PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 24. března 2014,
kterým se stanoví seznam třetích zemí nespolupracujících v boji proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu podle nařízení (ES) č. 1005/2008, kterým se zavádí systém Společenství pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu
(2014/170/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1005/2008 ze dne 29. září 2008, kterým se zavádí systém Společenství pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu, mění nařízení (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1936/2001 a (ES) č. 601/2004 a zrušují nařízení (ES) č. 1093/94 a (ES) č. 1447/1999 (1), a zejména na čl. 33 odst. 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ÚVOD
(1)
Nařízením (ES) č. 1005/2008 (dále jen „nařízení o rybolovu NNN“) se zavádí systém Unie pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu (dále jen „rybolov NNN“).
(2)
Kapitola VI nařízení o rybolovu NNN stanoví postup určení nespolupracujících třetích zemí, oznámení zemím určeným jako nespolupracující třetí země, stanovení seznamu nespolupracujících zemí, vyškrtnutí ze seznamu nespolupracujících zemí, zveřejnění seznamu nespolupracujících zemí a veškerá mimořádná opatření.
(3)
V souladu s článkem 32 nařízení o rybolovu NNN Komise prostřednictvím rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 (2) (dále jen „rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012“) oznámila osmi třetím zemím, že mohou být Komisí určeny jako nespolupracující třetí země.
(4)
V rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 Komise uvedla informace o základních skutečnostech a faktorech, z nichž toto určení vychází.
(5)
Rovněž dne 15. listopadu 2012 Komise v samostatných dopisech oznámila osmi třetím zemím skutečnost, že zvažuje možnost, že budou určeny jako nespolupracující třetí země.
(6)
Komise v těchto dopisech zdůraznila, že s cílem zabránit tomu, aby byly dotčené třetí země určeny a navrženy pro formální zařazení jako nespolupracující třetí země podle článků 31 a 33 nařízení o rybolovu NNN, vyzývají se, aby v úzké spolupráci s Komisí vypracovaly akční plán k nápravě nedostatků uvedených v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012.
(7)
V důsledku toho Komise vyzvala osm dotčených třetích zemí, aby: i) přijaly všechna opatření nezbytná k provedení opatření uvedených v akčních plánech, které Komise navrhla, ii) vyhodnotily provádění opatření uvedených v akčních plánech, které Komise navrhla, a iii) zasílaly Komisi každých šest měsíců podrobné zprávy s hodnocením provádění každého opatření, mimo jiné z hlediska jejich individuální a/nebo celkové účinnosti při zajišťování plně vyhovujícího systému pro kontrolu rybolovu.
(8)
Osm dotčených třetích zemí dostalo možnost odpovědět písemně na otázky výslovně uvedené v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, jakož i na další relevantní informace, což jim umožnilo předložit důkazy k vyvrácení nebo doplnění skutečností uvedených v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 nebo případně přijmout akční plán ke zlepšení stavu a opatření k nápravě této situace. Těmto osmi zemím bylo zaručeno právo na vyžádání nebo poskytnutí dodatečných informací.
(9)
Dne 15. listopadu 2012 zahájila Komise s osmi třetími zeměmi dialog a zdůraznila, že za dostatečné k tomu, aby se v této záležitosti dosáhlo dohody, považuje období šesti měsíců.
(10)
Komise nadále vyhledávala a ověřovala všechny informace, které považovala za nezbytné. Ústní a písemné připomínky předložené těmito osmi zeměmi v návaznosti na rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 byly zváženy a zohledněny. Uvedených osm zemí bylo o úvahách Komise průběžně informováno buď ústně, nebo písemně.
(11)
Prováděcím rozhodnutím ze dne 26. listopadu 2013 (3) (dále jen „prováděcí rozhodnutí ze dne 26. listopadu 2013“) určila Komise Belize, Kambodžské království a Republiku Guinea jako třetí země nespolupracující v boji proti rybolovu NNN. V souladu s nařízením o rybolovu NNN Komise uvedla důvody, pro které se domnívá, že tyto tři země neplní své povinnosti jakožto státy vlajky, přístavu, trhu nebo pobřežní státy vyplývající z mezinárodního práva a že nepodnikají kroky k předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN.
(12)
Prováděcí rozhodnutí Rady, jímž se Belize, Kambodžské království a Republika Guinea zařazuje na seznam třetích zemí nespolupracujících v boji proti rybolovu NNN, by tedy mělo být přijato v souvislosti s prováděním nařízení o rybolovu NNN coby výsledek šetření a dialogu, které proběhly v souladu s hmotněprávními a procesními požadavky stanovenými v nařízení o rybolovu NNN. Tato šetření a dialog včetně vzájemné korespondence a uskutečněných setkání, jakož i rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a prováděcího rozhodnutí ze dne 26. listopadu 2013 tvoří základ tohoto rozhodnutí, které se opírá o totožné důvody. Z tohoto rozhodnutí, jímž se Belize, Kambodžské království a Republika Guinea zařazuje na seznam třetích zemí nespolupracujících v boji proti rybolovu NNN, by měly vyplynout důsledky uvedené v článku 38 nařízení o rybolovu NNN.
(13)
Podle čl. 34 odst. 1 nařízení o rybolovu NNN Rada na základě rozhodnutí přijatého na návrh Komise kvalifikovanou většinou vyškrtne třetí zemi ze seznamu nespolupracujících třetích zemí, pokud daná země prokáže, že došlo k nápravě situace, jež opodstatňovala její zařazení na seznam. V rozhodnutí o vyškrtnutí ze seznamu se rovněž zohlední, zda příslušné určené třetí země přijaly konkrétní opatření, která mohou vést k trvalému zlepšení této situace.
2. POSTUP VŮČI BELIZE
(14)
Dne 15. listopadu 2012 uvědomila Komise v souladu s článkem 32 nařízení o rybolovu NNN Belize, že zvažuje možnost jeho určení jako nespolupracující třetí země, a Belize vyzvala, aby v úzké spolupráci s jejími útvary vypracovalo akční plán k nápravě nedostatků uvedených v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012. V období od prosince 2012 do srpna 2013 Belize vyjádřilo své stanovisko prostřednictvím písemných vyjádření a setkalo se s Komisí, aby projednalo body vztahující se k této záležitosti. Komise poskytla Belize příslušné informace písemně. Komise nadále vyhledávala a ověřovala všechny informace, které považovala za nezbytné. Byly zváženy a zohledněny ústní a písemné připomínky předložené Belize v návaznosti na rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a Belize bylo zároveň průběžně informováno buď ústně, nebo písemně o úvahách Komise. Komise zaujala stanovisko, že oblasti, jež byly v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 popsány jako problematické a nedostatečné, Belize nevyřešilo uspokojivým způsobem. Kromě toho Komise dospěla k závěru, že ani opatření, která byla navržena v akčním plánu předloženém Belize, nebyla provedena v plné míře.
3. URČENÍ BELIZE JAKO NESPOLUPRACUJÍCÍ TŘETÍ ZEMĚ
(15)
V rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 Komise analyzovala povinnosti Belize a hodnotila soulad s jeho mezinárodními závazky jakožto státu vlajky, přístavu, trhu nebo pobřežního státu. Pro účel tohoto přezkumu Komise vzala v úvahu parametry uvedené v čl. 31 odst. 4 až 7 nařízení o rybolovu NNN. Komise přezkoumala, zda Belize dodržovalo své mezinárodní závazky podle rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a s ohledem na příslušné informace, které k nim Belize poskytlo, navrhovaný akční plánem, jakož i opatření, která byla přijata k nápravě situace.
(16)
Hlavní nedostatky, které Komise v navrhovaném akčním plánu shledala, souvisely s několika případy nesplnění povinností vyplývajících z mezinárodního práva, které se zejména týkaly přijetí vhodného právního rámce, absence přiměřeného a účinného sledování, kontrolního a inspekčního programu, odrazujícího sankčního systému a řádného provádění systému osvědčování úlovků. Zjištěné nedostatky se obecněji vztahují k dodržování mezinárodních závazků, včetně doporučení a usnesení regionálních organizací pro řízení rybolovu a podmínek pro registraci plavidel v souladu s mezinárodním právem. Bylo rovněž zjištěno nedodržování doporučení a usnesení příslušných orgánů, např. Mezinárodního akčního plánu Organizace spojených národů proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu (IPOA-UN). Nedodržování nezávazných doporučení a usnesení se však považuje jen za podpůrný důkaz, a nikoli za základ pro určení.
(17)
Komise v prováděcím rozhodnutí ze dne 26. listopadu 2013 určila Belize jako nespolupracující třetí zemi podle nařízení o rybolovu NNN.
(18)
Pokud jde o možné omezení Belize jako rozvojové země, uvádí se, že zvláštní rozvojový status a celková výkonnost Belize v oblasti rybolovu nejsou nepříznivě ovlivněny jeho obecnou úrovní rozvoje.
(19)
S ohledem na rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a prováděcí rozhodnutí ze dne 26. listopadu 2013 a dialog, který Komise s Belize vedla, a jeho výsledky lze dospět k závěru, že opatření přijatá Belize v souvislosti s jeho povinnostmi jakožto státu vlajky jsou nedostatečná k dosažení souladu s články 91, 94, 117 a 118 Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu (UNCLOS), články 18, 19 a 20 Dohody Organizace spojených národů o rybích populacích (UNSFA) a čl. II odst. 8 Dohody FAO o dodržování opatření.
(20)
Belize tedy nesplnilo své povinnosti, které pro ně jako pro stát vlajky vyplývají z mezinárodního práva v oblasti přijímání opatření k předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN, a mělo by být zařazeno na unijní seznam nespolupracujících třetích zemí.
4. POSTUP VŮČI KAMBODŽSKÉMU KRÁLOVSTVÍ
(21)
Dne 15. listopadu 2012 uvědomila Komise v souladu s článkem 32 nařízení o rybolovu NNN Kambodžské království (Kambodžu), že zvažuje možnost jejího určení jako nespolupracující třetí země, a Kambodžu vyzvala, aby v úzké spolupráci s jejími útvary vypracovala akční plán k nápravě nedostatků uvedených v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012. V období od prosince 2012 do června 2013 Kambodža vyjádřila své stanovisko prostřednictvím písemných vyjádření a setkala se s Komisí, aby projednala body vztahující se k této záležitosti. Komise poskytla Kambodži příslušné informace písemně. Komise nadále vyhledávala a ověřovala všechny informace, které považovala za nezbytné. Byly zváženy a zohledněny ústní a písemné připomínky předložené Kambodžou v návaznosti na rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a Kambodža byla zároveň průběžně informována buď ústně, nebo písemně o úvahách Komise. Komise zaujala stanovisko, že oblasti, jež byly v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 popsány jako problematické a nedostatečné, Kambodža nevyřešila uspokojivým způsobem. Kromě toho Komise dospěla k závěru, že ani opatření, která byla navržena v akčním plánu předloženém Kambodžou, nebyla provedena v plné míře.
5. URČENÍ KAMBODŽE JAKO NESPOLUPRACUJÍCÍ TŘETÍ ZEMĚ
(22)
V rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 Komise analyzovala povinnosti Kambodže a hodnotila soulad s jejími mezinárodními závazky jakožto státu vlajky, přístavu, trhu nebo pobřežního státu. Pro účel tohoto přezkumu Komise vzala v úvahu parametry uvedené v čl. 31 odst. 4 až 7 nařízení o rybolovu NNN. Komise přezkoumala, zda Kambodža dodržovala své mezinárodní závazky v souladu se zjištěními uvedenými v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a s ohledem na navrhovaný akční plán, který byl podrobněji rozpracován na základě příslušných informací poskytnutých Kambodžou.
(23)
Hlavní nedostatky, které Komise v navrhovaném akčním plánu shledala, souvisely s nesplněním povinností vyplývajících z mezinárodního práva, které se zejména týkaly přijetí vhodného právního rámce, přiměřeného a účinného sledování, kontrolního a inspekčního programu a odrazujícího sankčního systému. Zjištěné nedostatky se obecněji vztahují k dodržování mezinárodních závazků a podmínek pro registraci plavidel v souladu s mezinárodním právem. Bylo rovněž zjištěno nedodržování doporučení a usnesení příslušných orgánů, např. IPOA-OSN. Nedodržování nezávazných doporučení a usnesení se však považuje jen za podpůrný důkaz, a nikoli za základ pro určení.
(24)
Komise v prováděcím rozhodnutí ze dne 26. listopadu 2013 určila Kambodžu jako nespolupracující třetí zemi podle nařízení o rybolovu NNN.
(25)
Pokud jde o možné omezení Kambodže jako rozvojové země, uvádí se, že zvláštní rozvojový status a celková výkonnost Kambodže v oblasti rybolovu nejsou nepříznivě ovlivněny její obecnou úrovní rozvoje.
(26)
Opatření přijatá Kambodžou s ohledem na její povinnosti jakožto státu vlajky jsou nedostatečná pro dosažení souladu s články 91 a 94 úmluvy UNCLOS. Je třeba připomenout, že je nepodstatné, zda Kambodža úmluvu UNCLOS skutečně ratifikovala, protože ustanovení úmluvy UNCLOS o plavbě na volném moři (články 86 až 115 úmluvy UNCLOS) se uznávají jako mezinárodní zvykové právo. Tato ustanovení totiž kodifikují již existující pravidla mezinárodního zvykového práva a přejímají téměř doslovně znění Úmluvy o volném moři a Úmluvy o pobřežních vodách a pásmu přilehlém, a k nimž Kambodža přistoupila a které ratifikovala.
(27)
S ohledem na rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a prováděcí rozhodnutí ze dne 26. listopadu 2013 a dialog, který Komise s Kambodžou vedla, a jeho výsledky lze dospět k závěru, že opatření přijatá Kambodžou v souvislosti s jejími povinnostmi jakožto státu vlajky jsou nedostatečná k dosažení souladu s články 91 a 94 úmluvy UNCLOS.
(28)
Kambodža tedy nesplnila své povinnosti, které pro ni jako pro stát vlajky vyplývají z mezinárodního práva v oblasti přijímání opatření k předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN, a měla by být zařazena na unijní seznam nespolupracujících třetích zemí.
6. POSTUP VŮČI GUINEJSKÉ REPUBLICE
(29)
Dne 15. listopadu 2012 uvědomila Komise v souladu s článkem 32 nařízení o rybolovu NNN Guinejskou republiku (Guineu), že zvažuje možnost jejího určení jako nespolupracující třetí země, a Guineu vyzvala, aby v úzké spolupráci s jejími útvary vypracovala akční plán k nápravě nedostatků uvedených v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012. V období od prosince 2012 do července 2013 Guinea vyjádřila své stanovisko prostřednictvím písemných vyjádření a setkala se s Komisí, aby projednala body vztahující se k této záležitosti. Komise poskytla Guineji příslušné informace písemně. Komise nadále vyhledávala a ověřovala všechny informace, které považovala za nezbytné. Byly zváženy a zohledněny ústní a písemné připomínky předložené Guineou v návaznosti na rozhodnutí Komise ze dne 15. listopadu 2012 a Guinea byla zároveň průběžně informována buď ústně, nebo písemně o úvahách Komise. Komise zaujala stanovisko, že oblasti, jež byly v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 popsány jako problematické a nedostatečné, Guinea nevyřešila uspokojivým způsobem. Kromě toho Komise dospěla k závěru, že ani opatření, která byla navržena v akčním plánu předloženém Guineou, nebyla provedena v plné míře.
7. URČENÍ GUINEJE JAKO NESPOLUPRACUJÍCÍ TŘETÍ ZEMĚ
(30)
V rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 Komise analyzovala povinnosti Guineje a hodnotila soulad s jejími mezinárodními závazky jakožto státu vlajky, přístavu, trhu nebo pobřežního státu. Pro účel tohoto přezkumu Komise vzala v úvahu parametry uvedené v čl. 31 odst. 4 až 7 nařízení o rybolovu NNN. Komise přezkoumala, zda Guinea dodržovala své mezinárodní závazky v souladu se zjištěními uvedenými v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a s ohledem na navrhovaný akční plán, který byl podrobněji rozpracován na základě příslušných informací poskytnutých Guineou.
(31)
Hlavní nedostatky, které Komise v navrhovaném akčním plánu shledala, souvisely s nedokončenými reformami, jejichž účelem je zajistit dostatečně přiměřené a účinné sledování jejího rybářského loďstva, účinné provádění vnitrostátního práva a právních předpisů v oblasti rybolovu, prosazování pravidel prostřednictvím stíhání a sankcionování odhalených nezákonných, nehlášených a neregulovaných rybolovných činností, posílení prostředků pro inspekci a dohled, odrazující sankční systém a rybářskou politiku odpovídající administrativní kapacitě, pokud jde o kontrolu a dohled. Zjištěné nedostatky se obecněji vztahují k dodržování mezinárodních závazků, včetně doporučení a usnesení regionálních organizací pro řízení rybolovu a podmínek pro registraci plavidel v souladu s mezinárodním právem. Bylo rovněž zjištěno nedodržování doporučení a usnesení příslušných orgánů, např. IPOA-OSN. Nedodržování nezávazných doporučení a usnesení se však považuje jen za podpůrný důkaz, a nikoli za základ pro určení.
(32)
Komise v prováděcím rozhodnutí ze dne 26. listopadu 2013 určila Guineu jako nespolupracující třetí zemi podle nařízení o rybolovu NNN.
(33)
Pokud jde o možné omezení Guineje jako rozvojové země, uvádí se, že zvláštní rozvojový status Guineje může být nepříznivě ovlivněn její úrovní rozvoje. Nicméně s ohledem na povahu zjištěných nedostatků Guineje, pomoc poskytnutou Unií a členskými státy a kroky přijaté za účelem nápravy situace nemůže nízký stupeň rozvoje této země vysvětlit celkový postoj Guineje jako státu vlajky nebo pobřežního státu v oblasti rybolovu a nedostatečné kroky k předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN.
(34)
S ohledem na rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a prováděcí rozhodnutí ze dne 26. listopadu 2013 a dialog, který Komise s Guineou vedla, a jeho výsledky lze dospět k závěru, že opatření přijatá Guineou v souvislosti s jejími povinnostmi jakožto státu vlajky a pobřežního státu jsou nedostatečná k dosažení souladu s články 61, 62, 94, 117 a 118 úmluvy UNCLOS a články 18, 19 a 20 dohody UNFSA.
(35)
Guinea tedy nesplnila své povinnosti, které pro ni jako pro stát vlajky vyplývají z mezinárodního práva v oblasti přijímání opatření k předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN, a měla by být zařazena na unijní seznam nespolupracujících třetích zemí.
8. STANOVENÍ SEZNAMU NESPOLUPRACUJÍCÍCH TŘETÍCH ZEMÍ
(36)
Vzhledem k výše uvedeným závěrům, k nimž se v případě Belize, Kambodže a Guineje dospělo, by tyto země měly být zařazeny na seznam nespolupracujících třetích zemí, který se má stanovit v souladu s článkem 33 nařízení o rybolovu NNN.
(37)
Opatření, která by měla být použita v případě Belize, Kambodže a Guineje, jsou uvedena v článku 38 nařízení o rybolovu NNN. Zákaz dovozu se vztahuje na všechny populace a živočišné druhy podle definice v čl. 2 odst. 8 nařízení o rybolovu NNN, neboť určení není odůvodněno tím, že nebyla přijata vhodná opatření v souvislosti s rybolovem NNN majícím dopad na některou populaci nebo druhy. V souladu s definicí uvedenou v čl. 2 bodu 11 nařízení o rybolovu NNN se dovozem rozumí dovezení produktů rybolovu na území Unie, a to i pro účely překládky v přístavech na jejím území.
(38)
Je třeba poznamenat, že rybolov NNN mimo jiné decimuje populace ryb, ničí mořské prostředí, ohrožuje zachování a udržitelné využívání mořských zdrojů, narušuje hospodářskou soutěž, ohrožuje zajišťování potravin, znevýhodňuje poctivé rybáře a oslabuje pobřežní komunity. Vzhledem k rozsahu problémů souvisejících s rybolovem NNN se má za to, že je nutné, aby Unie urychleně uplatnila opatření vůči Belize, Kambodži a Guineji jakožto nespolupracujícím zemím. S ohledem na výše uvedené by toto rozhodnutí mělo vstoupit v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
(39)
Pokud Belize, Kambodža či Guinea prokáží, že situace opravňující jejich uvedení na seznam byla napravena, Rada kvalifikovanou většinou na návrh Komise odstraní tuto třetí zemi ze seznamu nespolupracujících třetích zemí v souladu s čl. 34 odst. 1 nařízení o rybolovu NNN. V rozhodnutí o odstranění ze seznamu se rovněž zohlední, zda Belize, Kambodža či Guinea přijaly konkrétní opatření, která mohou vést k trvalému zlepšení situace,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Unijní seznam nespolupracujících třetích zemí podle článku 33 nařízení Rady (ES) č. 1005/2008 je stanoven v příloze tohoto rozhodnutí.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 24. března 2014.
A TANÁCS VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA
(2014. március 24.)
a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására irányuló közösségi rendszer létrehozásáról szóló 1005/2008/EK rendelet értelmében a jogellenes halászat felszámolásában nem együttműködő harmadik országok listájának összeállításáról
(2014/170/EU)
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására irányuló közösségi rendszer létrehozásáról, továbbá a 2847/93/EGK, az 1936/2001/EK és a 601/2004/EK rendelet módosításáról és az 1093/94/EK és az 1447/1999/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. szeptember 29-i 1005/2008/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 33. cikk (1) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
mivel:
1. BEVEZETÉS
(1)
Az 1005/2008/EK rendelet (a továbbiakban: az IUU-rendelet) létrehozza a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászat (IUU-halászat) megelőzésére, megakadályozására és felszámolására irányuló uniós rendszert.
(2)
Az IUU-rendelet VI. fejezete meghatározza a nem együttműködő harmadik országok azonosításával, a nem együttműködő harmadik országként azonosított országokkal szembeni démarche-okkal, a nem együttműködő országok listájának összeállításával, a nem együttműködő országok listájáról való törléssel, a nem együttműködő harmadik országok listájának nyilvánosságával és a sürgősségi intézkedésekkel kapcsolatos eljárásokat.
(3)
Az IUU-rendelet 32. cikkének megfelelően a Bizottság 2012. november 15-i határozatával (2) (a továbbiakban: a 2012. november 15-i határozat) nyolc, harmadik orszáknak minősülő államot értesített arról, hogy a Bizottság nem együttműködő harmadik országként azonosíthatónak tekinti őket.
(4)
A 2012. november 15-i bizottsági határozat emellett tartalmazta az azonosítás alapjául szolgáló főbb tényeket és megfontolásokat.
(5)
2012. november 15-én a Bizottság külön levélben is tájékoztatta mind a nyolc országot arról, hogy nem együttműködő harmadik országként azonosíthatónak véli őket.
(6)
E levelekben a Bizottság hangsúlyozta, hogy az IUU-rendelet 31. és 33. cikke szerinti nem együttműködő harmadik országként való azonosítás elkerülése érdekében felkéri ezen országokat arra, hogy a Bizottsággal szoros együttműködésben cselekvési tervet dolgozzanak ki a 2012. november 15-i határozatban megállapított hiányosságok orvoslása érdekében.
(7)
A Bizottság a következőkre kérte fel a nyolc érintett országot: i. tegyenek meg mindent a Bizottság által előterjesztett cselekvési tervekben szereplő intézkedések végrehajtására; ii. értékeljék a Bizottság által előterjesztett cselekvési tervekben szereplő intézkedések végrehajtását; iii. hathavonta részletes jelentésben számoljanak be a Bizottságnak az egyes intézkedések végrehajtásának értékeléséről, többek között azok egyéni vagy összesített hatékonyságáról a nemzetközi jognak teljes mértékben megfelelő halászati ellenőrzési rendszer biztosítása tekintetében.
(8)
Az érintett nyolc ország lehetőséget kapott arra, hogy írásban reagáljon a 2012. november 15-i határozatban említett problémákra és egyéb releváns információkra; és bizonyítékokat is benyújthattak, hogy megcáfolják vagy kiegészítsék a 2012. november 15-i bizottsági határozatban említett tényeket, illetve a helyzet orvoslását célzó cselekvési terveket vagy intézkedéseket fogadhattak el. A Bizottság biztosította e nyolc ország számára a kiegészítő információk kéréséhez vagy benyújtásához való jogot.
(9)
2012. november 15-én a Bizottság egyeztetést kezdett a nyolc érintett harmadik országgal, kijelentve, hogy megítélése szerint hat hónap elvileg elegendő ahhoz, hogy a kérdéses tárgyban megállapodás jöjjön létre.
(10)
A Bizottság folytatta az általa szükségesnek vélt információk gyűjtését és ellenőrzését. A 2012. november 15-i határozat közzétételét követően a nyolc ország által benyújtott írásbeli és szóbeli hozzászólásokat a Bizottság megfontolta és figyelembe vette. Véleményéről az országokat szóban vagy írásban folyamatosan értesítette.
(11)
A Bizotság 2013. november 26-i végrehajtási határozatában (3) (a továbbiakban: a 2013. november 26-i végrehajtási határozat) Belize-t, a Guineai Köztársaságot és a Kambodzsai Királyságot a jogellenes halászat felszámolásában nem együttműködő harmadik országokként azonosítja. A Bizottság az IUU-rendelettel összhangban felsorolja azokat az okokat, amelyek miatt úgy véli, hogy az említett három állam nem tesz eleget a nemzetközi jog értelmében rá, mint lobogó, kikötő, forgalomba hozatal szerinti vagy parti államra háruló azon kötelezettségnek, hogy fellépjen a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászat megelőzése, megakadályozása és felszámolása érdekében.
(12)
A Tanács végrehajtási határozata, amely Belize-t, a Guineai Köztársaságot és a Kambodzsai Királyságot felveszi az IUU-halászat felszámolásában nem együttműködő harmadik országok jegyzékére, az IUU-rendelet végrehajtása keretében, az abban megállapított tartalmi és eljárási követelményeknek megfelelően lefolytatott vizsgálatok és egyeztetések eredményeként jön létre. Az említett vizsgálatok és egyeztetések, köztük a lezajlott levelezések és találkozók, valamint a 2012. november 15-i és a 2013. november 26-i végrehajtási határozat képezik e határozat alapját, és fő okai is azonosak.. Ez a határozat, amely értelmében Belize, a Guineai Köztársaság és a Kambodzsai Királyság felkerül az IUU-halászat felszámolásában nem együttműködő harmadik országok jegyzékére, az IUU-rendelet 38. cikkében említett következményeket vonja maga után.
(13)
Az IUU-rendelet 34. cikkének (1) bekezdése értelmében a Bizottság javaslata alapján a Tanács minősített többséggel eljárva törli a harmadik országot a nem együttműködő harmadik országok listájáról, ha az bizonyítja, hogy a listára való felvételre okot adó helyzetet orvosolta. A törlésről szóló határozat meghozatalakor figyelembe veszik azt is, hogy az érintett azonosított harmadik ország hozott-e olyan konkrét intézkedéseket, amelyektől várható a helyzet tartós javulása.
2. A BELIZE-ZEL KAPCSOLATOS ELJÁRÁS
(14)
2012. november 15-én a Bizottság értesítette Belize-t arról, hogy az IUU-rendelet 32. cikke értelmében a jogellenes halászat felszámolásában nem együttműködő harmadik országként azonosíthatónak véli, és felkérte arra, hogy a Bizottság szervezeti egységeivel szoros együttműködésben dolgozzon ki cselekvési tervet a 2012. november 15-i határozatban említett hiányosságok orvoslása érdekében. 2012 decembere és 2013 augusztusa között Belize írásos észrevételeket nyújtott be a Bizottsághoz, ismertetve álláspontját, és a kérdések megvitatása érdekében találkozókra is sor került. A Bizottság ellátta Belize-t a megfelelő írásos információkkal. A Bizottság folytatta az általa szükségesnek vélt információk gyűjtését és ellenőrzését. A 2012. november 15-i határozatot követően Belize-től kapott írásbeli és szóbeli tájékoztatásokat a Bizottság figyelembe vette, és Belize folyamatos tájékoztatást kapott - szóban vagy írásban - a Bizottság álláspontjáról. A Bizottság arra az álláspontra helyezkedett, hogy a 2012. november 15-i határozatban említett hiányosságok és aggályok továbbra is fennállnak, azokat Belize nem szüntette meg. A Bizottság megállapította, hogy a Belize által benyújtott cselekvési tervben javasolt intézkedések maradéktalan végrehajtása elmaradt.
3. BELIZE NEM EGYÜTTMŰKÖDŐ HARMADIK ORSZÁGKÉNT VALÓ AZONOSÍTÁSA
(15)
A 2012. november 15-i határozatban a Bizottság elemezte Belize kötelezettségeit, és értékelte, hogy milyen mértékben felel meg nemzetközi kötelezettségeinek, mint lobogó, kikötő, forgalomba hozatal szerinti, illetve parti állam. Az áttekintés során a Bizottság az IUU-rendelet 31. cikkének (4)-(7) bekezdésében felsorolt paramétereket vette figyelembe. A Bizottság áttekintette, hogy Belize teljesítette-e kötelezettségeit, figyelembe véve a 2012. november 15-i határozatban szereplő megállapításokat, a Belize által szolgáltatott információkat, a javasolt cselekvési tervet, valamint a helyzet orvoslására hozott intézkedéseket.
(16)
A javasolt cselekvési tervben kiemelt fő hiányosságok a nemzetközi jog szerinti kötelezettségek több rendbeli nem teljesítésével kapcsolatosak, különösen a megfelelő jogi keret kialakításának elmaradása, a megfelelő és hatékony monitoring hiánya, az ellenőrzési és vizsgálati rendszer hiánya, a visszatartó erejű szankciók hiánya, valamint a fogási tanúsítási rendszer megfelelő végrehajtása tekintetében. Általánosabban fogalmazva, az egyéb hiányosságok a nemzetközi jogi kötelezettségek elmulasztását jelentik, többek között a regionális halászati gazdálkodási szervezetek ajánlásainak és határozatainak való meg nem felelést, valamint a hajók nemzetközi jognak megfelelő lajstromozása feltételeit is érintik. Emellett megállapítható az illetékes testületek, így az ENSZ IUU-halászat elleni nemzetközi cselekvési terve (IPOA-UN) ajánlásainak és határozatainak való meg nem felelés is. A nem kötelező erejű ajánlásoknak és határozatoknak való meg nem felelés azonban csak bizonyítékként került figyelembevételre, nem ez képezi az azonosítás alapját.
(17)
A Bizottság 2013. november 26-i végrehajtási határozatában Belize-t nem együttműködő harmadik országként azonosította.
(18)
Ami Belize, mint fejlődő ország esetleges korlátait illeti, meg kell állapítani, hogy Belize halászatának egyedi fejlettségét és összteljesítményét nem veti vissza az ország általános fejlettségi foka.
(19)
Tekintettel a 2012. november 15-i határozatra és a 2013. november 26-i végrehajtási határozatra, valamint a Bizottság által Belize-zel folytatott párbeszédre és annak eredményeire, megállapítást nyert, hogy Belize intézkedései nem voltak elegendőek az ENSZ tengerjogi egyezményének (UNCLOS) 91., 94., 117. és 118. cikke, a halállományokról szóló ENSZ-megállapodás (UNFSA) 18., 19. és 20. cikke, valamint a FAO-megállapodás II. cikkének (8) bekezdése értelmében lobogó szerinti államként rá háruló kötelezettségei teljesítéséhez.
(20)
Belize tehát nem teljesítette a nemzetközi jog értelmében rá, mint lobogó szerinti államra háruló azon kötelezettséget, hogy az IUU-halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására intézkedéseket hozzon, következésképpen fel kell venni a nem együttműködő harmadik országok uniós jegyzékébe
4. A KAMBODZSAI KIRÁLYSÁGGAL KAPCSOLATOS ELJÁRÁS
(21)
2012. november 15-én a Bizottság értesítette a Kambodzsai Királyságot arról, hogy az IUU-rendelet 32. cikke értelmében a jogellenes halászat felszámolásában nem együttműködő harmadik országként azonosíthatónak véli, és felkérte arra, hogy a Bizottság szervezeti egységeivel szoros együttműködésben dolgozzon ki cselekvési tervet a 2012. november 15-i határozatban említett hiányosságok orvoslása érdekében. 2012 decembere és 2013 júniusa között Kambodzsa írásos észrevételeket nyújtott be a Bizottsághoz, ismertetve álláspontját, és a kérdések megvitatása érdekében találkozókra is sor került. A Bizottság ellátta Kambodzsát a megfelelő írásos információkkal. A Bizottság folytatta az általa szükségesnek vélt információk gyűjtését és ellenőrzését. A 2012. november 15-i határozatot követően Kambodzsától kapott írásbeli és szóbeli tájékoztatásokat a Bizottság figyelembe vette, és Kambodzsa folyamatos tájékoztatást kapott - szóban vagy írásban - a Bizottság álláspontjáról. A Bizottság arra az álláspontra helyezkedett, hogy a 2012. november 15-i határozatban említett hiányosságok és aggályok továbbra is fennállnak, azokat Kambodzsa nem szüntette meg. A Bizottság megállapította továbbá, hogy a Kambodzsa által benyújtottcselekvési tervben javasolt intézkedések maradéktalan végrehajtása elmaradt.
5. KAMBODZSA NEM EGYÜTTMŰKÖDŐ HARMADIK ORSZÁGKÉNT VALÓ AZONOSÍTÁSA
(22)
A 2012. november 15-i határozatban a Bizottság elemezte Kambodzsa kötelezettségeit, és értékelte, hogy milyen mértékben felel meg nemzetközi kötelezettségeinek, mint lobogó, kikötő, forgalomba hozatal szerinti, illetve parti állam. Az áttekintés során a Bizottság az IUU-rendelet 31. cikkének (4)-(7) bekezdésében felsorolt paramétereket vette figyelembe. A Bizottság áttekintette, hogy Kambodzsa teljesítette-e a rá háruló kötelezettségeket, figyelembe véve a 2012. november 15-i határozatban szereplő megállapításokat és a javasolt cselekvési tervet, amelyet a Kambodzsa által szolgáltatott információknak megfelelően átdolgoztak.
(23)
A javasolt cselekvési tervben kiemelt fő hiányosságok számos, a nemzetközi jog szerinti kötelezettség nem teljesítésével kapcsolatosak, különösen a megfelelő jogi keret kialakítása elmaradása, a megfelelő és hatékony monitoring hiánya, az ellenőrzési és vizsgálati rendszer hiánya valamint a visszatartó erejű szankciók hiánya tekintetében. Általánosabban fogalmazva az egyéb hiányosságok a nemzetközi jogi kötelezettségek elmulasztását jelentik, valamint a hajók nemzetközi jognak megfelelő lajstromozása feltételeit érintik. Emellett megállapítható az ENSZ IUU-halászat elleni nemzetközi cselekvési terve (IPOA-UN) ajánlásainak és határozatainak való meg nem felelés is. A nem kötelező erejű ajánlásoknak és határozatoknak való meg nem felelés azonban csak bizonyítékként került figyelembevételre, nem ez képezi az azonosítás alapját.
(24)
A Bizottság 2013. november 26-i végrehajtási határozatában Kambodzsát nem együttműködő harmadik országként azonosította.
(25)
Ami Kambodzsa, mint fejlődő ország esetleges korlátait illeti, meg kell állapítani, hogy Kambodzsa halászatának egyedi fejlettségét és összteljesítményét nem veti vissza az ország általános fejlettségi foka.
(26)
Kambodzsa intézkedései nem voltak elegendőek ahhoz, hogy az ENSZ tengerjogi egyezményének (UNCLOS) 91. és 94. cikke értelmében rá, mint lobogó szerinti államra háruló kötelezettségeknek eleget tegyen. Hangsúlyozni kell, hogy nincs jelentősége annak, hogy Kambodzsa ratifikálta-e az ENSZ tengerjogi egyezményét (UNCLOS), ugyanis annak nyílt tengeri hajózásra vonatkozó előírásait (86-115. cikkét) nemzetközi szokásjognak ismerték el. Ezek a rendelkezések emellett korábban már meglévő nemzetközi szokásjogi szabályokat kodifikálnak, és szinte szó szerint átveszik a nyílt tengerről szóló egyezmény, illetve a parti tengerről és a csatlakozó övezetről szóló egyezmény szövegét, amelyeket Kambodzsa ratifikált, illetve amelyekhez csatlakozott.
(27)
Tekintettel a 2012. november 15-i határozatra és a 2013. november 26-i végrehajtási határozatra, valamint a a Bizottság által Kambodzsával folytatott párbeszédre és annak eredményeire, megállapítást nyert, hogy Kambodzsa intézkedései nem voltak elegendőek az ENSZ tengerjogi egyezményének 91. és 94. cikkei értelmében lobogó szerinti államként rá háruló kötelezettségei teljesítéséhez.
(28)
Kambodzsa tehát nem teljesítette a nemzetközi jog értelmében rá, mint lobogó szerinti államra háruló azon kötelezettséget, hogy az IUU-halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására intézkedéseket hozzon, következésképpen fel kell venni a nem együttműködő harmadik országok uniós jegyzékébe.
6. A GUINEAI KÖZTÁRSASÁGGAL KAPCSOLATOS ELJÁRÁS
(29)
2012. november 15-én a Bizottság értesítette a Guineai Köztársaságot arról, hogy az IUU-rendelet 32. cikke értelmében a jogellenes halászat felszámolásában nem együttműködő harmadik országként azonosíthatónak véli, és felkérte arra, hogy szolgálataival szoros együttműködésben dolgozzon ki cselekvési tervet a 2012. november 15-i határozatban említett hiányosságok orvoslása érdekében. 2012 decembere és 2013 júliusa között Guinea írásos észrevételeket nyújtott be a Bizottsághoz, ismertetve álláspontját, és a kérdések megvitatása érdekében találkozókra is sor került. A Bizottság ellátta Guineát a megfelelő írásos információkkal. A Bizottság folytatta az általa szükségesnek vélt információk gyűjtését és ellenőrzését. A 2012. november 15-i határozatot követően Guineától kapott írásbeli és szóbeli tájékoztatásokat a Bizottság figyelembe vette, és Guinea folyamatos tájékoztatást kapott - szóban vagy írásban - a Bizottság álláspontjáról. A Bizottság arra az álláspontra helyezkedett, hogy a 2012. november 15-i határozatban említett hiányosságok és aggályok továbbra is fennállnak, azokat Guinea nem szüntette meg. A Bizottság azt is megállapította, hogy a Guinea által benyújtott cselekvési tervben szereplő intézkedések maradéktalan végrehajtása elmaradt.
7. GUINEA NEM EGYÜTTMŰKÖDŐ HARMADIK ORSZÁGKÉNT VALÓ AZONOSÍTÁSA
(30)
A 2012. november 15-i határozatban a Bizottság elemezte Guinea kötelezettségeit, és értékelte, hogy milyen mértékben felel meg nemzetközi kötelezettségeinek, mint lobogó, kikötő, forgalomba hozatal szerinti, illetve parti állam. Az áttekintés során a Bizottság az IUU-rendelet 31. cikkének (4)-(7) bekezdésében felsorolt paramétereket vette figyelembe. A Bizottság áttekintette, hogy Guinea teljesítette-e a ráháruló kötelezettségeket, figyelembe véve a 2012. november 15-i határozatban szereplő megállapításokat és a Guina által a vonatkozó információkkal tovább pontostott javasolt cselekvési tervet.
(31)
A javasolt cselekvési tervben is azonosított fő hiányosságok a halászflotta megfelelő ellenőrzéséhez szükséges reformok elmaradása, a nemzeti jog és a halászati szabályozás érvényesítésének gyengesége, a felderített IUU-halászat nem megfelelő üldözése és szankcionálása, a felügyeleti és ellenőrzési eszközök alkalmatlansága, a visszatartó erejű szankciók hiánya, valamint az ellenőrzési és felügyeleti adminisztratív kapacitással egyensúlyban lévő halászati politika kialakítása. Általánosabban fogalmazva az egyéb hiányosságok a nemzetközi jogi kötelezettségek elmulasztását jelentik, többek között a regionális halászati gazdálkodási szervezetek ajánlásainak és határozatainak való meg nem felelést, valamint a hajók nemzetközi jognak megfelelő lajstromozása feltételeit is érintik. Emellett megállapítható az ENSZ IUU-halászat elleni nemzetközi cselekvési terve (IPOA-UN) ajánlásainak és határozatainak való meg nem felelés is. A nem kötelező erejű ajánlásoknak és határozatoknak való meg nem felelés azonban csak bizonyítékként került figyelembevételre, nem ez képezi az azonosítás alapját.
(32)
A Bizottság 2013. november 26-i végrehajtási határozatában Guineát nem együttműködő harmadik országként azonosította.
(33)
Ami Guinea, mint fejlődő ország esetleges korlátait illeti, meg kell állapítani, hogy Guinea egyedi fejlettségi foka kihathat teljesítményére. Ugyanakkor a Guinea kapcsán azonosított hiányosságok jellegére, az uniós és tagállami segítségnyújtásra és a helyzet orvoslása érdekében hozott intézkedésekre való tekintettel megállapítható, hogy az ország fejlettségi szintje nem igazolja Guinea lobogó szerinti vagy parti államként a halászat kapcsán nyújtott általános teljesítményét, valamint az IUU-halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására irányuló elégtelen fellépését.
(34)
Tekintettel a 2012. november 15-i határozatra és a 2013. november 26-i végrehajtási határozatra, valamint a Bizottság által Guineával folytatott párbeszédre és annak eredményeire, megállapítást nyert, hogy Guinea intézkedései nem voltak elegendőek az ENSZ tengerjogi egyezményének (UNCLOS) 61., 62., 94., 117. és 118. cikkei, valamint a halállományokról szóló ENSZ-megállapodás (UNFSA) 18., 19. és 20. cikkei értelmében lobogó szerinti és parti államként rá háruló kötelezettségei teljesítéséhez.
(35)
Guinea tehát nem teljesítette a nemzetközi jog értelmében rá, mint lobogó szerinti és parti államra háruló azon kötelezettséget, hogy az IUU-halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására intézkedéseket hozzon, következésképpen fel kell venni a nem együttműködő harmadik országok uniós jegyzékébe.
8. A NEM EGYÜTTMŰKÖDŐ HARMADIK ORSZÁGOK LISTÁJÁNAK ÖSSZEÁLLÍTÁSA
(36)
A Belize, Kambodzsa és Guinea kapcsán itt említett megállapítások fényében ezeket az országokat fel kell venni az IUU-rendelet 33. cikkének megfelelően összeállítandó, a jogellenes halászat felszámolásában nem együttműködő harmadik országokat felsoroló jegyzékbe.
(37)
Belize, Kambodzsa és Guinea tekintetében az IUU-rendelet 38. cikkében említett intézkedéseket kell alkalmazani. A behozatali tilalom minden állományra és fajra vonatkozik az IUU-rendelet 2. cikkének 8. pontjával összhangban, mivel az azonosítás alapjául nem egy adott állományra vagy fajra irányuló IUU-halászat elleni megfelelő fellépés hiánya szolgált. A rendelet 2. cikkének 11. pontjában meghatározott behozatal a halászati termékek beléptetése az Unió területére, beleértve a kikötőkben történő átrakodás céljából való beléptetést is.
(38)
Meg kell jegyezni, hogy a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászat többek között kimeríti a halállományokat, pusztítja a tengeri élőhelyeket, veszélyezteti a természetmegőrzést és a tengeri erőforrások fenntartható használatát, torzítja a versenyt, rontja az élelmiszer-ellátás biztonságát, méltatlanul hátrányos helyzetbe hozza a tisztességes halászokat, és gyengíti a part menti közösségeket. Az ilyen halászattal kapcsolatos problémák nagyságrendje indokolja, hogy az Unió mihamarabb intézkedéseket hozzon Belize, Kambodzsa és Guinea, mint nem együttműködő harmadik országok ellen. Az említettekre való tekintettel szükséges, hogy ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lépjen hatályba.
(39)
Amennyiben Belize, Kambodzsa és Guinea bizonyítja, hogy az azonosítása alapjául szolgáló körülmények megszűntek, a Tanács a Bizottság javaslata alapján minősített többséggel eljárva törli az adott országot a nem együttműködő harmadik országok listájáról. A törlésről szóló bármely határozat meghozatalakor figyelembe veszik azt is, hogy Belize, Kambodzsa vagy Guinea hozott-e olyan konkrét intézkedéseket, amelyektől várható a helyzet tartós javulása,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
E határozat melléklete tartalmazza az 1005/2008/EK rendelet 33. cikke szerinti harmadik országok listáját.
2. cikk
Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Kelt Brüsszelben, 2014. március 24-én.