(30)
A nyilvánosságra-hozatal keretében bizonyos információkat nem lehetett megadni, mivel azok üzleti titok tárgyát képezték, és azokat kizárólag a mintába felvett exportáló gyártók ismerhették meg. A mintába felvett exportáló gyártók a bizalmas információkat is tartalmazó külön nyilvánosságra-hozatali dokumentumot kaptak, amelyben az egyes kiegyenlített támogatási programokra és gazdasági előnyökre vonatkozó számítások és információk is szerepeltek, és amelynek észrevételezésére 25 napos határidőt biztosítottak.
5. Vizsgálati időszak
(31)
A támogatás és a kár kivizsgálása a 2012. január 1. és 2012. december 31. közötti időszakra (a továbbiakban: vizsgálati időszak) vonatkozott. A kár felmérése szempontjából lényeges tendenciák vizsgálata a 2009. január 1-jétől a vizsgált időszak végéig tartó időszakra (a továbbiakban: figyelembe vett időszak) terjedt ki.
B. ÉRINTETT TERMÉK ÉS A HASONLÓ TERMÉK
1. Az érintett termék
(32)
A vizsgálat tárgyát képező termék a szolárüveg (a továbbiakban: érintett termék) 300 ppm-nél alacsonyabb vastartalmú, (a 300-2 500 nm közötti tartományban, AM1,5 sugárzás mellett mérve) 88 %-nál magasabb napenergia áteresztésű, (EN 12150 szabvány szerint mérve) 250 °C-ig hőálló, (EN 12150 szabvány szerint mérve) Δ 150 K hőlökésállóságú, és (EN 1288-3 szabvány szerint mérve) 90 N/mm2 vagy ennél nagyobb mechanikai szilárdságú edzett nátronmész síküvegből (általános elnevezéssel: szolárüveg). Az érintett termék jelenleg az ex 7007 19 80 KN-kód alá tartozik.
2. A hasonló termék
(33)
A vizsgálat szerint az érintett termék és a Kínában gyártott és az ottani belföldi piacon értékesített termék, valamint az uniós gazdasági ágazat által gyártott és az uniós piacon értékesített termék azonos fizikai, kémiai és műszaki alaptulajdonságokkal rendelkezik, továbbá a felhasználásuk is megegyezik. Így az alaprendelet 2. cikkének c) pontja értelmében ezeket a termékeket hasonló terméknek tekintik.
3. Termékkör
(34)
Az egyik független importőr kérelmezte, hogy az üvegházak építéséhez használt kertészeti üveget vonják ki a vizsgálat hatálya alól, azzal érvelve, hogy az üvegházak építéséhez sok, különböző méretű üvegtáblára van szükség, míg a szolárüveget kizárólag bizonyos méretekben állítják elő. Az importőr továbbá tanúsítvánnyal igazolta, hogy importja egy része 300 ppm-nél magasabb vastartalmú üvegből állt. Következésképp az import ezen tételei nem tartoznak a termékkörbe. Az import fennmaradó része tekintetében a Bizottság úgy véli, hogy a méretbeli különbség ellenére a szóban forgó üvegtáblák szolárüvegként is felhasználhatók. Például - a vám megkerülése érdekében - az importőrök a szükségesnél nagyobb méretű üvegtáblákat is rendelhetnek, majd ezeket az üvegtáblákat csak az Unió területén vágják fel. Következésképp a 300 ppm-nél alacsonyabb vastartalmú kertészeti üveg az érintett termékhez tartozik.
(35)
Egy másik független importőr kérelmezte, hogy az általa importált és állítása szerint a szolárüveggel megegyező, illetve a szolárüvegéhez igen hasonló műszaki jellemzőkkel rendelkező (üvegpolcokhoz, panelbetétekhez, asztallapokhoz, tolóajtóbetétekhez, felső panelekhez stb. használt) bútorüveget vonják ki a vizsgálat hatálya alól, mert annak végfelhasználási módja eltér a szolárüvegétől.
(36)
A benyújtott bizonyítékok arra engednek következtetni, hogy a szóban forgó független importőr által behozott üvegek nagy része nem felel meg a szolárüveg fent leírt összes műszaki jellemzőjének. Konkrétan az importált üvegek hat típusa 300 ppm-nél jóval magasabb vastartalommal rendelkezik, míg a vastartalom egy típus esetében nem éri el a 300 ppm-t, napenergia-áteresztésük viszont jelentősen elmarad a szolárüvegként történő besoroláshoz szükséges 88 %-os minimális értéktől.
(37)
Az importőr érvelése szerint annak ellenére, hogy az említett üvegtípusok nem felelnek meg a szolárüveg fent ismertetett műszaki jellemzőinek, megfelelnek a szolárüvegként történő besorolás elsődleges feltételének, vagyis edzett nátronmész síküvegek. Mindazonáltal a Bizottság azon az állásponton van, hogy kizárólag a szolárüveg összes műszaki jellemzőjének megfelelő üvegtípusok tartoznak a vizsgálat hatálya alá. Következésképp a fentiekben említett, e konkrét importőr által importált üvegtípusok egyikére sem terjed ki a vizsgálat hatálya.
(38)
A jogbiztonság érdekében egyértelművé kell tenni, hogy a (32) preambulumbekezdésben meghatározott műszaki jellemzőknek megfelelő bármilyen típusú kertészeti és bútorüveg az érintett termékkörhöz tartozik, mivel szolárüvegként felhasználható.
(39)
A nyilvánosságra hozatalt követően ugyanezen importőr azzal érvelt, hogy mivel a bútorüvegként ugyancsak felhasználható szolárüveget nem zárták ki a termékkörből, ez adminisztratív akadályt és késedelmet okoz a vállalatok számára. Érvelése szerint ezt az okozza, hogy a vállalatoknak tesztjelentéseket kell küldeniük az uniós vámhatóságok részére minden olyan esetben, amikor a vámhatóságok részéről kérdés merül fel azzal kapcsolatban, hogy az importált árukra alkalmazni kell-e a szóban forgó intézkedéseket.
(40)
A Bizottság álláspontja szerint ezeket az üvegtípusokat nem kell kivenni a vizsgálat hatálya alól azért, mert a szolárüveget potenciálisan kertészeti és bútorüvegként is fel lehet használni. Az uniós gazdasági ágazatnak a kiegyenlített támogatások káros hatásaival szembeni megfelelő védelmének biztosítása érdekében meg kell előzni az intézkedések kijátszását. A megfelelő védelemből fakadó pozitív hatás ellensúlyozza az adminisztratív többletteher miatt az érintett importőr által vitathatóan elszenvedett negatív hatást.
(41)
Ugyanezen importőr kifejtette továbbá, hogy az úsztatott üveget ki kell vonni a termékkörből, mert azt más eljárással állítják elő, mint az importőr által az egyetlen szolárüveg-típusnak tekintett hengerelt üveget. Az importőr állítása szerint az úsztatott üvegből készített lakberendezési termékek szolárüvegként nem használhatók, következésképp ki kell azokat vonni a vizsgálat hatálya alól. Mindazonáltal az úsztatott üveg nem vonható ki a vizsgálat hatálya alól, mivel megfelel a fent meghatározott technikai jellemzők mindegyikének. Az érdekelt felek által a vizsgálat során rendelkezésre bocsátott bizalmas dokumentumok igazolták, hogy az úsztatott üveg alkalmazható szolárüvegként, és azt az uniós gazdasági ágazat és a kínai exportőrök egyaránt előállítják. Ezt alátámasztják a nyilvánosság számára hozzáférhető, interneten közzétett információk (5). Az úsztatott üveg következésképp a vizsgált termékkörön belül marad.
C. TÁMOGATÁS
1. Bevezetés
(42)
A panaszos állítása szerint a Kínai Népköztársaság támogatást nyújt a szolárüveg-ágazatának. A panasz meggyőző bizonyítékokat tartalmaz az ágazatnak nyújtott állami támogatás alapjául szolgáló különböző támogatási formákra vonatkozóan, amelyek mind jogszabályokba foglaltan, mind szakpolitikai és tervezési dokumentumokban megtalálhatók.
(43)
A Bizottság áttekintette és elemezte a panaszban említett dokumentumokat, valamint a kínai kormány és a mintába felvett exportáló gyártók által a vizsgálat során benyújtott további dokumentumokat, és azt állapította meg, hogy több említett dokumentum arra utal, hogy a kínai szolárüveg-ágazat preferenciális elbánásban részesül számos területen.
(44)
A szolárüveg-ágazatot a kínai kormány a kulcsfontosságú iparágak közé sorolta a 12. ötéves tervben (6). A kínai kormány ezenfelül „A 12. ötéves terv és a fotovoltaikus iparág” címmel külön szakpolitikai dokumentumot adott ki, amelyben az üveg, mint a fotovoltaikus iparág számára kulcsfontosságú segédanyagként jelenik meg, amelynek belföldi gyártását biztosítani kell. Az ötéves terv értelmében a kormány támogatást nyújt az iparág fejlesztéséhez és a technológiai innovációhoz, továbbá elősegíti a finanszírozási forrásoknak az iparág felé terelését.
(45)
A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány kifogást emelt a 12. ötéves tervnek a szolárüveggel összefüggésben történő említése miatt. A kifogást elutasították, mivel az ötéves terv 9. fejezetének 6. bekezdése külön megemlíti a szolárüveget „A feldolgozóipar fejlesztésének kulcsterületei” között. A 12. ötéves terv egyértelműen meghatározza a kínai kormány prioritásait a terv által lefedett időszakra vonatkozóan, és e prioritások egyike nem más, mint a szolárüveg-gyártás fejlesztése.
(46)
A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány kifogást emelt a Bizottságnak „A 12. ötéves terv és a fotovoltaikus iparág” című dokumentummal kapcsolatos értelmezése miatt, azt állítván, hogy az nem alapozza meg a Bizottság által levont következtetéseket. A kifogást azonban elutasították, mivel az egyértelműen ellentmond az egyéb kínai kormányzati szervektől kapott információknak. A kínai kormánynál tett látogatás alkalmával az ipari és információs technológiai minisztérium tisztviselői maguk magyarázták el, hogy a szolárüveg igenis szerepel a szóban forgó tervben, amely erősen a minőség javítására összpontosít, mivel a jó minőségű szolárüveg létfontosságú a fotovoltaikus iparág fejlődése szempontjából.
(47)
Az innováció és általában az új anyagok fontossága megjelenik a „12. ötéves ipari technológiai innovációs programban” (7), amely az ötéves terv és a „Hosszú távú tudományos és technológiai fejlesztési terv” (8) végrehajtását szolgálja. A technológiai innovációra helyezett erős hangsúly többek között az új anyagok fejlesztésén keresztül is megjelenik. Ezzel összefüggésben a dokumentum külön hivatkozik a szolárüvegre.
(48)
A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány kifogást emelt a Bizottság következtetéseivel szemben, azt állítván, hogy a szolárüveg a fenti dokumentumok egyikében sem szerepel. A Bizottság megjegyzi, hogy mindkét említett dokumentum a csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozásoknak kíván különleges támogatást kínálni, miként az már bemutatásra került az 1239/2013/EU tanácsi végrehajtási rendelet (9) (401) és (402) preambulumbekezdésében (a továbbiakban: a fotovoltaikus panelekről szóló rendelet), amellyel összefüggésben a kínai kormány ugyanezen érveket hangoztatta. Mindkét dokumentum a 12. ötéves terv és a fotovoltaikus iparág fejlesztési tervének végrehajtásához kapcsolódik, és új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozásoknak - köztük számos szolárüveggyártónak - nyújt segítséget.
(49)
„Az Államtanács 40. sz. határozata az ipari szerkezetátalakítás támogatásáról szóló ideiglenes rendelkezések kihirdetéséről és végrehajtásáról” (amely a hozzácsatolt „Az ipari szerkezetátalakítás támogatásáról szóló ideiglenes rendelkezésekkel” együttesen alkotják a „40. sz. határozatot”) rendelkezik arról, hogy a kínai kormány tevékenyen támogatni fogja az új energiaforrásokra épülő iparágakat és elősegíti a napenergia fejlesztését (10), illetve utasítja a pénzügyi intézményeket, hogy kizárólag a támogatott projektek számára adjanak hiteltámogatást (a szolárüvegprojektek is e kategóriába tartoznak). Az említett határozat egyúttal ígéretet fogalmaz meg „a támogatott projektekkel kapcsolatos más kedvezményes politikák” (11) megvalósítására is.
(50)
A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány vitatta a Bizottságnak az értelmezését „Az ipari szerkezetátalakítás támogatásáról szóló ideiglenes rendelkezések” 5. és 17. cikkével kapcsolatban is. A kínai kormány azt állította, hogy az 5. cikkben a szolárüveg nem szerepel. Mivel azonban az említett cikk utal a napenergia fejlesztésének ösztönzésére, amihez szolárüvegre van szükség, a Bizottság meglátása szerint az említett cikkel a szolárüveg az ideiglenes rendelkezések hatálya alá tartozik.
(51)
A kínai kormány ezt követően kifogást emelt a Bizottságnak a 17. cikkel kapcsolatos értelmezése miatt. A 17. cikk miközben egyrészről arról rendelkezik, hogy kizárólag a támogatott iparágak kaphatnak hiteltámogatást, másrészről azt írja elő, hogy a támogatást a preferenciális elbánás helyett „a hitelnyújtási elveknek megfelelően” kell nyújtani.
(52)
A mintában szereplő vállalatok ellenőrzésekor vagy a kínai kormánynál tett látogatás során nem kerültek elő olyan bizonyítékok, amelyek alátámasztották volna, hogy ennek a rendelkezésnek eleget tettek. Az érintett bankok nem működtek együtt a vizsgálat során annak érdekében, hogy tesztelni vagy ellenőrizni lehessen ezt a rendelkezést. Valójában a vizsgálat eredményei azt mutatták, hogy bizonyos vállalkozások kedvezményes hitelezésben részesültek. A Bizottság ezért elutasítja a kínai kormány azon állítását, amely szerint a szolárüveg-iparág hitelezése a „hitelnyújtási elveknek megfelelően” történt volna. A kulcsfontosságú szempont továbbra is az, hogy a pénzügyi szervezetek mindegyikének hiteleznie kell a támogatott iparágakat, és ezek közé tartozik a szolárüveg-gyártás is, továbbá, hogy ezen támogatást tényszerűen kedvezményes feltételek mellett nyújtják.
(53)
A Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság 2011-ben megfogalmazott ajánlásában az Államtanács részére a 40. sz. határozat szerinti program felülvizsgálatát javasolta. Az Államtanács kiadta „az ipari szerkezetátalakításra vonatkozó iránymutatások kihirdetéséről és végrehajtásáról szóló 9. sz. államtanácsi határozatot” (a továbbiakban: a 9. sz. határozat). Az említett dokumentum nyomatékosan felhívja a kínai kormányt és a közhivatalokat, hogy „irányítsák az érintett iparágak fejlesztését, optimalizálják az ipari struktúra korszerűsítését.” A 9. sz. határozat (12) bekezdésének 2. pontja konkrétan megemlíti a „fotovoltaikus iparág által alkalmazott ultratiszta úsztatott üveg” gyártásának előmozdítását.
(54)
A közép- és hosszú távú tudományos és technológiai fejlesztéséről szóló nemzeti tervezet (2006-2020) - amelyet a kínai kormány fogadott el - ígéretet tesz arra, hogy „előtérbe helyezi a szakpolitikai finanszírozást”, „arra ösztönzi a pénzügyi intézményeket, hogy adjanak kedvezményes hiteltámogatást a nagyobb nemzeti tudományos és technológiai iparosítási projektek számára”, továbbá „arra ösztönzi a pénzügyi intézményeket, hogy javítsák és erősítsék a csúcstechnológiát alkalmazó vállalatoknak szóló pénzügyi szolgáltatásaikat”, és „kedvezményes adópolitikát alkalmaz a csúcstechnológiát alkalmazó vállalatok fejlődésének előmozdítása érdekében”.
(55)
A szolárüveg-gyártás a csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozások tevékenységi körébe tartozik, miként azt az új és csúcstechnológiai státusszal rendelkező gyártók száma is alátámasztja, egyúttal pedig új iparágnak számít mind Kínában, mind az Unióban. Ezzel összefüggésben a Bizottság fel kívánja hívni rá a figyelmet, hogy a mintába felvett vállalatok egyike különleges támogatást kapott a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottságtól a szolárüveg-gyártás terén végzett innovációs tevékenységük elismeréseként, ami egyértelmű bizonyítéka a kínai kormány által e csúcstechnológiai ágazat iránt mutatott érdeklődésnek.
(56)
A panaszos állítása szerint a vélelmezett támogatás az alábbi C. szakasz 2. pontjában felsorolt támogatási programokat foglalja magában. A mintában szereplő kínai vállalatok vizsgálatát és a kínai kormánynál tett látogatást követően a Bizottság megvizsgálta ezeket a támogatási programokat, amennyiben a mintában szereplő vállalatok a vizsgálati időszakban valamifajta kedvezményben részesültek.
2. További feltárt támogatási programok
(57)
A mintában szereplő vállalatok vizsgálata során a belső nyilvántartásaik elemzése révén tartományi, városi, megyei vagy körzeti szintű kormányzati hatóságoktól kapott támogatásokra vonatkozó információk kerültek elő. Ezek a támogatások nem szerepeltek konkrétan a panaszban. A Bizottság rendelkezésére álló információk alapján nem egyértelmű, hogy eseti jellegű támogatásokról vagy helyi szintű támogatási programokról van-e szó. A szóban forgó támogatások helyi jellegéből adódóan azonban a panaszostól ésszerűen nem várható el, hogy részleteiben ismerje ezeket a támogatásokat, így ezek konkrétan nevesítve nem is szerepelnek a panaszban.
(58)
A Bizottság felajánlotta a kínai kormánynak, hogy folytassanak további konzultációkat ezen egyéb, adott vállalatra vagy helyszínre vonatkozó támogatásokról, amelyek a mintába felvett vállalatok nyilvántartásaiból derültek ki az ott végzett ellenőrző látogatások alkalmával, és amelyek nem szerepeltek a panaszban. A konzultációkat a Bizottság a vizsgálati eljárás megfelelőségének biztosítása érdekében ajánlotta fel. A kínai kormány visszautasította ezt az ajánlatot azt állítván, hogy egy ilyen jellegű ajánlat nem felel meg a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló WTO-megállapodásnak (ASCM).
(59)
A Bizottság meglátása szerint ezek a támogatások szorosan összefüggnek a panaszban és az eljárás megindításáról szóló értesítésben szereplő vélelmezett intézkedésekkel és gyakorlatokkal. Ezek az intézkedések ugyanolyan pénzügyi hozzájárulást és kedvezményeket nyújtanak az érintett termék tekintetében, következésképp a „vizsgálandó támogatási gyakorlat vagy gyakorlatok” fogalomkörébe tartoznak, amelyeket a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás 22. cikke (2) bekezdésének iii) alpontja értelmében szerepeltetni kell az eljárás megindításáról szóló értesítésben. Az eljárás megindításáról szóló értesítésben említett támogatási programok listája nem teljes körű, erre utal a 3. szakaszban szereplő megfogalmazás is: „a támogatások többek között az alábbiakból állnak:…”. A Bizottság így arra a következtetésre jutott, hogy ezen további támogatások az eljárás hatálya alá tartoznak.
(60)
A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány vitatta a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás bizottsági értelmezését, és hangot adott azon véleményének, mely szerint a Bizottságnak nem volt jogalapja ahhoz, hogy egyetlen mintában szereplő vállalatnak nyújtott egyedi támogatást kiegyenlítsen, még akkor sem, ha a szóban forgó támogatás közvetlenül kapcsolódott a panaszosok által jelzett támogatási gyakorlathoz. A Bizottság nem ért egyet a kínai kormánynak a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás vonatkozó pontjával kapcsolatos értelmezésével. A Bizottság álláspontja szerint amennyiben a panaszosok feltártak egy támogatási gyakorlatot, és az országos támogatási program példái mellett ugyanazon támogatási gyakorlaton belül helyi szinten nyújtott előnyök is megtalálhatók, a Bizottságnak joga van ezeket az előnyöket kiegyenlíteni. Ez különösen azokra az esetekre érvényes, amikor a feltárt gazdasági előnyök mechanizmusa, jellege és hatásai megegyeznek a panaszban és az eljárás megindításáról szóló értesítésben már szerepeltetett támogatási programokéval.
3. Az együttműködés hiánya és a rendelkezésre álló tények felhasználása
(61)
A Bizottság 2013. december 18-án értesítette a kínai kormányt arról, hogy mivel az állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankok nem küldték meg válaszaikat a Bizottság kérdőívének függelékére - amelyet a kínai kormány juttatott el részükre -, a Bizottság a rendelkezésre álló tényadatok felhasználását fogja fontolóra venni.
(62)
A kínai kormány 2013. december 26-án válaszolt és nem értett egyet a 28. cikk javasolt alkalmazásával az „állítólagosan állami tulajdonban lévő bankok” tekintetében, azonban nem vitatta azt a tényt, hogy bankok nem válaszoltak a kérdőívre. A kínai kormány nem vitatta azt sem, hogy ezek a bankok állami tulajdonban lettek volna. Ily módon a Bizottságnak nem maradt más lehetősége mint, hogy az állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankoktól várt információk tekintetében a rendelkezésre álló legjobb tényadatokat vegye figyelembe.
(63)
A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány kifogásolta a 28. cikk alkalmazását az állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankoknak küldött függelékben kért információk pótlására. A Bizottság nem vitatja, hogy a vizsgálat során a kínai kormány nyújtott információkat; ezeket a Bizottság elemezte és indokolt esetben figyelembe is vette. Azokban az esetekben azonban, amikor sem a kínai kormány, sem az állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankok, sem a vállalatok nem tudtak információval szolgálni - például a hitelképességre vonatkozóan - a Bizottságnak az alaprendelet 28. cikke alapján a „rendelkezésre álló tényeket” kellett alapul vennie.
(64)
Az eljárás megindításáról szóló értesítésben meghatározott programra való hivatkozással konkrétan nem nevesített, és a mintába felvett exportáló gyártóknál tett ellenőrző látogatások során feltárt egyéb támogatási programok tekintetében a Bizottság a rendelkezésére álló minden bizonyítékot felhasznált következtetéseinek levonásához. A feltárt támogatásokról megállapítást nyert, hogy az eljárás megindításáról szóló értesítésben leírt intézkedések és gyakorlatok típusaihoz tartoznak, és a Bizottság ezen támogatásokra vonatkozóan további konzultációs lehetőséget kínált fel a kínai kormánynak, de az nem élt vele. A Bizottság meglátása szerint a szóban forgó támogatások szorosan kapcsolódnak a panaszban és az eljárás megindításáról szóló értesítésben vélelmezett intézkedések és gyakorlatok típusaihoz.
(65)
A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány kifogást emelt a mintába felvett vállalatok vizsgálatakor feltárt támogatásokkal kapcsolatban a Bizottság által levont következetésekkel és a támogatási programokkal kapcsolatos egyéb pontokkal szemben. A Bizottság egyértelművé kívánja tenni, hogy ezekben az esetekben nem alkalmazta a 28. cikket. Amennyiben az együttműködés megfelelő volt, de a kért információkat egyszerűen ennek ellenére sem tudták megadni - például egy egyszeri támogatás-kifizetés pontos jogalapjára vonatkozóan -, akkor a Bizottság az érintett vállalat által szolgáltatott bizonyítékot használta fel arra vonatkozó következetésének levonásához, hogy a szóban forgó támogatás kiegyenlíthető volt-e vagy sem.
(66)
A kínai kormány azt állította továbbá, hogy a Bizottság nem közölt elegendő információt a nyilvánosságra-hozatali dokumentumban arra vonatkozóan, hogy - az alaprendelet 28. cikkével összhangban - mikor használta fel a rendelkezésre álló legjobb tényadatokat. Ez az állítás valójában ugyanezen támogatás kivizsgálására irányuló korábbi vizsgálatok következtetéseinek felhasználására vonatkozik. Ezekben az esetekben a Bizottság pontosan hivatkozott az érintett rendelet preambulumbekezdéseire és összefoglalta az azokban megfogalmazott érveket.
(67)
A kínai kormány megjegyezte, hogy a nyilvánosságra hozatalkor kiadott tájékoztató részletekbe menően nem írja le a mintába felvett vállalatoknál talált egyes egyszeri támogatásokat. Ennek hátterében egyértelműen a mintába felvett vállalatok által a Bizottsággal közölt, üzleti titoknak minősülő információk védelme áll, és nincs mód újabb nyilvánosságra hozható, nem bizalmas jellegű összefoglaló készítésére. A mintába felvett egyes exportáló gyártók a bizalmas információkat teljes körűen megismerhették. Amennyiben a mintába felvett exportáló gyártó rendelkezett a megfelelő jogalappal, erről a vállalat tájékoztatást kapott a nyilvánosságra hozatalkor. Mindenesetre amikor a kínai kormány lehetőséget kapott arra, hogy konzultációt folytasson ezekről a támogatásokról, alkalma lett volna arra is, hogy további érdemi információval szolgáljon, de ezt nem tette meg.
4. A vizsgált támogatási programok
(68)
A Bizottság kérdőíveket küldött a kínai kormánynak és a mintába felvett exportáló gyártóknak azzal a céllal, hogy információkat kérjen az alábbi programokról, amelyek állítólagosan a szolárüveg-ágazatnak nyújtott támogatásokkal jártak:
-
a szolárüveg-gyártás kedvezményes hitelezése:
-
állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankok és állami fejlesztési bankok (12) által nyújtott hitelkeretek és alacsony kamatozású kölcsönök,
-
exporthitel-támogatási programok,
-
exportgaranciák,
-
a zöld technológiák részére nyújtott állami finanszírozású biztosítás („Green express”),
-
offshore holdingtársaságokhoz biztosított hozzáférésből származó pénzügyi előnyök,
-
kölcsönöknek a kormány általi visszafizetése,
-
támogatási programok:
-
„Ismert Márkák” („Famous Brands”) és „Világszínvonalú Kínai Márkák” („China World Top Brands”) támogatások,
-
az iparágak külföldi terjeszkedéséhez nyújtott források Kuangtung tartományban,
-
az áruk és szolgáltatások megfelelő ellenszolgáltatásnál kisebb összeg fejében az állam által történő biztosítása:
-
antimon biztosítása,
-
villamos energia biztosítása,
-
földhasználati jogok biztosítása,
-
közvetlen adókkal kapcsolatos mentességi és adócsökkentési programok:
-
társaságiadó-mentesség vagy -kedvezmények a „két évig mentesség, három évig fele adó” program keretében,
-
társaságiadó-kedvezmények a külföldi tőkével működő vállalatoknak a földrajzi elhelyezkedésük alapján,
-
helyi szinten biztosított társaságiadó-mentesség és -kedvezmények „a külföldi tőkével működő termelő vállalatok” számára,
-
társaságiadó-kedvezmény kínai gyártású berendezéseket beszerző, külföldi tőkével működő vállalatok számára,
-
adójóváírás a külföldi tőkével működő vállalatoknál végzett K+F tevékenység után,
-
kedvezményes társasági adó az új és csúcstechnológiai ágazatokban tevékenykedő, külföldi tőkével működő vállalatok számára,
-
adókedvezmények a kijelölt projektekben részt vevő, csúcstechnológiát és új technológiát alkalmazó vállalatok számára,
-
az északkeleti régió vállalataira vonatkozó kedvezményes társaságiadó-politika,
-
Kuangtung tartomány adóprogramjai,
-
a minősítéssel rendelkező rezidens vállalkozások között fizetett osztalék adómentessége,
-
közvetett adókat és importvámokat érintő programok:
-
felhasznált importált berendezések héamentessége,
-
héa-visszatérítések kínai gyártású berendezés külföldi tőkével működő vállalat általi beszerzéséért,
-
héa- és vámmentességek a külkereskedelmi fejlesztési alap programjának keretében állóeszközök beszerzéséért,
-
egyéb támogatások és támogatási programok (ideértve a tartományi, városi, megyei és körzeti kormányzati hatóságok programjait is).
5. Kedvezményes hitelek, más finanszírozások, garanciák és biztosítások
5.1. Kedvezményes hitelek
a) Bevezetés
(69)
A Bizottság egy függeléket küldött a kínai kormánynak azzal, hogy juttassa el azt azon állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankokhoz, állami fejlesztési bankokhoz és azon magánkézben lévő pénzügyi szervezetekhez, amelyek a vizsgálati időszak alatt kölcsönt nyújtottak a mintában szereplő vállalatok részére. A kínai kormány arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy eleget tett ugyan a Bizottság kérésének, de egyetlen választ sem kapott. Következésképp a Bizottság - a fent leírtak szerint - tájékoztatta a kínai kormányt arról, hogy az együttműködés hiánya miatt a 28. cikket fogja alkalmazni és következtetéseit a rendelkezésre álló tényekre fogja alapozni.
b) Jogalap
(70)
Kínában a kedvezményes hitelezésről a következő jogszabályok rendelkeznek: A Kínai Népköztársaság törvénye a kereskedelmi bankokról (a továbbiakban: banktörvény), a hitelekre vonatkozó általános szabályok, amelyet a Kínai Központi Bank 1996. június 28-án hirdetett ki, valamint az Államtanács fentebb már hivatkozott 40. sz. határozata.
c) A vizsgálat megállapításai
(71)
A Kínával szembeni korábbi szubvencióellenes vizsgálatok megállapították, hogy a kínai bankrendszert az állami tulajdonban lévő bankok, illetve olyan bankok dominálják, amelyekben az állam az irányítás gyakorlásához szükséges részesedéssel rendelkezik. A bankok ezen mindkét kategóriája az „állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankok” közé tartozik. A Bizottság megállapította továbbá, hogy az állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankok kormányzati hatásköröket gyakorolnak. A Bizottság nem talált arra utaló jelet, hogy ez a helyzet megváltozott volna. A fotovoltaikus panelekről szóló rendelet - amely a témával foglalkozó legutóbbi vizsgálat - (161) preambulumbekezdésében megállapítottaknak megfelelően az állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankok öt legnagyobbika (Kínai Mezőgazdasági Bank, a Bank of China, a China Construction Bank, a Bank of Communications és az ICBC [Ipari és Kereskedelmi Bank]) a mérlegfőösszeg alapján a bankszektor több mint 50 %-át képviselik.
(72)
A rendelkezésre álló - a fotovoltaikus panelekről szóló rendeletben megállapított tényeket is magukban foglaló - tények felhasználása alapján továbbra is fennáll az a következtetés, hogy az állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankok az alaprendelet 2. cikkének b) pontja szerinti közjogi szervek, minként az részletesen kifejtésre került a fotovoltaikus panelekről szóló rendelet (158)-(168) preambulumbekezdésében.
(73)
A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány vitatta ezt a következtetést, azt állítván, hogy a Bizottság nem indokolta meg, miért tekinti az állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankokat közjogi szerveknek. A Bizottság elutasítja ezt az állítást, mivel a fotovoltaikus panelekről szóló rendelet (158)-(168) preambulmbekezdése megindokolja, hogy az állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankok miért minősülnek közjogi szerveknek, és a kínai kormány nem közölt olyan információkat, amelyek ellentmondanának a rendelkezésre álló legjobb tényeknek. Összefoglalva:
a)
az állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankok rendelkeznek a legnagyobb piaci részesedéssel és domináns szereplők a kínai piacon;
b)
a rendelkezésre álló tények alapján az állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankokat a tulajdonosi jogokon keresztül és kereskedelmi banki tevékenységük - például az általuk kínálható kamatokra vonatkozó korlátok - igazgatási ellenőrzése által a kormány irányítja;
c)
a banktörvény és egyéb törvények és rendeletek alapján a bankoknak a nemzetgazdaság igényeinek megfelelően kell hitelt nyújtaniuk, hiteltámogatást kell biztosítaniuk a támogatott projektek részére, és előnyben kell részesíteniük az új és csúcstechnológiai vállalkozásokat.
(74)
Az ezen preambulumbekezdésekben megfogalmazott következtetések frissek, hiszen azokat csak 2013 végén tették közzé, és közzétételükre a kínai kamatküszöböt érintően a 2013 júliusában bekövetkezett változások teljes körű ismeretében került sor.
(75)
Csakúgy mint a korábbi vizsgálatoknál, a Bizottság ezúttal is megpróbált utánajárni annak, milyen szerepet tölt be a kínai kormány és különösen a Kínai Központi Bank a pénzügyi piacokon és a bankszektorban a szolárüveg-iparág hitelezése tekintetében. Míg a kínai kormány és a Kínai Központi Bank együttműködése összességében kielégítő volt, a központi bank nem közölte a betéti és hitelkamatok szabályozásáról szóló körlevelének (YinFa [2004] 251) teljes szövegét, amely megállapítja a hitelekre és betétekre vonatkozó kamatküszöböket és kamatplafonokat. A kereskedelmi banki hitelezésre (mind az állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankok, mind a magánkézben lévő kereskedelmi bankok esetében) és az állami fejlesztési bankok által nyújtott hitelekre vonatkozóan a körlevél csak kamatküszöböt állapít meg. A kedvezményes hitelek, illetve azon hitelek esetében, amelyekre vonatkozóan a kínai kormány egyedi rendelkezéseket hozott, a körlevél úgy rendelkezik, hogy a kamatlábak felfelé nem ingadozhatnak. A pontos felső határok az adott hitelekre alkalmazandó egyedi rendeletekben kerültek meghatározására.
(76)
A Bizottság ellenőrző látogatása alkalmával a Kínai Központi Bank azt állította, hogy a dokumentum nem adható át, mivel az nyilvánosan nem elérhető a Bank weblapján. Egy internetes kereséssel azonban a körlevél és annak angol nyelvű fordítása megtalálható volt a kínai kormány által az ausztrál hatóságoknak néhány évvel korábban átadott dokumentumcsomag részeként (13). Mivel a Bizottság közvetlenül a kínai kormánytól nem kapta meg körlevél hivatalos másolatát, a Bizottság ezt a dokumentumot tekintette a szóban forgó körlevél valós és teljes másolatának.
(77)
A körlevélből látszik, hogy a Kínai Központi Bank befolyásolta a vizsgálati időszak alatt az állami tulajdonban lévő kínai kereskedelmi bankok által nyújtott kölcsönök kamatait. A kínai kormány érvelése szerint a Kínai Központi Bank 2013 júliusában eltörölte mind a kamatküszöböket, mind a kamatplafonokat a hitelkamatok tekintetében. A Bizottság ezt tudomásul vette, viszont mindez nem érinti az itt megállapított következtetést, mivel minderre már a vizsgálati időszakot követően került sor. Mindenesetre a vizsgálati időszakban a kamatlábakra érvényes küszöb nem az egyetlen érv, amely alapján a Bizottság álláspontja szerint az állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankok közjogi szervnek minősülnek. A fotovoltaikus panelekről szóló rendelet (158)-(168) preambulumbekezdésének következetései ettől függetlenül is érvényesek.
(78)
A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány számos észrevételt tett a „YinFa (2004) 251” körlevéllel összefüggésben anélkül, hogy megindokolta volna, hogy miért nem bocsátotta a Bizottság rendelkezésére a körlevél teljes szövegét, továbbá anélkül, hogy megerősítette volna, hogy az ausztrál hatóságoknak átadott és a Bizottság által megtalált szöveg pontos volt-e. Miként az a fotovoltaikus panelekkel kapcsolatos korábbi vizsgálat során is megállapítást nyert: a körlevél egyértelműen a Kínai Központi Bank által a bankoknak a hitelezésre vonatkozóan adott utasításokat tartalmaz. A korábbi vizsgálatok során megállapítottakkal összhangban elmondható, hogy e körlevél tartalma fontos a kínai kormány és a Kínai Központi Bank által a bankok által folytatott hitelezési tevékenység irányításában betöltött szerep megértése szempontjából.
(79)
A Bizottság következtetése változatlan a fotovoltaikus panelekről szóló rendeletben előzőleg megállapítotthoz képest, nevezetesen mindenekelőtt az, hogy a banktörvény 34. cikke értelmében a kínai bankoknak a hitelezési tevékenységüket a nemzetgazdaság igényeinek megfelelően kell folytatniuk. A nemzetgazdaság igényei a 12. ötéves tervben kerültek meghatározásra.
(80)
A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány vitatta a Bizottságnak a banktörvény 34. cikkére vonatkozó értelmezését, azt állítván, hogy „ez a mondat nem egyértelmű és nem tartalmaz kifejezett iránymutatást arra vonatkozóan, hogy a bankoknak egy bizonyos módon kellene eljárniuk. A nemzetgazdaság igényeit egyetlen dokumentum sem taglalja, se a 12. ötéves terv, se bármely más rendelet vagy határozat”.
(81)
Ez eltér a kínai kormány által a fotovoltaikus panelekkel kapcsolatos vizsgálat kapcsán a 34. cikk értelmezésére vonatkozóan tett állítástól, mely szerint a 34. cikk „semleges”. A Bizottság nem ért egyet a kínai kormány értékelésével. A Bizottság úgy véli, és a kínai kormány sem támasztott alá ettől eltérő következtetést, hogy a 12. ötéves terv tartalmazza a nemzetgazdaságra vonatkozó szakpolitikákat és a fotovoltaikus iparágra vonatkozó egyedi tervet, a pénzügyi szervezetek pedig ösztönözve vannak arra, hogy olyan támogatott iparágakat hitelezzenek, mint a szolárüveg-gyártás.
(82)
A kínai kormány felhívta a Bizottság figyelmét a banktörvény más cikkeire, nevezetesen a 4., 5. és 7. cikkére, amelyek azt hivatottak biztosítani, hogy a hiteleket befolyásmentesen, hitelbírálat alapján nyújtsák. A Bizottság elismeri ezen cikkek létezését, de emlékezetni kíván rá, hogy a kínai kormány, a bankok és a mintába felvett érintett vállalatok nem tudták igazolni azt, hogy befolyásmentesen és hitelbírált alapján nyújtott hitelekről lett volna szó - lévén a szolárüveg-ágazatnak kedvezményes hiteleket nyújtottak -, hiszen az erre irányuló kérések ellenére se mutattak be bizonyítékként olyan hitelmegállapodást vagy kockázatértékelést, ideértve a hitelminősítésket is, amely az exportáló gyártóknak nyújtott hitelekhez kapcsolódott volna, és ilyen bizonyítékot a Bizottság sem talált.
(83)
Másrészről a 40. sz. és a 9. sz. - törvényerejű - határozatok alapján a bankoknak hiteltámogatást kell nyújtaniuk a támogatott ágazatok részére. A kereskedelmi minisztérium vizsgálata során a kínai kormány megerősítette, hogy a szolárüveg-gyártás a támogatott iparágak közé tartozik. Ez összhangban van az ipari szerkezetátalakításra vonatkozóan 2011-ben kiadott iránymutatásokkal, amelyet a kínai kormány a kérdőívre adott válaszai kapcsán rendelkezésre bocsátott, és amely a szolárüveg-gyártást a támogatott kategóriába sorolja.
(84)
A 40. sz. határozat kötelező utasítások formájában iránymutatásként szolgál valamennyi pénzügyi intézmény számára a támogatott ágazatok előmozdítására és támogatására vonatkozóan, és a szolárüveg-iparág ilyen támogatott ágazatnak minősül.
(85)
A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány vitatta a Bizottságnak a 40. sz. határozat és az ahhoz kapcsolódó rendeletek, valamint a 9. sz. határozat hatására vonatkozó értékelését. A Bizottság ismételten megerősíti mind a 40. sz. határozatra, mind az ahhoz kapcsolódó rendeletekre vonatkozó értékelését, mely szerint ezek meghatározzák a nemzetgazdaság igényeit. E dokumentumok kormányzati stratégiát és a pénzügyi szektorra vonatkozó stratégiát állapítanak meg, és rendelkeznek különösen a támogatott ágazatok, köztük a szolárüveg-gyártás pénzügyi intézmények általi közvetlen hitelezéséről.
(86)
A Bizottság felkérte a kínai kormányt, hogy pontosítsa az államtanácsi határozatok, így például a 40. sz. határozat jogi státusát. Válaszukban mindössze annyit közöltek, hogy az Államtanács által kiadott rendeletről van szó, amely nem része a kínai jognak. Ezen érvelésüket azonban bizonyítékokkal nem támasztották alá. A kínai kormány által képviselt álláspont ellentmond a nyilvánosan elérhető információknak, amelyek szerint az Államtanács a legmagasabb szintű közigazgatási hatóság, amely közigazgatási szabályalkotási hatáskörrel rendelkezik. Az említett források szerint az Államtanács határozatai jogilag kötelező erejű szabályok (14). Következésképp a rendelkezésre álló tények alapján a Bizottság álláspontja az, hogy a 40. sz. határozat és a hozzá kapcsolódó végrehajtási határozatok, például a 9. sz. határozat, közigazgatási rendeletek, és mint ilyenek részei a kínai jognak.
(87)
A Bizottság ezért megerősíti a fotovoltaikus panelekről szóló rendelet (191) preambulumbekezdésében közölt elemzést, amely arra a következtetésre jut, hogy a 40. sz. határozat és a 9. sz. határozat az egyéb közjogi szervek és gazdasági szereplők számára jogilag kötelező rendelkezések.
(88)
A Bizottság azt is elemezte, hogy a kínai kormány az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának iv. alpontja értelmében megbízza-e és/vagy utasítja-e a magántulajdonban lévő kínai kereskedelmi bankokat arra, hogy kedvezményes hitelt nyújtsanak a szolárüveg-gyártók számára.
(89)
A banktörvény 34. cikke a magántulajdonban lévő kínai bankokra is vonatkozik. A kínai kormány és az érdekelt felek semmilyen bizonyítékot nem közöltek a fotovoltaikus panelekről szóló rendelet (174) preambulumbekezdésében a jogi státusszal kapcsolatban levont következetésére vonatkozóan, következésképp továbbra is érvényben marad az a megállapítás, hogy a kínai kormány ezeket a bankokat ugyanúgy utasítja, mint az állami tulajdonban lévő bankokat. A banktörvény 34. cikke értelmében a bankok arra kaptak utasítást hogy „a hitelezési tevékenységüket a nemzetgazdaság és a társadalmi fejlődés igényeinek megfelelően, illetve az állami iparpolitika iránymutatásai alapján végezzék” (15). Fentiekre való tekintettel, a fotovoltaikus panelekről szóló rendelet (188) preambulumbekezdésében megállapítottaknak megfelelően kijelenthető, hogy a hitelezési stratégiát mind az állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankok, mind a magántulajdonban lévő bankok esetében a kínai kormány határozza meg.
(90)
A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány vitatta azt a következtetést, mely szerint magántulajdonban lévő kínai bankoknak adnának megbízást vagy utasítanák azokat, és kifogásolták különösen a Bizottság által a banktörvény 34. cikkének tulajdonított jelentőséget, azt állítván, hogy „a »nemzetgazdasági igény« fogalma értelmezés kérdése és a rendelkezést vizsgáló személy/szerv kilététől függően magától értetődően változik”.
(91)
Meg kell jegyezni, hogy miközben a kínai kormány nem ért egyet a Bizottság értelmezésével, nem közölte saját értelmezését saját törvényére vonatkozóan.
(92)
Mindazonáltal a Bizottságnak elegendő csupán a korábbi vizsgálatok megállapításaira és az erre az esetre vonatkozóan rendelkezésre álló tényekre hivatkoznia, hogy megerősítse a következtetést, amely szerint a nemzetgazdaság igényei kifejezésre jutnak a kínai kormány által kiadott tervekben és rendeletekben, és a banktörvény 34. cikke értelmében a bankoknak a nemzetgazdaságra vonatkozó ezen szempontokkal összhangban kell hitelezési tevékenységüket folytatniuk, ami magában foglalja a szolárüveg-gyártás támogatását is.
(93)
Érvényben marad tehát a megállapítás, amely szerint a kínai kormány megbízást és utasítást ad a magántulajdonban lévő bankok számára a támogatott ágazatoknak a banktörvény 34. cikkével összhangban történő hitelezésére.
(94)
A Bizottság tehát azt a következtetést vonja le, hogy az állami tulajdonban lévő kínai kereskedelmi bankok által nyújtott hitelek esetében a kormányzat a szolárüveg gyártóit - az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja szerint - közvetlen transzfer formájában pénzügyi támogatásban részesíti.
(95)
Ugyanez a bizonyíték igazolja azt is, hogy az állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankokat (valamint a magántulajdonban lévő bankokat) a kormányzat bízza meg, illetve utasítja, következésképpen ez azt jelenti, hogy az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának iv. alpontja szerinti pénzügyi támogatás esete áll fenn.
(96)
Az egyediség tekintetében a Bizottság fel kívánja hívni rá a figyelmet, hogy a kínai kormány korlátozott számú gazdasági ágazat felé irányít kedvezményes hitelezést, és a szolárüveg-ágazat, mint a fotovoltaikus iparág része, ezen ágazatok között szerepel, miként az részletesen is kifejtésre kerül a fotovoltaikus panelekről szóló rendelet (172) preambulumbekezdésében. A szolárüveg-ágazatot a kínai kormány a kulcsfontosságú iparágak közé sorolta a 12. ötéves tervben. A 40. sz. határozat értelmében a kínai kormány tevékenyen támogatni fogja az új energiaforrásokra épülő iparágakat és elősegíti a napenergia fejlesztését. A pénzügyi intézmények mindegyikét arra utasították, hogy kizárólag a támogatott projekteknek nyújtsanak hiteltámogatást, és a szolárüveg-projektek is ehhez a kategóriához tartoznak. Az említett határozat egyúttal ígéretet fogalmaz meg „a támogatott projektekkel kapcsolatos más kedvezményes politikák” megvalósítására is.
(97)
A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány vitatta az egyediségre vonatkozó megállapítást és különösen a Bizottságnak a 12. ötéves tervre vonatkozó értelmezését azt állítván, hogy az „jogi erővel nem bír, mivel nem kötelező erejű dokumentum”. A Bizottság nem ért egyet ezzel a kijelentéssel, és emlékeztetni kíván arra, hogy a kínai kormány ugyanezeket az érveket adta elő korábbi vizsgálatok során is, ahol ezeket ugyancsak nem fogadták el. A 12. ötéves tervben megfogalmazottak szerint: „ezt a tervet az Országos Népi Kongresszus megvitatta és elfogadta, és a terv joghatással bír.”
(98)
A Bizottság így arra a következtetésre jutott, hogy a kedvezményes hitelek formájában nyújtott támogatás nem általánosan elérhető, következésképp az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja alapján egyedi támogatásnak minősül.
(99)
A hitelfelvevő olyan mértékben jut gazdasági előnyhöz, amennyivel kedvezőbb feltételek mellett veheti fel az állami hiteleket vagy a kormány által megbízott vagy utasított magánfelek hiteleit, mint a piacon ténylegesen megszerezhető kereskedelmi hitelt.
(100)
A korábbi vizsgálatokhoz hasonlóan a Bizottság ezúttal is megpróbálta ellenőrizni a vizsgálati időszakban a mintába felvett vállalatoknak hitelt nyújtó bankok által elvégzett hitelkockázat-értékeléseket. A hitelminősítésükre vonatkozóan a vállalatok semmilyen bizonyítékkal nem szolgáltak, a bankok pedig nem működtek együtt a vizsgálat során. Ilyen formán a Bizottság semmilyen bizonyítékot nem talált arra vonatkozóan, hogy a szolárüveg-gyártó vállalatoknak kockázatértékelés alapján nyújtottak volna hitelt, és hogy a kamatlábat ilyen kockázatértékelés alapján állapították volna meg.
(101)
Mivel a kínai kormány, az exportáló gyártók és bankok semmilyen információval nem szolgáltak, a Bizottság a rendelkezésre álló tények alapján állapította meg, hogy a Kínában folytatott kedvezményes hitelezés valóban előnyhöz juttatta-e a mintába felvett exportáló gyártókat, amelyek a kínai bankoktól jutottak hitelekhez.
(102)
A Bizottság - csakúgy mint a fotovoltaikus panelekkel kapcsolatos vizsgálat során - a kínai jüanban (CNY) folyósított hitelekre vonatkozóan a Kínai Központi Bank által hivatalosan közétett kamatlábakból indult ki. A vizsgálati időszakban az átlagos kamatláb 6,26 % volt.
(103)
A Bizottság ezt követően kiigazította a Kínai Központi Bank által megadott kamatlábat az érintett vállalatok hitelkockázatának figyelembevétele céljából. Ugyanakkor a szóban forgó vállalatok nem közöltek semmilyen független hitelminősítéssel vagy hasonló információval kapcsolatos adatot, amely alapján a Bizottság kiszámíthatta volna a vállalatok hitelminősítését. Mindazonáltal korábbi vizsgálatok kapcsán a Bizottság már megállapította, hogy a kínai vállaltok hitelminősítését torzítják a kormányzati támogatások, így semmi nem utal arra, hogy létezne a hitelek felvevőire vonatkozó megalapozott kockázatértékelés. A Bizottság ezért ugyanazt a módszertant követette, mint a fotovoltaikus panelekkel kapcsolatos vizsgálat során és az érintett vállalatok mindegyikét - a Bloomberg hitelminősítő intézet meghatározása szerinti - „BB” befektetésre nem ajánlott kategóriájúnak tekintette.
(104)
Ezt követően a BB minősítéssel rendelkező vállalatok kötvényeinek az AAA minősítésű vállalatok (Kína államkötvényeinek minősítés is ez) kötvényeihez viszonyított - a Bloomberg nyilvántartásai szerinti - felárát a Bizottság hozzáadta a Kínai Központi Bank által a vizsgálati időszakban nyújtott hitelek átlagkamatához. E számítás eredményeként a mintába felvett vállalatoknak kínai jüanban nyújtott hitelek vizsgálati időszaki referencia-kamatlába 10,37 %-nak adódott.
(105)
A fenti referencia-kamatláb és az érintett vállalatoknak a vizsgálati időszakban nyújtott hitelek után ténylegesen felszámított kamatláb összehasonítása révén a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a szolárüveg-ágazat a piacinál kedvezőbb feltételek mellett kap hitelt.
(106)
A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány vitatta a Bizottságnak a referencia-kamatlábbal kapcsolatos választását, valamint a referencia-kamatláb és a ténylegesen fizetett kamatok összehasonlításából a Bizottság által levont következtetéseket.
(107)
A referencia-kamatláb és a ténylegesen fizetett kamatok összehasonlítása egyértelműen jelzi, hogy a mintában szereplő exportáló gyártók, amelyek kínai bankoktól kínai jüanban vettek fel hiteleket, a rendes kereskedelmi feltételekhez viszonyítva kisebb kamatot fizettek, mint amit az ilyen pénzügyi helyzetben lévő vállalatoknak egyébként kellene.
(108)
Másrészről a Bizottság tudott arról, hogy a Kínai Központi Bank 2013 júliusában megszüntette a kamatküszöböt, és ezt a Bizottság meg is említette a nyilvánosságra hozatalkor kiadott tájékoztatóban. Mindez azonban nem változtat azon a következtetésen, hogy a kínai kormány beavatkozik a kínai bankok hitelezési tevékenységébe és különösen a 40. sz. határozaton és a hozzá kapcsolódó rendeleteken, illetve a banktörvény 34. cikkén keresztül teszi ezt.
(109)
Harmadrészt a Bizottság kizárólag a kínai jüanban folyósított hitelek tekintetében számította ki a referencia-kamatlábat, mivel a mintában szereplő exportáló gyártók euróban vagy amerikai dollárban nem vettek fel hiteleket a kínai bankoktól.
(110)
Végezetül a kínai kormány további információkat kért arról, hogy a Bizottság miért indult ki abból, hogy a mintában szereplő exportáló gyártók BB hitelminősítésűek lennének. A Bizottság azért választotta a BB hitelbesorolást, mert - az érintett bankok együttműködésének hiánya miatt - semmilyen bizonyítékot nem kapott arra vonatkozóan, hogy a mintában szereplő exportáló gyártók bármelyike tekintetében is kiszámították volna annak hitelminősítését. A BB hitelbesorolás nem tekinthető kedvezőtlen következtetésnek, sőt, valójában éppen kedvező a mintában szereplő érintett vállalatokra nézve, hiszen a pénzügyi piacokon a befektetésre nem ajánlott kategóriában ez a legjobb besorolás.
(111)
A 28. cikk értelmében a Bizottságnak a rendelkezésre álló legjobb tényadatokat kellett felhasználnia, ezeket pedig a fotovoltaikus panelekről szóló rendelet következtetéseiből vette át, és az ottani mintában szereplő vállalatok esetében BB hitelminősítést alkalmaztak. Ez ésszerű megoldásnak tűnt ebben az esetben is, hiszen a nyilvánosságra hozatalt követően a Bizottság semmilyen bizonyítékot nem kapott arra vonatkozóan, hogy a mintában szereplő vállalatok az érintett bankoktól más hitelminősítést kaptak volna.
d) Következtetés
(112)
A vizsgálat megállapításai alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a kínai szolárüveg-ágazat a vizsgálati időszakban mind az állami, mind a magántulajdonban lévő bankok részéről kedvezményes hitelekben részesült. A szolárüveg-ágazatnak nyújtott finanszírozás az alaprendelet értelmében támogatásnak minősül, mivel:
a)
az alaprendelt 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja értelmében vett pénzügyi támogatás kormányzat általi nyújtása történik;
b)
az alaprendelt 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának iv. alpontja értemében a kormányzat megbízást vagy utasítást ad; és
c)
ezáltal az alaprendelt 3. cikkének (2) bekezdése szerint gazdasági előny átruházása valósul meg.
(113)
Az exportáló gyártók számára biztosított pénzügyi támogatásra és gazdasági előnyre, illetve az egyedi jellegre tekintettel ezt a támogatást kiegyenlíthetőnek kell tekinteni.
(114)
A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány kifogást emelt az ellen, hogy a Bizottság korábbi vizsgálatok megállapításait használta fel a jelen esetben vizsgált támogatásra vonatkozó következtetések levonásához, és többek között azt állította, hogy a Bizottság túlzott mértékben támaszkodik a fotovoltaikus panelekről szóló rendelet megállapításaira.
(115)
A Bizottság elutasítja ezt az állítást. Miként az fentebb is szerepel, a kínai bankok együttműködésének hiánya miatt a Bizottság kénytelen volt a 28. cikk rendelkezései alapján eljárni és a rendelkezésre álló legjobb tényadatokat felhasználni. A fotovoltaikus panelekkel kapcsolatos vizsgálat volt a legutóbbi, és ez tartalmazza a kínai támogatási gyakorlatokkal kapcsolatos legfrissebb megállapításokat. A fotovoltaikus panelek a szolárüveggel nem azonos termékek, de mindkét termék ugyanazon új energetikai ágazathoz tartozik és ugyanazon kormányzati tervezési dokumentumok vonatkoznak rájuk. Egyéb információk hiányában helyénvaló tehát a fotovoltaikus panelekre vonatkozó vizsgálat megállapításait, mint „rendelkezésre álló legjobb tényeket” felhasználni. A kínai kormány azt állította továbbá, hogy jelentős változások történtek a fotovoltaikus panelekkel kapcsolatos vizsgálat és ezen vizsgálat között eltelt idő alatt, többek között 2013 júliusában a Kínai Központi Bank megszüntette a kamatküszöböt. Ezt az állítás a Bizottság elutasította, mivel a fotovoltaikus panelekkel kapcsolatos vizsgálat következtetései arra a vizsgálati időszakra vonatkoznak, mint ahogy ennek a vizsgálatnak is megvan a saját vizsgálati időszaka. A kamatküszöb megszüntetésére mindkét esetben a vizsgálati időszakok végét követően került sor, így az nincs hatással a 28. cikk alkalmazására és a fotovoltaikus panelekre vonatkozó vizsgálat megállapításainak - mint rendelkezésre álló legjobb tényadatoknak - a felhasználására.
(116)
Egyetlen kivétellel a mintában szereplő vállalatok mindegyike kapott hitelt mind állami tulajdonban lévő kereskedelmi banktól, mind magántulajdonban lévő kereskedelmi banktól. A vállalatok egyike kizárólag offshore anyavállalatán keresztül jutott finanszírozásához, és kínai bankoktól nem vett fel hitelt.
(117)
A nyilvánosságra hozatalt követően a mintában szereplő vállalatok egyike vitatta a Bizottság következtetését, és azt állította, hogy a Bizottság nem kérte fel őket, hogy mutassák be független hitelminősítésüket. A Bizottság ugyanakkor felkérte a vállalatot, hogy bocsássa rendelkezésre a kapott hiteleivel kapcsolatos összes információt, de a vállalat nem közölte független hitelminősítését. Amennyiben a vállalatnak rendelkezésére állt ezen információ, akkor a panaszban megfogalmazott állítások és a kérdőívben kért információk alapján a vállalatnak közölnie kellett volna azt. Tekintettel továbbá különösen a nyilvánosságra hozatalkor kiadott tájékoztatóban közölt információkra, amennyiben a vállalat rendelkezett független hitelminősítéssel, azt azonnal rendelkezésre kellett volna bocsátania. Ezt az érvelést ezért a Bizottság elutasította.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(118)
Az alaprendelet 6. cikkének b) pontja értelmében a kedvezményes kölcsönökkel járó gazdasági előnyt a hitelt felvevő cég által fizetett kamatok és a cég által a piacon ténylegesen megszerezhető összehasonlítható kereskedelmi hitel esetében fizetendő összeg közötti különbözetként kell meghatározni. Miként az fentebb is szerepel, megalapozott kockázatértékelés hiányában a Bizottság az üzleti alapon nyújtott hasonló hitelekre érvényes piaci referencia-kamatlábat határozott meg.
(119)
A vizsgálati időszakra vonatkozó gazdasági előnyt a vizsgálati időszak alatt ténylegesen fizetett kamat és azon kamat közötti különbözetként határozták meg, amelyet a referencia-kamatláb alkalmazása esetén kellett volna fizetni.
(120)
A mintába felvett exportáló gyártókra vonatkozó, a fenti módszertan szerint kiszámított támogatáskülönbözetek az alábbiak:
Kedvezményes hitelek
A vállalat neve
Támogatás-különbözet
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
6,2 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd Shanghai Flat Glass Co., Ltd
2,5 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
4,8 %
5.2. Egyéb kedvezményes hitelezési programok
(121)
A vizsgálati időszak alatt a mintában szereplő exportáló gyártók nem részesültek előnyben exporthiteltámogatási programok, hitelkeretek, exportgaranciák, a „Green Express” program keretében vagy offshore holdingtársaságokhoz való hozzáférésen keresztül juttatott előnyökben.
6. Támogatási programok
(122)
A vizsgálati időszak alatt a mintában szereplő vállalatok nem részesültek előnyben az „Ismert Márkák” vagy a „Világszínvonalú Kínai Márkák” programból.
6.1. Egyedi támogatási programok és támogatások
a) Bevezetés
(123)
A mintába felvett vállalatok különböző szintű kormányzati hatóságoktól jelentős összegű egyszeri támogatásokat kaptak, aminek eredményeként a vizsgálati időszakban előnyhöz jutottak. Ezekre az érintett vállalatok ellenőrzésekor derült fény, és az erre vonatkozó kérés ellenére sem szerepeltek az érintett vállalatok kérdőívre adott válaszaiban, sem pedig a kínai kormány által a kérdőívre adott válaszok között. A panaszban megfogalmazott vélelem szerint a szolárüveg-gyártók ezeket az egyszeri támogatásokat tartományi és helyi szintű kormányzati szervektől kapták, továbbá ezek előnyt juttattak az érintetteknek, mivel a pénzeket kellő körültekintés nélkül nyújtották (16). Az eljárás megindításáról szóló értesítés azt is tartalmazza, hogy a „támogatási programok” a szolárüveg-ágazat támogatására használt támogatási gyakorlat.
b) Jogalap
(124)
A szóban forgó támogatásokat országos, tartományi, városi, megyei vagy körzeti kormányzati hatóságok nyújtották a vállalatok részére, és mindegyik egyedinek tűnt az érintett vállalatok vagy a vállalat földrajzi elhelyezkedése vagy az ágazat típusa szempontjából. Általában nem adták meg pontosan, hogy melyik jogszabály alapján történt a támogatások nyújtása - feltéve, hogy volt egyáltalán ilyen jogszabály -, ugyanakkor a Bizottság gyakran - de nem minden esetben - megkapta a kormányzati hatóság által a támogatás odaítélésére vonatkozóan kiadott dokumentum másolatát.
c) A vizsgálat megállapításai
(125)
A mintába felvett vállalatok egyike a vizsgálati időszak alatt az elhelyezkedése szerinti gazdasági fejlesztési övezettől kapott támogatást. Ezeket a támogatásokat a gazdasági fejlesztési övezet a vállalat által a helyi adóhatóságoknak fizetett bármely adó 20 %-aként számította ki, és többek között a társasági adóra, a földhasználati adóra és az osztalékadóra vonatkozott.
(126)
Egy, a mintában szereplő másik vállalat a vizsgálati időszakban a helyi kormányzattól kapott nagy összegű támogatást a vállalatnak a villamosenergia-hálózathoz való kapcsolódása után felszámított díjak fedezésére, amelyeket egyébként a vállalatnak kellett volna fizetnie. Ezt a támogatást a vállalat „a régióban letelepedett nagyvállalatok támogatása” címén kapta.
(127)
Egy, a mintába felvett másik vállalat 25 millió CNY közvetlen támogatást kapott a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottságnak az ipari szerkezetátalakítást szolgáló alapjából a csúcstechnológiájú szolárüveg-gyártás támogatása céljából. A közvetlen állami támogatást 2006-ban nyújtották, és a vállalat a támogatás 10-10 %-át a következő 10 évre elosztva használja fel. Következésképp a vizsgálati időszakra vonatkozóan 2,5 millió CNY összegű támogatást vettek figyelembe.
(128)
Ugyanez a vállalat a 2012-es nyilvántartásaiban a helyi adóhatóságtól és más helyi kormányzati szervezetektől kapott támogatásokat is szerepeltetett. A vállalat azt állította, hogy a szóban forgó támogatások valójában nem közvetlen támogatások voltak az említett szervezetektől, hanem a vállalat által korábban a kormányzatnak befizetett összegek megtérítése. Mivel a Bizottság erre vonatkozóan nem kapott kielégítő bizonyítékot, nem tudja elfogadni ezt a magyarázatot.
(129)
Egy, a mintában szereplő másik vállalat a helyi kormányzattól a vizsgálati időszak kezdete előtt kapott 15 millió CNY összegű közvetlen támogatást, amelyet a vállalat a következő 10 évben 10 %-os részletekre felosztva használ fel. A támogatást a vállalat (a szolárüveg-iparágat is magában foglaló) fotovoltaikus ágazat fejlesztése, a fejlett gyártókapacitásnak a helyi ipari övezetben történő gyorsított ütemű kiépítése, továbbá nagyprojektek zökkenőmentes megvalósítása céljából kapta.
(130)
Ugyanez a vállalat a vizsgálati időszak előtt számos más olyan támogatást is kapott, amelyek egy részét a vizsgálati időszakra különítette el. A vállalat ugyanakkor nem közölt ezen támogatások jellegére vonatkozó részleteket, és erre vonatkozó információk hiányában a Bizottság következtetéseit a rendelkezésre álló tényekre alapozta. Egyéb rendelkezésre álló tények hiányában a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a vállalatnak juttatott egyedi támogatásokról van szó, és a támogatásnak a vizsgálati időszakra jutó részét gazdasági előnynek kell tekinteni.
d) Következtetés
(131)
A kínai kormány felkérést kapott arra, hogy szolgáltasson további információkat, illetve folytasson konzultációt ezekről a támogatásokról, de a kínai kormány elzárkózott ettől. A mintában felvett vállalatok részére nyújtott ezen támogatásokra vonatkozóan összegyűjtött bizonyítékok alapján, és egyéb információk hiányában a Bizottság ezeket a támogatásokat az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése szerinti támogatásnak találta, mivel a kínai kormány által az érintett termék gyártói számára transzfer formájában támogatást nyújtott, ami által gazdasági előny átruházása valósult meg.
(132)
Ezek a támogatások az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja és 4. cikkének (3) bekezdése értelmében egyedinek is minősülnek, mivel úgy tűnik, hogy bizonyos vállalatokra vagy meghatározott régiókban végrehajtott meghatározott projektekre korlátozódnak, és a mintába felvett vállalatok egyszeri igényeinek kielégítése céljából nyújtották ezeket. Ezek a támogatások nem felelnek meg az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének b) pontjában az egyediség kizárására vonatkozóan meghatározott követelményeknek, mivel a jogosultsági feltételek és a vállalatokra alkalmazott tényleges kiválasztási kritériumok nem átláthatóak, nem objektívek és nem érvényesülnek automatikusan. Továbbá nincs bizonyíték arra vonatkozóan, hogy a nyújtott támogatások egy átfogó támogatási programhoz tartoznának.
(133)
A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány kifogást emelt a Bizottságnak e támogatások vizsgálatára vonatkozó hatáskörével és a Bizottság rendelkezésére álló részleges információk elemzésével kapcsolatban. Ugyanakkor a Bizottság alaposan megvizsgálta az érintett vállalatok által rendelkezésére bocsátott, üzleti titoknak minősülő információkat, és amennyiben bizonyítást nyert, hogy előny átruházása történt és a támogatás egyedi jelleget öltött, a támogatást kiegyenlítették.
(134)
A vállalatok minden esetben közölték a támogatás összegére vonatkozó információkat, valamint azt, hogy kitől kapták a támogatást, jóllehet bizonyos esetekben a vállalatok nem tudták dokumentumokkal igazolni, hogy a támogató milyen jogszabály alapján nyújtotta a támogatást. Az érintett vállatok ezt a bevételt többnyire a „támogatási bevétel” soron könyvelték le a nyilvántartásaikban, és ezeket a nyilvántartásokat külön elkülönített könyvvizsgálatnak vetették alá. Ez arra utaló pozitív bizonyítékként került figyelembevételre, hogy kiegyenlíthető előnyt nyújtó támogatás valósult meg.
(135)
A mintába felvett vállalatok egyike ugyanezen okból kifolyólag vitatta a Bizottságnak a vállalatspecifikus támogatások vizsgálatával és kiegyenlítésével kapcsolatos hatáskörét. A fentiekkel azonos okoknál fogva a Bizottság elutasítja az érvelésüket és ismételten megfogalmazza álláspontját, mely szerint rendelkezik a szóban forgó támogatások vizsgálatához szükséges hatáskörrel és indokolt esetben kiegyenlítheti azokat.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(136)
Az alábbi táblázat a fenti támogatások által juttatott előny kiszámítását mutatja: az előny a vizsgálati időszak alatt kapott vagy - amennyiben az érintett vállalat több évre elosztva írta le a támogatást - a vizsgálati időszakra könyvelt összegnek felel meg.
Egyéb támogatási programok
A vállalat neve
Támogatás- különbözet
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
1,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
2,9 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd Shanghai Flat Glass Co., Ltd
1,1 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
3,0 %
7. Közvetlen adókkal kapcsolatos mentességi és adócsökkentési programok
7.1. A „két évig adómentesség, három évig fele adó” program a külföldi tőkével működő vállalatok számára
a) Bevezetés
(137)
A „két évig adómentesség, három évig fele adó” program alapján a külföldi tőkével működő vállalatoknak az első két évben nem kell, a következő három évben pedig 25 %-os helyett csak 12,5 %-os társasági adót kell fizetniük.
b) Jogalap
(138)
E program jogalapja a Kínai Népköztársaság a külföldi tőkével működő vállalatok és külföldi vállalatok társasági adójáról szóló törvényének 8. cikke és a Kínai Népköztársaság a külföldi tőkével működő vállalatok és a külföldi vállalatok társasági adójáról szóló törvénye végrehajtási szabályainak 72. cikke. A kínai kormány álláspontja szerint a szóban forgó program a vállalatok társasági adójáról szóló 2008. évi törvény 57. cikke alapján - 2012-ig tartó átmeneti időszakkal - megszűnt. A törvény ily módon egyértelművé teszi, hogy e támogatási program a 2012-es adóévben előnyt biztosít.
c) A vizsgálat megállapításai
(139)
A „két évig adómentesség, három évig fele adó” program előnyhöz juttatta a vállatokat a 2012-es pénzügyi év folyamán, amelyet követően - a kínai kormány szerint - a támogatási programot visszavonták.
(140)
A mintába felvett vállalatok egyike egy külföldi tulajdonban lévő vállalkozás, amely a vizsgálati időszak alatt igénybe vette ezt az adózási programot. A szóban forgó vállalat a teljes 25 %-os adómérték helyett 12,5 %-os adókulccsal adózott, ami szerepelt a vállalat 2012. évi adóbevallásában és éves beszámolójában is.
(141)
A Bizottság nyilvánosságra hozta ezeket a megállapításokat az érdekelt felek előtt, és erre vonatkozóan olyan észrevételeket kapott a kínai kormánytól, amelyek szerint az átmeneti rendelkezésekre vonatkozó közlemény (17) értelmében a szóban forgó program keretében nyújtott összes előny kivezetésre kerül 2012-ben. A kínai kormány kijelentette, hogy így amennyiben kiegyenlítő vámokat vetnének ki, nem lehet vámot kivetni az ezen támogatási program keretében a vizsgálati időszakban egyetlen mintába vett vállalat részére juttatott előny tekintetében. Ezt az érvet a Bizottság elfogadta, mivel a mintában szereplő ezen vállalatra vonatkozóan, az eset egyedi körülményei között a Bizottság nem rendelkezik az előny folytatólagosságára utaló bizonyítékkal.
d) Következtetés
(142)
Jóllehet a „két évig adómentesség, három évig fele adó” program a korábbi rendeletekben kiegyenlítésére került, a mintában szereplő ezen vállalat tekintetében a Bizottság nem fog vámot kivetni a vizsgálati időszakra vonatkozóan megállapított előny kiegyenlítése érdekében, mivel a Bizottságnak nincs bizonyítéka arra, hogy a mintában szereplő ezen vállalat tekintetében a támogatási program vagy annak bármilyen változata hatályban lenne a vámok kivetésének napján.
7.2. Csúcstechnológiát és új technológiát alkalmazó vállalkozások
a) Bevezetés
(143)
Ez a program lehetővé teszi a vállalatoknak, amelyek igazolni tudják, hogy megfelelnek bizonyos kritériumoknak, amelyek alapján „Új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozásnak” minősülnek, hogy 15 %-os társasági adót fizessenek, a rendes 25 %-os adómérték helyett.
b) Jogalap
(144)
A program jogalapját a társasági adóról szóló 2008. évi törvény 28. cikkének (2) bekezdése mellett a „csúcstechnológiát és új technológiát alkalmazó vállalkozások meghatározására vonatkozó közigazgatási intézkedések” (Guo Ke Fa Huo [2008] 172. sz.), továbbá a vállalatok társasági adójáról szóló törvény végrehajtási szabályairól szóló rendelet 93. cikke és a Központi Adóigazgatóság új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozások társaságiadó-fizetésével kapcsolatos kérdésekre vonatkozó közleménye (Guo Shui Han, 2008. évi 985. sz.) képezik.
c) A vizsgálat megállapításai
(145)
Ez a program a kínai kormány által elismerten új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozásnak minősülő vállalatokra alkalmazandó. Ahhoz, hogy jogosultak legyenek a program keretében nyújtott támogatásra, a vállalkozásoknak alapvető független szellemitulajdon-jogokkal kell rendelkezniük és eleget kell tenniük a következő - a jogalapban meghatározott és az alábbiakban összefoglalt - követelményeknek:
a)
termelésük az alapvető állami támogatásban részesülő csúcstechnológiai ágazatok termékeinek előállításához tartozik;
b)
a kutatásra és fejlesztésre fordított összes kiadásuk megfelel a teljes értékesítési bevétel 3-6 %-ának;
c)
az új és csúcstechnológiával készült termékekből származó bevételük legalább 60 %-át adja a teljes értékesítési bevételüknek;
d)
a kutatásban és fejlesztésben részt vevő személyzetük legalább 10 %-át adja az alkalmazottak összlétszámának;
e)
teljesülnek az új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozásokra vonatkozó, 2008. évi közigazgatási intézkedésekben meghatározott egyéb követelmények.
(146)
A mintában szereplő vállalatok egy részéről - de nem mindegyikről - megállapítást nyert, hogy a program kínálta lehetőséget igénybe véve 25 %-os társasági adó helyett csak 15 %-os adót fizettek. Ezek a vállalatok jelentkeztek az új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozásokat megkülönböztető minősítésért, és hivatalos értesítést kaptak arról, hogy megfelelnek a program követelményeinek, így társaságiadó-bevallásukat jogosultak ennek megfelelően kitölteni.
d) Következtetés
(147)
A fotovoltaikus panelekkel kapcsolatos korábbi vizsgálat (322)-(326) preambulumbekezdésében leírtakkal összhangban a Bizottság meglátása szerint ez a program az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és 3. cikke (2) bekezdése értelmében támogatásnak minősül, mivel bevétel elengedése formájában a kínai kormány pénzügyi hozzájárulást nyújt, amelynek révén az érintett vállalatok gazdasági előnyhöz jutnak. A támogatásban részesülő vállalatok részére nyújtott előny mértéke az adókedvezmény összegének felel meg.
(148)
Ez a támogatás az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontjában meghatározottak szerint egyedi, mivel az az új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozásnak minősülő, és a 2008. évi közigazgatási intézkedésekben foglalt valamennyi követelményt teljesítő vállalatokra korlátozódik. A mintában szereplő vállalatok mindegyike megkapta az erre vonatkozó tanúsítványt. A jogosultság nem automatikus és objektív kritériumokat se jogszabály útján, se a támogatást nyújtó hatóság által nem állapítottak meg.
(149)
A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány kifogással élt a Bizottság következtetéseivel kapcsolatban, fenntartva azon álláspontját, mely szerint a jogosultsági kritériumok objektívek és a Kínában található összes vállalatra egységesen alkalmazandók. A Bizottság nem ért egyet a kínai kormánynak a szóban forgó törvényekre és a végrehajtási intézkedésre vonatkozó értelmezésével, mivel e törvények és végrehajtási intézkedések alapján a program bizonyos ágazatokra és vállalatokra korlátozódik, amelyeket a kínai kormány olyan, a jelek szerint nem objektív és nem semleges feltételek alapján támogat, mint például, hogy a termelésük az „alapvető állami támogatásban részesülő csúcstechnológiai ágazatok” termékeinek előállításához tartozik-e.
(150)
A jogosultság ugyancsak nem automatikus, hanem az új és csúcstechnológiai vállalkozás minősítést igazoló tanúsítvány meglétének függvénye, amelyet az illetékes hatóság egyedi elbírálás alapján ad ki.
(151)
Következésképp a Bizottság ezt a támogatást kiegyenlíthetőnek tartja.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(152)
A Bizottság a kiegyenlíthető támogatás összegét a rendes körülmények között az érintett vállalatok által a vizsgálati időszakban fizetendő adó és a vizsgálati időszakban ténylegesen fizetett adó különbözeteként határozta meg.
Új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozások
A vállalat neve
Támogatás-különbözet
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd Shanghai Flat Glass Co., Ltd
0,4 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
1,8 %
7.3. Minősítéssel rendelkező rezidens vállalkozások között fizetett osztalék adómentessége
a) Bevezetés
(153)
A panaszban megfogalmazott vélelem szerint a szolárüveg exportáló gyártói egy közvetlen adózást érintő másik programból is támogatáshoz jutottak, nevezetesen a minősítéssel rendelkező rezidens vállalkozások között fizetett osztalék adómentessége formájában (18).Ez a közvetlen adókkal kapcsolatos adómentességek/adókedvezmények általános támogatási gyakorlatához tartozik az eljárás megindításáról szóló értesítésben kifejtettek szerint.
b) Jogalap
(154)
Az osztalékbevételek ezen adómentességének jogalapja a társaságiadó-törvény 25-26. cikke és a társaságiadó-törvény végrehajtási szabályainak 83. cikke.
c) A vizsgálat megállapításai
(155)
A Bizottság megállapította, hogy a mintában szereplő vállalatok egyike részesült a minősítéssel rendelkező rezidens vállalatok között fizetett osztalék adómentességéből. A szóban forgó vállalat közvetlenül a helyi adóhatósághoz fordult azért, hogy a tőkebefektetései után kapott osztalékot levonhassa az adóköteles bevételéből.
d) Következtetés
(156)
A Bizottság meglátása szerint ez a program az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és 3. cikke (2) bekezdése értelmében támogatásnak minősül, mivel bevétel elengedése formájában a kínai kormány pénzügyi hozzájárulást nyújt, amelynek révén az érintett vállalat gazdasági előnyhöz jut. A támogatásban részesülő vállalat részére nyújtott előny mértéke az adókedvezmény összegének felel meg.
(157)
A nyilvánosságra hozatalkor kiadott tájékoztatóban a Bizottság azt állította, hogy a szóban forgó támogatási program az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdése a) pontja értelmében egyedi támogatás, mivel a jogszabály a támogatási programhoz való hozzáférést a Kínai Népköztársaságban rezidens és más rezidens vállalkozásokban részesedéssel rendelkező vállalkozásokra szűkíti le.
(158)
A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány kifogásolta ezen megállapításokat, azt állítván, hogy a minősítéssel rendelkező rezidens vállalkozások közötti osztalékfizetés adómentessége nem tekinthető egyedi támogatásnak, mivel a társaságiadó-törvény 26. cikkének (3) bekezdése értelmében az osztalékbevétel ezen adómentessége a nem rezidens vállalkozások számára is elérhető. Ezenfelül a kínai kormány azt állítja, hogy a jogosultsági kritériumok objektívek és a rezidens vállalkozások mindegyikére egyformán alkalmazandók, függetlenül az ágazattól, a terméktől vagy a földrajzi elhelyezkedéstől.
(159)
Jóllehet az ezen eljárásban a kínai kormány által benyújtott társaságiadó-törvény 26. cikkének (3) bekezdése értelmében ez az osztalékbevétel adómentessége a nem rezidens vállalkozások részére is elérhető, a Bizottság továbbra is egyedinek véli ezt a támogatási programot. A társaságiadó-törvény 25. cikke ugyanis megerősíti, hogy ezen adómentesség az állam által támogatott ágazatok és projektek számára van fenntartva. Következésképp kizárólag a támogatott ágazatok és projektek vehetnek részt ebben a programban. A fenti 5.1. szakasz c) pontjában kifejtettek szerint a szolárüveg-ágazat a támogatott ágazatok közé tartozik.
e) A támogatási összeg kiszámítása
(160)
A Bizottság a támogatás összegét a rendes körülmények között a vizsgálati időszakban beszedett adó és a vizsgálati időszakban az érintett vállalat által ténylegesen fizetett adó különbözeteként határozta meg.
Az osztalékadóval kapcsolatos támogatási programok
A vállalat neve
Támogatás-különbözet
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd Shanghai Flat Glass Co., Ltd
5,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
0 %
7.4. Közvetlen adókkal kapcsolatos egyéb mentességi és adócsökkentési programok
a) Bevezetés
(161)
A 7.1-7.3. szakaszban vizsgált támogatási programokon kívül a Bizottság nem talált a mintában szereplő vállalatok részére a C. szakasz 4. pontjában felsorolt, közvetlen adókkal kapcsolatos adómentességi és adócsökkentési programok formájában nyújtott előnyre utaló bizonyítékokat. Az ellenőrzések során azonban a mintában szereplő vállalatok egyikének nyilvántartásaiban a Bizottság két másik támogatási programot talált a társasági adót érintően: az egyik program a K+F-kiadásokkal összefüggő adójóváíráshoz, a másik pedig ingatlanadóval és földhasználati adóval kapcsolatos visszatérítésekhez kapcsolódott. Ezek - az eljárás megindításáról szóló értesítésben foglaltakkal összhangban - szintén a „közvetlen adókkal kapcsolatos adómentességi és adócsökkentési programok” közé tartoznak, mint olyan intézkedések, amelyek révén az adóhatóság csökkentette a megfizetendő társasági adó mértékét, vagy az adóhatóság már megfizetett társasági adót térített vissza. A K+F-kiadásokhoz kapcsolódó adójóváírás kapcsolódik továbbá a C. szakasz 4. pontjában felsorolt „adójóváírás a külföldi tőkével működő vállalatoknál végzett K+F tevékenység után” tételhez is.
b) Jogalap
(162)
A K+F-kiadásokhoz kapcsolódó adójóváírás jogalapja a kínai társaságadó-törvény 30. cikke.
(163)
Az ingatlanadóval és a földhasználati adóval kapcsolatos visszatérítések tekintetében nem adták meg pontosan, hogy mely jogszabály alapján nyújtották ezeket az előnyöket, ugyanakkor a Bizottság kapott egy másolatot a tartományi kormányzat által a megadott mentesség mellé kiadott körlevélből.
c) A vizsgálat megállapításai
(164)
A Bizottság azt állapította meg, hogy a mintában szereplő vállalatok egyike részesült a K+F-kiadásokhoz kapcsolódó adójóváírásban és az ingatlanadóval és a földhasználati adóhoz kapcsolódó visszatérítésben. A tartományi kormányzat által kiadott dokumentum az újonnan alapított, új és csúcstechnológiájú vállalkozásokra korlátozza a visszatérítéseket.
d) Következtetés
(165)
A K+F-kiadásokkal kapcsolatos jóváírások a Bizottság meglátása szerint egyedi támogatásnak minősülnek, tekintve, hogy a társaságiadó-törvény 30. cikkét a 25. cikkel együtt kell értelmezni, amelynek értelmében ez az adómentesség az állam által támogatott ágazatok és projektek részére van fenntartva. Következésképp kizárólag a támogatott ágazatok és projektek vehetnek részt ebben a programban. A fenti 5.1. szakasz c) pontjában kifejtettek szerint a szolárüveg-ágazat a támogatott ágazatok közé tartozik.
(166)
Az ingatlanadóhoz és a földhasználati adóhoz kapcsolódó visszatérítések egyediek voltak a helyszín és az ágazat jellege szempontjából. A további konzultációkra irányuló felkérés keretén belül a Bizottság kérte a kínai kormányt, hogy szolgáltasson bővebb információkat ezen adóprogramokra vonatkozóan, de ennek a kérésnek a kínai kormány nem tett eleget. Következésképp a Bizottság - egyéb rendelkezésre álló információk hiányában - a szóban forgó támogatási programoknak a mintában szereplő vállalat tekintetében történő alkalmazására vonatkozóan összegyűjtött bizonyítékok alapján járt el.
(167)
A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány kifogást emelt a Bizottság megállapításaival szemben és azt állította, hogy a nyilvánosságra hozatalkor kiadott tájékoztatóban a Bizottság semmilyen pozitív bizonyítékkal nem szolgált ezen támogatási programok egyediségére vonatkozóan. A szóban forgó programok egyediségre vonatozó részletes információkról csak az adott vállalat számára adtak tájékoztatást, és a szóban forgó vállalattól nem érkezett észrevétel. Ezen támogatási programok egyediségére vonatkozóan a Bizottság a fenti preambulumbekezdésekben is további információkkal szolgált.
(168)
A Bizottság meglátása szerint ezen programok az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és 3. cikke (2) bekezdése értelmében támogatásnak minősülnek, mivel bevétel elengedése formájában a kínai kormány pénzügyi hozzájárulást nyújt, amelynek révén az érintett vállalat gazdasági előnyhöz jut. A támogatásban részesülő vállalat részére nyújtott előny mértéke az adókedvezmény összegének felel meg.
e) A támogatási összeg kiszámítása
(169)
A Bizottság a támogatás összegét a rendes körülmények között a vizsgálati időszakban beszedett adó és a vizsgálati időszakban az érintett vállalat által ténylegesen fizetett adó különbözeteként határozta meg.
Társaságiadó-programok
A vállalat neve
Támogatás-különbözet
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd Shanghai Flat Glass Co., Ltd
0,7 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
0 %
8. Közvetett adókhoz és importvámokhoz kapcsolódó támogatási programok
(170)
A közvetett adókhoz és importvámokhoz kapcsolódó, a C. szakasz 4. pontjában felsorolt támogatási programokkal összefüggésben a Bizottság nem talált a mintában szereplő vállatok részére juttatott előnyt.
9. Az áruk és szolgáltatások megfelelő ellenszolgáltatásnál kisebb összeg fejében történő biztosítása az állam által
9.1. Az antimon biztosítása; villamos energia biztosítása
(171)
A mintában szereplő vállalatok vizsgálati időszaki antimon- és a villamos áram-beszerzésével összefüggésben a Bizottság előnyjuttatást nem tárt fel.
9.2. Földhasználati jogok biztosítása
a) Bevezetés
(172)
Miként az a fotovoltaikus panelekről szóló rendelet (354)-(370) preambulumbekezdésében is szerepel, Kínában a vállalatoknak nincs lehetőségük földtulajdont vásárolniuk, csupán földhasználati jogot vehetnek a helyi hatóságoktól.
b) Jogalap
(173)
A Kínai Népköztársaság földügyi igazgatásról szóló törvényének értelmében minden föld a népé, így a földet nem lehet eladni és megvenni, ugyanakkor meghatározza a földhasználati jog vállalkozások részére - licitálás, ajánlattétel vagy árverés útján - történő értékesítésének feltételeit.
c) A vizsgálat megállapításai
(174)
Az aukció rendszere elvben lehetővé tenné, hogy egy adott földhasználati jog értékét a piac határozza meg, és ennek eredményeképp az ármeghatározás függetlenül történne. Ugyanakkor a Bizottság által tett látogatás alkalmával a kínai kormány azt állította, hogy minden esetben meghatározzák a földterületek egyes besorolásaihoz tartozó küszöbárakat (a földterületeket minőség alapján 1-től 15-ig terjedő skálán osztályozzák), és a földhasználati jog ára nem eshet ezen küszöbérték alá.
(175)
Másrészről a kínai kormány ellenőrzés alatt tartja a föld kínálatát is azáltal, hogy kvótákon keresztül korlátozza a földterület nagyságát, amelyre vonatkozóan az adott tartomány az adott évben ipari vagy lakhatási célból földhasználati jogot értékesíthet.
(176)
A Bizottság mindenesetre a mintában szereplő exportáló gyártók földhasználatijog-vásárlásai tekintetében egyetlen esetben sem talált olyan árverési folyamatra utaló bizonyítékot, amely független módon határozta volna meg a földhasználati jog árát. A földet elnyerő vállalat vagy a kiinduló árat vagy négyzetméterenként 5 kínai jüannal a kiinduló ár feletti árat ajánlott, és egyetlen ajánlattevőként nyerte el a földhasználati jogot.
(177)
A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány kifogást emelet a Bizottság megállapításaival szemben, és azt állította, hogy a földhasználati jogoknak az ipari szereplők részére történő értékesítésekor valódi árverési folyamat zajlik Kínában.
(178)
A kínai kormány először azzal érvelt, hogy valódi árverési folyamat zajlik, hiszen a kormányzat - csakúgy mint bármely más árverező - mindössze a kiinduló árat szabja meg. A Bizottság elutasítja ezt az érvelést, mivel egy árverésen rendes körülmények között egy független értékbecslés alapján független árverező határozza meg a kiinduló árat, és ebben az esetben nem ez történik, hiszen a földhasználati jog tulajdonosa egyben az árverező is.
(179)
A kínai kormány ezt követően azzal érvelt, hogy a küszöbár megszabásával azt kívánják biztosítani, hogy a földhasználati jog végső ára ne legyen alacsonyabb „a piaci alapárnál”. A kínai kormány bizonyítékokkal nem támasztotta alá ezt az - önmagában körkörös - érvelést, mivel a földhasználati jogért fizetett (a kormányzat által megállapított) összegnek kellene lennie a piaci árnak (amely alapján a küszöbárat meghatározták).
(180)
A kínai kormány ezt követően azt állította, hogy az a tény, hogy nem volt más ajánlattevő az árverésen „még nem alapozza meg azt a feltételezést, hogy a földhasználati jogot valójában nem is árverésen értékesítették”. Valójában e tényből a Bizottság éppen ellentétes következtetést von le. A kínai kormány - többszöri kérés ellenére - nem szolgáltatott bizonyítékokat arra vonatkozóan, hogy akár csak egy földhasználati jogot is árveréses versenyben áraztak volna be, következésképp a folyamat eredményeképp a kormányzat állapítja meg az árat, a vállalatok pedig ezt az árat fizetik meg. Jóllehet egy piaci alapon működő rendszer létezésének megállapításához nem minden esetben elengedhetetlen feltétel az, hogy több ajánlattevő legyen, az azonban, hogy több ajánlattevő egyetlen esetben sem volt - mint ahogy ez megállapítást nyert a mintában szereplő vállalatok tekintetében -, elég egyértelműen utal arra, hogy az árakat valójában nem a piac határozza meg.
(181)
Abban a konkrét esetben, amikor a mintába felvetett vállalatok egyike négyzetméterenként 5 kínai jüannal többet fizetett a kormány által megállapított árnál, a szóban forgó vállalat azt állította a Bizottságnak, hogy az illetékes hatóság szólította fel őket arra, hogy tegyenek így, hogy azt a látszatot keltsék, mintha lett volna árverés. A Bizottság ezért ezt a tényt nem tekintheti azt igazoló pozitív bizonyítéknak, hogy a földhasználati jogok értékesítése piaci körülmények között zajlana a KNK-ban.
(182)
Valójában a mintában szereplő vállalatok a kínai kormány által megszabott árat fizették. Miként az a fotovoltaikus panelekről szóló rendeletben ((361)-(370) preambulumbekezdés) is szerepel, a földhasználati jogot a lenti e) szakaszban meghatározott a piaci referenciaárhoz viszonyítva a megfelelő díjazásnál alacsonyabb áron biztosítják.
d) Következtetés
(183)
A Bizottság megállapítja, hogy a földhasználati jogok kínai kormány által történő biztosítását az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának iii. alpontja, illetve 3. cikkének (2) bekezdése értelmében áruk rendelkezésre bocsátásának formájában nyújtott, a vállalatokat gazdasági előnyhöz juttató támogatásnak kell tekinteni. Minthogy a vizsgálat nem azonosított a földhasználati jogok értékesítése tekintetében működő piacot Kínában, külső viszonyítási alap használatával (lásd az e) szakaszt) vált bizonyítottá, hogy a mintába felvett exportőrök a piaci ár alatti összeget fizettek a földhasználati jogokért.
(184)
A támogatás az alaprendelet 4. cikk (2) bekezdésének a) és 4. cikk (2) bekezdésének c) pontja értelmében egyedi jellegű, mivel a 40. sz. államtanácsi határozat előírja a hatóságok számára, hogy a támogatott iparágak - így például a szolárüveggyártás - számára földterületet biztosítsanak. A 40. sz. határozat 18. cikke egyértelművé teszi, hogy a „korlátozott” iparágaknak nem juttatható földhasználati jog.
(185)
A földterülettel kapcsolatos kínai helyzetre az IMF munkadokumentumában is kitérnek, amely megerősíti, hogy a földhasználati jogok kínai iparágaknak történő biztosítása során nem tartják tiszteletben a piaci viszonyokat. (19)
(186)
A kínai kormány vitatta az egyedi jellegről tett megállapítást, arra hivatkozva, hogy a 40. sz. határozatban foglalt korlátozások nem használhatók fel egyedi előnyjuttatás bizonyítására. Ezt az érvet elutasították, hiszen a 40. sz. határozatnak az a célja, hogy a támogatott iparágak számára biztosítsanak földhasználati jogokat. A szolárüveggyártás egyike a támogatott iparágaknak, és így a 40. sz. határozat rendelkezései magukban foglalják a földhasználati jogok szolárüveggyártóknak történő biztosítását.
(187)
A mintában szereplő egyik vállalat szintén vitatta a bizottsági megállapításokat, mivel álláspontja szerint van Kínában működő piaca a földhasználati jogoknak. E következtetésük azonban nincs összhangban azon megállapításaikkal, amelyeket a földhasználati jogokra vonatkozó kínai gyakorlatról tettek. Továbbra sem tudták bizonyítani, hogy a földhasználati jogok értékének meghatározása független módon történik, hogy e jogokat független árverésen értékesítik, hogy kompetitív licitálás eredményeként a földhasználati jogok árát a piac határozza meg, és hogy lenne olyan ár, amelyet ne torzítana kormányzati támogatás.
(188)
A mintába felvett vállalat ezt követően azt állította, hogy bár a Bizottságnak arra a következtetésre kellett volna jutnia, hogy létezik működő piac, és ezért nem került sor támogatásnyújtásra, indokolt lenne, hogy a Bizottság a vállalat földhasználati jogainak árát egybevesse egy viszonyítási alappal, nevezetesen a vállalat elhelyezkedése szerinti tartományban alkalmazott földhasználatijog-árakkal. Mivel a Bizottság megállapította, hogy a szóban forgó tartományban nincs megfelelő piaci viszonyítási alap, ezt az érvet elutasította.
e) A támogatáskülönbözet kiszámítása
(189)
A gazdasági előny a földhasználati jogért fizetett ár és a megfelelő külső viszonyítási alap közötti különbözetnek felel meg. A fotovoltaikus panelekről szóló rendelethez hasonlóan a Tajvan, Penghu, Kinmen és Matsu Független Vámterület (a továbbiakban: Kínai Tajpej) piaci földára jelentette a szóban forgó külső viszonyítási alapot.
(190)
A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány kifogást emelt Kínai Tajpej viszonyítási alapként történő alkalmazása ellen, és további tájékoztatást kért arra vonatkozóan, hogy milyen indokok szólnak Kínai Tajpej alkalmassága mellett. Ahogyan az a fotovoltaikus panelekről szóló rendelet (467) preambulumbekezdésében már kifejtésre került, a Bizottság a következő indokok miatt tekinti Kínai Tajpejt megfelelő külső viszonyítási alapnak:
a)
összehasonlítható a gazdasági fejlettség szintje, a GDP és a gazdasági struktúra Kínai Tajpejben, valamint a mintába felvett exportáló gyártók székhelye szerinti kínai tartományok és városok többségében;
b)
Kínai Tajpej földrajzilag közel helyezkedik el Kínához;
c)
Kínai Tajpejre és több kínai tartományra egyaránt jellemző magas szintű ipari infrastruktúra;
d)
szoros gazdasági kapcsolatok és határokon átnyúló kereskedelem Kínai Tajpej és Kína között;
e)
Kínai Tajpejre és több kínai tartományra egyaránt jellemző magas népsűrűség;
f)
a Kínai Tajpej viszonyítási alapként történő alkalmazásához figyelembe vett földtípus és ügyletek hasonlósága a kínai földtípusokkal és ügyletekkel; valamint
g)
Kínai Tajpej és Kína közös demográfiai, nyelvi és kulturális jellemzői.
(191)
Mindezeket számításba véve a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy amennyiben piaci feltételek érvényesülnének, akkor a mintába felvett exportáló gyártók a kínai tajpeji árakhoz igen hasonló árat fizetnének a földhasználati jogokért Kínában.
(192)
A mintába felvett egyik vállalat javaslata szerint külső viszonyítási alap alkalmazása esetén a vállalatok elhelyezkedése szerinti tartomány GDP-adatait kell figyelembe venni, és viszonyítási alapként „az egyiptomi, örményországi, guatemalai, kongói, mongóliai vagy indonéziai aktuális földárakat” lenne indokolt használni, mivel ezek az országok rendelkeznek „hasonló fejlettségi szinttel”. Ezt az érvet a következők okok alapján el kellett utasítani:
a)
a fenti lista alapján nem a gazdasági fejlettség az egyetlen olyan tényező, amely miatt Kínai Tajpej megfelelő viszonyítási alap;
b)
a vállalat az elhelyezkedése szerinti tartományra hivatkozott, nem pedig a városra, ahol jóval magasabb az egy főre jutó GDP, mint a várost körülvevő tartományban; valamint
c)
nem sorakoztattak fel érveket - a GDP-n kívül - arra vonatkozóan, hogy a külső viszonyítási alapok közül miért lenne bármelyik is Kínai Tajpejnél megfelelőbb választás.
(193)
A mintába felvett vállalatok közül egy másik a nyilvánosságra hozatalt követően kijelentette, hogy Kínai Tajpej nem felel meg a vállalat elhelyezkedése szerinti tartomány gazdasági feltételeinek; alternatívát azonban nem javasolt. Minthogy nem érkezett javaslat alternatív viszonyítási alapra, megerősítést nyer Kínai Tajpej alkalmazása.
(194)
A kínai tajpeji átlagos földárak 2012. évi adatai a gazdasági minisztérium ipari hivatalától származnak, és visszamenőlegesen kiigazításra kerültek az infláció, illetve a GDP-növekedés tekintetében, hogy minden egyes naptári évre meghatározzák a viszonyítási alapként használandó földárat. Minthogy a földhasználati jogok 50 évre szólnak, és ez szolgál az értékcsökkenés alapjául, a vizsgálati időszak során szerzett gazdasági előny a viszonyítási alapként használt ár és a ténylegesen fizetett ár közötti különbség ötvened részének felel meg.
(195)
A földterületnek a megfelelő nagyságú díjazásnál alacsonyabb összeg megfizetése ellenében történt biztosításához kapcsolódóan megállapított támogatási mértékek a következők:
Földterület megfelelő nagyságú díjazásnál alacsonyabb összeg megfizetése ellenében történt biztosítása
A vállalat neve
Támogatás-különbözet
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
2,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
8,0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
2,3 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
7,1 %
10. A támogatásra vonatkozó következtetés
(196)
A Bizottság az alaprendelet rendelkezéseivel összhangban kiszámította, hogy a vizsgáltba bevont vállalatok kiegyenlíthető támogatásai mekkora összeget tesznek ki támogatási programonként, majd ezeket összeadta, hogy így a vállalat egészére meghatározza a vizsgálati időszak alatti támogatás teljes összegét.
(197)
Az alábbiakban feltüntetett összesített támogatáskülönbözetek kiszámításához a Bizottság először a támogatási százalékot, vagyis a támogatási összeg vállalat összforgalmára jutó részét számolta ki. Az így kapott százalékértékkel számolva meghatározta az érintett termék Unióba irányuló, vizsgálati időszak alatti kiviteleihez tartozó támogatást.
(198)
A Bizottság ezt követően kiszámította a vizsgálati időszak alatt Unióba exportált érintett termék egy négyzetméterére jutó támogatási összeget, majd ugyanezen exportok egy négyzetméterre vonatkozó CIF-értékének százalékában kifejezte az alábbiakban feltüntetett különbözeteket.
(199)
A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány jelezte, hogy a Bizottság nem vette figyelembe a párhuzamos dömpingellenes eljárás során kiszámított dömpingkülönbözeteket, amikor a nyilvánosságra hozatalkor közzétette a támogatás-különbözeteket, és azt állította, hogy a Bizottság csak a kivetendő vám kiszámításánál foglalkozott a „kettős számítás” kérdésével.
(200)
A kínai kormány azt kérte, hogy azokban az esetekben, amelyek kapcsán megállapítást nyer, hogy a támogatás dömpinghez vezetett, ez jelenjen meg a különbözet-, illetve a vámszámításokban is.
(201)
Minthogy ebben az esetben az intézkedéseknek a kárkülönbözet szab korlátot, egy ilyen jellegű változtatás nem módosítaná a ténylegesen kivetendő vámokat. Ebből kifolyólag a Bizottság nem találta indokoltnak, hogy ezen érvek tartalmi részével foglalkozzon.
A vállalat neve
Támogatás-különbözet
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
D. A KÁR
1. Az uniós gazdasági ágazat és az uniós gyártás meghatározása
(202)
A vizsgálat megindítását követően nyolc olyan gyártó jelentkezett, amelyek gyártották a hasonló terméket a vizsgálati időszak alatt az Unióban. A Bizottságnak nincs arról tudomása, hogy más uniós gyártó foglalkozott volna a hasonló termék előállításával. A Bizottság ezért úgy tekinti, hogy az említett nyolc gyártó alkotja az alaprendelet 9. cikkének (1) bekezdése szerinti uniós gazdasági ágazatot (a továbbiakban: uniós gazdasági ágazat).
(203)
A vizsgálati időszak alatti uniós össztermelés megállapításához az uniós gazdasági ágazatról rendelkezésre álló valamennyi információt - mint például a panaszos által szolgáltatott információkat, az uniós gazdasági ágazat szövetségétől (Glass for Europe) származó makrogazdasági adatokat, valamint a mintába felvett uniós gyártók által a kérdőívekre adott válaszokat - felhasználták. A mintába felvett uniós gyártók esetében az adatokat összevetették a kérdőívekre adott válaszokkal. Mindezek alapján a becslések szerint az uniós össztermelés hozzávetőleg 21 734 000 négyzetmétert tett ki a vizsgálati időszakban.
(204)
A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány rámutatott, hogy a nyilvánosságra hozott dokumentumban a panaszban szereplőktől eltérő adatokat tüntettek fel az uniós gazdasági ágazatról. Érvelése szerint mindez az objektív és hiteles bizonyítékok hiányára utal, és megkérdőjelezi a Bizottság által levont következtetések helyességét.
(205)
A panaszban, illetve a nyilvánosságra hozott dokumentumban szereplő adatok közötti, a kínai kormány által megállapított eltérések azzal magyarázhatók, hogy a mintába felvett uniós gyártókkal kapcsolatos valamennyi adatot ellenőrizték a helyszínen, és ha szükséges volt, akkor aktualizálták. Mivel a minta az uniós gazdasági ágazat uniós piac forgalmának 79 %-át képviseli, a Bizottság nem fogadhatja el azt az érvelést, hogy a bizonyítékok, amelyekre a bizottsági következtetések támaszkodtak nem tekinthetők objektív és hiteles alapnak.
2. Az érintett uniós piac meghatározása
(206)
A mintába felvett uniós gyártók körében nem volt saját felhasználásra irányuló termelés, ezért nem volt szükséges külön elemzést végezni a saját felhasználásról.
3. Uniós felhasználás
(207)
Az uniós felhasználást az összes uniós gyártó Unión belüli uniós összértékesítésének volumene alapján állapították meg - vagyis e gyártók exportértékesítését nem vették számításba -, majd ehhez hozzáadták a Kínából, illetve más harmadik országokból származó behozatalt. Az uniós felhasználás meghatározásához a panaszos és a Glass for Europe által benyújtott adatokat használták fel, amelyeket lehetőség szerint összevetettek a mintába felvett uniós gyártók kérdőívekre adott válaszaival.
(208)
Az uniós felhasználás a következőképpen alakult:
1. táblázat
Uniós felhasználás (1 000 m2)
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Teljes uniós felhasználás
16 596
28 239
33 993
27 412
Index
100
170
205
165
Forrás: Glass for Europe, a panaszos és az uniós gyártók kérdőívekre adott válaszai
(209)
A figyelembe vett időszakban az uniós összfelhasználás 65 %-kal nőtt 2009 és 2011 között, de 2011-hez viszonyítva a vizsgálati időszakban csökkent. A 2012. évi felhasználás azonban még mindig jóval meghaladta a 2009. évi adatokat. Ez elsősorban a végtermékek, különösen pedig a napelemmodulok megnövekedett felhasználásával magyarázható (lásd az E.2.3. szakaszt).
4. Az érintett országból származó behozatal
4.1. Az érintett országból származó támogatott behozatal volumene és piaci részesedése
(210)
Az import volumenének és értékének meghatározásához az Eurostat adatait nem lehetett felhasználni, mert a szolárüveget a 7007 19 80 - Más - Rétegelt biztonsági üveg KN-kód alá tartozó termékként importálják az Unióba, és e KN-kód olyan termékeket is magában foglal, amelyek nem képezik a jelenlegi vizsgálat tárgyát. Az import volumenét és értékét a panaszos és a Glass for Europe által szolgáltatott adatok alapján állapították meg. Az érintett országból az Unióba irányuló támogatott behozatal a következőképpen alakult:
2. táblázat
A behozatal volumene (1 000 m2) és piaci részesedése
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
A Kínából származó behozatal volumene (1 000 m2)
1 200
2 050
6 150
8 350
Index
100
171
513
696
Piaci részesedés
7,2 %
7,3 %
18,1 %
30,5 %
Index
100
100
250
421
Forrás: Glass for Europe és a panasz
(211)
A figyelembe vett időszakban az érintett termék Unióba irányuló támogatott behozatalának volumene számottevő, 596 %-os növekedést ért el, aminek következtében jelentős mértékben (7,2 %-ról 30,5 %-ra) bővült az érintett termék Kínából származó behozatalának uniós piaci részesedése.
(212)
2012-ig az uniós felhasználás szintén növekedést mutatott. A 2012-es évben, jóllehet az uniós piac szűkült, a kínai exportáló gyártók tovább tudták növelni importjuk összvolumenét.
(213)
A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány azzal érvelt, hogy a Bizottság a ténylegesnél jóval magasabb értékeket mutató adatokat használt, és mivel a kínai exportstatisztikák - vitatható módon - a tájékoztató dokumentumban szereplő importvolumennél sokkal kisebb mértékű exportról tanúskodnak a vizsgálati időszak tekintetében, magyarázatot kért arra vonatkozóan, hogy milyen módon történt e volumenek kiszámítása.
(214)
A Bizottság először is megjegyzi, hogy a kínai kormány által benyújtott - az edzett üvegek valamennyi típusát lefedő - exportstatisztikák több mint két és félszer alacsonyabb értéket mutatnak, mint az Eurostat teljes ex 7007 19 80 KN-kódra vonatkozó 2012. évi statisztikái. Következésképpen nem tekinthetők kellően megbízhatóknak.
(215)
A Bizottság a panaszostól és a Glass for Europe-tól származó adatok felhasználásával végezte el a számításokat. Ezek az adatok szerepelnek a nem bizalmas jellegű aktában. A szóban forgó információkat a Bizottság összevetette a mintába felvett exportáló gyártók és a többi együttműködő exportáló gyártó által szolgáltatott, ellenőrzött adatokkal. Az A.3.3. szakaszban említetteknek megfelelően az együttműködő exportáló gyártók majdnem 100 %-át adták 2012-ben az Unióba irányuló, bejelentett szolárüvegexportnak. A Bizottságnak tehát nincs oka feltételezni, hogy a megállapításai alapjául szolgáló információk tévesek. A kínai kormány ráadásul elmulasztotta bizonyítékokkal alátámasztani állítását.
4.2. Az érintett országból származó támogatott behozatal árai és az áralákínálás
(216)
Az érintett országból az Unióba irányuló támogatott behozatal átlagárai a következőképpen alakultak:
3. táblázat
Importárak (EUR/m2)
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Kína
6,02
6,10
4,96
4,38
Index
100
101
82
73
Forrás: a panaszos és a kínai exportáló gyártók kérdőívekre adott válaszai
(217)
A figyelembe vett időszakban csökkent az érintett termék átlagos importára. Az átlagos importár 27,2 %-kal, a 2009-es 6,02 EUR/m2-ről a vizsgálati időszakban 4,38 EUR/m2-re csökkent.
(218)
A vizsgálati időszakra jellemző áralákínálás mértékének megállapítása céljából a mintába felvett uniós gyártók által az Unió piacán független vevők számára történő értékesítés során alkalmazott, terméktípusonkénti eladási ár gyártelepi szintre igazított súlyozott átlagát összehasonlították a mintába felvett kínai gyártóknak az Unió piacán első független vevő számára értékesített behozatalainak terméktípusonkénti, megfelelő súlyozott átlagárával, amelyet CIF-paritás alapján állapítottak meg és felfelé kiigazítottak, mégpedig a vámkezelés, anyagmozgatási és rakodási költségek tekintetében 0,40 EUR/m2-rel, illetve 3 %-os importvámmal. Az említett kiigazítások - termékkódtól függően - 7 % és 15 % közötti, súlyozott átlagot számítva 11 %-os árnövekedést eredményeznek.
(219)
Az árakat a kereskedelem azonos szintjén történt tranzakciókat vizsgálva terméktípusonként, az adatokat szükség esetén az előző preambulumbekezdésben foglaltak szerint kiigazítva, az engedmények és a visszatérítések levonását követően hasonlították össze. Az összehasonlítás - a mintába felvett uniós gyártók vizsgálati időszak alatt lebonyolított forgalmának százalékában kifejezve - kimutatta, hogy az érintett termék támogatott behozatala súlyozott átlagban, és vállalatonként meghatározva 10,6 % és 26,7 % között kínál alá a mintába felvett uniós gyártók által alkalmazott áraknak.
5. Az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzete
(220)
A támogatott import uniós gazdasági ágazatra gyakorolt hatásának vizsgálata az alaprendelet 8. cikke (5) bekezdésének megfelelően magában foglalta valamennyi olyan gazdasági tényező és mutató értékelését, amely a figyelembe vett időszak alatt hatást gyakorolt az uniós gazdasági ágazat helyzetére.
(221)
Ahogyan az már az A.3.2. szakaszban kifejtésre került, az uniós gazdasági ágazatot ért esetleges kár vizsgálatára mintavételt alkalmaztak.
(222)
A kár elemzése céljából a Bizottság szétválasztotta a makrogazdasági és mikrogazdasági kármutatókat. A figyelembe vett időszak makrogazdasági mutatóit a Bizottság a Glass for Europe-tól és a panaszostól kapott, az uniós gyártók teljes körét lefedő adatok alapján elemezte. A mikrogazdasági mutatókat a Bizottság a mintába felvett uniós gyártók kérdőívekre adott válaszai alapján elemezte.
(223)
A jelenlegi vizsgálathoz az alábbi makrogazdasági mutatókat elemezték: termelés, termelési kapacitás, kapacitáskihasználás, értékesítési volumen, piaci részesedés, növekedés, foglalkoztatás, termelékenység, a támogatáskülönbözet nagysága, valamint a gazdasági ágazat felépülése a korábbi támogatás hatása alól.
(224)
Az elemzésbe bevont mikrogazdasági mutatók: átlagos egységár, egységköltség, munkaerőköltség, készletek, jövedelmezőség, pénzforgalom, beruházások, beruházások megtérülése és tőkebevonási képesség.
(225)
Az egyik exportáló gyártó szerint a Bizottság nem az alaprendelet 8. cikkének (1) és (4) bekezdésével összhangban végezte el a kárelemzést, mert két különálló, és állítólag egymásnak ellentmondó adatcsoport - vagyis a makro- és mikrogazdasági kármutatók - alapján elemezte a kárt. Kifejtette továbbá, hogy az elemzés két adatcsoportra visszavezethető állítólagos következetlensége komoly aggályokat vet fel a károkozásról kialakított általános kép helyességével, méltányosságával és tárgyilagosságával kapcsolatban.
(226)
Ugyanezen fél több olyan korábbi vizsgálatot is megemlített, amelyek esetében a különböző adatcsoportok makro-, vagy mikroadatként történő meghatározásakor az uniós intézmények állítólag nem következetesen jártak el.
(227)
A Bizottság ezt az állítást nem fogadhatja el. A mintavétellel járó esetekben ez a módszer alkalmazandó az uniós gazdasági ágazat helyzetének elemzésére, illetve annak érdekében, hogy ne kizárólag a mintára, hanem az uniós gazdasági ágazat egészére jellemző tendenciákat is figyelembe vegyék. Az elemzés az alaprendelet 8. cikke (4) bekezdésében előírt valamennyi tényezőt megvizsgálta. A kárra vonatkozó következtetés levonásához szintén az összes szóban forgó tényezőt mérlegelték. Következésképpen a kárelemzést az alaprendelet 8. cikke (1) bekezdésével és 8. cikke (4) bekezdésével összhangban végezték el.
6. Makrogazdasági mutatók
6.1. Termelés, termelési kapacitás és kapacitáskihasználás
(228)
A figyelembe vett időszak során a teljes uniós termelés, termelési kapacitás és kapacitáskihasználás a következőképpen alakult:
4. táblázat
Termelés, termelési kapacitás és kapacitáskihasználás
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Termelési kapacitás (1 000 m2)
39 000
44 611
48 511
54 615
2009-es index
100
114
124
140
Termelési volumen (1 000 m2)
17 540
29 245
31 245
21 734
Index
100
167
178
124
Kapacitáskihasználás
45 %
66 %
64 %
40 %
Index
100
146
143
88
Forrás: a panaszos és az uniós gyártók kérdőívekre adott válasza
(229)
A figyelembe vett időszakban az uniós gazdasági ágazat termelése a felhasználással párhuzamosan nőtt. Az uniós gazdasági ágazat már a figyelembe vett időszak elején termelési többletkapacitással rendelkezett. A gyorsütemben növekvő uniós felhasználás miatt ez a többletkapacitás 2011-ig csökkenést mutatott, ami azzal magyarázható, hogy az - ugyan bővülő - uniós termelési kapacitás az uniós felhasználásnál lassabb ütemben nőtt. A termelési kapacitás 2012-ben tovább növekedett, az uniós felhasználás viszont csökkent. A termelés 2009-től 2011-ig nőtt, majd a vizsgálati időszakban 30 %-kal visszaesett. Meglévő kapacitása jóvoltából az uniós gazdasági ágazat képes volt a gyors termelésbővítésre annak érdekében, hogy ki tudja elégíteni az uniós kereslet 2011-ig tartó erőteljes növekedését. A 2009-től 2011-ig tartó növekedésre reagálva az uniós gazdasági ágazat ezzel egy időben további kapacitásokat épített ki, amelyeknek egy részét csak a vizsgálati időszak alatt vonta be a termelésbe. Ez azzal járt, hogy a korábbi évekhez képest a kapacitáskihasználás a vizsgálati időszak alatt hirtelen visszaesett.
(230)
Jóllehet a figyelembe vett időszakban az uniós gazdasági ágazat a felhasználás növekedésére reagálva bővítette kapacitását, az uniós gazdasági ágazat termelése a felhasználásnál kisebb mértékű növekedést mutatott és a kapacitáskihasználás a figyelembe vett időszak első három évében tapasztalt jelentős növekedést követően a vizsgálati időszakban csökkent, ami egybeesett az érintett országból származó támogatott behozatal piaci részesedésének növekedésével, valamint azzal a tisztességtelen versenyhelyzettel, amellyel az uniós gazdasági ágazat főbb felhasználói ügyfélkörének a napelemmodulok piacán szembesülnie kellett az ezen a piacon szintén megjelent kínai dömping, illetve támogatásnyújtás miatt.
6.2. Az értékesítések volumene és a piaci részesedés
(231)
A figyelembe vett időszakban az uniós gazdasági ágazat értékesítési volumene és piaci részesedése a következőképpen alakult:
5. táblázat
Értékesítési volumen és piaci részesedés
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Értékesítési volumen (1 000 m2)
14 696
25 303
26 556
18 039
Index
100
172
181
123
Piaci részesedés
88,6 %
89,6 %
78,1 %
65,8 %
Index
100
101
88
74
Forrás: Glass for Europe, a panaszos és az uniós gyártók kérdőívekre adott válaszai
(232)
A figyelembe vett időszakban az uniós gazdasági ágazat értékesítési volumene 22,7 %-kal nőtt. Az uniós felhasználás 65 %-os növekedése mellett azonban ez az uniós gazdasági ágazat piaci részesedésének a 2009-es 88,6 %-ról a vizsgálati időszakban 65,8 %-ra történt - vagyis a figyelembe vett időszak alatti 25,7 %-os - csökkenésében jelent meg. Az uniós gazdasági ágazat értékesítése az érintett országból származó támogatott behozatalnál jóval kisebb mértékben nőtt. Az uniós gyártók tehát nem tudták teljes mértékben kihasználni a bővülő felhasználást, és ennek következtében csökkent piaci részesedésük a figyelembe vett időszak alatt.
6.3. Növekedés
(233)
Az uniós gazdasági ágazat növekedése az ágazat volumenmutatóinak - így a termelés, értékesítés és piaci részesedés - a felhasználás változásával történő összevetésével határozható meg. A felhasználásnak a figyelembe vett időszak alatt tapasztalt növekedése ellenére az uniós gyártók piaci részesedése nem bővült a felhasználással azonos mértékben. Az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése csökkent a figyelembe vett időszak alatt. Ugyanezen időszakban a Kínából származó import piaci részesedése 321 %-kal nőtt. Az a tény, hogy az uniós gazdasági ágazat nem volt képes a piac bővülésével arányosan nőni, összességében kedvezőtlen hatást gyakorolt gazdasági helyzetére.
6.4. Foglalkoztatás és termelékenység
(234)
A figyelembe vett időszakban a foglalkoztatás és a termelékenység a következőképpen alakult:
6. táblázat
Foglalkoztatás és termelékenység
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Foglalkoztatás - teljes munkaidős egyenértékben (FTE)
565
792
932
857
Index
100
140
165
152
Termelékenység (1 000 m2/FTE)
31
37
34
25
Index
100
119
108
82
Forrás: a panaszos és az uniós gyártók kérdőívekre adott válasza
(235)
A foglalkoztatás összességében 52 %-kal nőtt 2009 és a vizsgálati időszak között. A növekedés azonban a 2011-ig tartó időszakban jelentkezett, amikor 932 teljes munkaidős egyenértéknél elérte csúcsát, és amelyet követően 857 teljes munkaidős egyenértékre csökkent a vizsgálati időszakban. A 2009. évhez képest a termelékenység csupán kismértékű növekedést mutatott 2010-ben és 2011-ben. Ez részben azzal magyarázható, hogy a hasonló termék gyártása nagymértékben automatizált és nem igényel nagy létszámú személyzetet. A vizsgálati időszakban azonban 24,4 %-kal visszaesett 2011-hez képest, aminek hátterében az állt, hogy a termelés ugyanezen időszakban mintegy 30 %-kal csökkent, ez pedig kedvezőtlen hatást gyakorolt a kapacitáskihasználásra.
(236)
A foglalkoztatás tehát a hasonló termék vizsgálati időszak alatti uniós termelésében megmutatkozó tendencia következtében csökkent a vizsgálati időszakban.
6.5. A támogatáskülönbözet nagysága és felépülés a korábbi támogatás hatása alól
(237)
Valamennyi támogatáskülönbözet lényegesen meghaladja a de minimis szintet. Figyelembe véve az érintett országból származó behozatal volumenét és árait, a tényleges támogatáskülönbözetek mértékének uniós gazdasági ágazatra gyakorolt hatása jelentősnek tekinthető.
(238)
Mivel az érintett termékkel kapcsolatban ez az első szubvencióellenes vizsgálat, a korábbi támogatásból való felépülés nem képezi az értékelés tárgyát.
7. Mikrogazdasági mutatók
(239)
Ahogy az már az előzőekben is szerepelt, a mikrogazdasági mutatók elemzéséhez a mintába felvett uniós gyártók kitöltött kérdőívei szolgálnak alapul. A mintába felvett uniós gyártók többsége 2009-ben hajtotta végre az induló beruházásokat és kezdte meg a hasonló termék gyártását. Bár a mintába felvett uniós gyártók többsége már korábban is az üvegiparban tevékenykedett, egyikük sem tekinthetett el a kifejezetten a szolárüveg gyártását szolgáló infrastruktúra kiépítésére irányuló beruházásoktól, minthogy ez a tevékenység teljesen független a közönséges üveg gyártási eljárásától abból adódóan, hogy jelentős eltérések tapasztalhatók az üveg tisztasága, vastartalma, valamint általános minősége tekintetében. Emellett, az üveget meg kell edzeni, míg a közönséges üveget nem. Végezetül pedig, az üveget bevonattal látják el. Az alábbiakban elemzett valamennyi mutatóra tehát meghatározó hatást gyakorolt az említett 2009-es évi induló szakasz. Annak érdekében, hogy a tendenciák a mintába felvett vállalatok induló szakaszának torzító hatása nélkül kerüljenek bemutatásra, az indexeket a 2010. évtől kezdődően is kifejezték.
7.1. Árak és az árakat befolyásoló tényezők
(240)
A mintába felvett uniós gyártók független vevőknek történő, Unión belüli értékesítéskor alkalmazott eladási átlagárai a figyelembe vett időszakban a következőképpen alakultak:
7. táblázat
Átlagos eladási árak az Unióban
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Átlagos eladási egységár az uniós piacon (EUR/m2)
10,64
9,07
8,91
8,20
2009-es index
100
85
84
77
2010-es index
117
100
98
90
Termelési egységköltség (EUR/m2)
13,13
8,38
8,44
9,34
2009-es index
100
64
64
71
2010-es index
157
100
101
112
Forrás: az uniós gyártók kérdőívekre adott válaszai
(241)
Az értékesítési egységárak a figyelembe vett időszak egésze alatt folyamatosan csökkentek, de a vizsgálati időszakban különösen nagymértékű - 2011-hez képest 7,9 %-os, 2010-hez képest 9,5 %-os, 2009-hez képest 23 %-os - csökkenés volt tapasztalható. Az uniós gyártók értékesítési árai tekintetében tapasztalt csökkenés lassabb volt az érintett országból importált termékek értékesítési árai kapcsán megfigyelt tendenciához képest. 2011 és 2012 között például a kínai árak 11 %-kal, míg ugyanezen időszak alatt az uniós árak 8 %-kal csökkentek.
(242)
Az uniós gazdasági ágazat átlagos értékesítési egységára és a kínai import árai közötti jelentős különbség ellenére, a terméktípusonkénti összehasonlításon alapuló tényleges alákínálás mértéke jóval alacsonyabb - vagyis a vizsgálati időszakban 10,6 % és 26,7 % közötti - értéket mutatott, ahogy az a D.4.2. szakaszban is szerepel. Ennek oka, hogy a mintába felvett kínai exportáló gyártók nem exportálták az uniós gazdasági ágazat által előállított valamennyi terméktípust.
(243)
A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság nem vette figyelembe a kínai exportáló gyártók által exportált, illetve az uniós gyártók által értékesített terméktípusok közötti különbséget a kínai átlagárak meghatározásakor. Az arra a tényre való hivatkozás, hogy számottevő különbség állt fenn az uniós gazdasági ágazat átlagos eladási ára és a kínai exportáló gyártók átlagos eladási ára között, állítólag a tényállás torz bemutatásához vezetett az uniós eladási árak és a kínai importárak közötti különbség miatt.
(244)
A fentieknek megfelelően a Bizottság az áralákínálás meghatározásához részletes, terméktípusonkénti összehasonlítást végzett, amely kétségkívül részét képezi a kárelemzésnek. Egyértelműen jelezte a különbségek okát is, vagyis hogy a kínai exportáló gyártók nem gyártották az uniós gazdasági ágazat által előállított valamennyi terméktípust. Nem lehet tehát azzal érvelni, hogy a Bizottság félrevezető módon és elferdítve mutatta volna be a tényeket.
(245)
A termelési egységköltség 2011 és a vizsgálati időszak között több mint 10 %-kal nőtt, míg 2010 és 2011 között lényegében változatlan szinten maradt. 2009 és 2011 között a termelési költségek lényegében az eladási árak alakulásának tendenciáját követték. A termelési egységköltség 2012. évi növekedése a gyártási volumen csökkenéséből adódott.
(246)
A kínai kormány azt is állította, hogy az átlagos eladási egységár figyelembe vett időszak alatti csökkenése - több más tényező mellett - a gyártási hatékonyság tekintetében elért eredményekre vezethető vissza. Emellett a termelési egységköltség 2012-ben tapasztalt növekedését nyilvánvalóan nem a termelés volumenének csökkenése váltotta ki, hanem a termelési kapacitás növekedése.
(247)
A hatékonyság 2009-2011 közötti növekedése valóban mérsékelte a termelési egységköltséget és ezáltal hozzájárult az eladási egységár csökkenéséhez. A Bizottság azonban megállapította, hogy az eladási átlagár jóval az átlagos termelési egységköltség alá csökkent a vizsgálati időszak alatt, és így mindössze ez utóbbinak 88 %-át fedezte. A mintába felvett vállalatok termelési kapacitásának bővülése ugyanakkor nem válthatta ki termelési egységköltségük növekedését. Gyártási kapacitásuk valójában mindössze 2,6 %-kal nőtt 2011 és 2012 között, míg átlagos termelési egységköltségük 10,6 %-os növekedést mutatott ugyanezen időszak alatt. Következésképpen ezeket az állításokat elutasították.
7.2. Munkaerőköltségek
(248)
A mintába felvett uniós gyártók átlagos munkaerőköltségei a figyelembe vett időszakban a következőképpen alakultak:
8. táblázat
Munkavállalónkénti átlagos munkaerőköltség
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Munkavállalónkénti átlagos költség (EUR)
45 232
44 503
48 288
50 615
2009-es index
100
98
107
112
2010-es index
102
100
109
114
Forrás: az uniós gyártók kérdőívekre adott válaszai
(249)
A munkavállalónkénti átlagos munkaerőköltség 2009 és a vizsgálati időszak között folyamatosan, összességében 12 %-kal nőtt. 2011 és a vizsgálati időszak között azonban jelentősebb - 4,8 %-os - növekedés volt tapasztalható. A munkaerőköltség össznövekedése részben azokkal a költségekkel magyarázható, amelyek a gyártás 2011 és a vizsgálati időszak közötti szüneteltetése kapcsán merültek fel néhány uniós gyártónál. Másképpen fogalmazva: jóllehet nem történt tényleges munkavégzés, e gyártóknak akkor is ki kellett fizetniük alkalmazottaikat.
7.3. Készletek
(250)
A mintába felvett uniós gyártók készleteinek szintje a figyelembe vett időszakban a következőképpen alakult:
9. táblázat
Készletek
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Zárókészletek (1 000 m2)
1 540
1 875
1 657
1 778
2009-es index
100
122
108
115
2010-es index
82
100
88
95
Forrás: az uniós gyártók kérdőívekre adott válaszai
(251)
A készletek 2011 és a vizsgálati időszak között 7,3 %-kal, 2009 és a vizsgálati időszak között 15 %-kal növekedtek, míg 2010 és 2011 között 11,6 %-kal csökkentek.
(252)
A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány azt állította, hogy a készletekkel kapcsolatos tendenciák irrelevánsak, mivel a készletek abszolút és relatív növekedése egyaránt rendkívül alacsony volt.
(253)
Az árváltozásokból adódóan a gyártóknak nem éri meg jelentős készleteket felhalmozni, hiszen azok értéke gyorsan csökken. Az uniós gyártók éppen ezért feltehetően korlátozott készleteket tartanak a hasonló termékből. A hasonló termék készletszintjének 2011 és vizsgálati időszak közötti - igaz viszonylag szerény mértékű - emelkedése tehát fontos mutatónak minősül annak megállapításakor, hogy az uniós gazdasági ágazatot jelentős kár érte-e. Az abszolút mértéket tekintve jelentősnek számító 2010. évi készletállományt annak fényében kell értelmezni, hogy a szóban forgó évben az értékesítések jóval magasabb szintet értek el, mint a vizsgálati időszakban.
7.4. Jövedelmezőség, pénzforgalom, beruházások, beruházások megtérülése és tőkebevonási képesség
(254)
A mintába felvett uniós gyártók jövedelmezősége, pénzforgalma, beruházásai és a beruházások megtérülése a következőképpen alakult a figyelembe vett időszakban:
10. táblázat
Jövedelmezőség, pénzforgalom, beruházások, beruházások megtérülése
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Jövedelmezőség
-20,3 %
8,3 %
8,2 %
-14,5 %
2009-es index
100
241
240
129
2010-es index
- 244
100
99
- 174
Pénzforgalom (1 000 EUR)
-21 550
29 574
33 425
6 200
2009-es index
100
337
355
229
2010-es index
-73
100
113
21
Beruházások (1 000 EUR)
46 087
18 230
7 633
10 712
2009-es index
100
40
17
23
2010-es index
253
100
42
59
Beruházások megtérülése
-6,9 %
9,6 %
13,3 %
-11,5 %
2009-es index
100
339
393
66
2010-es index
-72
100
139
- 120
Forrás: az uniós gyártók kérdőívekre adott válasza
(255)
A mintában szereplő uniós gyártók jövedelmezőségét a hasonló termék független vevőknek történő uniós értékesítéséből származó, adózás előtti nettó nyereségében kifejezve állapították meg, a vonatkozó forgalom százalékában.
(256)
2009-ben a legtöbb mintába felvett uniós gyártó veszteséget volt kénytelen elkönyvelni, ami - a D.7. szakaszban ismertetetteknek megfelelően - elsősorban azzal magyarázható, hogy ekkor vette kezdetét a hasonló termék gyártása. 2010-ben az átlagos nyereség már elérte a 8,31 %-ot. A jövedelmezőség ezt követően 2011-ben, amikor a támogatott import növekedni kezdett, enyhén visszaesett. Végezetül az iparág jelentős veszteséget - 2011-hez képest 276,6 %-os visszaesést - szenvedett el a vizsgálati időszakban.
(257)
A nettó pénzforgalom - amely a mintába felvett uniós gyártóknak tevékenységeik önfinanszírozására való képességét mutatja - 2011 és a vizsgálati időszak között számottevő mértékben, 81 %-kal esett vissza. 2010-től kezdődően folyamatosan növekedett, összességében pedig a figyelembe vett időszakban nőtt.
(258)
A beruházások megtérülését a beruházások nettó könyv szerinti értékének százalékában meghatározott nyereségeként fejezték ki.
(259)
A 10. táblázat alapján a beruházások a 2009. évi induló szakaszt követően, amely időszakban az iparág jelentős beruházásokat hajtott végre a hasonló termék kapcsán, 2009 és 2011 között folyamatosan csökkentek, majd a vizsgálati időszak alatt növekedtek. A vizsgálati időszakban azonban a beruházások a 2009. évhez képest alacsony szinten maradtak. A vizsgálati időszak során elsősorban a K+F-hez, illetve a gyártási technológia és folyamat hatékonyságának fokozását célzó fejlesztésekhez és karbantartásokhoz kapcsolódó beruházásokat hajtottak végre. Az iparág beruházásai különösen azokat az új terméktípusokat érintették, amelyeket ez időszak alatt nem importáltak Kínából, és amelyek kutatás- és innovációigényes termékek.
(260)
A beruházások megtérülése ezzel szemben 34 %-kal csökkent 2009 és 2012 között. Annak ellenére, hogy a vizsgálati időszak előtt folyamatos - vagyis 2009 és 2011 között 293 %-os - növekedés volt mérhető, a vizsgálati időszakban a 2011. évhez képest 186 %-os csökkenés tapasztalható. A 2012. évi visszaesés logikus következménye annak, hogy az uniós gazdasági ágazat a vizsgálati időszakban veszteséget volt kénytelen elkönyvelni.
(261)
A tőkebevonási képességről megállapítást nyert, hogy a hasonló termék tekintetében az uniós gazdasági ágazat pénztermelő képessége egyre romlott, ami az uniós gazdasági ágazat pénzügyi helyzetének gyengüléséhez vezetett.
8. A kárra vonatkozó következtetés
(262)
Az uniós gazdasági ágazat helyzetének elemzése a legtöbb kármutató tekintetében egyértelműen negatív tendenciát mutat. Az általánosságban növekvő felhasználás mellett az össztermelés nőtt a figyelembe vett időszakban. Annak ellenére, hogy az értékesítés volumene növekedett, az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése a figyelembe vett időszakban csökkent a felhasználás ugyanezen időszakban bekövetkezett nagyobb mértékű növekedése miatt. A figyelembe vett időszakban az átlagos eladási ár meredeken esett, kedvezőtlen hatást gyakorolva valamennyi pénzügyi teljesítménymutatóra, így például a jövedelmezőségre, a pénzforgalomra, a beruházások megtérülésére és a tőkebevonási képességre.
(263)
A figyelembe vett időszakban az uniós gazdasági ágazat értékesítési összvolumene nőtt. Az uniós gazdasági ágazat értékesítési volumenének emelkedését azonban az átlagos eladási ár és az uniós gazdasági ágazat piaci részesedésének jelentős mértékű csökkenése kísérte.
(264)
A fentiek fényében a vizsgálat megerősítette, hogy az uniós gazdasági ágazat eladási árai a vizsgálati időszakban nem érték el az ágazat előállítási költségeit, ami kedvezőtlen hatást gyakorolt az Uniós gazdasági ágazat jövedelmezőségére, amely a vizsgálati időszakban erősen negatív szintre csökkent.
(265)
A kapacitás ugyanakkor kedvezően alakult 2009 és a vizsgálati időszak között. Emellett a beruházások a 2009 és a vizsgálati időszak közötti csökkenés ellenére 2011 és a vizsgálati időszak között növekedtek. Ennek hátterében a D.7.4. szakaszban már ismertetett tény áll: a mintába felvett vállalatok nem hagytak fel a hasonló termékhez kapcsolódó beruházásokkal, amelyek keretében többek között olyan terméktípusokra összpontosítottak, amelyek piaci szegmensében még nem jelent meg az érintett országból származó export, illetve amely típusok kutatás- és innovációigényesek. Kétségtelen azonban, hogy állandó költségeinek jobb megoszlása és a méretgazdaságosság megvalósítása érdekében az uniós gazdasági ágazatnak képesnek kell lennie arra, hogy az alapvetőbb (jelenleg a Kínából származó támogatott behozatallal versenyző) terméktípusokat is nagy volumenben tudja előállítani, illetve értékesíteni.
(266)
A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság értékelése ellentmondást tartalmaz, mivel egyfelől azt állítja, hogy elsősorban K+F jellegű beruházásokat hajtottak végre, másfelől pedig azzal érvel, hogy a keresletnövekedésre készülve került sor kapacitásbővítésre a vizsgálati időszak alatt. Ezek azonban nem egymásnak ellentmondó, hanem egymást kiegészítő állítások: az új terméktípusokra irányuló, azonos időszakban végrehajtott beruházások szükségszerűen kapacitásbővüléssel járnak. Bár az ilyen jellegű beruházások valóban növelik az uniós gazdasági ágazat költségeit, lényeges jelzésként is szolgálnak arra vonatkozóan, hogy az iparág minden tőle telhetőt megtesz versenyképességének megtartása érdekében.
(267)
Levonható tehát a következtetés, hogy amellett, hogy az uniós gazdasági ágazat jelentős kárt szenvedett el a vizsgálati időszakban, aktívan törekedett arra, hogy az érintett országból még nem importált innovatív termékek fejlesztésével csökkentse az érintett termék támogatott behozatalával szembeni kiszolgáltatottságát.
(268)
A fentiek figyelembevételével megállapítást nyer, hogy az uniós gazdasági ágazatot jelentős kár érte az alaprendelet 8. cikkének (5) bekezdése értelmében.
E. OKOZATI ÖSSZEFÜGGÉS
(269)
Az alaprendelet 8. cikkének (6) és (7) bekezdése értelmében megvizsgálták, hogy az érintett országból származó támogatott behozatal okozott-e olyan mértékű kárt az uniós gazdasági ágazatnak, amely jelentős kárnak minősíthető. A támogatott behozatalon kívül megvizsgáltak más ismert, az uniós gazdasági ágazatnak ugyanezen időszakban adott esetben kárt okozó tényezőket is, annak elkerülése érdekében, hogy a szóban forgó egyéb tényezők által okozott esetleges károkat a támogatott behozatalnak tulajdonítsák.
1. A támogatott behozatal hatása
(270)
A vizsgálat kimutatta, hogy a figyelembe vett időszak alatt nőtt a támogatott import: a volumen tekintetében 596 %-os növekedés, míg piaci részesedés tekintetében 366 %-os bővülés volt tapasztalható. Megerősítést nyert tehát, hogy az érintett termék behozatalának mind a volumene, mind pedig a piaci részesedése számottevően nőtt a figyelembe vett időszakban. A támogatott behozatal növekedése és az uniós gazdasági ágazat piaci részesedésének csökkenése egyértelmű időbeli egybeesést mutat. Másképpen fogalmazva: a behozatal az uniós piacnál jóval gyorsabb ütemben nőtt, és az uniós gyártók a kínai importtal szemben veszítettek piaci részesedésükből. A vizsgálat azt is megállapította, hogy - amint az a D.4.2. szakaszban is említésre került - a támogatott behozatal a vizsgálati időszakban az uniós gazdasági ágazat árai alá kínált.
(271)
A vizsgálat kimutatta, hogy a figyelembe vett időszak során a támogatott behozatal árai 27,2 %-kal csökkentek, és így még nagyobb különbségek alakultak ki az uniós gyártók, illetve az exportáló gyártók által alkalmazott árak között. Az uniós gazdasági ágazat ilyen jelentős árnyomás mellett komoly erőfeszítéseket tett előállítási költségeinek csökkentésére. Ezen erőfeszítések ellenére a kínai behozatali árak kivételesen alacsony szintje arra kényszerítette az uniós gazdasági ágazatot, hogy eladási árait tovább - veszteséggel járó - szintre csökkentse. A 2009. évi induló szakaszt követően az uniós gyártók 2010-ben és 2011-ben stabil nyereségszintet értek el. A vizsgálati időszakban viszont az uniós gyártók jelentős veszteséget könyveltek el.
(272)
A nyilvánosságra hozatalt követően több érdekelt fél is vitatta a Bizottság azon megállapítását, mely szerint okozati összefüggés áll fenn az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kár és a Kínából származó támogatott behozatal között. Állításuk szerint a kár és az érintett országból származó behozatal növekedése között nem volt időbeli egybeesés. Ez annak a ténynek tudható be, hogy a Kínából származó behozatal 2009 és 2011 között nőtt számottevő mértékben. Ezenkívül a kínai import átlagára 2011-ben 4,96 EUR/m2 volt, amely megközelíti a 2012. évi (4,38 EUR/m2-es) árat.
(273)
Ugyanezen felek azt állították, hogy az a következtetés, amely szerint a 2012. évi kínai importnak tudható be az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kár, ellentmond azoknak a megállapításoknak, hogy a kínai import a megelőző évben állítólag annak ellenére nem fejtett ki kedvezőtlen hatást, hogy nagyon hasonló volt az import átlagára.
(274)
A felek továbbá azt állították, hogy az elszenvedett jelentős kár és a támogatott kínai behozatal időbeli egybeesését a teljes - vagyis 2009-től a vizsgálati időszak végéig tartó - figyelembe vett időszak tekintetében nem lehet az ezalatt az időszak alatt jelentkezett közbenső tendenciák mérlegelése nélkül vizsgálni.
(275)
A figyelembe vett időszak kezdetétől a vizsgálati időszak végéig a behozatal 596 %-kal nőtt, piaci részesedése pedig 321 %-kal bővült. Az importárak 27,2 %-kal csökkentek a figyelembe vett időszak alatt.
(276)
Helytálló a megállapítás, mely szerint az uniós gazdasági ágazat 2011. évi haszonkulcsa annak ellenére alig maradt el a 2010-ben elért szinttől, hogy a kínai import már 2011-ben jelentős mértékben nőtt. Mindazonáltal az uniós szolárüveg-felhasználás 2011-ben számottevően - vagyis 2010 és 2011 között 20,4 %-kal - nőtt, míg a Kínából származó behozatal ugyanezen időszak alatt 150 %-kal bővült. A vizsgálati időszakban amíg a felhasználás valóban valamivel több mint 19 %-kal visszaesett, a kínai import volumene több mint 35 %-os további növekedést ért el. Ez egyértelműen bizonyítja, hogy az uniós gazdasági ágazat által a vizsgálati időszakban elszenvedett jelentős kár és a támogatott kínai behozatal erőteljes növekedése azonos időszakban jelentkezett. Emellett természetesen időbe telik, amíg az uniós gyártókat elérik a támogatott import növekedésének kedvezőtlen hatásai (mint például az ügyfelek elpártolása, a veszteségtermelés, a beruházások megtérülésének, illetve a pénzforgalom csökkenése stb.). Ezért az állítást elutasítják.
(277)
A Bizottság a figyelembe vett időszakbeli közbenső tendenciákat is elemezte. Az a tény, hogy az uniós gazdasági ágazat 2011-ben még annak ellenére nyereségesen működött, hogy a kínai import ekkor már növekedést mutatott; nem cáfolja meg a következtetést, amely szerint a vizsgálati időszak tekintetében időbeli egybeesés állapítható meg az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kár és a támogatott kínai import folyamatos növekedése között.
(278)
A vizsgálati időszakban a felhasználás valamivel több mint 19 %-os visszaesése ellenére a kínai exportáló gyártók:
a)
2011-hez képest 12,4 százalékponttal növelték piaci részesedésüket, míg az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése 12,3 százalékponttal csökkent;
b)
több mint 35 %-kal növelték a kínai import volumenét, miközben az uniós gazdasági ágazat értékesítése 32 %-kal csökkent; valamint
c)
több mint 10 %-kal tovább csökkentették a már eleve rendkívül alacsony exportáraikat és akár 26,7 %-kal is az uniós gazdasági ágazat árai alá kínáltak, ami hozzájárult az uniós gazdasági ágazat vizsgálati időszak alatti veszteséges működéséhez.
(279)
A fenti elemzés alapján a Bizottság megállapítja, hogy a támogatott behozatal, valamint annak a piaci részesedés tekintetében elért jelentős, a folyamatosan az uniós gazdasági ágazat árai alá kínáló árak melletti növekedése okozta az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett jelentős kárt.
2. Az egyéb tényezők hatásai
2.1. Harmadik országokból származó behozatal
(280)
Az egyéb harmadik országokból származó behozatal volumene a következőképpen alakult a figyelembe vett időszak alatt:
11. táblázat
Harmadik országokból származó behozatal (1 000 m2)
Harmadik országok
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Volumen (m2)
700
886
1 287
1 023
Index
100
127
184
146
Piaci részesedés
4,2 %
3,1 %
3,8 %
3,7 %
Index
100
74
90
88
Átlagár (EUR/m2)
10,50
10,09
9,60
8,40
Index
100
96
91
80
Forrás: Glass for Europe és a panasz
(281)
Az egyéb harmadik országokból származó import volumene 46 %-kal nőtt a figyelembe vett időszakban, összhangban az uniós felhasználás növekedésével. Ezen import piaci részesedése 2011-hez képest (3,7 %) kismértékben csökkent a vizsgálati időszakban, de a figyelembe vett időszakot tekintve összességében stabil maradt. Kína után Törökország a második legnagyobb exportőr, a harmadik helyen pedig India következik.
(282)
Az összes harmadik országból származó importról rendelkezésre álló adatokból kitűnik, hogy az átlagos importár magasabb volt a kínai átlagos importárnál. Ugyanez érvényes az érintett termék egyes típusainak egységáraira is. Másfelől azonban a harmadik országok átlagos importára hasonló, vagy magasabb szintű volt az uniós gazdasági ágazat által alkalmazott árak átlagánál.
(283)
Tekintettel a harmadik országokból származó behozatal alacsony összvolumenére, piaci részesedésére, valamint árszínvonalára, a Bizottság megállapítja, hogy a harmadik országokból érkező behozatal nem befolyásolhatta a támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért kár közötti okozati összefüggést.
2.2. Az uniós gazdasági ágazat exportteljesítménye
(284)
A mintába felvett uniós gyártók exportvolumene a figyelembe vett időszakban a következőképpen alakult:
12. táblázat
A mintába felvett uniós gyártók exportteljesítménye
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Exportértékesítések értéke (1 000 EUR)
19 313
19 814
27 419
7 001
Index
100
103
142
36
Exportértékesítések volumene (1 000 m2)
1 460
1 713
2 708
760
Index
100
117
185
52
Átlagár (EUR/m2)
13,22
11,56
10,12
9,21
Index
100
87
77
70
Forrás: az uniós gyártók kérdőívekre adott válasza
(285)
A mintába felvett uniós gyártók exportértékesítése 2009 és 2011 között nőtt, a vizsgálati időszakban azonban az értékesítések értéke 74 %-kal, volumene pedig 71,9 %-kal hirtelen visszaesett. A mintába felvett kínai exportőrök válaszai alapján úgy tűnik, hogy ennek hátterében az uniós gazdasági ágazat főbb exportpiacaira (nevezetesen az Egyesült Államokba és Kanadába) irányuló kínai export rendkívül alacsony ára áll.
(286)
A mintába felvett uniós gyártók értékesítési összvolumenén belül az exportértékesítések 2009-ben (az induló szakaszban) 20 %-ot, 2010-ben 11 %-ot, a csúcsévnek számító 2011-es évben pedig mindössze 14 %-ot tettek ki. 2012-ben további, 5 %-os szintre történő csökkenés volt tapasztalható.
(287)
Az uniós gazdasági ágazat fő piacát nem a harmadik országbeli, hanem a világ egyik legnagyobbjának számító uniós piac jelenti. Emellett a szolárüveg viszonylag nagy súlyú és törékeny termék, így a távolabbi pontokra történő szállítása (a törés és korrózió miatt) járulékos költségekkel jár. A vizsgálat azt is megerősítette, hogy a gyengébb exportteljesítmény elsősorban annak tudható be, hogy az olcsó kínai exporttal a harmadik országok piacain is fel kellett venni a versenyt. Emiatt a Bizottság nem vonhatja le azt a következtetést, hogy a mintába felvett uniós gyártók gyengébb exportteljesítménye befolyásolja a támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért kár közötti okozati összefüggést.
(288)
A nyilvánosságra hozatalt követően számos fél megkérdőjelezte azokat a bizottsági megállapításokat, amelyek szerint a mintába felvett uniós gyártók exportértékesítésének vizsgálati időszak alatti visszaesését legnagyobb valószínűséggel az uniós gazdasági ágazat főbb exportpiacaira (nevezetesen az Egyesült Államokba és Kanadába) irányuló rendkívül alacsony árú kínai export váltotta ki. Meglátásuk szerint ez megalapozatlan következtetés, hiszen Kína már 2011-ben is exportált, és így nincs magyarázat arra, hogy az export hatása miért csak 2012-ben jelentkezett. Azt állították továbbá, hogy az alacsony exportértékesítési eredmény valódi oka az, hogy az uniós gazdasági ágazat nem volt versenyképes, és nem tudott versenyben maradni amikor a világpiaci árak csökkentek. Mindezek alapján a felek szerint megállapítható, hogy az uniós gazdasági ágazat exportértékesítésének vizsgálati időszak alatti visszaesése tovább növelte az elszenvedett kárt.
(289)
A Bizottság az alábbiakban ismertetett indokok alapján elutasítja ezeket az állításokat. Továbbra is az uniós, nem pedig a harmadik országok piacai jelentik az uniós gazdasági ágazat fő piacát. Emellett, a távolabbi pontokra történő szállítások kapcsán (a törés és a korrózió miatt) felmerülő járulékos költségek kizárólag abban az esetben térülnek meg, ha a harmadik országokban kellően magas az árszínvonal. Láthatóan azonban ez nem így van. Valójában, a mintába felvett exportáló gyártók kérdőívekre adott válaszai alapján rendelkezésre álló bizottsági információk szerint az uniós gazdasági ágazat fő exportpiacaira irányuló kínai export árai rendkívül alacsonyak voltak, és ezek ráadásul a 2011. évi adatoknál még alacsonyabb szintre süllyedtek a vizsgálati időszak alatt. Ez azt jelzi, hogy az uniós gazdasági ágazat gyenge exportteljesítménye - ahogyan azt a vizsgálat megerősítette - a harmadik országbeli piacok esetében is mindenekelőtt az egyre csökkenő kínai exportárakra vezethető vissza.
(290)
Ugyanezen felek azzal is érveltek, hogy a vizsgálat az uniós piacra vonatkozott, és nem mérte fel, hogy a harmadik országbeli piacokon egyáltalán sor került-e az állítólagos tisztességtelen árképzésre.
(291)
Ezenkívül még ha helytállónak is tekintik az uniós intézmények megállapításait, azok álláspontjuk szerint olyan károkat is az Unióba irányuló támogatott behozatalnak tulajdonítanak, amelyeket más tényezők váltottak ki. Ekképpen a harmadik országokba irányuló, állítólag alacsony árú vagy támogatott kínai kivitelek nem az Unióba irányuló támogatott behozatalok, és így ezeket független tényezőknek kell tekinteni, amelyek károkozó hatása nem kapcsolható össze a támogatott behozatalokkal.
(292)
A Bizottság ezt az állítást elutasítja. A bizottsági vizsgálat nem terjed ki arra, hogy Kína dömping- és/vagy támogatott árakon exportál-e a harmadik országokba. A mintába felvett exportáló gyártók által a harmadik országokban alkalmazott exportárakról szolgáltatott adatok alapján a Bizottság mindössze azt állapította meg, hogy a szóban forgó árak az utóbbi években folyamatosan csökkentek.
(293)
Hasonlóképpen, a Bizottság a harmadik országokba irányuló kínai import árainak csökkenését független tényezőként elemezte, és nem kapcsolta össze az Unióba történő támogatott behozatallal. Ezt a tényt valójában csak mint az uniós gazdasági ágazat legfontosabb harmadik országbeli célpiacaira irányuló export csökkenésének egyik lehetséges magyarázataként használták, szem előtt tartva, hogy a szóban forgó piacok sem a múltban nem számítottak, sem pedig jelenleg nem minősülnek az uniós gazdasági ágazat fő piacának. Az uniós gazdasági ágazat értékesítésének még a csúcséveknek számító 2010-ben és 2011-ben is több mint 85 %-át az uniós piacon belüli értékesítés adta.
(294)
Ezért a Bizottság megállapítja, hogy a mintába felvett uniós gyártók exportteljesítményének romlása nem befolyásolja a támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért kár közötti okozati összefüggést.
2.3. A felhasználás és a kapacitás alakulása
(295)
Amint az a D.3. szakaszban szerepel, az uniós felhasználás 65 %-kal nőtt 2009 és a vizsgálati időszak között. A legmagasabb szintet 2011-ben érte el, amikor 2009-hez képest 105 %-os növekedést mutatott. Ezt a felhasználásbeli növekedést azonban az uniós gazdasági ágazat nem tudta teljes mértékben kihasználni. Összértékesítése 2011-ig számottevően, de a piacnál lassabb ütemben nőtt, majd a vizsgálati időszakban összességében is csökkenést mutatott. A figyelembe vett időszak alatt piaci részesedése folyamatosan, 2009-hez képest a vizsgálati időszakban 25,7 %-kal (2011-hez képest pedig 15,8 %-kal) csökkent. A kínai piaci részesedés, illetve értékesítési volumen ezzel szemben még a felhasználás 2011 és vizsgálati időszak közötti visszaesésekor is jelentős mértékű növekedést mutatott: 2011 és a vizsgálati időszak között 68,4 %-kal, a teljes időszak tekintetében pedig összességében 321 %-kal bővült. A figyelembe vett időszakban a kínai behozatal 596 %-kal nőtt.
(296)
Minthogy az uniós felhasználás növekedett a figyelembe vett időszakban, alakulása olyan tényező, amely megerősíti a növekvő támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért kár közötti okozati összefüggést, és amely önmagában nem okozott kárt az uniós gazdasági ágazatnak. Ráadásul a támogatott kínai behozatal még a csökkenő felhasználást mutató vizsgálati időszakban is képes volt továbbnövelni piaci részesedését az uniós gazdasági ágazat kárára.
(297)
A nyilvánosságra hozatalt követően több fél azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kár hátterében az uniós felhasználás visszaesése áll. Az állítások alapján ez az egyetlen olyan tényező, amely 2012-ben mutatott első alkalommal csökkenést, illetve amelyre indokoltan visszavezethető az okozott kár, hiszen a kínai import már 2011-ben megjelent, mégpedig a 2012. évihez hasonló árakon.
(298)
Való igaz, hogy az előző évekhez képest a felhasználás 2012-ben visszaesett. A Bizottság elemzése azonban a figyelembe vett időszak 2009. évi kezdőidőpontjától a vizsgálati időszak végéig terjed ki, amely időtartam alatt az uniós felhasználás összességében 65 %-kal nőtt. A figyelembe vett időszak alatt az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése folyamatos és számottevő - vagyis összességében 25,7 %-os - csökkenést mutatott, miközben a kínai behozatal piaci részesedése 321 %-kal bővült. A figyelembe vett időszakban a kínai behozatal 596 %-kal nőtt.
(299)
Mindemellett a vizsgálati időszakban az uniós felhasználás még a 2010. évihez hasonló szintet ért el, miközben - a 10. táblázatban feltüntetettek szerint - a 2010-es volt az az év, amikor az uniós gazdasági ágazat elfogadható mértékű nyereségre tett szert. Az uniós felhasználás vizsgálati időszak alatti visszaesése tehát önmagában nem okozhatta az uniós gazdasági ágazat vizsgálati időszak alatt keletkezett veszteségét. Ezenfelül az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése 26,6 %-kal csökkent 2010 és 2012 között, miközben a kínai behozatalok piaci részesedése ugyanezen időszak alatt 318 %-kal nőtt. Végezetül, amennyiben az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kár a felhasználás vizsgálati időszak alatti visszaesésének következménye, akkor annak a kínai behozatalra is hatással kellett volna lennie. Ez azonban egyértelműen nem így történt. Éppen ellenkezőleg, a vizsgálati időszak alatt a kínai import mind a volumen, mind pedig a piaci részesedés tekintetében jelentős növekedést ért el.
(300)
A fenti megállapításokra tekintettel a Bizottság elutasítja ezt az állítást. A Bizottság ezért arra a következtetésre jutott, hogy a felhasználás vizsgálati időszak alatti csökkenése nem befolyásolja a támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért kár közötti okozati összefüggést.
(301)
Ami az uniós gazdasági ágazat 4. táblázatban feltüntetett termelés kapacitását illeti, a kapacitásbővülés egyértelműen a növekvő uniós felhasználás tendenciáját követte 2011 végéig. A vizsgálat kimutatta, hogy a termelési kapacitás 2011 és a vizsgálati időszak közötti 12,5 %-os növekedésének fő oka az volt, hogy a szolárüveg piaca újabb vállalattal bővült. A piacon jelenlévő összes többi vállalat gyártási kapacitása ugyanezen időszak alatt enyhe csökkenést mutatott. Az uniós gazdasági ágazat kapacitásfejlesztésének általános tendenciája tehát az uniós felhasználás trendjét követte. A Bizottság ezért úgy véli, hogy az uniós gazdasági ágazat jelentős termelési kapacitása - amely már a figyelembe vett időszak kezdetén is számottevő volt, és amely a vizsgálati időszak alatt is tekintélyes mértékű maradt - nem befolyásolhatta a támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kár közötti okozati összefüggést.
(302)
A nyilvánosságra hozatalt követően több fél azzal érvelt, hogy a Bizottság elmulasztotta figyelembe venni, hogy az állítólagos többletkapacitás volt az elszenvedett kár egyik lényegi kiváltó oka. A figyelembe vett időszak alatti kapacitásbővítést az állítások szerint nem indokolta a felhasználás növekedése, mivel az uniós gazdasági ágazat szempontjából rendkívül nagy és állandó különbség mutatkozott a kapacitás és a felhasználás között, amely meglátásuk szerint gazdasági szempontból nem fenntartható. Azt állították továbbá, hogy az a tény, hogy 2011 és a vizsgálati időszak vége között új szereplő lépett a piacra, hozzájárult az elszenvedett kárhoz, mivel ezáltal fokozódott a belpiaci verseny.
(303)
A felek ezenkívül úgy vélték, hogy az uniós felhasználás csökkenése és a termelési kapacitás bővülése az exportértékesítések visszaesésével együtt alacsony kapacitáskihasználtsághoz vezetett. Az alacsony kihasználtság magas állandó költségeket eredményezett, és ez véleményük szerint igen súlyos következményekkel járt az uniós szolárüveg-iparág számára.
(304)
A Bizottság megállapítja, hogy az uniós gazdasági ágazat egészének kapacitása a figyelembe vett időszakban végig folyamatosan meghaladta az uniós összfelhasználást. Ennek ellenére a vizsgálati időszakot megelőző két évben az uniós gazdasági ágazathoz tartozó, mintába felvett vállalatok nyereségesek voltak, míg ezzel szemben csak a vizsgálati időszak alatt 14,5 %-os, jelentős mértékű veszteséget kellett elkönyvelniük.
(305)
A mintába felvett uniós gyártók kapacitása 2010 és 2011 között ráadásul mindössze 4 %-kal, 2011 és a vizsgálati időszak között pedig 2,6 %-kal nőtt, vagyis e tekintetben 2010 és a vizsgálati időszak között összességében 6,7 %-os, szerény mértékű növekedés volt tapasztalható.
(306)
Következésképpen a felhasználás és a kapacitás közötti különbség a figyelembe vett időszak teljes tartama alatt fennállt, és bár valamivel magasabb volt a vizsgálati időszakban, nem szolgál magyarázatul a mintába felvett vállalatok vizsgálati időszak alatt keletkezett tetemes veszteségére. Mindezek alapján a Bizottság elutasítja az állítást, mely szerint az uniós gazdasági ágazat olyan szintű kapacitással rendelkezik, amely gazdasági szempontból nem fenntartható.
(307)
Azt az állítást illetően, hogy a piacra újonnan belépő vállalat 2012-ben hozzájárult az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kárhoz, a Bizottság megállapítja, hogy bár a szóban forgó új piaci szereplő jelentős kapacitást épített ki, a vizsgálati időszakban termelési és értékesítési volumene rendkívül alacsony volt, az uniós összértékesítésnek hozzávetőleg 2 %-át tette ki. A vállalat piacra lépése tehát nem befolyásolhatta az uniós gazdasági ágazat egészének teljesítményét, leszámítva a kapacitására, illetve kapacitáskihasználására vonatkozó ágazati adatokra gyakorolt jelentős hatását. Valójában, ha nem vesszük figyelembe a szóban forgó vállalat adatait, akkor tulajdonképpen az összes többi uniós gyártó kapacitása csökkenést mutatott a 2011 és 2012 közötti időszak tekintetében.
(308)
A vizsgálat azt sem erősítette meg, hogy az állandó költségek súlyos következményekkel jártak volna a szolárüveg-iparág számára. A vizsgálati időszakban a mintába felvett uniós gyártók átlagos állandó költsége a gyártási összköltségek 25 %-35 %-át tette ki. Az ezt megelőző - vagyis a 2010-es és 2011-es - években az állandó költségek ugyan valamivel alacsonyabb százalékértéket mutattak, de még mindig ebben a tartományban mozogtak. Ez egyértelműen bizonyítja, hogy a vizsgálati időszak alatti jelentős kapacitás kétségkívül hatást gyakorolt a termelési költségekre, de a kiváltott hatás nem volt jelentős, illetve nem szolgál magyarázatul a vizsgálati időszak alatt keletkezett - különösen az előző években elért nyereséghez képest - tetemes veszteségekre. Emellett a mintába felvett uniós gyártók kapacitáskihasználása a korábbi évekhez képest csökkenést mutatott, igaz a vizsgálati időszakban még mindig 65 %-os volt.
(309)
Végezetül pedig, a bizottsági elemzés azt is figyelembe vette, hogy a kiépített kapacitás átalakítható másfajta üvegek gyártására, amely termékek már nem tartoznak e vizsgálat hatálya alá. Következésképpen e tényezőt is számításba véve a Bizottság kijelenti, hogy nem ért egyet az érdekelt fél azon állításával, mely szerint a jelentős kiépített kapacitás gazdasági szempontból nem fenntartható.
(310)
Tekintettel a fentiekre a Bizottság elutasítja a felek állítását, és ismételten kijelenti, hogy a felhasználás, a kapacitás és a kapacitáskihasználás figyelembe vett időszak alatti tendenciái - amelyeket együttesen és külön-külön is megvizsgáltak -, nem befolyásolják az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett jelentős kár és a támogatott import között megállapított okozati összefüggést.
2.4. A napelemmodulokkal kapcsolatos tendenciák
(311)
A Bizottság rendelkezésére álló adatok (20) alapján a szolárüveg-értékesítés hozzávetőleg 80-85 %-át a napelemmodulok (kristályos szilícium fényelektromos modulok és vékonyrétegű fényelektromos napelemmodulok) gyártói számára, mintegy 15-20 %-át pedig a meleg víz előállítására használt sík termikus napkollektorok gyártói felé történő eladások teszik ki. A napelemmodulok kapcsán megfigyelhető tendenciák tehát jelentős hatással bírnak a szolárüveg felhasználása szempontjából.
(312)
A nyilvánosságra hozatalt követően két fél azt állította, hogy az érintett termék felhasználásának alakulása mellett az uniós gazdasági ágazatot ért kárhoz a napelemmodulok felhasználásának visszaesése, valamint ezen ágazat 2011 végén, illetve 2012 elején elszenvedett vesztesége is hozzájárult. A fotoelektromospanel-gyártók pénzügyi nehézségeinek a szolárüveg piacára gyakorolt hatása állítólag - a két esemény között szükségképpen eltelt időszak miatt - 2011 végén, illetve 2012-ben jelentkezett.
(313)
Ugyanezen, vagyis a 2009 és 2012 közötti időszak tekintetében folyamatos növekedés volt tapasztalható a napelemmodulok felhasználása terén, és a felhasználás még a 2012-ben bekövetkezett csökkenés ellenére is 221 %-kal meghaladta a 2009. évi, 44 %-kal pedig a 2010. évi szinteket. (21) Megállapítást nyert továbbá, hogy bár az Unióban a napelemmodulok iránti kereslet kezdeti növekedését a pénzügyi támogatási rendszerek - elsősorban az átvételi árak - idézték elő, nem lehet azt a következtetést levonni, hogy az átvételi árak (2011. év végi, illetve 2012. év eleji) csökkentése befolyásolta volna a támogatott import és a kár közötti okozati összefüggést (22). Ez azzal magyarázható, hogy ugyanezen, vagyis a 2009 és 2012 közötti időszakban viszonylag magas maradt a napelemmodulok iránti kereslet.
(314)
A napelemmodulok felhasználása, és így a szolárüveg iránti kereslet is tehát magas maradt a figyelembe vett időszakban. A 2012. évben tapasztalt kismértékű csökkenés önmagában nem tekinthető olyan jellegű tényezőnek, amely befolyásolná a Kínából származó támogatott import és az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett jelentős kár között megállapított okozati összefüggést.
(315)
Hasonlóképpen, minthogy a napelemmodulok iránti kereslet viszonylag magas szintű maradt 2009-2012 között, és ugyanezen időszakban a szolárüveg iránti kereslet 65 %-kal nőtt, a napelemmodul-gyártók pénzügyi helyzetének 2011. év végi, illetve 2012. év eleji romlásának szolárüveg-felhasználásra gyakorolt hatása önmagában nem tekinthető olyan jellegű tényezőnek, amely befolyásolná a szolárüveg Kínából érkező támogatott behozatala és az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett jelentős kár között megállapított okozati összefüggést.
(316)
A fentiek fényében a Bizottság megerősíti, hogy a napelemmodulok felhasználásának alakulása önmagában nem tekinthető olyan jellegű tényezőnek, amely befolyásolná a Kínából származó támogatott import és az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett jelentős kár között megállapított okozati összefüggést.
3. Következtetés
(317)
A vizsgálat megállapította, hogy okozati összefüggés áll fenn az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kár és a Kínából érkező támogatott behozatal között. A Bizottság a kár további lehetséges okait is elemezte, úgymint az egyéb harmadik országokból érkező behozatal, az uniós gazdasági ágazat exportteljesítménye, a felhasználás és a gyártási kapacitás szerkezeti átalakulása, illetve az érintett termék egyes felhasználóinak piaci helyzetében bekövetkezett változások. Az együttesen, illetve külön-külön is elemzett említett tényezők kapcsán megállapítást nyert, hogy közülük egyik sem befolyásolta a Kínából származó támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kár között megállapított okozati összefüggést.
(318)
A fenti elemzés alapján - amely egyértelműen megkülönböztette és elkülönítette az összes ismert tényező uniós gazdasági ágazat helyzetére gyakorolt hatásait a támogatott behozatal káros hatásaitól - tehát levonható a következtetés, hogy az érintett országból érkező támogatott behozatal az alaprendelet 8. cikkének (6) bekezdése értelmében jelentős kárt okozott az uniós gazdasági ágazatnak.
(319)
A vizsgálati időszakot követően több uniós szolárüveggyártó nyilvánosan bejelentette, hogy felhagy a gyártással, aminek szükségszerű következményeként számottevő működési kapacitás vált kihasználatlan kapacitássá. Ez továbberősíti az előzőekben megállapított okozati összefüggést, és emellett bizonyítja, hogy a támogatott behozatal súlyos következményekkel jár az uniós gazdasági ágazatra nézve.
F. AZ UNIÓS ÉRDEK
(320)
Az alaprendelet 31. cikkével összhangban a Bizottság megvizsgálta, hogy a kárt okozó támogatás kapcsán levont következtetés ellenére ebben az esetben az intézkedések elfogadása biztosan nem sértené-e az uniós érdeket. Az uniós érdek elemzése az összes különböző érintett érdek felmérésével történt, beleértve az uniós gazdasági ágazat, az importőrök, a nyersanyag-beszállítók és az érintett termék felhasználóinak érdekeit.
1. Az uniós gazdasági ágazat érdeke
(321)
A vizsgálati időszakban az uniós gazdasági ágazat közvetlenül mintegy 860 főt foglalkoztatott a hasonló termék gyártása és értékesítése terén. A vizsgálat megállapította, hogy az uniós gazdasági ágazatot jelentős kár érte, amelynek oka a vizsgálati időszakban az érintett országból érkező támogatott behozatal volt. Néhány uniós gyártó már kénytelen volt bezárni gyártó létesítményeit, mások pedig a fizetésképtelenség küszöbén álltak. (23) Intézkedések hiányában igen valószínűnek tűnik az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzetének további romlása.
(322)
A szubvencióellenes vámok kivetése várhatóan megszünteti a kárt okozó támogatás kereskedelemtorzító hatásait és helyreállítja az uniós piacon a hatékony versenyt, lehetővé téve ezáltal az uniós gazdasági ágazat számára, hogy úgy igazítsa ki a hasonló termék árát, hogy az tükrözze a termelési költségeket, ezáltal javítva jövedelmezőségén. Az intézkedések elrendelése várhatóan azt is lehetővé tenné az uniós gazdasági ágazat számára, hogy a figyelembe vett időszak alatt elvesztett piaci részesedésének legalább egy részét visszaszerezze, ami kedvező hatással lenne általános pénzügyi helyzetére.
(323)
Ezen túlmenően javulna az uniós gazdasági ágazat tőkéhez való hozzájutása és további K+F beruházásokra és innovációra lenne lehetősége a szolárüveg piacán.
(324)
Végezetül, azok az uniós gyártók, amelyek a kínai támogatott behozatal nyomása miatt voltak kénytelenek leállítani a gyártást, valószínűleg ismét megkezdik üzleti tevékenységüket. Összességében - e forgatókönyv szerint - nemcsak a meglévő munkahelyek lennének biztosítva, hanem reális lehetőség nyílna a termelés további bővítésére és a foglalkoztatás növelésére.
(325)
Intézkedések hiányában a piaci részesedés további csökkenése várható, az uniós gazdasági ágazat jövedelmezősége pedig tovább romlana. Ez rövid és középtávon nem lenne fenntartható. Ennek következtében a piacról már kivonulni kényszerült nagyszámú uniós gyártón túlmenően más gyártók is fizetésképtelenséggel szembesülhetnek, ami rövid és középtávon az uniós gazdasági ágazat valószínűsíthető eltűnését eredményezné, és ennek a meglévő munkahelyekre is jelentős hatása lenne.
(326)
Ezért levonható a következtetés, mely szerint a szubvencióellenes vámok kivetése az uniós gazdasági ágazat érdekét szolgálná.
2. A független importőrök és kereskedők érdeke
(327)
A két együttműködő importőr fő üzleti tevékenységét az érintett termék kereskedelme jelentette. Az érintett termék beszerzéséhez mindkét vállalat diverzifikált, azaz nem kizárólag kínai, hanem uniós és harmadik országokbeli forrásokkal is rendelkezik.
(328)
Egy érv szerint az érintett termékre vonatkozó intézkedések elrendelése kedvezőtlenül érintené az importőrök üzleti tevékenységét. Először is a vámok kivetése nem feltétlenül vezet a Kínából történő behozatal teljes megszűnéséhez. Másodszor, noha az intézkedések bevezetése várhatóan kedvezőtlenül fog hatni a kizárólag, illetve elsősorban Kínából importáló importőrök pénzügyi helyzetére, a harmadik országokból történő termékbeszerzés lehetősége alapján feltételezhető, hogy az importőrök adott esetben rugalmasan reagálnak, és amennyiben szükségesnek látják, akkor más beszerzési forrásokra fognak váltani.
(329)
Mindezek alapján megállapítást nyert, hogy az intézkedések javasolt szinten történő bevezetésének lehet bizonyos kedvezőtlen hatása az érintett termék független importőreinek helyzetére, de egyrészről, ezt a hatást részben ellensúlyozza, hogy az importőröknek és a kereskedőknek lehetőségük kínálkozik egyéb - mind harmadik országokbeli, mind pedig a termelésnövelési kapacitásokkal rendelkező uniós gazdasági ágazat által biztosított - beszerzési források igénybevételére, másrészről pedig semmiféleképpen sem haladja meg a többi félre gyakorolt pozitív hatás mértékét.
3. A nyersanyag-beszállítók érdeke
(330)
A vizsgálatban egyetlen nyersanyag-beszállító sem működött együtt. Ezen beszállítóktól származó adatok hiányában nem állt rendelkezésre arra vonatkozó bizonyíték, hogy az intézkedések bevezetése sértené e felek érdekeit.
4. A felhasználók érdeke
(331)
Valamennyi válaszadó felhasználó gyárt napelemmodult és/vagy napkollektort. Három felhasználó a szubvencióellenes vámok kivetése mellett foglalt állást, arra hivatkozva, hogy az uniós gazdasági ágazat gyártói olyan, magasabb minőséget képviselő szolárüveget állítanak elő, amelyet a kínai vállalatok nem minden esetben képesek biztosítani. Három másik felhasználó ezzel szemben nem támogatta a szubvencióellenes intézkedések bevezetését. E felhasználók arra számítanak, hogy a szubvencióellenes vámok kivetése kedvezőtlen hatást fog gyakorolni üzleti tevékenységükre. Meglátásuk szerint a nepelemmodulok iparágának kritikus helyzetéből adódóan az áremelkedést nem fogják tudni áthárítani a végső fogyasztókra.
(332)
A felhasználók által szolgáltatott adatok alapján a szolárüveg csupán mintegy 6-8 %-át teszi ki a napelemmodulok összköltségének. A szolárüveg tehát úgy a költségek, mint a fényelektromos napelemmodulok végső értékének csak töredék részét jelenti. Ezenfelül a becslések szerint a Kínából származó szolárüveg-behozatalra alkalmazandó szubvencióellenes vámok kivetése esetén a napelemmodulok összköltségére gyakorolt hatás nem fogja elérni az 1 %-ot sem. Ennek hátterében elsősorban az áll, hogy az együttműködő felhasználók a szolárüveg jelentős mennyiségét uniós gyártóktól szerzik be.
(333)
Mindezek alapján megállapítható, hogy bár a szubvencióellenes vámok esetleges kivetésével nagy valószínűséggel - a vámok nélküli helyzettel számoló kontrafaktuális forgatókönyvhöz képest - valamelyest növekednének a napelemmodulok inputárai, a vámok bevezetése várhatóan mégsem gyakorolna jelentős mértékű negatív hatást a költségekre és a napelemmodulok uniós iparága által alkalmazott végső árakra.
(334)
Ezenkívül a felhasználók bizonyos köre már rendelkezik alternatív, így például törökországi és indiai beszerzési forrásokkal, amelyeket nem fog kedvezőtlenül érinteni a szubvencióellenes vámok kivetése. A többi felhasználó szintén átállhat egyéb - harmadik országbeli, vagy az uniós gazdasági ágazat kínálta - beszerzési forrásra.
(335)
A fentiek alapján a felhasználók egy körének az intézkedések bevezetésével szemben felsorakoztatott érveit a Bizottság elutasította.
5. Versenyszempontok
(336)
Az egyik importőr azzal érvelt, hogy egyes uniós gyártók arra használják a támogatással szemben alkalmazható eszközöket, hogy ellentételezzék azon veszteségüket, amelyet a (szolárüveget is magában foglaló) síküveg piacát érintő világszintű kartellben való részvételük kapcsán 2007-ben az Európai Bizottság által kiszabott büntetés miatt, valamint az uniós piaci részesedésük csökkenése következtében szenvedtek el. Ezenfelül az uniós piachoz való hozzáférés szubvencióellenes vámokkal történő korlátozásával az uniós gyártók számára nagyobb lenne a késztetés, hogy kartellbe tömörüljenek vagy más versenyellenes gyakorlatot folytassanak az olyan - például lakberendezési - termékek esetében, amelyeknél az Unióban korlátozott mértékben lehet kihasználni a méretgazdaságosságból adódó előnyöket.
(337)
Ezeket az érveket el kell utasítani. Először is a Bizottság megjegyzi, hogy a kartelltevékenység 2007-ben megszűnt, és ezért a kartell korábbiakban kifejtett hatásai a figyelembe vett időszakban nem érhették el az iparágat. Másodszor, sem a mintába felvett uniós gyártók, sem pedig a legjelentősebb értékesítési volumennel rendelkező jelenlegi uniós gyártók nem vettek részt a kartellben. Harmadszor, amennyiben kivetik a szubvencióellenes vámokat, akkor azok várhatóan egyáltalán nem fogják befolyásolni az uniós gazdasági ágazat versenymagatartását, hiszen egyrészről a vámok nem alakítják át az uniós piac szerkezetét, másrészről pedig a vállalatok a vámok kivetésétől függetlenül kötelesek tiszteletben tartani az alkalmazandó uniós és nemzeti versenyszabályokat.
(338)
Az egyik importőr azzal érvelt továbbá, hogy a vámok kivetése kedvezőtlen hatást fog gyakorolni a szolárüveg fényvisszaverődést gátló rétegének uniós piacára. Erre a piacra, amelyet az importőr kapcsolódó piacnak tartott, állítólag az uniós gyártók túlsúlya jellemző, amely pozíciót a fényvisszaverődést gátló rétegeket beszállító versenytársak kárára csak tovább erősítene az intézkedések bevezetése. Emellett állítólag az importőrök számára nehézséget jelentett, hogy az uniós gyártóktól megkapják a megrendeléseket, illetve hogy azokat ésszerű határidőn belül és elfogadható árakon szállíttassák le.
(339)
A fényvisszaverődést gátló rétegek piaca részét képezi a vizsgálatnak, és nem minősül kapcsolódó piacnak. A vizsgálat során bebizonyosodott, hogy e piaci szegmensben az uniós gyártók valóban, még az általuk alkalmazott viszonylag magasabb árak ellenére is versenyképesek maradtak a vizsgálati időszakban, abból adódóan, hogy bevonattal rendelkező termékeiket a piac a magasabb minőséggel azonosítja. Annak alátámasztására azonban, hogy az uniós gazdasági ágazat nem lenne képes kielégíteni a fényvisszaverődést gátló réteggel bevont szolárüveg iránti kereslet esetleges bővülését, nem szolgáltattak bizonyítékot. Ennek következtében ezt az érvet el kell utasítani.
(340)
Azokkal az állításokkal kapcsolatban, amelyek szerint az uniós gyártók nem voltak hajlandók teljesíteni a megrendeléseket, illetve nem voltak hajlandók elfogadható áron határidőre szállítani, meg kell jegyezni, hogy minden gyártó egészen addig teljes mértékben szabadon dönthet kereskedelmi stratégiája megválasztásáról, amíg az adott gyártó, illetve gyártók egy csoportja nem rendelkezik egyedüli, illetve közös erőfölénnyel az érintett piacon. Az uniós piacon megfelelő verseny érvényesül mind a beszállítóváltás, mind pedig a beszerzési források diverzifikációja szempontjából. Ezt az érvelést ezért szintén el kell utasítani.
6. Az uniós érdekre vonatkozó következtetés
(341)
A fentiekre tekintettel megállapítást nyert, hogy a különböző érdekek összességének értékelése alapján a Kínából származó szolárüveg behozatalára alkalmazandó végleges intézkedések bevezetése uniós érdek.
G. KIEGYENLÍTŐ INTÉZKEDÉSEK
(342)
Figyelembe véve a támogatás, a kár, az okozati összefüggés és az uniós érdek tekintetében levont következtetéseket, a támogatott behozatal által az uniós gazdasági ágazatnak okozott további károk megelőzése érdekében végleges kiegyenlítő intézkedéseket kell bevezetni.
1. A kár megszüntetéséhez szükséges szint
(343)
Ezen intézkedések szintjének meghatározásához a megállapított támogatás-különbözeteket, illetve az uniós gyártókat ért kárnak a megállapított támogatás-különbözetek túllépése nélkül történő felszámolásához szükséges vám összegét vették figyelembe.
(344)
A kárt okozó támogatás hatásának megszüntetéséhez szükséges vám összegének kiszámításakor mérlegelték, hogy az intézkedéseknek lehetővé kell tenniük az uniós gazdasági ágazat számára, hogy az előállítási költségeit fedezni tudja, továbbá hogy olyan adózás előtti nyereségre tegyen szert, amelyet az iparág szokásos versenyfeltételek mellett, vagyis támogatott behozatal nélkül, a hasonló terméknek az Unióban történő értékesítéséből ésszerűen elérhetne.
(345)
A forgalom 8,3 %-ával megegyező haszonkulcs tekinthető annak a megfelelő minimumnak, amelynek megszerzésére az uniós gazdasági ágazat a kárt okozó támogatott behozatal nélkül számíthatott volna. Ez a haszonkulcs a mintába felvett uniós gyártók 2010-ben elért átlagnyereségén alapul, amely évben az érintett termék importja még mérsékelt volt, és így nem torzíthatta a szokásos versenyfeltételeket.
(346)
Ennek alapján kiszámították a hasonló terméknek az uniós gazdasági ágazat számára kárt nem okozó árát. A kárt nem okozó ár kiszámítása úgy történt, hogy a fenti 8,3 %-os haszonkulcsot hozzáadták a mintába felvett uniós gyártók vizsgálati időszak alatti előállítási költségéhez.
(347)
A szükséges áremelést ezután a mintába felvett együttműködő kínai exportáló gyártók import költségekkel és vámokkal megfelelően kiigazított, az alákínálás kiszámításához megállapított súlyozott átlagos behozatali árának a mintába felvett uniós gyártók által az uniós piacon a vizsgálati időszakban értékesített hasonló termék kárt nem okozó, súlyozott átlagos árával való összehasonlítás alapján határozták meg. Az ebből az összehasonlításból származó különbséget a súlyozott átlagos CIF-importérték százalékában fejezték ki.
(348)
A nyilvánosságra hozatalt követően az egyik fél megkérdőjelezte a nyereségcélként alkalmazott haszonkulcsot. Érvelése szerint a Bizottságnak az összes olyan tényezőt figyelembe kellene vennie, amely a vizsgálati időszak alatt befolyásolta a jövedelmezőséget. Meglátása szerint az ésszerű nyereségcél nem lehet 5 %-nál magasabb.
(349)
A Bizottság az alábbiakban ismertetett indokok alapján elutasítja ezt az állítást. Az alkalmazott nyereségcél nem becslésen, hanem az uniós gazdasági ágazat által a támogatott kínai behozatal versenytorzító hatásának jelentkezése előtt elért tényleges nyereségén alapul. A Bizottság ezt ésszerű nyereségnek tekinti, és figyelembe vette azt is, hogy a piaci helyzet - eltekintve a támogatott kínai behozatal hatásától - nem különbözött számottevően a vizsgálati időszakhoz képest. A fél ezzel kapcsolatban tett kijelentése, miszerint a 2010. évi fogyasztás jóval meghaladta a 2012-es szintet, nem felel meg a valóságnak. Az E.2.3. szakaszban említetteknek megfelelően 2010-ben a 2012. évihez hasonló szintű felhasználás volt tapasztalható. Emellett, a várt erőteljes keresletbővülésre való tekintettel az uniós gazdasági ágazat 2010-ben bővítette kapacitását, ami kedvezőtlen hatást gyakorolt az ágazat említett évben elért nyereségére. Végezetül, mivel a javasolt 5 %-os nyereségcél nem számadatokon alapul, illetve nem ténylegesen elvégzett számítások eredménye, tetszőlegesen megjelölt értéknek minősül, tehát nem elfogadható.
2. Intézkedések
(350)
Az előzőekre tekintettel és az alaprendelet 15. cikke alapján, az alacsonyabb vám elvével összhangban a megállapított támogatáskülönbözetek, illetve a kár megszüntetéséhez szükséges különbözetek közül az alacsonyabbal azonos mértékű végleges kiegyenlítő vámot kell kivetni a Kínából származó szolárüveg behozatalára. Ebben az esetben a vámtételt ennek megfelelően a megállapított támogatás-különbözetek szintjén kell meghatározni.
(351)
A kínai exportáló gyártók részéről fennálló együttműködés magas fokára tekintettel a „minden más vállalatra” alkalmazandó vámot a mintába felvett vagy a vizsgálatban együttműködő vállalatokra kivetendő legmagasabb vám szintjén határozták meg. A „minden más vállalatra” érvényes vámtétel azokra a vállalatokra vonatkozik, amelyek a vizsgálat során nem működtek együtt.
(352)
A mellékletben felsorolt, a mintában nem szereplő együttműködő kínai vállalatokra a végleges vámtétel a mintába felvett vállalatokra vonatkozó vámtételek súlyozott átlagaként kerül meghatározásra.
(353)
A fentiek alapján az említett vámok az alábbi tételek szerint kerülnek megállapításra:
A vállalat neve
Támogatás-különbözet
Kárkülönbözet
Kiegyenlítő vám
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
39,3 %
3,2 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
26,2 %
17,1 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
42,1 %
12,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
17,1 %
16,7 %
Az I. mellékletben felsorolt egyéb együttműködő vállalatok
12,4 %
33,2 %
12,4 %
Minden más vállalat
17,1 %
42,1 %
17,1 %
(354)
A fenti kiegyenlítő intézkedéseket ad valorem vámok formájában, vagyis a behozatal értékének arányában állapítják meg.
(355)
Az egyes vállalatokra vonatkozóan e rendeletben meghatározott kiegyenlítő vámok mértékét a jelenlegi vizsgálat megállapításai alapján szabták ki. Ennek megfelelően ezek az értékek a vizsgálat során a mintába felvett vállalatokkal kapcsolatban feltárt helyzetet tükrözik, és a rájuk kivetett vámtételek átlaga alkalmazandó a mintában nem szereplő együttműködő vállalatokra.
(356)
A szóban forgó vámtételek (szemben a „minden más vállalatra” alkalmazandó országos vámmal) ily módon kizárólag az érintett országból származó, és a vállalatok - tehát az említett jogalanyok - által előállított termékek behozatalára alkalmazandók. Az 1. cikkben konkrétan nem említett vállalatok - többek között a konkrétan említettekkel kapcsolatban álló jogalanyok - által előállított importált termékek esetében nem alkalmazhatók ezek a vámtételek, és így azok esetében a „minden más vállalatra” vonatkozó vámtételt kell alkalmazni.
(357)
A vállalatspecifikus kiegyenlítő vámtételek alkalmazására irányuló kérelmeket (például a jogalany nevében bekövetkezett változást, illetve új gyártási vagy értékesítési egységek létrehozását követően) a Bizottsághoz kell benyújtani, és mellékelni kell hozzá minden vonatkozó információt, különös tekintettel a vállalatnak a gyártáshoz, a belföldi értékesítéshez és az exportértékesítésekhez kapcsolódó olyan tevékenységeiben bekövetkezett változásokra, amelyek például névváltozással vagy a gyártási és értékesítési egységekben bekövetkezett változással függenek össze. Adott esetben a rendelet az egyéni vámtételek előnyeiből részesülő vállalatok listájának frissítésével megfelelően módosulni fog.
(358)
A kiegyenlítő vám megfelelő alkalmazásának biztosítása érdekében a maradék vámszintet nem csupán az együtt nem működő exportáló gyártókra kell alkalmazni, hanem azokra a gyártókra is, amelyek a vizsgálati időszak alatt egyáltalán nem exportáltak az Unióba, kivéve, ha együttműködtek a vizsgálatban.
(359)
A nyilvánosságra hozatalt követően a panaszos azzal érvelt, hogy az ad valorem dömpingellenes és kiegyenlítő vámok nem hatékonyak, és így azzal a kéréssel fordult a Bizottsághoz, hogy minimális importár formájában kerüljenek bevezetésre az intézkedések. Ezenkívül még számos felhasználó javasolta a minimális importár alkalmazását. A felek által felsorakoztatott érveket, illetve az indokokat, amelyek alapján a Bizottság elutasította e kéréseket a 470/2014/EU bizottsági végrehajtási rendelet (24) (144)-(168) preambulumbekezdése ismerteti (a továbbiakban: végleges dömpingellenes rendelet).
(360)
A nyilvánosságra hozatalt követően a mintába felvett három exportáló gyártó, valamint a Henan Yuhua vállalat árra vonatkozó kötelezettségvállalást tett minimális importár formájában. A Bizottság a végleges dömpingellenes rendelet (172)-(179) preambulumbekezdésében foglalt indokok miatt elutasította a felajánlott kötelezettségvállalásokat.
(361)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak az alaprendelet 25. cikkének (1) bekezdése értelmében létrehozott bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1) Végleges kiegyenlítő vámot vetnek ki a Kínai Népköztársaságból származó és jelenleg az ex 7007 19 80 KN-kód alá besorolt 300 ppm-nél alacsonyabb vastartalmú, (a 300-2 500 nm közötti tartományban, AM1,5 sugárzás mellett mérve) 88 %-nál magasabb napenergia-áteresztésű, (EN 12150 szabvány szerint mérve) 250 °C-ig hőálló, (EN 12150 szabvány szerint mérve) Δ 150 K hőlökésállóságú, és (EN 1288-3 szabvány szerint mérve) 90 N/mm2 vagy ennél nagyobb mechanikai szilárdságú edzett nátronmész síküveget tartalmazó szolárüveg behozatalára. Az (egyoldalon vagy kétoldalon) bevont szolárüveg a 7007198019 TARIC-kód alá, a bevonat nélküli szolárüveg a 7007198011 TARIC-kód alá sorolandó be.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott és a táblázatban szereplő vállalatok által gyártott termékek vámfizetés előtti, nettó, uniós határparitáson számított árára alkalmazandó kiegyenlítő vámtételek a következők:
Vállalat
Kiegyenlítő vám
TARIC-kiegészítő kód
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
B943
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
B944
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
B945
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
B946
Az I. mellékletben felsorolt egyéb együttműködő vállalatok
12,4 %
Minden más vállalat
17,1 %
B999
(3) A (2) bekezdésben felsorolt vállalatok esetében meghatározott egyedi kiegyenlítő vámtételek alkalmazásának feltétele, hogy a tagállamok vámhatóságainak olyan érvényes kereskedelmi számlát mutassanak be, amely megfelel a II. mellékletben meghatározott követelményeknek. Amennyiben ilyen számla nem kerül bemutatásra, úgy a „minden más vállalatra” érvényes vám alkalmazandó.
(4) Eltérő rendelkezés hiányában a vámtételekre vonatkozó hatályos rendelkezések alkalmazandók.
2. cikk
Amennyiben a Kínai Népköztársaság bármely új exportáló gyártója kielégítő bizonyítékot szolgáltat a Bizottságnak arra vonatkozóan, hogy:
-
nem exportálta az Unióba az 1. cikk (1) bekezdésében meghatározott terméket a vizsgálati időszak alatt (2012. január 1-jétől2012. december 31-ig),
-
nem áll kapcsolatban a Kínai Népköztársaság azon exportőreivel vagy gyártóival, amelyekre az e rendelettel életbe léptetett intézkedések alkalmazandók,
-
az érintett terméket az Unióba ténylegesen az intézkedések alapjául szolgáló vizsgálati időszak után exportálta, vagy visszavonhatatlan szerződéses kötelezettséget vállalt jelentős mennyiség Unióba történő exportjára,
az 1. cikk (2) bekezdése módosítható úgy, hogy az új exportáló gyártót felveszik a mintában nem szereplő együttműködő vállalatok közé, amely exportáló gyártóra így a 12,4 %-os súlyozott átlagos vám alkalmazandó.
3. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. május 13-án.