ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 9. července 2014
o opatření SA.35668 (13/C) (ex 13/NN) (ex 12/CP), které provádí Dánsko a Švédsko v případě skupiny Scandinavian Airlines
(oznámeno pod číslem C(2014) 4532)
(Pouze anglické znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2014/938/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
s ohledem na rozhodnutí, kterým se Komise rozhodla zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie ve věci podpory SA.35668 (13/C) (ex 13/NN) (ex 12/CP) (1),
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s uvedenými články, a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ŘÍZENÍ
(1)
Koncem října 2012 Dánsko, Norsko a Švédsko (dále společně jen „dotčené státy“) neformálně kontaktovaly Komisi a Kontrolní úřad ESVO v souvislosti se svým záměrem podílet se na novém revolvingovém úvěrovém nástroji ve prospěch skupiny Scandinavian Airlines (dále jen „společnost SAS“, „skupina SAS“ či „společnost“). Dne 12. listopadu 2012 se dotčené státy rozhodly podílet se na novém revolvingovém úvěrovém nástroji, aniž by však tento krok Komisi formálně oznámily.
(2)
Dne 14. listopadu 2012 se Komise věcí nového revolvingového úvěrového nástroje začala ex officio zabývat. Komise zaslala Dánsku a Švédsku ve dnech 29. listopadu 2012, 18. prosince 2012, 28. ledna 2013 a 18. února 2013 žádosti o informace, na něž ve dnech 6. prosince 2012, 8. ledna 2013, 5. a 13. února 2013 a 22. března 2013 obdržela odpovědi. V dopise ze dne 3. června 2013 poskytly Dánsko a Švédsko doplňující informace.
(3)
Dne 20. listopadu 2012 navíc Komise obdržela stížnost od společnosti Ryanair a následně dne 4. února 2013 stížnost od Sdružení evropských nízkonákladových leteckých dopravců (European Low Fares Airline Association, dále jen „ELFAA“), k nimž Dánsko a Švédsko podaly připomínky v dopise ze dne 22. března 2013.
(4)
Dopisem ze dne 19. června 2013 oznámila Komise Dánsku a Švédsku své rozhodnutí (dále „rozhodnutí o zahájení řízení“) zahájit v souvislosti s touto podporou řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie („SFEU“). Dánsko a Švédsko podaly k rozhodnutí o zahájení řízení připomínky v dopisech ze dne 19. srpna 2013.
(5)
Rozhodnutí Komise zahájit řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (2) dne 28. září 2013. Komise vyzvala zúčastněné strany, aby k uvedeným opatřením podaly připomínky.
(6)
Dne 28. října obdržela Komise připomínky od skupiny SAS a od společnosti Foundation Asset Management Sweden AB (dále jen „společnost FAM“) (3). Dne 5. listopadu 2013 Komise tyto připomínky postoupila Dánsku a Švédsku, aby na ně mohly reagovat. V dopisech ze dne 4. a 5. prosince 2013 dánské a švédské úřady uvedly, že k připomínkám skupiny SAS a společnosti FAM nemají žádné připomínky.
(7)
Komise si dopisem ze dne 25. února 2014 od Dánska a Švédska vyžádala další informace, oba členské státy na něj odpověděly dne 25. března 2014. V dopisech ze dne 5. a 7. března 2014 navíc dánské a švédské úřady Komisi informovaly, že se společnost SAS rozhodla nový revolvingový úvěrový nástroj zrušit a prozkoumat jiné možnosti, jak posílit svou kapitálovou základnu. Toto zrušení nabylo účinnosti dne 4. března 2014.
(8)
Švédsko a Dánsko dopisem ze dne 4. července 2014 respektive dopisem ze dne 7. července 2014 vyjádřily svůj souhlas s tím, že se vzdávají práv plynoucích z článku 342 SFEU ve spojení s článkem 3 nařízení ES 1/1958 a že toto rozhodnutí bude přijato a oznámeno v angličtině.
(9)
V rámci tohoto řízení je k posouzení toho, zda Dánsko a Švédsko dodržely ustanovení SFEU, příslušná výlučně Komise. Na druhou stranu je k posouzení toho, zda ustanovení Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „dohoda o EHS“) dodrželo Norsko, podle čl. 109 odst. 1 této dohody ve spojení s článkem 24 Dohody mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora příslušný Kontrolní úřad ESVO. Podle ustanovení čl. 109 odst. 2 dohody o EHS a protokolu 27 k této dohodě mají dále za účelem zajištění jednotného uplatňování v celém EHS Kontrolní úřad ESVO a Komise spolupracovat, vyměňovat si informace a navzájem konzultovat politické otázky týkající se kontroly i jednotlivých případů.
(10)
Ve světle výše uvedeného a vzhledem k tomu, že oba orgány jsou v této věci příslušné paralelně, spolupracovala Komise před přijetím tohoto rozhodnutí s Kontrolním úřadem ESVO a věc s ním konzultovala.
2. SKANDINÁVSKÝ TRH LETECKÉ DOPRAVY
(11)
V období let 2001 až 2011 skandinávský trh letecké dopravy (zahrnující Dánsko, Švédsko, Finsko a Norsko) vyjádřený sedadlokilometry ve vztahu k dostupným sedadlům (4) podle dostupných údajů vzrostl o 126 %. Téměř veškerý tento nárůst na skandinávském trhu v oblasti přepravy na krátké vzdálenosti lze přičíst nízkonákladovým dopravcům, zejména společnostem Norwegian Air Shuttle a Ryanair. Odhaduje se, že nízkonákladové společnosti se na růstu v tomto období podílely 90 % (5).
(12)
Navzdory tomu, že se zvýšil význam nízkonákladových leteckých společností, zůstává na skandinávském trhu největším hráčem společnost SAS, jejíž podíl na trhu v roce 2011 dosahoval 35,6 %, což je podstatně méně než podíl přesahující 50 %, kterého tato společnost dosahovala před deseti lety. Podíl společnosti Norwegian Air Shuttle dosahoval v témže roce 18,7 % a podíl společnosti Ryanair pak 6,8 %.
3. PŘÍJEMCE
(13)
Společnost SAS je vlajkovým dopravcem dotčených států, největší leteckou společností ve Skandinávii a osmou největší leteckou společností v Evropě. Je také zakládajícím členem Star Alliance. Sídlo této skupiny leteckých společností, jejíž součástí jsou společnosti Scandinavian Airlines, Widerøe (6) a Blue1, je ve Stockholmu a jejím hlavním evropským a mezikontinentálním uzlem je letiště v Kodani. V roce 2013 přepravila společnost SAS přibližně 28 milionů cestujících, přičemž její obrat se pohyboval okolo 42 miliard SEK.
(14)
V současnosti vlastní 50 % společnosti SAS dotčené státy: 21,4 % připadá na Švédsko, 14,3 % na Dánsko a 14,3 % na Norsko. Hlavním soukromým akcionářem je nadace Knuta a Alice Wallenbergových („nadace KAW“) s podílem 7,6 %, velikost podílů zbylých akcionářů nepřesahuje 1,5 %.
Tabulka 1
Hlavní akcionáři společnosti SAS AB k 31. březnu 2012 (7)
Akcionář
Celkem (%)
Švédský stát
21,4
Dánský stát
14,3
Norský stát
14,3
Nadace Knuta a Alice Wallenbergových
7,6
Försäkringsaktiebolaget, Avanza Pension
1,5
A.H Värdepapper AB
1,4
Unionen
1,4
Dánská národní banka
1,4
Robur Försäkring
0,9
Ponderus Försäkring
0,8
Andra AP-fonden
0,5
Tredje AP-fonden
0,5
SSB+TC Ledning Omnibus FD No OM79
0,5
Nordnet Pensionsförsäkring AB
0,4
Swedbank Robur Sverigefond
0,4
Swedbank Robur Sverigefond Mega
0,3
JPM Chase NA
0,3
AMF Aktiefond Småbolag
0,3
JP Morgan Bank
0.3
KPA Pensionsförsäkring AB
0,2
Nomura International
0,2
(15)
Finanční situace SAS je již několik let neutěšená, mezi lety 2008 a 2013 byla společnost opakovaně ve ztrátě. V listopadu 2012 snížila ratingová agentura Standard and Poor's („S&P“) rating této společnosti z B- na CCC+ (8). Tržním prostředím, jež se vyznačovalo vysokými cenami paliv a nejistou poptávkou, se tyto problémy zvýraznily.
(16)
Z výročních zpráv společnosti SAS konkrétně vyplývá, že mezi lety 2008 a 2012 zaznamenala tato společnost každý rok výrazné ztráty a vykazovala významné částky čistého finančního dluhu.
Tabulka 2
Klíčové finanční údaje společnosti SAS za období 2007-2012 (v milionech SEK) (9)
2007
2008
2009
2010
2011
2012
(leden-říjen)
Výnosy
50 958
52 870
44 918
41 070
41 412
35 986
Čistý finanční dluh
1 231
8 912
6 504
2 862
7 017
6 549
Zisk před zdaněním (EBT)
1 044
- 969
- 3 423
- 3 069
- 1 629
- 1 245
Čistý zisk
636
- 6 360
- 2 947
- 2 218
- 1 687
- 985
Peněžní tok za daný rok
- 1 839
- 3 084
- 1 741
868
- 1 243
- 1 018
Návratnost použitého kapitálu (v %)
6,7
- 19,6
- 11,7
- 7,6
- 2,2
- 8,1
Návratnost po zdanění vzhledem k účetní hodnotě vlastního kapitálu (v %)
3,8
- 47,6
- 26,8
- 17,0
- 12,0
- 24,8
Poměr úrokového krytí (v %)
1,8
- 5,3
- 4,4
- 1,9
- 0,6
- 1,6
(17)
Protože se její finanční situaci zhoršovala, realizovala společnost SAS v letech 2009-2010 program výrazného snížení nákladů („Core SAS“). Při provádění tohoto programu musela společnost SAS získat od svých akcionářů vlastní kapitál, a to prostřednictvím dvou emisí s předkupním právem: i) v hodnotě 6 miliard SEK v dubnu 2009 a ii) v hodnotě 5 miliard SEK v květnu 2010 (10).
(18)
Finanční problémy SAS kulminovaly v roce 2012, kdy společnost představila obchodní plán „4 Excellence Next Generation“ (dále jen „plán 4XNG“), který její vedení považovalo za „poslední výzvu“ pro společnost SAS (11). V listopadu 2012 se navíc v tisku objevila zpráva o možném úpadku společnosti SAS (12).
4. POPIS OPATŘENÍ: NOVÝ REVOLVINGOVÝ ÚVĚROVÝ NÁSTROJ V ROCE 2012
(19)
Podobně jako ostatní letecké společnosti na celém světě spoléhá i společnost SAS při zajištění minimální úrovně likvidity na vnější úrokové nástroje. Od 20. prosince 2006 spoléhala skupina SAS na revolvingový úvěrový nástroj, který měl skončit v červnu 2013 („starý revolvingový úvěrový nástroj“). Hodnota starého revolvingového úvěrového nástroje dosahovala 366 milionů EUR, přičemž tento nástroj poskytlo výhradně několik bank ([…] (13)). Jeho součástí byla i řada doplňkových finančních ujednání neboli podmínek, jako například […].
(20)
Vzhledem ke zhoršení výsledků společnosti se vedení skupiny SAS v prosinci 2011 rozhodlo starý revolvingový úvěrový nástroj plně vyčerpat. Poté, co dceřiná společnost skupiny SAS (konkrétně Spanair) v lednu 2012 podala návrh na vyhlášení úpadku, začala skupina SAS jednat s bankami a 15. března 2012 se dohodla na změně doplňkových ujednání. V důsledku této změny doplňkových ujednání se zvýšily náklady na čerpání starého revolvingového úvěrového nástroje, zpřísnily podmínky čerpání a společnosti SAS vznikla povinnost okamžitě splatit čerpanou částku v plné výši. Skupina SAS navíc musela věřitelům předložit plán rekapitalizace, který muselo schválit její představenstvo a hlavní akcionáři, tedy dotčené státy a nadace KAW.
(21)
Plán rekapitalizace vycházel z tzv. plánu 4XNG, na němž se pracovalo již na počátku roku 2012. Plán 4XNG zohledňoval také obavy, které byly v souvislosti se stávajícím obchodním plánem skupiny SAS nazvaným „4 Excellence“ („plán 4X“) vyjádřeny […] v květnu 2012. Skupina SAS prohlašovala, že by se díky plánu 4XNG mohla stát finančně soběstačnou leteckou společností. Plán stanovil řadu finančních cílů, které skupina SAS musí ve finančním roce 2014/2015 splnit. K těmto cílům patřilo mj. dosažení ziskového rozpětí před zdaněním a úrokovými náklady (EBIT) přes 8 %, poměru finanční připravenosti přes 20 % a poměru vlastního kapitálu a celkových aktiv přes 35 %. Předpokládalo se, že plán 4XNG umožní skupině SAS zvýšit zisk před zdaněním (EBT) o přibližně 3 miliardy SEK ročně, přičemž jeho provedení si vyžádá náklady na restrukturalizaci a jednorázové náklady ve výši přibližně 1,5 miliardy SEK.
(22)
Dalším cílem plánu 4XNG bylo připravit společnost na zavedení nových účetních pravidel pro důchody, a to od listopadu 2013, přičemž se očekávalo, že tato pravidla budou mít negativní dopad na vlastní kapitál skupiny SAS. Plán dále obsahoval závazek dokončit plán pozbytí aktiv a financování v celkovém rozsahu asi 3 miliardy SEK v potenciálních čistých peněžních výnosech z prodeje. Součástí pozbytí aktiv byl (14) i) prodej společnosti Widerøe, dceřiné regionální letecké společnosti v Norsku (15), ii) prodej menšinového podílu v […], iii) prodej podílů v nemovitostech spojených s letištěm, iv) externí zajištění pozemního odbavování (16), v) prodej leteckých motorů (17), vi) prodej a zpětný pronájem či další finanční transakce, pokud jde o […], vii) externí zajištění služeb řídicích systémů a telefonních center (18) a viii) prodej nebo zajištěné financování tří letadel typu Q400.
(23)
Dotčené státy trvají na tom, že plán 4XNG je samofinancující, což znamená, že společnost SAS z provozní činnosti a pozbytím aktiv nesouvisejících s její hlavní činností získá dostatek peněžních prostředků k financování počátečních nákladů na realizaci plánu 4XNG. Společnost SAS však měla obavy z toho, že se investoři vzhledem k významným počátečním nákladům na realizaci plánu 4XNG budou domnívat, že její situace z hlediska likvidity je neutěšená. Společnost SAS tedy požádala, aby byl spolu se zavedením nového revolvingového nástroje podporovaného dotčenými státy a nadací KAW prodloužena platnost revolvingového úvěrového nástroje starého. Společnost SAS však tvrdí, že ani starý (prodloužený) revolvingový úvěrový nástroj ani nový revolvingový úvěrový nástroj nebude čerpán.
(24)
Diskuse o novém revolvingovém úvěrovém nástroji začaly 4. června 2012 (19). Banky, které byly v rámci starého revolvingového úvěrového nástroje věřiteli, zpočátku v souladu s plánem rekapitalizace (viz bod 20 výše) požadovaly, aby členské státy znovu poskytly vlastní kapitál, např. prostřednictvím emise s předkupním právem, protože nebyly ochotny podílet se na novém revolvingovém úvěrovém nástroji samy. Dotčené státy však tuto myšlenku odmítly.
(25)
Po určitém vyjednávání banky souhlasily se zřízením nového revolvingového úvěrového nástroje, který sestaví společně s dotčenými státy a nadací KAW a jenž se bude z hlediska struktury vyznačovat naprostou rovnoprávností, tj. neuplatní se v něm podřízené postavení či nepřiměřená práva na zajištění. Je třeba poznamenat, že původně měl nový revolvingový úvěrový nástroj dosahovat objemu [3-6] miliard SEK, přičemž k dispozici bylo zajištění ve výši pouze [1-4] miliard SEK. Dne 22. října 2012 byl objem nového revolvingového úvěrového nástroje s konečnou platností snížen na 3,5 miliardy SEK (přibližně 400 milionů EUR).
(26)
Nový revolvingový úvěrový nástroj poskytly tytéž banky jako nástroj starý (s jednou výjimkou (20)) spolu s dotčenými státy a nadací KAW. Dotčené státy tedy v souladu s výší svého podílu ve společnosti SAS poskytly 50 % nového revolvingového úvěrového nástroje a zbývajících 50 % poskytly banky a nadace KAW. Dotčené státy a nadace KAW se na novém revolvingovém úvěrovém nástroji podílely za týchž podmínek (poplatky, úrokové sazby, doplňková ujednání) jako banky.
(27)
Níže jsou uvedeny hlavní charakteristiky nového revolvingového úvěrového nástroje:
-
Byl rozdělen do dvou podnástrojů v objemu 2 miliard SEK(nástroj A) a 1,5 miliardy SEK(nástroj B), do nichž příslušné státy přispěly 50 % hodnoty. Součástí cenových podmínek u obou nástrojů byl přímý poplatek, poplatek za poskytnutí úvěru, poplatek za užívání, marže a výstupní poplatek.
-
Aby mohla společnost SAS revolvingový úvěrový nástroj čerpat, musela splnit určité podmínky, přičemž tyto podmínky byly u nástroje B přísnější než u nástroje A (21).
-
V novém revolvingovém úvěrovém nástroji byl zachován balíček prvků zajištění ze starého revolvingového úvěrového nástroje, věřitelům bylo navíc poskytnuto zajištění na všechny akcie ve společnosti Widerøe a všechna ostatní nezatížená dlouhodobá aktiva, jež skupina SAS vlastnila k prosinci 2012. Nový revolvingový úvěrový nástroj tak měl přednostní zajištění na mnoho aktiv společnosti SAS, mj. i 100 % akcií jejích dceřiných společností Widerøe a SAS Spare Engine, 18 letadel a řadu nemovitostí. Účetní hodnota těchto zajištění byla stanovena na přibližně 2,7 miliardy SEK(tj. přibližně 75 % hodnoty nového revolvingového úvěrového nástroje) a byla poměrně rozdělena mezi nástroj A a nástroj B.
-
Nástroj B bylo možné čerpat pouze poté, co bude plně vyčerpán nástroj A. Po 1. lednu 2014 z něj společnost SAS mohla čerpat pouze za podmínky, že došlo k dokončení prodeje aktiv nebo akcií společnosti Widerøe.
-
Datem splatnosti nového revolvingového úvěrového nástroje byl 31. březen 2015.
(28)
Podmínky nového revolvingového úvěrového nástroje byly sjednány 25. října 2012. Zřízení nástroje však bylo podmíněno mj. souhlasem parlamentů všech dotčených států a podpisem kolektivních smluv s letovými posádkami a palubními průvodčími.
(29)
Dotčené státy předložily zprávu, kterou připravila společnost CITI ze dne 7. listopadu 2012 („zpráva společnosti CITI“) a jejímž cílem bylo posoudit, zda by se soukromý investor nacházející se v situaci, jež by se co nejvíce podobala situaci dotčených států, případně mohl podílet na novém revolvingovém úvěrovém nástroji za obdobných podmínek. Pro případ úspěšné realizace plánu 4XNG v jeho základním scénáři došla zpráva společnosti CITI k závěru, že důsledkem účasti dotčených států na novém revolvingovém úvěrovém nástroji by (od listopadu 2012 do března 2015) byla vnitřní míra návratnosti („IRR“) ve výši [90-140] %, [4-9]násobná návratnost investice a nárůst hodnoty vlastního kapitálu téměř o [700-1 200] %. Zpráva společnosti CITI došla k závěru, že návratnost, kterou požadovaly dotčené státy, by tedy byla minimálně totožná jako návratnost, již by v podobné situaci požadovali soukromí investoři. Ve zprávě společnosti CITI však nebylo posouzeno, s jakou pravděpodobností společnost SAS „základní scénář“ plánu 4XNG úspěšně provede, ani to, jaký dopad budou mít odchylky od „základního scénáře“, např. pokud by se nepodařilo zpeněžit aktiva nesouvisející s hlavní činností.
(30)
Dne 19. prosince 2012 oznámila společnost SAS, že veškeré podmínky nezbytné k tomu, aby nový revolvingový úvěrový nástroj vstoupil v platnost (viz bod 28 výše), jsou splněny, a to včetně souhlasu parlamentů v dotčených členských státech. Počínaje tímto dnem byl až do 3. března 2014 účinný nový revolvingový úvěrový nástroj, který tak nahradil revolvingový úvěrový nástroj starý (22).
(31)
Dopisem ze dne 3. června 2013 Dánsko a Švédsko vysvětlily, že prodej 80 % akcií společnosti Widerøe (viz bod 22 výše) vedl k tomu, že se dotčené státy a věřitelské banky se společností SAS dohodly na změně podmínek nového revolvingového úvěrového nástroje, přestože smlouva o změně ještě nebyla formálně podepsána. V připomínkách, které během formálního vyšetřovacího řízení podaly, informovaly dánské a švédské úřady Komisi, že smlouvu o změně nového revolvingového úvěrového nástroje podepsaly všechny strany a že tato změna vstoupí v platnost, jakmile bude převod společnosti Widerøe dokončen, tj. 30. září 2013. Tato změna sestávala z těchto kroků:
-
Objem nástroje A bude snížen z 1,173 miliardy SEK na 0,8 miliardy SEK a jeho splatnost bude prodloužena o pět měsíců, tj. do 1. června 2014.
-
Společnost SAS dá do zástavy [0,5-0,8] miliardy SEK v hotovosti jako zajištění nástroje A. Na zbývající [0,1-0,4] miliardy SEK se budou vztahovat zajištění, která jsou již v dohodě o novém revolvingovém úvěrovém nástroji uvedena.
-
Částka 0,2 miliardy SEK z nástroje A bude zrušena, jakmile dojde k částečnému pozbytí úseku pozemního odbavování. Než byl nový revolvingový úvěrový nástroj dne 4. března 2014 zrušen, uzavřela společnost SAS s potenciálním kupcem prohlášení o záměru (23).
-
Objem nástroje B bude z 1,5 miliardy SEK snížen na 1,2 miliardy SEK.
5. ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(32)
Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila pochybnosti o tom, že se účast dotčených států, nadace KAW a bank na novém revolvingovém úvěrovém nástroji uskutečnila za rovných podmínek, a to zejména z těchto důvodů:
-
Vzhledem ke své účasti na starém revolvingovém úvěrovém nástroji měly banky již dříve vůči společnosti SAS expozici. Banky svůj vklad do nového revolvingového úvěrového nástroje dokonce snížily přibližně na polovinu, a omezily tak svou expozici vůči společnosti SAS v souvislosti s revolvingovým úvěrovým nástrojem přibližně o 50 %, zatímco dotčené státy - kterým se vzhledem k trvale negativním výsledkům společnosti SAS emise s předkupním právem z let 2009 a 2010 nijak nevrátily - svou expozici vůči společnosti SAS navýšily.
-
Skutečnost, že společnost SAS v lednu 2012 starý revolvingový úvěrový nástroj zcela vyčerpala, mohla ovlivnit rozhodnutí věřitelských bank o účasti na novém nástroji, které tak mohly usilovat o to, aby se vyhnuly dalšímu čerpání prostředků a zajistily si vzhledem k potížím společnosti, že jejich vklady do revolvingového úvěrového nástroje nebudou zcela ztraceny.
-
Komisi nebylo jasné, zda rozhodnutí bank podílet se na novém revolvingovém úvěrovém nástroji bylo ovlivněno tím, že dotčené státy v předchozích letech poskytovaly společnosti SAS trvalou podporu. Komise dále konstatovala, že zapojení dotčených států je nezbytným předpokladem k tomu, aby se na novém revolvingovém úvěrovém nástroji mohly podílet i soukromé hospodářské subjekty.
-
Komise si nebyla jista, zda lze účast nadace KAW na novém revolvingovém úvěrovém nástroji srovnávat s účastí soukromého investora, vzhledem k tomu, že nadace KAW má vůči společnosti SAS expozici nejen v souvislosti s podílem jejích akcií, který drží, ale také prostřednictvím banky SEB.
(33)
Komise si dále kladla otázku, zda lze účast dotčených států na novém revolvingovém úvěrovém nástroji z pohledu akcionáře považovat za racionální, či nikoliv, a zda by takováto účast byla v souladu se zásadou investora v tržním hospodářství, i pokud by se odhlédlo od argumentace účastí za rovných podmínek. Komise v tomto ohledu posuzovala, zda jsou předpoklady, o něž se plán 4XNG opírá, dostatečně podložené na to, aby přiměly soukromého investora k účasti na novém revolvingovém úvěrovém nástroji, a zda analýzy citlivosti, jež byly v rámci tohoto plánu provedeny, nejsou příliš optimistické.
(34)
Komise například poukázala mj. na optimistická čísla v plánu, pokud jde o růst trhu v sedadlokilometrech ve vztahu k dostupným sedadlům a růst HDP i 0 % inflaci, jež se pro období let 2015-2017 předpokládala. Dále vyjádřila pochyby, zda v době podpisu smlouvy o novém revolvingovém úvěrovém nástroji bylo možné předpokládat, že všechny iniciativy zaměřené na úspory nákladů a pozbytí aktiv budou úspěšně provedeny.
(35)
Co se týče podmínek nového revolvingového úvěrového nástroje a posouzení společnosti CITI týkajícího se očekávané návratnosti při účasti dotčených států na novém revolvingovém úvěrovém nástroji, zdůraznila Komise, že se ve zprávě společnosti CITI neposuzoval plán 4XNG ani nebyla provedena analýza citlivosti finančního modelu, a že se společnost CITI v této zprávě opírala pouze o informace, které jí byly poskytnuty. Komise dále zdůraznila, že ve zprávě společnosti CITI nebylo zajištění nového revolvingového úvěrového nástroje oceněno z pohledu soukromého investora v tržním hospodářství a že zde nebyl vzat v potaz dopad možných alternativních scénářů pracujících s méně příznivými předpoklady (včetně neplnění závazků) na analýzu návratnosti. Komise v tomto směru konstatovala, že podle zprávy společnosti CITI byla pravděpodobnost toho, že by společnost SAS v následujících třech letech nedostála svým závazkům, nulová, což se zdá být podceněním rizika.
(36)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem nemohla Komise vyloučit, že by účast dotčených států na novém revolvingovém úvěrovém nástroji mohla společnost SAS zvýhodnit ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(37)
Komise v neposlední řadě vyjádřila pochybnosti o tom, zda je možné nový revolvingový úvěrový nástroj považovat za slučitelný s vnitřním trhem, pokud měla být v jeho rámci poskytnuta státní podpora ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Komise v tomto směru posuzovala, zda lze uplatnit některé z důvodů slučitelnosti, které stanoví čl. 107 odst. 1 SFEU. S ohledem na povahu opatření a na obtíže společnosti SAS Komise konstatovala, že jedinými relevantními kritérii se zdají být pravidla týkající se státní podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU na základě pokynů Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (24) („pokyny k záchraně a restrukturalizaci“). Komise však dospěla k předběžnému závěru, že podmínky státní podpory na záchranu a restrukturalizaci podle pokynů k záchraně a restrukturalizaci zřejmě nejsou naplněny.
6. PŘIPOMÍNKY K ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
6.1. Připomínky Dánska a Švédska
(38)
Dánsko a Švédsko tvrdí, že podmínky jejich účasti na novém revolvingovém úvěrovém nástroji byly tržní, protože jejich účast se vzhledem k účasti bank a nadace KAW uskutečnila za rovných podmínek, což vylučuje, že by došlo ke státní podpoře.
(39)
Dánsko a Švédsko tvrdí, že společnost SAS ze starého revolvingového úvěrového nástroje během období, kdy probíhalo vyjednávání o novém revolvingovém úvěrovém nástroji, ani jednou nečerpala. V tomto směru poukazují na změny starého revolvingového úvěrového nástroje, k nimž došlo v březnu 2012 a jež zaváděly ještě přísnější podmínky čerpání, a tvrdí, že od konce června 2012 mohly banky případnou žádost společnosti SAS o čerpání odmítnout. V březnu 2012 společnost SAS částku čerpanou z revolvingového úvěrového nástroje plně splatila a od té doby ze starého revolvingového úvěrového nástroje nečerpala. Tyto banky lze tedy opodstatněně považovat za „vnější“ investory, kteří se na novém revolvingovém úvěrovém nástroji podílejí za podmínek, jež jsou vzhledem k dotčeným státům rovné (25), a aniž by měly vůči společnosti SAS nějakou významnou nezajištěnou expozici (26).
(40)
Co se týče účasti nadace KAW na novém revolvingovém úvěrovém nástroji spolu s bankami, zastávají dánské a švédské úřady názor, že hospodářská expozice nadace KAW vůči bance SEB je pouze omezená, a že nemohla její rozhodnutí podílet se na novém revolvingovém úvěrovém nástroji ovlivnit.
(41)
Dánsko a Švédsko jsou nadto přesvědčeny, že plán 4XNG je realistický a lze jej úspěšně realizovat. Zastávají názor, že všechna hlediska a všechny předpoklady, včetně prognóz výnosů („ukazatele RASK“) (27), opatření k úspoře nákladů a plánovaná pozbytí aktiv, byly pečlivě prověřeny s ohledem na splnění finančních cílů v rámci plánu 4XNG na období 2014-2015. Plán 4XNG - a všechny předpoklady, o něž se opírá, - navíc pečlivě posoudili externí finanční poradci dotčených států (Goldman Sachs) i bank ([…]), přičemž tento plán byl podle jejich připomínek a doporučení následně upraven. Dánsko a Švédsko dále zdůrazňují, že očekávání úspěšné realizace plánu při rozhodování o účasti na novém revolvingovém úvěrovém nástroji navíc podpořila skutečnost, že odkládací podmínkou pro nový revolvingový úvěrový nástroj bylo uzavření nových kolektivních smluv. Podle Dánska a Švédska nasvědčuje vývoj od prosince 2012 a zrušení nového revolvingového úvěrového nástroje dne 4. března 2014 tomu, že plán bude mít očekávané výsledky (28).
(42)
Dánsko a Švédsko tvrdí, že podmínky nového revolvingového úvěrového nástroje odpovídají běžným tržním podmínkám, neboť jsou srovnatelné s podmínkami u obdobných transakcí, a nový revolvingový úvěrový nástroj se navíc v porovnání s většinou analyzovaných transakcí vyznačuje vyššími přímými poplatky a přísnějšími podmínkami čerpání. Co se týče balíčku prvků zajištění, uvádí Dánsko a Švédsko, že vlastní finanční rizika věřitelských bank jsou zanedbatelná, neboť odhadovaná hodnota zajištění jasně převyšuje objem nástroje A. V případě likvidace by tedy pohledávky všech věřitelských bank byly uspokojeny z balíčku prvků zajištění nebo z jiných aktiv společnosti SAS, která by bylo možné prodat, např. […], její podíl v […] atd. Výše uvedený argument podporuje také to, že během první poloviny roku 2013 skutečně došlo ke zrušení významné části závazků v rámci nástroje A. Podle Dánska a Švédska to dokazuje, že banky při rozhodování, zda se budou spolu s dotčenými státy a nadací KAW na novém revolvingovém úvěrovém nástroji podílet, jednaly tržně a obezřetně.
(43)
Dánsko a Švédsko v neposlední řadě také uvádějí, že účast na novém revolvingovém úvěrovém nástroji přinesla věřitelům, kteří na něj poskytli prostředky, významnou návratnost, a to aniž by společnost SAS musela z nástroje čerpat. Tato skutečnost by měla podpořit názor, že účast dotčených států na novém revolvingovém úvěrovém nástroji spolu s nadací KAW a bankami je plně v souladu se zásadou investora v tržním hospodářství.
6.2. Připomínky skupiny SAS
(44)
Skupina SAS tvrdí, že dotčené státy se na novém revolvingovém úvěrovém nástroji podílely jako akcionáři, ne jako veřejné orgány. Z tohoto pohledu bylo namístě dát účasti na takovémto nástroji přednost před kapitálovým vkladem, a to vzhledem k výraznému výnosu pro akcionáře/věřitele z poplatků i vzhledem k pravděpodobnému nárůstu hodnoty akcií.
(45)
Pokud jde o zásadu rovných podmínek, uvádí skupina SAS, že byla naplněna vzhledem k tomu, že banky vůči SAS neměly žádnou expozici, a proto by se s nimi mělo zacházet jako s „vnějšími“ investory. Účast dotčených států na novém revolvingovém úvěrovém nástroji navíc neměla vliv na chování bank, neboť akcionáře o tuto účast požádala společnost SAS, a nikoliv banky. Skupina SAS dále tvrdí, že banky se rozhodly podílet se na novém revolvingovém úvěrovém nástroji za rovných podmínek vzhledem k dotčeným státům a nadaci KAW na základě velmi pozitivních výsledků analýzy rizik a výnosů.
(46)
Skupina SAS dále potvrzuje tvrzení Dánska a Švédska, že předpoklady, ze kterých plán 4XNG vycházel, byly dostatečně podložené a dotčené prognózy ohledně tří hlavních faktorů, tedy růstu trhu v sedadlokilometrech ve vztahu k dostupným sedadlům, růstu HDP v období let 2015-2017 a předpokládané 0 % inflaci, velmi reálné. Všechny věřitelské banky rizika spojená s realizací plánu důkladně prověřily, přičemž se zaměřily především na ukazatel RASK, který je klíčovým ukazatelem ziskovosti společnosti.
(47)
Skupina SAS zároveň tvrdí, že balíček prvků zajištění byl posouzen dostatečně a že riziko toho, že by společnost SAS neplnila podmínky realizace plánu 4XNG, bylo zmírněno. Nasvědčuje tomu i to, že odkládací podmínkou pro vstup věřitelů do nového revolvingového úvěrového nástroje byly úspory nákladů a že pro úspěšnou realizaci plánu bylo klíčové uzavření nových kolektivních smluv v listopadu 2012.
(48)
Skupina SAS dále kritizuje Komisi, že nevzala v úvahu možnost úpadku a to, že by dotčené státy ztratily hodnotu svého společného podílu, pokud by nový revolvingový úvěrový nástroj nebyl poskytnut. Skupina SAS v této souvislosti zdůrazňuje, že se dotčené státy na novém revolvingovém úvěrovém nástroji podílely jako klíčoví akcionáři společnosti SAS s cílem zajistit si odpovídající návratnost svých investic.
(49)
Skupina SAS v neposlední řadě uvádí, že se díky realizaci plánu 4XNG podařilo dosáhnout zisku před zdaněním ve výši 3 miliard SEK, v důsledku čehož společnost SAS v období od listopadu 2012 do července 2013 zaznamenala pozitivní výsledek.
6.3. Připomínky společnosti FAM
(50)
Podle společnosti FAM, která je odpovědná za správu aktiv nadace KAW, se nadace KAW rozhodla podílet se na novém revolvingovém úvěrovém nástroji bez ohledu na svůj podíl v bance SEB a na expozici SEB vůči společnosti SAS. Společnost FAM tvrdí, že nadace KAW nemá v bance SEB většinový podíl, ani nelze říci, že by banku SEB ovládala.
(51)
Společnost FAM posoudila plán 4XNG, finanční rizika s ním spojená a balíček prvků zajištění, a dospěla k závěru, že účast na novém revolvingovém úvěrovém nástroji je v zájmu nadace KAW. V tomto ohledu porovnala vyhlídky ochrany dlouhodobých investic nadace KAW do společnosti SAS a možnou budoucí návratnost těchto investic i vysoké poplatky, které by společnost SAS v rámci nového revolvingového úvěrového nástroje zaplatila na jedné straně, a likvidaci společnosti SAS na straně druhé, která z jejího hlediska nepředstavovala ekonomicky zajímavou variantu.
(52)
Společnost FAM také souhlasí s Dánskem, Švédskem a skupinou SAS v tom, že se všichni akcionáři podíleli na novém revolvingovém úvěrovém nástroji za rovných podmínek, aniž by se uplatnila jakákoliv forma podřízení, nepřiměřených práv na zajištění či jiných nerovných podmínek. Rozhodnutí podílet se na novém revolvingovém úvěrovém nástroji vycházelo z podrobné analýzy vyhlídek na ziskovost v důsledku toho, že společnost SAS bude v budoucnu silná a konkurenceschopná.
(53)
Společnost FAM v neposlední řadě souhlasí s názorem Dánska a Švédska, že rozhodnutí věřitelských bank podílet se na novém revolvingovém úvěrovém nástroji vycházelo z obchodních úvah, neboť v rámci starého revolvingového úvěrového nástroje byla stávající expozice těchto bank pouze teoretická. Společnost FAM tvrdí, že banky měly k účasti na novém revolvingovém úvěrovém nástroji ještě menší motivaci než dotčené státy a nadace KAW, které mohly spoléhat na růst ceny akcií. Proto má za to, že je zásadu rovných podmínek třeba považovat za naplněnou.
7. POSOUZENÍ OPATŘENÍ
7.1. Existence státní podpory
(54)
Podle čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem.“
(55)
Pojem státní podpory se vztahuje na jakoukoli výhodu financovanou ze státních prostředků poskytnutou přímo či nepřímo státem jako takovým nebo zprostředkujícím subjektem jednajícím na základě svěřených pravomocí.
(56)
Má-li určité opatření představovat státní podporu, musí být financováno ze státních prostředků a musí je být možnost státu přičíst. Za státní prostředky se v zásadě považují prostředky některého z členských států a jeho veřejných orgánů, jakož i prostředky veřejných podniků, v nichž mají veřejné orgány přímo nebo nepřímo kontrolní vliv.
(57)
Je nepochybné, že dotčené opatření obnášelo státní prostředky, neboť bylo financováno z prostředků pocházejících z rozpočtů dotčených států, a že lze toto opatření státu přičíst. Lze zejména poukázat na skutečnost, že dánský i švédský parlament účast obou států na novém revolvingovém úvěrovém nástroji schválily (viz bod 30 výše).
(58)
Dotčené opatření by muselo narušovat hospodářskou soutěž či představovat hrozbu v tomto směru a pravděpodobně ovlivňovat obchod mezi členskými státy.
(59)
Z ustálené judikatury vyplývá, že pokud finanční podpora poskytnutá některým z členských států posiluje postavení podniku oproti jiným podnikům, jež jsou při obchodu v rámci Unie jeho konkurenty, pak je dán přinejmenším potenciální vliv na obchod mezi členskými státy a na hospodářskou soutěž (29). V tomto ohledu zastává Komise názor, že tuto podmínku by splňovala jakákoli potenciální hospodářská výhoda poskytnutá společnosti SAS ze státních prostředků. Společnosti SAS konkurují jiné letecké společnosti v Evropské unii a v Evropském hospodářském prostoru, zejména od 1. ledna 1993, kdy vstoupila v platnost třetí fáze liberalizace letecké přepravy („třetí balíček“) (30). Kromě toho letecké dopravě u cest na relativně kratší vzdálenosti v rámci EU konkuruje i doprava silniční a železniční, a mohli by proto být dotčeni i silniční a železniční dopravci.
(60)
Jediným z kritérií pojmu státní podpory, kterým je třeba se v tomto případě zabývat, je, zda opatření společnosti SAS selektivně poskytuje nepatřičnou hospodářskou výhodu.
(61)
Vzhledem ke zrušení nového revolvingového úvěrového nástroje ode dne 4. března 2014 posuzovala Komise, zda nový revolvingový úvěrový nástroj od svého zřízení v roce 2012 do svého zrušení v roce 2014 poskytoval společnosti SAS selektivně nepatřičnou hospodářskou výhodu.
7.2. Hospodářská výhoda pro společnost SAS
(62)
K určení toho, zda byla společnosti SAS poskytnuta státní podpora ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, či nikoliv, posoudí Komise, zda byla letecké společnosti poskytnuta hospodářská výhoda, kterou by za běžných tržních podmínek nezískala. Komise ke zkoumání této otázky uplatňuje zásadu investora v tržním hospodářství; podle této zásady by se o státní podporu nejednalo v případě, že by za obdobných okolností soukromý investor, jehož velikost by byla srovnatelná s velikostí příslušných orgánů ve veřejném sektoru a jenž by jednal v běžných tržních podmínkách v tržním hospodářství, mohl být motivován k tomu, aby ve prospěch příjemce provedl dotčené opatření.
(63)
Komise tedy na základě zásady investora v tržním hospodářství musí posoudit, zda by soukromý investor uzavřel posuzovanou transakci za týchž podmínek. Hypotetický soukromý investor jedná jako obezřetný poskytovatel kapitálu, který usiluje o maximalizaci svých zisků, aniž by však podstupoval příliš velká rizika v poměru k výnosu (31).
(64)
Příspěvek z veřejných prostředků v zásadě nepředstavuje státní podporu, pokud k němu dochází souběžně s významným kapitálovým vkladem soukromého investora, který proběhl za srovnatelných okolností a za srovnatelných podmínek (rovné podmínky) (32).
7.2.1. Rovné podmínky při účasti států, nadace KAW a bank na novém revolvingovém úvěrovém nástroji
(65)
Komise konstatuje, že věřitelské banky, které se na novém revolvingovém úvěrovém nástroji podílely, se podílely také na revolvingovém úvěrovém nástroji starém. V novém revolvingovém úvěrovém nástroji však dotčené státy svou expozici vůči společnosti SAS navýšily, zatímco banky svůj vklad snížily přibližně na polovinu (z 366 milionů EUR na asi 200 milionů EUR), čímž svou celkovou stávající expozici v rámci revolvingového úvěrového nástroje vůči společnosti SAS přibližně o 50 % omezily. Vzhledem k tomu vyjádřila Komise v rozhodnutí o zahájení řízení pochybnosti ohledně toho, že by mohl být argument rovných podmínek naplněn, neboť se nezdálo, že by postavení dotčených států a bank bylo srovnatelné.
(66)
Dánsko, Švédsko a skupina SAS argumentují tím, že věřitelské banky při jednání o své účasti na novém revolvingovém úvěrovém nástroji žádnou expozici v rámci starého revolvingového úvěrového nástroje neměly. Tyto banky by proto měly být považovány za „vnější“ investory v postavení srovnatelném s dotčenými státy a nadací KAW.
(67)
Komise konstatuje, že společnost SAS v lednu 2012 starý revolvingový úvěrový nástroj (viz bod 20 výše) zcela vyčerpala. Změny starého revolvingového úvěrového nástroje v březnu 2012 dokonce mj. zahrnovaly i podmínku úplného a okamžitého splacení čerpané částky. Dotčené částky byly v plné výši splaceny v březnu 2012, přičemž změny starého revolvingového úvěrového nástroje, jež byly v témže měsíci přijaty, společnosti SAS následně čerpání z tohoto nástroje nesmírně komplikovaly (33). Společnosti SAS byla také uložena povinnost předložit do června 2012 plán rekapitalizace, který muselo schválit její představenstvo a rovněž dotčené státy a nadace KAW jako hlavní akcionáři. Banky tento plán nejprve odmítly. Teprve v listopadu 2012 se dotčené státy poté, co revidovaný plán 4XNG pečlivě posoudily, rozhodly k účasti na novém revolvingovém úvěrovém nástroji a banky je následovaly.
(68)
Dánské a švédské úřady a skupina SAS proto tvrdí, že společnost SAS žádat o čerpání starého revolvingového úvěrového nástroje fakticky nemohla. Banky, které si této situace byly vědomy, se musely rozhodnout, zda pokračovat v rámci starého revolvingového úvěrového nástroje až do uplynutí jeho platnosti v červnu 2013, nebo se s dotčenými státy a nadací KAW podílet na novém revolvingovém úvěrovém nástroji za rovných podmínek, a to přes skutečnost, že dotčené státy a nadace KAW, měly jako akcionáři po provedení plánu 4XNG větší motivaci se na tomto nástroji podílet vzhledem k možnosti dosáhnout zvýšení hodnoty svých akcií.
(69)
Ačkoliv Komise považuje za pravděpodobné, že přinejmenším ty z bank, které vůči společnosti SAS neměly jiné nezajištěné dvoustranné expozice, nebyly v rámci starého revolvingového úvěrového nástroje v době, kdy se rozhodly podílet se na novém revolvingovém úvěrovém nástroji, významně exponovány, zastává také názor, že přesto existovalo riziko, že společnost SAS mohla před zřízením nového revolvingového úvěrového nástroje podmínky čerpání splnit. Skutečnost, že se tak nestalo a že starý revolvingový úvěrový nástroj nebyl poté, co byl v březnu 2012 v plné výši splacen, využit, je v tomto směru irelevantní. Z tohoto hlediska se situace jeví tak, že banky měly v rámci starého revolvingového úvěrového nástroje vůči společnosti SAS určitou míru expozice, kterou se státy (a nadace KAW) nevyznačovaly. Komise proto nemůže přijmout argument dánských a švédských úřadů, že se banky na novém revolvingovém úvěrovém nástroji podílely jako „vnější“ investoři bez ohledu na svou expozici v rámci starého revolvingového úvěrového nástroje.
(70)
Komise nadto nemůže souhlasit s Dánskem a se Švédskem, že expozice některých bank ve formě dvoustranných nástrojů spojených se starým revolvingovým úvěrovým nástrojem (34) nepředstavovala během období vyjednávání o novém revolvingovém úvěrovém nástroji žádné finanční riziko vzhledem k tomu, že tyto nástroje by bývaly nemohly být čerpány, pokud by nebyl starý revolvingový úvěrový nástroj čerpán v plné výši. Jak je uvedeno výše, existovalo riziko, byť nesporně malé, že podmínky čerpání mohly být splněny, přestože po změnách v březnu 2012 a zavedení přísných podmínek, byla pravděpodobnost, že společnost SAS bude starý revolvingový úvěrový nástroj čerpat, velice malá.
(71)
Nadto se zdá, že některé banky byly vůči společnosti SAS exponovány i jinak. Například kromě účasti na starém revolvingovém úvěrovém nástroji měla […] k 30. září 2012 nezajištěnou (a nečerpanou) dvoustranou expozici vůči společnosti SAS ve výši [200-600] milionů SEK, a rovněž nezajištěnou expozici na kreditních kartách ve výši [500-900] milionů SEK. Mohla proto odpovídat za pokrytí veškerých nákladů na poskytnutí náhrady zákazníkům, pokud by společnost SAS zrušila příslušné lety. Přestože tato nezajištěná expozice na kreditních kartách tvořila pouze [0-2] % z celkového úvěrového portfolia […] ve výši přibližně [1 000-3 000] miliard SEK, představovala i tak finanční riziko, a nelze tedy přijmout tvrzení, že […] byla při rozhodování o účasti na novém revolvingovém úvěrovém nástroji vůči dotčeným státům ve srovnatelném postavení.
(72)
Tři další banky měly nadto expozici ve formě nesplacených nástrojů na financování letadel (např. […]). Ačkoliv dotčené státy tvrdí, že tato financování byla zajištěna letadly, a nepředstavovala pro banky finanční riziko, protože je bylo možné na trhu snadno prodat, fakticky to prokázáno nebylo. Zůstává nejasné, zda by v případě urgentního prodeje letadel byla celková částka skutečně získána zpět v plné výši.
(73)
V rozhodnutí o zahájení řízení si navíc Komise kladla otázku, zda jednání bank mohlo být ovlivněno jednáním dotčených států, a to vzhledem k průběžné finanční podpoře, kterou dotčené státy letecké společnosti v minulých letech poskytovaly (např. problémy emisí s předkupním právem v letech 2009 a 2010). Banky kromě toho byly, jak je vysvětleno v bodech 23 a 24 výše, ochotny se na novém revolvingovém úvěrovém nástroji podílet pouze pod podmínkou, že se na něm budou podílet i dotčené státy.
(74)
Komise má v zásadě za to, že podmínku rovných podmínek nelze uplatnit v případech, kdy je účast dotčených států nezbytným předpokladem toho, aby se na dotčené transakci podíleli soukromí provozovatelé.
(75)
V průběhu formálního vyšetřovacího řízení Dánsko, Švédsko a skupina SAS argumentovaly tím, že při vyjednávání o novém revolvingovém úvěrovém nástroji se banky v žádné fázi necítily být jednáním dotčených států v minulosti a jejich ochotou nadále společnost SAS podporovat „zasaženy“, a to bez ohledu na to, že prognózy dotčených států týkající se výnosů při emisích s předkupním právem z let 2009 a 2010 se nenaplnily.
(76)
Komise nemůže vyloučit možnost, že by soukromé hospodářské subjekty nebyly ochotny do podniku, jejž v minulosti charakterizovaly takovéto výsledky a u kterého jsou prognózy nepředvídatelné, investovat jinak než při účasti dotčených států. Zároveň nemůže vyloučit ani to, že dotčené státy, které odmítly poskytnout nový vlastní kapitál a podílet se na podřízeném revolvingovém úvěrovém nástroji, již nechtěly do společnosti SAS vkládat další prostředky. Bez ohledu na tyto úvahy Komise stále není přesvědčena o tom, že účast států na novém revolvingovém úvěrovém nástroji proběhla za podmínek, jež byly ve vztahu k podmínkám věřitelských bank rovné, a to vzhledem k tomu, že účast dotčených států vedla ke snížení celkové expozice bank vůči společnosti SAS v rámci revolvingového úvěrového nástroje přibližně o 50 %, zatímco dotčené státy svou expozici vůči této společnosti týmž krokem navýšily.
(77)
Pokud jde o to, zda lze jednání nadace KAW považovat za referenční kritérium, které umožňuje stanovit, jak by v dané situaci jednal soukromý investor, či nikoliv, vyplynulo z formálního vyšetřovacího řízení, že expozice nadace KAW vůči společnosti SAS prostřednictvím podílu v bance SEB byla menší, než se uvádělo v rozhodnutí o zahájení řízení. Vzhledem k tomu, že nadace KAW je pouze menšinovým akcionářem banky SEB a expozice banky SEB vůči společnosti SAS je omezená, lze dovozovat, že podíl nadace KAW na novém revolvingovém úvěrovém nástroji byl motivován vyhlídkami na ziskovost investice.
(78)
Formální vyšetřovací řízení Komisi nad rámec skutečností uvedených výše neumožnilo dospět s jistotou k závěru, že dotčená transakce proběhla za rovných podmínek.
(79)
Nezávisle na posouzení rovnosti podmínek zkoumala Komise také to, zda účast dotčených států na novém revolvingovém úvěrovém nástroji lze z hlediska akcionářů považovat za racionální, či nikoliv a zda by naplnila zásadu investora v tržním hospodářství, i pokud by se rovností podmínek neargumentovalo.
7.2.2. Posouzení účasti států na novém revolvingovém úvěrovém nástroji z hlediska zásady investora v tržním hospodářství
(80)
Otázka, kterou je třeba se zabývat, zní, zda by se soukromý investor v téže situaci jako dotčené státy, tj. stávající akcionáři společnosti SAS, za okolností podobných těm, s nimiž byly v roce 2012 dotčené státy konfrontovány, na novém revolvingovém úvěrovém nástroji za podobných podmínek podílel, či nikoliv (35).
(81)
V tomto ohledu jsou poučné nezávislé analýzy, které před dojednáním nového revolvingového úvěrového nástroje provedly externí finanční poradenské společnosti (konkrétně společnost Goldman Sachs International a společnost CITI jako poradenské společnosti dotčených států a […] jako poradenská společnost věřitelských bank). Podle Dánska a Švédska se dotčené státy rozhodly podílet se na novém revolvingovém úvěrovém nástroji teprve poté, co plán 4XNG podrobně posoudili jejich externí poradci, a po úpravě podmínek nového revolvingového úvěrového nástroje.
(82)
Komise vyjádřila ve svém rozhodnutí o zahájení řízení k rozsahu zprávy zpracované společností CITI určité výhrady, ovšem Dánsko a Švédsko vysvětlily, že se jejich rozhodnutí podílet se na novém revolvingovém úvěrovém nástroji se opíralo o všechny analýzy zpracované jejich finančními poradci, a zpráva společnosti CITI by proto neměla být posuzována izolovaně.
(83)
Finančním poradcům byl mj. zadán úkol, aby v tomto směru zpracovali kritickou analýzu plánu 4XNG a nového revolvingového úvěrového nástroje a relevantních citlivých a zranitelných míst. Tato analýza byla provedena na základě série zpráv s odkazem na historické výsledky společnosti SAS a na jiná referenční odvětvová kritéria. Poradci v souvislosti s plánem 4XNG i novým revolvingovým úvěrovým nástrojem vydali různá doporučení týkající se strategií ke zmírňování rizik. V souladu s těmito doporučeními požadovaly dotčené státy řadu úprav plánu 4XNG (aby se urychlila opatření na úsporu nákladů a aby se plán přizpůsobil dalším iniciativám) a rovněž úpravy podmínek nového revolvingového úvěrového nástroje tak, aby se snížila pravděpodobnost čerpání.
(84)
Při analýze plánu 4XNG externí poradci určili klíčové oblasti možného rizika, mj. oblast cílů na poli úspory nákladů, oblast pozbytí aktiv a oblast tlaku na ukazatel RASK, a věnovali jim zvláštní pozornost. Toto posouzení rizik vyústilo mj. v následující úvahy:
-
Cíle na poli úspory nákladů
V návaznosti na doporučení externích poradců byl plán 4XNG upraven a posílen tak, aby zahrnoval iniciativy na poli úspory nákladů v rozsahu přibližně [1-4] miliardy SEK za rok (oproti původnímu cíli [1-4] miliardy SEK za rok tedy došlo k nárůstu). Ačkoliv mezi možnými problémy, jež byly určeny, figurovalo i nesplnění cílů na poli úspory nákladů, klíčovým krokem k odstranění rizik spojených s plánem 4XNG před dojednáním nového revolvingového úvěrového nástroje bylo uzavření nových kolektivních smluv, v jejichž rámci by došlo ke snížení mezd a výhod zaměstnanců, a změny penzijního plánu v listopadu 2012. To mělo za následek přímé úspory nákladů ve výši necelých [0-3] miliard SEK za rok […], jež musely být na žádost států úspěšně realizovány předtím, než mohl nový revolvingový úvěrový nástroj nabýt účinnosti.
-
Pozbytí aktiv
V návaznosti na to, že původní předpoklady ohledně pozbytí aktiv zpochybnil externí finanční poradce, a také vzhledem k novým informacím, které během tohoto procesu vyšly najevo, se konečný seznam plánovaných pozbytí aktiv v plánu 4XNG odchýlil od seznamu, který společnost SAS původně sestavila (36). Finanční poradce dotčených států nakonec dospěl k závěru, že pozbytí aktiv (v odhadované hodnotě přibližně 3,0 miliardy SEK) obsažené v konečném plánu 4XNG je v předpokládaném časovém rámci proveditelné. Nový revolvingový úvěrový nástroj nadto obsahoval ustanovení upravující načasování prodeje společnosti Widerøe a nařizující použít výnosy z pozbytí aktiv důsledně ke splacení tohoto nástroje.
-
Tlak na ukazatel RASK
S přihlédnutím k relevantním údajům o historických trendech, prognózám třetích stran a známým změnám v konkurenčním prostředí v příslušné době byly posouzeny předpoklady, z nichž se při odhadu tlaku na výnosy a ukazatel RASK vycházelo. Nemělo se tedy za to, že by tyto předpoklady představovaly významné riziko, že se realizací plánu 4XNG nedosáhne očekávaných výsledků.
(85)
Co se týče pochybností Komise o optimistickém pohledu na konkrétní faktory v plánu 4XNG (např. růst trhu měřeno ukazatelem RASK, prognózy vývoje HDP a 0 % inflace v období 2015-2017) vyjádřené v rozhodnutí o zahájení řízení, vyplývá z informací předložených během formálního vyšetřovacího řízení Dánskem, Švédskem a skupinou SAS, že tyto odhady zohlednily zejména hlavní trhy, na kterých je společnost SAS aktivní. Projevila se zde i výraznější expozice společnosti vůči severní spíše než jižní Evropě a také její expozice vůči americkému trhu a asijskému trhu. Z učiněných vyjádření dále vyplývá, že odhadovaná inflace nákladů ve výši 0 % za rok v období 2015-2017 představuje čistý výsledek spojení základní míry inflace ve výši 2 % za rok (což odpovídá odhadované výši inflace v EU) a předpokladu, že bude možné její vliv neutralizovat prostřednictvím nových opatření ke snížení nákladů.
(86)
Pokud jde o nedostatečné testování citlivosti u analýzy vnitřní míry návratnosti uvedené ve zprávě společnosti CITI (viz bod 35 výše) a o počáteční obavy Komise ohledně potenciálního dopadu méně optimistických scénářů, obdržela Komise od Dánska a Švédska v jejich vyjádřeních k rozhodnutí o zahájení řízení dodatečné informace o rozsahu provedené analýzy citlivosti. Při zpracovávání plánu 4XNG v období červen-září 2012 v tomto směru společnost Goldman Sachs představila řadu testů citlivosti. Revidovaná analýza v září 2012 ukázala, že společnosti SAS nedojdou peněžní prostředky ani při scénářích s horšími výsledky, tj. že by se ve všech analyzovaných případech hotovostní pozice společnosti SAS udržela nad spodní hranicí pásma revolvingového úvěrového nástroje. Mělo se však za to, že k zachování důvěry trhů je zapotřebí mechanismus k zajištění likvidity a že revolvingový úvěrový nástroj zůstává nejrealističtější možností, jak tuto záložní likviditu získat.
(87)
Komise tedy bere na vědomí sérii finančních revizí plánu 4XNG (včetně rozsáhlé analýzy a testování různých iterací tohoto plánu). Komise si je rovněž vědoma výsledných požadavků dotčených států na snížení rizik při provádění a na vytvoření konsolidovaného plánu restrukturalizace ještě před vstupem do nového revolvingového úvěrového nástroje. Tyto kroky se zdají být v souladu s postupem obezřetného soukromého investora v tržním hospodářství. I tak je ovšem třeba zvážit, zda podmínky nového revolvingového úvěrového nástroje odpovídaly, či neodpovídaly tomu, co by soukromý investor v tržním hospodářství v téže situaci jako dotčené státy, tj. stávající akcionáři společnosti SAS, býval přijal.
(88)
Dánsko, Švédsko a skupina SAS vysvětlily, že specifickým rysem odvětví letecké dopravy je nutnost zachovat si vysokou úroveň finanční připravenosti tak, aby bylo možno udržet si důvěru zákazníků i zúčastněných stran, pokud jde o schopnost společnosti i nadále vykonávat svou činnost. Vzhledem k finančním potížím, jimž společnost SAS v roce 2012 čelila, a situaci v oblasti likvidity, jež v uvedené době panovala, byla pravděpodobně jedním z motivů pro účast dotčených států jakožto akcionářů společnosti SAS na novém revolvingovém úvěrovém nástroji snaha zabránit větším ztrátám či úpadku v případě rozsáhlého odčerpávání likvidity společnosti.
(89)
V tomto ohledu se zdá být patrné, že státy při dokončování podmínek nového revolvingového úvěrového nástroje čerpaly z doporučení nezávislých finančních poradců. Zdá se dokonce, že podmínky nového revolvingového úvěrového nástroje byly celkově zaměřeny na zmírnění hlavních zjištěných obchodních rizik. Jak se uvádí v bodě 84, klíčovou odkládací podmínkou pro realizaci nového revolvingového úvěrového nástroje bylo například úspěšné uzavření nových kolektivních smluv s letovými posádkami. Navíc se vzhledem k podmínkám čerpání platným pro nástroj B zdálo být velmi nepravděpodobné, že by k jeho čerpání mohlo dojít dříve než v březnu 2015 (37). Doplňková finanční ujednání, jež byla s novým revolvingovým úvěrovým nástrojem spojena, byla také z hlediska struktury koncipována tak, aby společnost SAS v případě, že se jí nepodaří naplnit klíčové finanční prognózy obsažené v plánu 4XNG, neměla k revolvingovému úvěrovému nástroji přístup nebo aby musela vrátit veškeré částky, které za dotčenou dobu z revolvingového úvěrového nástroje čerpala (38).
(90)
Nad rámec výše uvedených zjištění navíc Komise obdržela další informace týkající se přiměřenosti podkladového zajištění nového revolvingového úvěrového nástroje. Ve zprávě z května 2012 zpracovala […] nezávislé ocenění společnosti Widerøe a některých hmotných aktiv (včetně náhradních motorů, příslušných letadel, řady menších nemovitostí a některého vybavení), jež byly následně použity k zajištění nového revolvingového úvěrového nástroje. Ačkoliv se pozornost soustředila na společnost Widerøe, která se považovala za nejvýznamnější aktivum v rámci balíčku prvků zajištění, a posouzení dalších aktiv vycházelo z omezenějších informací, dosáhla v souhrnném ocenění celková hodnota aktiv výše přibližně [1-4]-[3-6] miliard SEK. Celková odhadovaná hodnota aktiv, která byla použita k zajištění, tedy převyšuje objem nástroje A. Podle názoru Dánska a Švédska se tento stav považoval pro věřitele nového revolvingového úvěrového nástroje za dostatečně uspokojivý vzhledem k tomu, že pravděpodobnost, že společnost SAS někdy bude čerpat nástroj B, se, jak je uvedeno výše, považovala za zanedbatelnou.
(91)
Vlastní finanční rizika spojená s novým revolvingovým úvěrovým nástrojem dále zmírňovala ustanovení o povinné platbě předem a/nebo zrušení závazků v rámci nového revolvingového úvěrového nástroje v případě, že by společnost SAS pozbyla určitých aktiv nebo využila jiných možností financování. Tato ustanovení o platbě předem a zrušení závazků měla za následek postupné snižování potenciálních ztrát. Celkový objem nového revolvingového úvěrového nástroje byl v důsledku prodeje společnosti Widerøe a na základě dohody, jež vstoupila v platnost po uskutečnění uvedeného prodeje v září roku 2013 (viz bod 31 výše) dokonce snížen z 3,5 na 2 miliardy SEK.
(92)
Zdá se tedy, že byl přijat komplexní a soudržný soubor opatření, jež se konkrétně zaměřila na zajištění další životaschopnosti společnosti SAS v období let 2012-2015 a snížení hlavních finančních rizik spojených s novým revolvingovým úvěrovým nástrojem.
(93)
Komise dále uznává, že je zapotřebí zvážit, zda mohl být srovnatelný soukromý investor za podobných tržních podmínek jako dotčené státy (tj. stávající akcionáři společnosti SAS) motivován k tomu, aby ve prospěch příjemce provedl dotčené opatření. Z toho důvodu je rovněž účelné zohlednit pro srovnání možné hypotetické situace, k nimž by došlo, pokud by dotčené opatření podniknuto nebylo.
(94)
Dánsko, Švédsko a skupina SAS v tomto ohledu ve svých vyjádřeních k rozhodnutí o zahájení řízení tvrdí, že by v případě, že by revolvingový úvěrový nástroj v roce 2012 nebyl poskytnut, pravděpodobně došlo k úpadku. Podle Dánska a Švédska by tak dotčeným státům vznikla celková ztráta ve výši 1 044 milionů SEK, tj. ve výši hodnoty jejich celkového akciového podílu. Zohledňovala se také vyhlídka ztráty budoucích kapitálových zisků v případě úspěšného provedení plánu 4XNG. Pro srovnání: Dánsko a Švédsko ve svých vyjádřeních odhadují, že pokud by společnost SAS nedostála svým závazkům v rámci nového revolvingového úvěrového nástroje, činila by celková možná ztráta vyplývající ze společného podílu dotčených států a jejich vkladů do revolvingového úvěrového nástroje v nejkrajnějším případě až kolem [1 000-3 000] milionů SEK (39).
(95)
V případě úpadku společnosti SAS se tedy případné další ztráty související s účastí dotčených států na novém revolvingovém úvěrovém nástroji (tj. přibližně 447,5 milionu SEK, pokud vyjdeme z ilustračního příkladu uvedeného Dánskem a Švédskem) jeví jako relativně omezené ve srovnání se ztrátou, k níž by tak jako tak došlo v souvislosti s jejich akciovými podíly. Z porovnání této poměrně omezené postupné změny v rámci scénáře s nedosažením výsledků (scénář s úpadkem), s nímž dotčené státy pracovaly, s možným pozitivním efektem pro dotčené státy při úspěšném provedení plánu 4XNG podle všeho vyplývá další argument ve prospěch rozhodnutí dotčených států o účasti na novém revolvingovém úvěrovém nástroji. Při nejoptimističtějším „základním“ scénáři se ve zprávě společnosti CITI celková výše možného kapitálového zisku dotčených států odhaduje na [7 000-12 000] milionů SEK. Ačkoliv Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila určité výhrady k optimismu takovýchto růstových prognóz, uznává, že i v konzervativnějších příznivých scénářích by potenciální kapitálový zisk stále mohl výrazně převyšovat potenciální ztráty při scénářích nepříznivých.
(96)
Komise tedy bere na vědomí výše uvedené posouzení rizik a výnosů, jakož i rozsáhlý přezkum a testování plánu 4XNG, dodatečná ověření podkladového kolaterálu, (40) ustanovení o zrušení a platbách předem, která vedla k postupnému snižování potenciálních ztrát (41), a různá další opatření ke zmírnění rizik začleněná do nového revolvingového úvěrového nástroje (42). Při zohlednění výše uvedeného se rozhodnutí dotčených států podílet se na novém revolvingovém úvěrovém nástroji zdá být v souladu s kroky soukromého hospodářského subjektu, jenž by jednal s cílem dosáhnout běžné tržní návratnosti s ohledem na konkrétní situaci dané společnosti v dané době.
(97)
V návaznosti na skutečnosti uvedené výše dochází Komise k závěru, že se dotčené státy v postavení stávajících akcionářů společnosti SAS při rozhodnutí podílet se společně s nadací KAW a věřitelskými bankami v období od prosince 2012 do března 2014 na novém revolvingovém úvěrovém nástroji řídily přiměřenými a realistickými vyhlídkami na ziskovost. Z jejich účasti tedy pro společnost SAS neplynuly žádné výhody ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
7.3. Závěr ohledně existence státní podpory
(98)
S ohledem na výše uvedené dospěla Komise k závěru, že účast Dánska a Švédska na novém revolvingovém úvěrovém nástroji nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(99)
Závěrem Komise konstatuje, že Dánsko a Švédsko souhlasily s přijetím a oznámením tohoto rozhodnutí v anglickém znění,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Financování společnosti Scandinavian Airlines prostřednictvím nového revolvingového úvěrového nástroje, který Dánské království a Švédské království zřídily v prosinci roku 2012, nepředstavuje podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Dánskému království a Švédskému království.
V Bruselu dne 9. července 2014.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2014. július 9.)
a Dánia és Svédország által a Scandinavian Airlines javára hozott SA.35668 (13/C) (korábbi 13/NN) (korábbi 12/CP) számú intézkedésről
(az értesítés a C(2014)4532. számú dokumentummal történt)
(Csak az angol nyelvű szöveg hiteles)
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2014/938/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,
tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,
tekintettel a Bizottság határozatára, amelyben a Bizottság az SA.35668 (13/C) (korábbi 13/NN) (korábbi 12/CP) támogatás tekintetében az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkének (2) bekezdésében meghatározott eljárás megindításáról határozott (1),
miután az említett rendelkezéseknek megfelelően felkérte az érdekelt feleket észrevételeik megtételére, és ezen észrevételek figyelembevételével,
mivel:
1. ELJÁRÁS
(1)
Dánia, Svédország és Norvégia (a továbbiakban együttesen: az érintett államok) 2012. október végén nem hivatalosan megkeresték a Bizottságot és az EFTA Felügyeleti Hatóságot azzal, hogy részt kívánnak venni a Scandinavian Airlines (a továbbiakban: SAS, SAS csoport vagy a vállalat) javára nyújtandó új rulírozó hiteleszközben. Az érintett államok 2012. november 12-én úgy határoztak, hogy részt vesznek az új rulírozó hiteleszközben, hivatalosan azonban a Bizottságnak nem jelentették be az intézkedést.
(2)
A Bizottság 2012. november 14-én hivatalból vizsgálatot indított az új rulírozó hiteleszközzel kapcsolatban. A Bizottság a 2012. november 29-én, 2012. december 18-án, 2013. január 28-án és 2013. február 18-án kelt leveleiben további tájékoztatást kért Dániától és Svédországtól, melyekre Dánia és Svédország a 2012. december 6-án, 2013. január 8-án, 2013. február 5-én és 13-án, illetve 2013. március 22-én kelt leveleiben válaszolt, valamint a 2013. június 3-i levelükben további tájékoztatást adtak.
(3)
A Bizottsághoz ezenkívül 2012. november 20-án panasz érkezett a Ryanairtől, majd 2013. február 4-én az Európai Diszkont Légitársaságok Szövetségétől (European Low Fares Airline Association, a továbbiakban: ELFAA), melyre Dánia és Svédország a 2013. március 22-én kelt levelében küldte el észrevételeit.
(4)
A Bizottság 2013. június 19-i levelében értesítette Dániát és Svédországot arról a döntéséről, hogy a támogatás tekintetében megindítja az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárást (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló határozat). Dánia és Svédország az eljárás megindításáról szóló határozattal kapcsolatos észrevételeit a 2013. augusztus 19-i leveleiben nyújtotta be.
(5)
Az eljárás megindításáról szóló bizottsági határozatot 2013. szeptember 28-án közzétették az Európai Unió Hivatalos Lapjában (2). A Bizottság felkérte az érdekelt feleket az intézkedésekkel kapcsolatos észrevételeik megtételére.
(6)
A Bizottsághoz 2013. október 28-án észrevételek érkeztek a SAS csoporttól és a Foundation Asset Management Sweden AB-tól (a továbbiakban: FAM) (3). A Bizottság ezeket az észrevételeket 2013. november 5-én továbbította Dániának és Svédországnak, továbbá lehetőséget adott arra, hogy azokra reagáljanak. A dán és svéd hatóságok a 2013. december 4-i és 5-i levelükben arról tájékoztatták a Bizottságot, hogy a SAS csoport és a FAM észrevételeire nem kívánnak reagálni.
(7)
A Bizottság a 2014. február 25-i levelében további tájékoztatást kért Dániától és Svédországtól, melyre a tagállamok a 2014. március 25-i levelükben válaszoltak. Ezenkívül a dán és svéd hatóságok a 2014. március 5-i és 7-i levelükben a SAS azon döntéséről tájékoztatták a Bizottságot, miszerint a SAS megszünteti az új rulírozó hiteleszközt, és saját tőkéje megerősítésére más lehetőségeket keres. A hiteleszköz 2014. március 4-ével szűnt meg.
(8)
A 2014. július 4-i, illetve 7-i levelében Svédország és Dánia lemondott az EUMSZ 342. cikkéből, valamint az 1. sz. rendelet 3. cikkéből eredő jogairól, és hozzájárult ahhoz, hogy e határozat elfogadására és az erről szóló értesítésre angol nyelven kerüljön sor.
(9)
Ezen eljárás keretében kizárólag a Bizottság jogosult értékelni azt, hogy Dánia és Svédország az EUMSZ rendelkezéseit tiszteletben tartotta-e. Másrészről az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás (a továbbiakban: EGT-megállapodás) 109. cikkének (1) bekezdése, valamint az EFTA-államok között létrejött, a Felügyeleti Hatóság és a Bíróság létrehozásáról szóló megállapodás 24. cikke értelmében az EFTA Felügyeleti Hatóság jogosult értékelni, hogy Norvégia betartotta-e az EGT-megállapodás rendelkezéseit. Emellett a 109. cikk (2) bekezdése, valamint az EGT-megállapodás 27. jegyzőkönyve alapján - az Európai Gazdasági Térségben történő egységes alkalmazás biztosítása érdekében - az EFTA Felügyeleti Hatóság és a Bizottság együttműködik, információkat cserél és konzultációkat folytat egymással a felügyeleti politika kérdéseiről, valamint az egyedi esetekről.
(10)
A fentiekre tekintettel, valamint mivel a két intézmény ebben az ügyben párhuzamos hatáskörrel rendelkezik, a Bizottság e határozat elfogadását megelőzően együttműködött és konzultált az EFTA Felügyeleti Hatósággal.
2. A SKANDINÁV LÉGIKÖZLEKEDÉSI PIAC
(11)
A (Dániát, Svédországot, Finnországot és Norvégiát magában foglaló) skandináv légiközlekedési piac 2001 és 2011 között a jelentések szerint a rendelkezésre álló férőhelykilométer (4) tekintetében 126 %-kal nőtt. A rövid távon közlekedő járatok skandináv piacán tapasztalható növekedés szinte teljes egészében az alacsony költséggel működő légitársaságoknak, különösen a Norwegian Air Shuttle-nek és a Ryanairnek köszönhető. A tárgyalt időszakban bekövetkezett növekedés becslések szerint 90 %-a az alacsony költséggel működő légitársaságoktól származott. (5)
(12)
Az alacsony költséggel működő légitársaságok jelentőségének növekedése ellenére a skandináv piacon a legnagyobb szereplő még mindig a SAS, amelynek becsült piaci részesedése 2011-ben 35,6 % volt, ami azonban messze elmarad az egy évtizeddel korábbi 50 %-os részesedéstől. A Norwegian Air Shuttle és a Ryanair piaci részesedése az említett évben 18,7 %, illetve 6,8 % volt.
3. A KEDVEZMÉNYEZETT
(13)
A SAS az érintett államok zászlóshajója, amely Skandináviában a legnagyobb, Európában pedig a nyolcadik legnagyobb légitársaság. A SAS a Star Alliance egyik alapító tagja is egyben. A Scandinavian Airlines, a Widerøe (6) és a Blue1 légitársaságokat magában foglaló csoport székhelye Stockholmban található, legfontosabb európai és nemzetközi csomópontja pedig a koppenhágai repülőtér. 2013-ban a SAS mintegy 28 millió utast szállított, bevétele közel 42 milliárd SEK volt.
(14)
A SAS jelenleg 50 %-ban az érintett államok tulajdonában van: 21,4 %-ban Svédország, 14,3 %-ban Dánia, 14,3 %-ban pedig Norvégia a tulajdonos. A SAS legnagyobb magánrészvényese a Knut and Alice Wallenberg's alapítvány (a továbbiakban: KAW, 7,6 %), a további részvényesek pedig 1,5 %-os vagy annál kisebb részesedéssel bírnak.
1. tábláza
A SAS AB fő részvényesei 2012. március 31-én (7)
Részvényes
Összesen (%)
A svéd kormány
21,4
A dán kormány
14,3
A norvég kormány
14,3
Knut and Alice Wallenberg's alapítvány
7,6
Försäkringsaktiebolaget, Avanza Pension
1,5
A.H Värdepapper AB
1,4
Unionen
1,4
Dán Nemzeti Bank
1,4
Robur Försäkring
0,9
Ponderus Försäkring
0,8
Andra AP-fonden
0,5
Tredje AP-fonden
0,5
SSB+TC Ledning Omnibus FD No OM79
0,5
Nordnet Pensionsförsäkring AB
0,4
Swedbank Robur Sverigefond
0,4
Swedbank Robur Sverigefond Mega
0,3
JPM Chase NA
0,3
AMF Aktiefond Småbolag
0,3
JP Morgan Bank
0,3
KPA Pensionsförsäkring AB
0,2
Nomura International
0,2
(15)
A SAS pénzügyi helyzete évek óta gyenge, a vállalat 2008 és 2013 között ismétlődő veszteségekkel küzdött. 2012 novemberében a Standard and Poor's (a továbbiakban: S&P) hitelminősítő a vállalat besorolását „B mínusz”-ról „CCC plusz”-ra rontotta (8). A nehézségeket fokozták a piacon uralkodó magas üzemanyag-költségek és a bizonytalan kereslet.
(16)
A vállalat éves jelentéseiből különösen kitűnik, hogy 2008 és 2012 között a SAS minden egyes évben jelentős veszteségeket és magas összegű nettó pénzügyi adósságot könyvelt el.
2. táblázat
A SAS legfontosabb pénzügyi adatai 2007-2012 között (millió SEK) (9)
2007
2008
2009
2010
2011
2012
(január-október)
Bevétel
50 958
52 870
44 918
41 070
41 412
35 986
Nettó pénzügyi adósság
1 231
8 912
6 504
2 862
7 017
6 549
Adózás előtti eredmény
1 044
- 969
- 3 423
- 3 069
- 1 629
- 1 245
Nettó bevétel
636
- 6 360
- 2 947
- 2 218
- 1 687
- 985
Pénzforgalom az adott évben
- 1 839
- 3 084
- 1 741
868
- 1 243
- 1 018
Befektetett tőke megtérülése (ROCE) - %
6,7
- 19,6
- 11,7
- 7,6
- 2,2
- 8,1
Saját tőke könyv szerinti értékének megtérülése adózás után - %
3,8
- 47,6
- 26,8
- 17,0
- 12,0
- 24,8
Kamatfedezeti ráta - %
1,8
- 5,3
- 4,4
- 1,9
- 0,6
- 1,6
(17)
A SAS az egyre romló pénzügyi helyzete miatt a 2009/2010-es időszakban egy jelentős költségcsökkentő programot („Core SAS”) valósított meg. A program végrehajtásának keretében a SAS-nak a részvényesei számára történő részvénykibocsátás útján sajáttőke-emelést kellett végrehajtania a következők szerint: i. 2009 áprilisában 6 milliárd SEK értékben; és ii. 2010 májusában 5 milliárd SEK értékben (10).
(18)
A SAS pénzügyi nehézségei 2012-ben tetőztek, amikor a vállalat bemutatta a „4 Excellence Next Generation” elnevezésű üzleti tervet (a továbbiakban: 4XNG terv), amelyet a légitársaság vezetősége a SAS-t illetően az „utolsó lehetőség”-nek tekintett (11). Emellett 2012 novemberében a sajtóban megjelent, hogy fennáll a lehetősége annak, hogy a SAS csődbe megy (12).
4. AZ INTÉZKEDÉS ISMERTETÉSE: AZ ÚJ RULÍROZÓ HITELESZKÖZ 2012-BEN
(19)
A likviditás minimális szintjének fenntartását a többi légitársasághoz hasonlóan a SAS is külső hiteleszközzel oldotta meg. 2006. december 20-tól egy rulírozó hiteleszközt vett igénybe, amely 2013 júniusában járt volna le (a továbbiakban: a régi rulírozó hiteleszköz). A 366 millió EUR összegű régi rulírozó hiteleszközt kizárólag néhány bank biztosította ([…] (13)). A hiteleszköz számos pénzügyi kötelezettségvállalást vagy feltételt is tartalmazott, úgymint […].
(20)
A vállalat üzleti teljesítményének romlása miatt a SAS vezetősége 2011 decemberében úgy döntött, hogy a régi rulírozó hiteleszközt teljes mértékben kimeríti. Miután a SAS egyik leányvállalata (nevezetesen a Spanair) 2012 januárjában csődeljárás megindítása iránti kérelmet nyújtott be, a SAS tárgyalásokat kezdett a bankokkal és 2012. március 15-én megállapodás született a kötelezettségvállalások újramegállapításáról. Az újramegállapítás növelte a régi rulírozó hiteleszköz igénybevételének költségét, szigorította a lehívási feltételeket, és előírta a SAS számára, hogy a lehívott összegeket teljes egészében és haladéktalanul fizesse vissza. A SAS-nak ezenkívül feltőkésítési tervet kellett benyújtania a hitelezőknek, amelyet az igazgatóságnak és a fő részvényeseknek, vagyis az érintett államoknak és a KAW-nak el kellett fogadniuk.
(21)
A feltőkésítési terv alapját a 2012 elején már kidolgozás alatt álló ún. 4XNG terv képezte. A 4XNG terv a […] által 2012 májusában a SAS „4 Excellence” („4X terv”) elnevezésű meglévő üzleti tervével kapcsolatban felvetett aggályokkal is foglalkozott. A SAS szerint a 4XNG terv lehetővé teszi a vállalat számára, hogy pénzügyi szempontból önellátó légitársaságként pozicionálja magát. A terv számos olyan pénzügyi célkitűzést határozott meg, amelyet a SAS-nak a 2014/2015-ös pénzügyi évben teljesítenie kellett. Ilyenek például a 8 % feletti kamatfizetés és adózás előtti jövedelem (EBIT-mutató), a 20 % feletti pénzügyi felkészültségi arány és a 35 %-ot meghaladó tőkeerősségi mutató. A 4XNG terv célja, hogy a SAS adózás előtti eredményét éves szinten hozzávetőleg 3 milliárd SEK összeggel növelje, ugyanakkor a terv végrehajtása mintegy 1,5 milliárd SEK összegű szerkezetátalakítási költséget és egyéb egyszeri költségeket igényelt.
(22)
A 4XNG terv további célkitűzése az volt, hogy felkészítse a vállalatot a 2013 novemberétől életbe lépő, nyugdíjra vonatkozó új számviteli szabályok bevezetésére, amelyek előreláthatólag kedvezőtlenül befolyásolják majd a SAS csoport saját tőkéjét. A terv ezenkívül kötelezettségvállalást is tartalmazott egy olyan eszközértékesítési és finanszírozási terv végrehajtására, amely összesen mintegy 3 milliárd SEK összegű nettó készpénzbevételt eredményezhet. Az eszközértékesítés a következőket tartalmazta: (14) i. a Widerøe leányvállalat, egy Norvégiában működő regionális légitársaság értékesítése (15), ii. a […]-ben meglévő kisebbségi részesedés értékesítése, iii. repülőtérhez kapcsolódó ingatlanokban meglévő érdekeltségek értékesítése, iv. a földi kiszolgálás kiszervezése (16), v. hajtómű-értékesítés (17), vi. a(z) […]-t érintő visszlízing vagy egyéb finanszírozási ügyletek, vii. irányítási rendszerek és ügyfélszolgálatok kiszervezése (18) és viii. három Q400-as repülőgép értékesítése vagy fedezettel biztosított finanszírozása.
(23)
Az érintett államok ragaszkodnak ahhoz, hogy a 4XNG terv önerőből végrehajtható, ami azt jelenti, hogy a SAS az említett műveletekből és a nem alaptevékenységhez kapcsolódó értékesítésekből annyi készpénzbevételt tud realizálni, ami elegendő a 4XNG terv végrehajtásához szükséges induló költségek fedezésére. A SAS ugyanakkor attól tartott, hogy a befektetők a 4XNG végrehajtásához kapcsolódó induló költségek miatt gyengének látják majd a légitársaság likviditási pozícióját. A SAS ezért kérte, hogy az érintett államok és a KAW által biztosított új rulírozó hiteleszköz bevezetése mellett a régi rulírozó hiteleszköz lejáratát is hosszabbítsák meg. A vállalat ugyanakkor azt állította, hogy sem a (meghosszabbított) régi rulírozó hiteleszközt, sem az új rulírozó hiteleszközt nem fogja kimeríteni.
(24)
Az új rulírozó hiteleszközzel kapcsolatos tárgyalások 2012. június 4-én kezdődtek el. (19) Eleinte a feltőkésítési tervnek megfelelően (lásd a (20) bekezdést) a régi rulírozó hiteleszközt biztosító bankok megkövetelték, hogy az érintett államok, például a meglévő részvényeseknek történő új részvénykibocsátás révén további tőkét bocsássanak rendelkezésre, mivel az új rulírozó hiteleszközt nem kívánták egyedül biztosítani. Az érintett államok azonban ezt a javaslatot nem fogadták el.
(25)
Némi egyeztetést követően a bankok elfogadták az új rulírozó hiteleszközt, amelyet az érintett államokkal és a KAW-val közösen hoznak létre, és amely a hitelezőknek szigorúan egyenlő feltételeket biztosít, alárendelt hitelek vagy értékpapírokhoz fűződő aránytalan jogok nélkül. Meg kell jegyezni, hogy az új rulírozó hiteleszköz eredetileg [3-6] milliárd SEK összegű lett volna, noha mindössze [1-4] milliárd SEK összegű értékpapír állt rendelkezésre. 2012. október 22-én az új rulírozó hiteleszközt végül 3,5 milliárd SEK (hozzávetőleg 400 millió EUR) összegre csökkentették.
(26)
Az új rulírozó hiteleszközt - az érintett államokkal és a KAW-val közösen - (egy kivételtől eltekintve (20)) ugyanazon bankok biztosították, mint amelyek a régi rulírozó hiteleszközt is rendelkezésre bocsátották. Az új rulírozó hiteleszköz 50 %-át részesedésük arányában az érintett államok biztosították, míg a fennmaradó 50 %-ot a bankok és a KAW nyújtotta. Az érintett államok, a KAW és a bankok az új rulírozó hiteleszközben azonos feltételekkel (díjak, kamatok, kötelezettségvállalások) vettek részt.
(27)
Az új rulírozó hiteleszköz legfontosabb jellemzői a következők:
-
a hiteleszközt két részre bontották: egy 2 milliárd SEK összegű eszközre („A” eszköz) és egy 1,5 milliárd SEK összegű eszközre („B” eszköz), mely összeg 50 %-át az érintett államok biztosították,
-
a díjszabási feltételek mindkét eszköz esetében tartalmaztak egy előzetes díjat, egy kötelezettségvállalási díjat, egy használati díjat, egy haszonkulcsot és egy kilépési díjat; a SAS-nak eleget kellett tennie bizonyos feltételeknek ahhoz, hogy a rulírozó hiteleszközből hitelt tudjon lehívni; ezek a feltételek a „B” eszköz esetében szigorúbbak voltak, mint az „A” eszköz esetében (21),
-
az új rulírozó hiteleszköz továbbvitte a régi rulírozó hiteleszközben szereplő értékpapírcsomagot, és ezen túlmenően a hitelezők a Widerøe vállalat valamennyi részvénye és a SAS csoport 2012 decemberében meglévő minden egyéb tehermentes befektetett eszköze vonatkozásában értékpapírhoz jutottak; az új rulírozó hiteleszköz tehát a SAS eszközeit illetően elsőrangú értékpapírokat tartalmazott, többek között a Widerøe és a SAS Spare Engine leányvállalatok részvényeinek 100 %-át, 18 repülőgépet és számos ingatlant. Ezen értékpapírok könyv szerinti értéke mintegy 2,7 milliárd SEK volt (vagyis az új rulírozó hiteleszköz hozzávetőleg 75 %-a) és azokat az „A” és a „B” eszköz között arányosan osztották fel,
-
a „B” eszközből csak akkor lehetett hitelt lehívni, ha az „A” eszközt a vállalat már teljes egészében kimerítette. 2014. január 1-je után a SAS a hiteleszközt csak akkor vehette igénybe, ha a Widerøe eszközeinek vagy részvényeinek értékesítése lezárult,
-
az új rulírozó hiteleszköz lejáratának időpontja 2015. március 31. volt.
(28)
Az új rulírozó hiteleszköz feltételeiről 2012. október 25-én állapodtak meg. A hiteleszközt azonban többek között minden egyes érintett állam parlamentjének jóvá kellett hagynia, valamint a pilóták és a légiutas-kísérők szakszervezeteivel megállapodást kellett kötni.
(29)
Az érintett államok benyújtottak egy 2012. november 7-i CITI-jelentést (a továbbiakban: CITI-jelentés), amely azt kívánta értékelni, hogy egy, az érintett államokéhoz leginkább hasonló helyzetben lévő magánbefektető hasonló feltételekkel szintén igénybe vette volna-e az új rulírozó hiteleszközt. A CITI azt vette alapesetként, hogy a 4XNG üzleti tervet sikeresen végrehajtják, és megállapította, hogy ennek teljesülése esetén az érintett államok részvétele az új rulírozó hiteleszközben [90-140] %-os belső megtérülési rátát, mintegy [4-9]-szeres megtérülési szorzót és közel [700-1 200] %-os tőkeérték-növekedést fog generálni (2012 novembere és 2015 márciusa között). A CITI-jelentés megállapította, hogy az érintett államok által elvárt megtérülés így legalább olyan mértékű lesz, mint amennyit hasonló helyzetben lévő magánbefektetők elvárnának. A CITI-jelentés ugyanakkor nem értékelte, hogy a SAS a 4XNG tervben foglalt „alapesetet” milyen valószínűséggel teljesíti sikeresen, és nem vizsgálta az „alapeset”-től való eltérés hatásait, például azt, hogy mi történik akkor, ha a nem alaptevékenységhez kapcsolódó eszközöket nem sikerül értékesíteni.
(30)
2012. december 19-én a SAS bejelentette, hogy az új rulírozó hiteleszköz hatálybalépéséhez szükséges valamennyi feltételnek eleget tettek (lásd a (28) bekezdést), beleértve az érintett államok parlamentjeinek jóváhagyását is. Ettől az időponttól kezdve 2014. március 3-ig a régi rulírozó hiteleszközt felváltó új rulírozó hiteleszközt igénybe lehetett venni (22).
(31)
Dánia és Svédország a 2013. június 3-i levelében kifejtette, hogy a Widerøe részvények 80 %-ának értékesítése miatt (lásd a (22) bekezdést) az érintett államok és a hitelező bankok abban állapodtak meg a SAS-sal, hogy az új rulírozó hiteleszköz feltételeit módosítják, bár a módosításról szóló megállapodást hivatalosan még nem írták alá. A dán és svéd hatóságok a hivatalos vizsgálat során benyújtott észrevételeikben arról tájékoztatták a Bizottságot, hogy az új rulírozó hiteleszköz módosítását valamennyi fél aláírta, és a módosítás akkor lép hatályba, ha a Widerøe-ügylet lezárul, azaz 2013. szeptember 30-án. Az említett módosítások az alábbiakat tartalmazták:
-
az „A” eszköz összegét 1,173 milliárd SEK-ről 0,8 milliárd SEK-re csökkentik, lejáratát pedig öt hónappal, 2014. június 1-jéig meghosszabbítják,
-
a SAS [0,5-0,8] milliárd SEK összegű készpénzfedezetet biztosít az „A” eszközre. A fennmaradó [0,1-0,4] milliárd SEK összeg fedezetét az új rulírozó hiteleszközre vonatkozó megállapodásban felsorolt értékpapírok jelentik,
-
az „A” eszközből 0,2 milliárd SEK összeget törölnek, amint a földi kiszolgálást végző részleg egy részét értékesítik. Az új rulírozó hiteleszköz 2014. március 4-i megszűnését megelőzően a SAS szándéknyilatkozatot írt alá egy potenciális vevővel (23),
-
a „B” eszköz összegét 1,5 milliárd SEK-ről 1,2 milliárd SEK-re csökkentik.
5. AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁRÓL SZÓLÓ HATÁROZAT
(32)
A Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatában kétségeit fejezte ki a tekintetben, hogy az érintett államok, a KAW és a bankok az új rulírozó hiteleszközben egyenlő feltételekkel vettek részt. Ezt főleg az alábbiakra alapozta:
-
a bankok SAS felé korábban fennálló, a régi rulírozó hiteleszközben való részvételükből eredő kitettsége. Míg a bankok nagyjából felére csökkentették az új rulírozó hiteleszközhöz való hozzájárulásukat és így a rulírozó hiteleszköz tekintetében hozzávetőleg 50 %-kal csökkentették a SAS felé fennálló teljes kitettségüket, az érintett államok - amelyek a SAS folyamatos negatív eredményei miatt a 2009. és 2010. évi részvénykibocsátást illetően semmiféle hozamot nem realizáltak - növelték a SAS felé fennálló kitettségüket,
-
az a tény, hogy a SAS a régi rulírozó hiteleszközt 2012 januárjában teljes egészében kimerítette, ami oly módon befolyásolhatta a hitelező bankok új hiteleszközben való részvételüket, hogy el kívánták kerülni a további lehívásokat és - a vállalat nehézségeire tekintettel - biztosítani kívánták, hogy a rulírozó hiteleszközhöz való hozzájárulásuk nem vész el teljes egészében,
-
a Bizottság számára nem volt teljesen egyértelmű, hogy a bankok azon döntését, hogy részt vesznek az új rulírozó hiteleszközben, befolyásolta-e az a tény, hogy az érintett államok a korábbi években a SAS számára folyamatos pénzügyi támogatást biztosítottak. A Bizottság megjegyezte továbbá, hogy az érintett államok részvétele szigorú kötelezettséget jelentett a magánbefektetők számára, hogy részt vegyenek az új rulírozó hiteleszközben,
-
a Bizottság szerint kérdéses volt, hogy a KAW részvételét az új rulírozó hiteleszközben össze lehet-e hasonlítani egy magánbefektető részvételével, tekintve, hogy a KAW nemcsak a részvényeiből eredően, hanem a SEB bank révén is kitettséggel rendelkezett a SAS felé.
(33)
A Bizottság emellett megkérdőjelezte, hogy az érintett államok részvétele az új rulírozó hiteleszközben egy részvényes szempontjából ésszerűnek tekinthető-e, és az egyenlő feltételektől eltekintve a piacgazdasági befektetői próbán megfelelne-e. E tekintetben a Bizottság értékelte, hogy a 4XNG üzleti terv kellőképpen szilárd feltételezéseken alapul-e ahhoz, hogy egy magánbefektetőt az új rulírozó hiteleszközben való részvételről meggyőzzön, és vizsgálta, hogy a tervben végrehajtott érzékenységi elemzések nem túlzottan optimisták-e.
(34)
A Bizottság utalt többek között a tervben foglalt optimista számadatokra, például a férőhelykilométert illető piaci növekedésre, a GDP-növekedésre és a 2015-2017 közötti időszakra számított 0 %-os inflációs rátára. Kétségbe vonta továbbá, hogy a költségcsökkentéssel, valamint az eszközértékesítéssel kapcsolatos valamennyi célkitűzés sikeres végrehajtása az új rulírozó hiteleszköz aláírásakor előre látható volt-e.
(35)
Az új rulírozó hiteleszköz feltételeit, valamint az érintett államok új rulírozó hiteleszközben való részvételéből származó várható hozammal kapcsolatos CITI-értékelést illetően a Bizottság kiemelte, hogy a CITI a 4XNG üzleti tervet nem vizsgálta és nem végzett érzékenységi elemzést a pénzügyi modellre vonatkozóan, mindössze felhasználta a kapott információkat. A Bizottság ezenkívül kiemelte, hogy a CITI-jelentés az új rulírozó hiteleszköz biztonságosságát egy piaci magánbefektető szemszögéből nem értékelte, és a hozamok elemzését tekintve a kevésbé kedvező feltételezéseket (például nemteljesítést) tartalmazó esetleges egyéb forgatókönyvek hatását nem mérlegelte. A Bizottság ezzel kapcsolatban megjegyezte, hogy a CITI-jelentés a SAS esetében a nemteljesítés valószínűségét az elkövetkező három évre vonatkozóan nullára becsülte, ami a kockázat alulbecslésének tűnik.
(36)
A fentiekre tekintettel a Bizottság nem zárhatta ki, hogy az érintett államok új rulírozó hiteleszközben való részvétele az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében a SAS számára előnyt jelenthetett.
(37)
Végül amennyiben az új rulírozó hiteleszköz az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatást tartalmazott, a Bizottság kétségbe vonta, hogy az új rulírozó hiteleszközt a belső piaccal összeegyeztethetőnek lehet tekinteni. Ezzel kapcsolatban értékelte, hogy fennáll-e az EUMSZ-ben foglalt bármely, az összeegyeztethetőséget alátámasztó indok. A Bizottság az intézkedés jellegét és a SAS által tapasztalt nehézségeket figyelembe véve megjegyezte, hogy a belső piaccal való összeegyeztethetőséget alátámasztó egyetlen indok a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott állami támogatásokról szóló közösségi iránymutatások (24) (a továbbiakban: megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatások) alapján - az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdése c) pontja szerint - a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott állami támogatással kapcsolatos feltétel lehet. A Bizottság ugyanakkor arra az előzetes megállapításra jutott, hogy a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatásokban foglalt, a megmentéshez és szerkezetátalakításhoz nyújtott állami támogatásra vonatkozó feltételek vélhetőleg nem teljesülnek.
6. AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁRÓL SZÓLÓ HATÁROZATTAL KAPCSOLATOS ÉSZREVÉTELEK
6.1. Dánia és Svédország észrevételei
(38)
Dánia és Svédország fenntartja azon álláspontját, hogy az új rulírozó hiteleszközben való részvételük piaci feltételek mellett történt, mivel a hiteleszközben a bankokkal és a KAW-val egyenlő feltételek mellett vettek részt, ami kizárja az állami támogatás meglétét.
(39)
Dánia és Svédország azzal érvelt, hogy a SAS az új rulírozó hiteleszközzel kapcsolatos tárgyalások idején a régi rulírozó hiteleszközből egyszer sem hívott le hitelt. Felhívják a figyelmet a régi rulírozó hiteleszköz 2012. márciusi módosításaira, amelyek még szigorúbb lehívási feltételeket vezettek be, és azzal érveltek, hogy ezáltal a bankok 2012. június végétől a SAS hitellehívási kérelmeit bármikor elutasíthatták. A rulírozó hiteleszközből lehívott hitel összegét a SAS 2012 márciusában maradéktalanul visszafizette, és a régi rulírozó hiteleszközt attól az időponttól kezdve egyáltalán nem vette igénybe. Emiatt ezeket a bankokat ésszerűen „külső” befektetőknek lehet tekinteni, amelyek az új rulírozó hiteleszközben az érintett államokkal megegyező feltételek mellett vettek részt, (25) anélkül, hogy a SAS felé jelentős fedezetlen kitettségeik lettek volna. (26)
(40)
A KAW és a bankok új rulírozó hiteleszközben való részvételét illetően a dán és svéd hatóságok azon a véleményen vannak, hogy a KAW korlátozott gazdasági kitettséggel rendelkezett a SEB felé, és ez nem befolyásolhatta azt a döntését, hogy az új rulírozó hiteleszközben részt vesz.
(41)
Ezenkívül Dánia és Svédország fenntartja azon álláspontját, miszerint a 4XNG terv megvalósítható, és azt sikeresen végre lehet hajtani. Továbbra is úgy vélik, hogy - a 4XNG tervben a 2014-2015 közötti időszakra vonatkozóan meghatározott pénzügyi célkitűzések teljesítése érdekében - a terv minden aspektusát és feltételezését, beleértve a bevételre vonatkozó előrejelzéseket (RASK) (27), a költségcsökkentési intézkedéseket és a tervezett értékesítéseket, körültekintően értékelték. Ezenkívül a 4XNG tervet - az alapjául szolgáló valamennyi feltételezéssel együtt - mind az érintett államok külső pénzügyi tanácsadói (Goldman Sachs), mind pedig a bankok ([…]) tanácsadói szigorúan ellenőrizték és a tervet a tanácsadók észrevételeinek és ajánlásainak megfelelően kiigazították. Dánia és Svédország hangsúlyozza továbbá, hogy az új rulírozó hiteleszközben való részvétellel kapcsolatos döntés meghozatala során a terv sikeres végrehajtására vonatkozó várakozást az a tény is alátámasztotta, hogy az új szakszervezeti megállapodások megkötése az új rulírozó hiteleszköz egyik lehívási feltétele volt. Ezenkívül Dánia és Svédország szerint a 2012 decembere és az új rulírozó hiteleszköz 2014. március 4-i megszűnése közötti időszakban történt fejlemények azt bizonyítják, hogy a terv végrehajtása úton volt afelé, hogy meghozza a várt eredményeket (28).
(42)
Az új rulírozó hiteleszköz feltételeivel kapcsolatban Dánia és Svédország azt állítja, hogy azok megfeleltek a szokásos piaci feltételeknek, mivel azok közel azonosak voltak a hasonló megállapodások feltételeivel, ráadásul az új rulírozó hiteleszköz magasabb előzetes díjat és szigorúbb lehívási feltételeket tartalmazott, mint a többi vizsgált ügylet. Az értékpapírcsomagot illetően Dánia és Svédország azt állítja, hogy a hitelező bankok tényleges pénzügyi kockázata elhanyagolható volt, mivel az értékpapírok becsült értéke egyértelműen meghaladta az „A” eszköz nagyságát. Következésképpen egy esetleges felszámolás esetén valamennyi hitelező bank követelését az értékpapírcsomagból, a SAS egyéb eszközeinek, például a(z) […], a(z) […]-ben meglévő részesedésének, stb. az értékesítése révén ki lehetett volna egyenlíteni. A fentieket az is alátámasztja, hogy az „A” eszköz keretében vállalt kötelezettségek jelentős részét 2013 első felében megszüntették. Dánia és Svédország szerint ez azt bizonyítja, hogy a bankok kereskedelmi alapon és körültekintően jártak el akkor, amikor úgy döntöttek, hogy az új rulírozó hiteleszközben az érintett államokkal és a KAW-val együtt részt vesznek.
(43)
Végül Dánia és Svédország arról számolt be, hogy az új rulírozó hiteleszközben való részvétel a hitelezők számára jelentős hozamot eredményezett anélkül, hogy a SAS-nak a hiteleszközt igénybe kellett volna vennie. Mindez azt támasztja alá, hogy az érintett államok, a KAW és a bankok új rulírozó hiteleszközben való részvétele a piacgazdasági befektető elvének maradéktalanul megfelelt.
6.2. A SAS csoport észrevételei
(44)
A SAS csoport azzal érvelt, hogy az érintett államok az új rulírozó hiteleszközben nem közigazgatási szervként, hanem részvényesként vettek részt. Ebből a szegszögből vizsgálva egy ilyen eszközben való részvétel előnyösebb volt, mint egy sajáttőke-hozzájárulás, mivel a részvétel a díjak és a részvények értékének jövőbeli növekedése révén a részvényesek/hitelezők számára jelentős bevételt eredményezett.
(45)
Az egyenlő feltételek vizsgálatát illetően a SAS csoport azt állítja, hogy a feltételeknek eleget tettek, mivel a bankok a SAS felé nem rendelkeztek kitettségekkel, ezért a bankokat „külső” befektetőknek kell tekinteni. Ezenkívül az érintett államok új rulírozó hiteleszközben való részvétele a bankok magatartását nem befolyásolta, mivel az új rulírozó hiteleszközhöz való csatlakozásra nem a bankok, hanem a SAS kérte a részvényeseket. A SAS csoport emellett fenntartja azon álláspontját, hogy a bankok a kockázat/bevétel elemzésének igen kedvező eredményei alapján döntöttek úgy, hogy az új rulírozó hiteleszközben az érintett államokkal és a KAW-val egyenlő feltételek mellett vesznek részt.
(46)
A SAS csoport alátámasztja Dánia és Svédország azon állítását, hogy a 4XNG terv alapjául szolgáló feltevések megalapozottak és a három fő tényezőre, azaz a 2015-2017 közötti időszakra vonatkozó, férőhelykilométert illető piaci növekedésre, a GDP-növekedésre, valamint a 0 %-os inflációra vonatkozó előrejelzések teljesen reálisak. A terv végrehajtásával kapcsolatos kockázatokat a hitelező bankok szigorúan ellenőrizték, különös tekintettel a vállalat nyereségességét jelző egyik legfontosabb mutatóra, a RASK-ra.
(47)
A SAS csoport ugyanakkor azt állítja, hogy az értékpapírcsomagot megfelelően értékelték és csökkentették annak a kockázatát, hogy a SAS a 4XNG tervet nem hajtja végre. Ezt az a tény is alátámasztja, hogy a költségmegtakarítás előfeltétele volt annak, hogy a hitelezők az új rulírozó hiteleszközben részt vegyenek, továbbá a terv sikeres végrehajtásához nélkülözhetetlen volt az új kollektív szerződések 2012. novemberi megkötése.
(48)
A SAS csoport bírálta a Bizottságot azért, mert nem vette figyelembe a csőd lehetőségét és azt a tényt, hogy amennyiben az új rulírozó hiteleszköz nem állt volna rendelkezésre, az érintett államok elveszítették volna az együttes részesedésük értékét. A SAS csoport ezzel kapcsolatban hangsúlyozza, hogy az érintett államok az új rulírozó hiteleszközben fő részvényesekként vettek részt azzal a céllal, hogy a befektetésük után megfelelő hozamhoz jussanak.
(49)
A SAS csoport végül beszámolt arról, hogy a 4XNG terv végrehajtásával 3 milliárd SEK összegű adózás előtti eredményt sikerült elérni, melynek révén a SAS a 2012 novembere és a 2013 júliusa közötti időszakra vonatkozóan pozitív eredményt könyvelhetett el.
6.3. A FAM észrevételei
(50)
A KAW eszközeit kezelő vállalat, a FAM szerint a KAW azon döntését, hogy részt vesz az új rulírozó hiteleszközben, nem arra tekintettel hozta meg, hogy az alapítvány érdekeltséggel rendelkezik a SEB-ben, illetve, hogy a SEB-nek kitettségei vannak a SAS felé. A FAM azzal érvelt, hogy a KAW nem rendelkezik többségi részesedéssel a SEB-ben és az sem mondható, hogy irányítaná a SEB-et.
(51)
A FAM vizsgálta a 4XNG tervet, az azzal kapcsolatos pénzügyi kockázatokat, valamint az értékpapírcsomagot, és arra a megállapításra jutott, hogy a KAW-nak érdekében áll részt venni az új rulírozó hiteleszközben. A vizsgálat során összehasonlította a KAW SAS-ban meglévő, hosszú távú befektetéseinek védelmét és a befektetésekből származó esetleges jövőbeli hozamokat, valamint a SAS által az új rulírozó hiteleszköz keretében fizetendő magas díjakat a SAS felszámolásának lehetőségével, amelyet gazdasági szempontból nem tekintett kedvező lehetőségnek.
(52)
A FAM egyetért Dániával, Svédországgal és a SAS csoporttal abban, hogy az új rulírozó hiteleszközben valamennyi részvényes egyenlő feltételekkel vett részt, nem voltak alárendelt hitelek, értékpapírokhoz fűződő aránytalan jogok vagy egyéb egyenlőtlen feltételek. Az új rulírozó hiteleszközben való részvételre vonatkozó döntés a nyereségesség lehetőségének alapos elemzését követően született meg, és a nyereségességet az erős és versenyképes SAS biztosítja majd.
(53)
Végül a FAM osztja Dánia és Svédország azon véleményét, hogy a hitelező bankok az új rulírozó hiteleszközben való részvételre vonatkozó döntésüket kereskedelmi megfontolások alapján hozták meg, mivel a régi rulírozó hiteleszköz keretében fennálló kitettségük csak elméletileg létezett. A FAM azzal érvelt, hogy a bankoknak még kevésbé állt érdekükben, hogy részt vegyenek az új rulírozó hiteleszközben, mint az érintett államoknak és a KAW-nak, mivel az utóbbiak számíthattak arra, hogy a részvényeik árfolyama növekedni fog. A FAM ezért fenntartja azon álláspontját, hogy az egyenlő feltételek melletti részvétel kritériumát teljesítettnek kell tekinteni.
7. AZ INTÉZKEDÉS ÉRTÉKELÉSE
7.1. Az állami támogatás fennállása
(54)
Az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében „a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy a verseny torzításával fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet, összeegyeztethetetlen a belső piaccal.”
(55)
Az állami támogatás fogalma felöleli valamennyi állami eszközből finanszírozott, közvetlenül vagy közvetetten nyújtott előnyt, amelyet maga az állam, vagy az állam megbízásából egy köztes szerv nyújt.
(56)
Ahhoz, hogy állami támogatásnak minősüljön, az intézkedésnek állami forrásból kell származnia és az államnak tulajdoníthatónak kell lennie. Az állami források elvben a tagállamok és közigazgatási szerveik forrásai, továbbá olyan közvállalkozások forrásai, amelyek felett a közigazgatási szervek közvetlenül vagy közvetve irányítást gyakorolhatnak.
(57)
Vitathatatlan, hogy a szóban forgó intézkedés állami forrást tartalmazott, mivel azt állami költségvetési forrásból finanszírozták, és az intézkedés az államnak volt tulajdonítható. Különösen megjegyzendő, hogy Dánia és Svédország parlamentjei jóváhagyták a kormányaik részvételét az új rulírozó hiteleszközben (lásd a (30) bekezdést).
(58)
A szóban forgó intézkedés torzítja a versenyt, vagy a verseny torzításával fenyeget, és alkalmas arra, hogy befolyásolja a tagállamok közötti kereskedelmet.
(59)
Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint amennyiben egy tagállam által nyújtott pénzügyi támogatás erősíti valamely vállalkozás Unión belüli kereskedelmi pozícióját a versenytárs vállalkozásokkal szemben, akkor érintheti a tagállamok közötti kereskedelmet és a versenyt (29). Ezzel kapcsolatban a Bizottságnak az a véleménye, hogy a SAS számára állami forrásból biztosított bármely esetleges gazdasági előny eleget tesz ennek a feltételnek. A SAS versenyben áll az Európai Unióban és az Európai Gazdasági Térségben működő más légitársaságokkal, különösen azóta, hogy a légiközlekedési piac liberalizációjának harmadik szakasza (vagyis a „harmadik csomag”) 1993. január 1-jén hatályba lépett (30). Ezenkívül a viszonylag rövidebb távú, Unión belüli utazások tekintetében a légi közlekedés a közúti és a vasúti közlekedéssel is versenyben van, így az intézkedés a közúti és vasúti fuvarozókat is érintheti.
(60)
Az állami támogatás fogalmát illetően az az egyetlen kérdéses feltétel, hogy az intézkedés indokolatlan szelektív gazdasági előnyhöz juttatta-e a SAS-t.
(61)
Az új rulírozó hiteleszköz 2014. március 4-i megszűnésére tekintettel a Bizottság azt értékelte, hogy az új rulírozó hiteleszköz 2012. évi létrehozásától 2014. évi megszűnéséig terjedő időszakban szelektív gazdasági előnyhöz juttatta-e a SAS-t.
7.2. A SAS számára biztosított gazdasági előny
(62)
Annak eldöntése érdekében, hogy az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében a SAS részesült-e állami támogatásban, a Bizottság azt vizsgálta, hogy a vállalkozás részesült-e olyan gazdasági előnyben, amelyben szokásos piaci feltételek mellett nem részesült volna. A kérdés vizsgálatához a Bizottság a piacgazdasági befektetői próbát alkalmazta, amely szerint az intézkedés nem tartalmaz állami támogatást, amennyiben egy piacgazdaságban szokásos piaci feltételek mellett működő, az állami szektor közigazgatási intézményeihez hasonló méretű magánbefektető is megtette volna a kérdéses intézkedést a kedvezményezett javára.
(63)
A piacgazdasági befektetői próbához a Bizottságnak értékelnie kellett, hogy hasonló körülmények között egy magánbefektető részt vett volna-e a vizsgált ügyletben. Egy feltételezett magánbefektető körültekintő finanszírozóként cselekszik, aki nyereségeit maximalizálni szeretné, anélkül azonban, hogy a tőkehozamhoz képest túl nagy kockázatot vállalna (31).
(64)
Elvben az állami forrásból származó hozzájárulás nem minősül állami támogatásnak, amennyiben az egy magánbefektető hasonló körülmények között és hasonló feltételek mellett végrehajtott jelentős tőkebefektetésével egyidejűleg történik (egyenlő feltételek) (32).
7.2.1. Az érintett államok, a KAW és a bankok egyenlő feltételekkel történő részvétele az új rulírozó hiteleszközben
(65)
A Bizottság megjegyzi, hogy az új rulírozó hiteleszközben hitelezőként érintett bankok a régi rulírozó hiteleszközben is részt vettek. Azonban míg az érintett államok az új rulírozó hiteleszközben növelték kitettségüket a SAS felé, a bankok a hozzájárulásukat nagyjából felére csökkentették (366 millió EUR összegről hozzávetőleg 200 millió EUR-ra), így a rulírozó hiteleszköz tekintetében a SAS felé meglévő teljes kitettségüket körülbelül 50 %-kal csökkentették. Erre tekintettel a Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatban kétségbe vonta, hogy az egyenlő feltételek elve teljesülne, mivel úgy tűnik, hogy az érintett államok és a bankok nincsenek egymáshoz hasonló helyzetben.
(66)
Dánia, Svédország és a SAS csoport azzal érveltek, hogy a hitelező bankoknak a régi rulírozó hiteleszköz keretében nem voltak kitettségeik, amikor az új rulírozó hiteleszközben való részvételről tárgyaltak. A bankokat ezért az érintett államokkal és a KAW-val hasonló helyzetben lévő „külső” befektetőknek kell tekinteni.
(67)
A Bizottság megjegyzi, hogy a SAS a régi rulírozó hiteleszközt 2012 januárjában teljes egészében kimerítette (lásd a (20) bekezdést). A régi rulírozó hiteleszköz 2012. márciusi módosításai többek között olyan feltételt is tartalmaztak, miszerint a lehívott összeget maradéktalanul és haladéktalanul vissza kell fizetni. A lehívott összegeket a SAS 2012 márciusában maradéktalanul visszafizette és a régi rulírozó hiteleszköz ugyanazon hónapban hatályba lépett módosításai különösen megnehezítették a SAS számára, hogy az eszközt ezt követően igénybe vegye (33). A SAS-nak ezenkívül 2012 júniusáig feltőkésítési tervet kellett benyújtania, amelyet az igazgatóságnak és a fő részvényeseknek, vagyis az érintett államoknak és a KAW-nak el kellett fogadniuk. A tervet a bankok kezdetben elutasították. Az érintett államok, majd a bankok a módosított 4XNG körültekintő vizsgálatát követően csak 2012 novembere után döntöttek úgy, hogy részt vesznek az új rulírozó hiteleszközben.
(68)
Erre tekintettel a dán és svéd hatóságok, valamint a SAS csoport azt állítják, hogy mindez megakadályozta, hogy a SAS a régi rulírozó hiteleszközből hitellehívást kérjen. A helyzet ismeretében a bankoknak el kellett dönteniük, hogy fenntartják a régi rulírozó hiteleszközt annak 2013. júniusi lejáratáig, vagy az érintett államokkal és a KAW-val egyenlő feltételek mellett az új rulírozó hiteleszközben vesznek részt annak ellenére, hogy az érintett államoknak és a KAW-nak - mint részvényeseknek - nagyobb érdekük fűződött a részvételhez, tekintettel arra a lehetőségre, hogy a 4XNG terv végrehajtását követően részvényeik értéke növekedhet.
(69)
Noha a Bizottság lehetségesnek tartja, hogy a bankok - legalábbis azon bankok, amelyeknek nem volt egyéb fedezetlen kitettségük a SAS felé - az új rulírozó hiteleszközben való részvételre vonatkozó döntés időpontjában a régi rulírozó hiteleszköz tekintetében nem rendelkeztek jelentős kitettségekkel, úgy véli, hogy fennállt a kockázata annak, hogy a SAS még az új rulírozó hiteleszköz hatálybalépése előtt teljesíti a lehívási feltételeket. Az a tény, hogy ez nem történt meg, és hogy a régi rulírozó hiteleszközt a SAS már nem vette igénybe azt követően, hogy a lehívott összeget 2012 márciusában maradéktalanul visszafizette, ebből a szempontból lényegtelen. Úgy tűnik, hogy a bankok a régi rulírozó hiteleszköz tekintetében rendelkeztek olyan kitettségekkel a SAS felé, amelyekkel az érintett államok (és a KAW) nem rendelkezett. A Bizottság ezért nem tudja elfogadni a dán és svéd hatóságok azon érvelését, hogy a bankok - a régi rulírozó hiteleszköz keretében meglévő kitettségeik ellenére - az új rulírozó hiteleszközben „külső” befektetőként vettek részt.
(70)
A Bizottság ezenkívül nem ért egyet Dániával és Svédországgal abban, hogy néhány banknak a kétoldalú eszközök formájában meglévő, a régi rulírozó hiteleszközhöz kapcsolódó kitettsége (34) nem jelentett semmiféle pénzügyi kockázatot a bankok számára az új rulírozó hiteleszközre vonatkozó tárgyalások idején, mivel ezeket az eszközöket nem lehetett volna igénybe venni addig, amíg a SAS a régi rulírozó hiteleszközt teljes egészében ki nem merítette. A fentiekben említettek szerint még ha kétségkívül csekély mértékben is, de fennállt a kockázata annak, hogy a lehívási feltételek teljesülnek annak ellenére, hogy - a 2012. márciusi módosításokat követően és a bevezetett szigorú feltételek mellett - igen csekély volt a valószínűsége annak, hogy a SAS a régi rulírozó hiteleszközt igénybe veszi.
(71)
Ezenkívül úgy tűnik, hogy néhány bank további kitettségekkel is rendelkezett a SAS felé. A régi rulírozó hiteleszközben való részvétel mellett például a(z) […] 2012. szeptember 30-tól egy [200-600] millió SEK összegű fedezetlen (és igénybe nem vett) kétoldalú kitettséggel, továbbá egy [500-900] millió SEK összegű, hitelkártya formájában meglévő, szintén fedezetlen kitettséggel rendelkezett a SAS felé. Emiatt amennyiben a SAS törölte volna az adott járatait, az ügyfelek kártalanításának költségeit a banknak kellett volna fedeznie. Noha ez a hitelkártya formájában fennálló fedezetlen kitettség a […] mintegy [1 000-3 000] milliárd SEK összegű teljes hitelportfoliójának [0-2] %-át képviselte, mégis pénzügyi kockázatot jelentett, ezért elfogadhatatlan az az érvelés, hogy a(z) […] az új rulírozó hiteleszközben való részvételre vonatkozó döntés meghozatalakor hasonló helyzetben volt, mint az érintett államok.
(72)
Emellett légijármű-finanszírozási eszközök formájában további három bank is rendelkezett fennálló kitettségekkel (pl. […]). Noha az érintett államok azt állították, hogy a hitelekre a repülőgép fedezetül szolgált, valamint a kitettség a bankok számára nem jelentett pénzügyi kockázatot, mivel a repülőgépet a piacon könnyen értékesíteni lehetett volna, ez ténylegesen nem nyert bizonyítást. Továbbra sem egyértelmű, hogy a repülőgép likvidációs értéken történő eladása esetén a teljes összeget valóban realizálni lehetett volna-e.
(73)
A Bizottság ezenkívül az eljárás megindításáról szóló határozatban felvetette, hogy az érintett államok magatartása befolyásolhatta-e a bankok magatartását, tekintettel arra, hogy az érintett államok a korábbi években folyamatos pénzügyi segítséget biztosítottak a légitársaságnak (például a meglévő részvényeseknek szóló 2009. és 2010. évi új részvénykibocsátások). Emellett - a fenti (23) és (24) bekezdésben foglaltak szerint - a bankok csak akkor voltak hajlandóak részt venni az új rulírozó hiteleszközben, ha abban az érintett államok is részt vesznek.
(74)
A Bizottság elvben úgy tekinti, hogy az egyenlő feltételek kritériuma nem teljesül olyan esetekben, amikor az érintett államok részvétele a magánbefektetők számára szigorú kötelezettséget jelent az ügyletben való részvételre.
(75)
A hivatalos vizsgálat során Dánia, Svédország és a SAS csoport azt állították, hogy a bankok az új rulírozó hiteleszközre vonatkozó tárgyalások egyetlen szakaszában sem érezték kényszerhelyzetben magukat az érintett államok korábbi magatartása miatt, illetve amiatt, hogy az érintett államok annak ellenére is hajlandóak voltak folyamatosan támogatni a SAS-t, hogy a bevételeik a 2009. és 2010. évi új részvénykibocsátásokat követően elmaradtak a várakozásoktól.
(76)
A Bizottság nem zárhatja ki azt a lehetőséget, hogy a magánbefektetők egy ilyen korábbi eredménnyel rendelkező és bizonytalan jövőjű vállalkozásba csak az érintett államok részvétele mellett lettek volna hajlandóak beruházni. Ugyanakkor azt sem zárhatja ki, hogy az érintett államok - amelyek nem kívántak újabb saját tőkét rendelkezésre bocsátani és alárendelt hiteleket tartalmazó rulírozó hiteleszközben részt venni - nem voltak hajlandóak a SAS számára további forrásokat biztosítani. A fenti megfontolások ellenére a Bizottság továbbra sincs meggyőződve arról, hogy az érintett államok és a hitelező bankok az új rulírozó hiteleszközben egyenlő feltételek mellett vettek volna részt, tekintettel arra, hogy az érintett államok részvételének eredményeként a bankok a SAS felé fennálló teljes kitettségüket hozzávetőleg 50 %-kal csökkentették, ugyanakkor az érintett államok növelték azt.
(77)
Arra vonatkozóan, hogy a KAW magatartását referenciaként lehet-e tekinteni annak eldöntésére, hogy egy magánbefektető mit tett volna az adott helyzetben, a hivatalos vizsgálat azt támasztotta alá, hogy a KAW-nak a SAS felé a SEB-ben meglévő részesedése révén fennálló kitettsége az eljárás megindításáról szóló határozatban jelzettnél kisebb volt. Tekintettel arra, hogy a KAW csupán kisebbségi részvényes a SEB-ben és a SEB kitettsége a SAS felé igen csekély mértékű volt, azt lehet mondani, hogy a KAW új rulírozó hiteleszközben való részvételét a befektetés nyereségességének lehetősége motiválta.
(78)
A fentieken túlmenően a hivatalos vizsgálat nem tette lehetővé a Bizottság számára, hogy kétséget kizáróan megállapítsa, hogy a szóban forgó ügylet egyenlő feltételek mellett jött létre.
(79)
A Bizottság az egyenlő feltételek értékelésétől függetlenül azt is vizsgálta, hogy az érintett államok új rulírozó hiteleszközben való részvétele részvényesi szempontból ésszerűnek tekinthető-e, és az egyenlő feltételektől eltekintve megfelelne-e a piacgazdasági befektetői próbán.
7.2.2. Az érintett államok új rulírozó hiteleszközben való részvételének értékelése a piacgazdasági befektetői próba alapján
(80)
Azt kell eldönteni, hogy az érintett államokkal - mint a SAS meglévő részvényeseivel - megegyező helyzetben lévő magánbefektető az érintett államok 2012-es helyzetéhez hasonló körülmények között, hasonló feltételek mellett szintén igénybe vette volna-e az új rulírozó hiteleszközt (35).
(81)
A külső pénzügyi tanácsadók (nevezetesen a Goldman Sachs International és a CITI, mint az érintett államok tanácsadói és a(z) […], mint a hitelezők tanácsadója) által az új rulírozó hiteleszközre vonatkozó megállapodás megkötését megelőzően elvégzett független elemzések e tekintetben tanulságosak. Dánia és Svédország szerint az érintett államok csak azt követően döntöttek úgy, hogy részt vesznek az új rulírozó hiteleszközben, hogy külső tanácsadóik a 4XNG tervet szigorú vizsgálat alá vetették, valamint hogy az új rulírozó hiteleszköz feltételeit ezt követően módosították.
(82)
A Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatban fenntartásait fejezte ki a CITI-jelentés hatókörét illetően, Dánia és Svédország azonban egyértelműen leszögezte, hogy az új rulírozó hiteleszközben való részvételükre vonatkozó döntést a pénzügyi tanácsadóik által készített összes elemzés figyelembevételével hozták meg, a CITI-jelentést ezért nem a többi elemzéstől elkülönítve kellene értékelni.
(83)
A pénzügyi tanácsadókat többek között a 4XNG terv és az új rulírozó hiteleszköz kritikai elemzésével, valamint az ezzel kapcsolatos érzékenységi és sebezhetőségi vizsgálatok elvégzésével bízták meg. Az említett elemzés során egymást követő jelentéseket vizsgáltak, amelyekben a SAS korábbi teljesítményére és az iparág egyéb referenciaértékeire hivatkoztak. Az elemzők számos ajánlást fogalmaztak meg arra vonatkozóan, hogy a 4XNG terv és az új rulírozó hiteleszköz tekintetében milyen kockázatcsökkentési stratégiákat kellene alkalmazni. Az érintett államok az ajánlások alapján kérték, hogy a 4XNG terv számos feltételét (a költségmegtakarítási intézkedések végrehajtásának felgyorsítása és további kezdeményezések tervbe foglalásának lehetővé tétele érdekében) módosítsák, továbbá az új rulírozó hiteleszköz egyes feltételeit a hitellehívás valószínűségének csökkentése érdekében szintén változtassák meg.
(84)
A külső tanácsadók a 4XNG terv elemzése során megállapították, hogy melyek azok a legfontosabb területek, amelyek kockázatnak lehetnek kitéve, és ezekre a területekre, többek között a költségmegtakarítási célkitűzésekre, az értékesítésekre és a rendelkezésre álló férőhelykilométerre jutó bevétellel összefüggő nyomásra különös figyelmet fordítottak. A kockázatértékelés alapján a tanácsadók többek között az alábbi megállapításokat tették:
-
Költségmegtakarítási célkitűzések
A külső tanácsadás alapján a 4XNG tervet módosították és megerősítették annak érdekében, hogy abba (az eredetileg évi [1-4] milliárd SEK összegű célkitűzés helyett) mintegy évi [1-4] milliárd SEK összegű költségmegtakarítási kezdeményezést bele lehessen foglalni. Noha a költségmegtakarítási célkitűzések nemteljesítésének kockázatát aggodalomra okot adó tényezőnek tekintették, a 4XNG tervvel összefüggő kockázatok kiküszöbölésének egyik kulcsfontosságú lépése az új rulírozó hiteleszköz véglegesítését megelőzően az volt, hogy megkössék az új szakszervezeti megállapodásokat, amelyek tartalmazták a munkavállalói kompenzációt, a juttatások csökkentését és a nyugdíjprogramban 2012 novemberében végrehajtandó változtatásokat. Ez egy csaknem [0-3] milliárd SEK összegű közvetlen költségmegtakarítást eredményezett éves szinten […], amelyet az érintett államok kérésére az új rulírozó hiteleszköz hatálybalépését megelőzően sikeresen végre kellett hajtani.
-
Értékesítések
A külső pénzügyi tanácsadók által vitatott, eszközértékesítésekre vonatkozó kezdeti feltevéseket illetően az eljárás során bekövetkezett fejleményekkel kapcsolatos új információk miatt a tervezett értékesítések 4XNG tervben foglalt végleges listája eltért a SAS által eredetileg benyújtott jegyzéktől. (36) Az érintett államok pénzügyi tanácsadója végül megállapította, hogy a végleges 4XNG tervben foglalt (hozzávetőleg 3,0 milliárd SEK becsült maradványértéken történő) értékesítések a tervezett időn belül megvalósíthatók. Ezenkívül az új rulírozó hiteleszköz rendelkezett arról, hogy a Widerøe részvények értékesítését mikor kell lebonyolítani és szigorúan előírta, hogy az értékesítésekből származó bevételt az új rulírozó hiteleszközből lehívott összegek visszafizetésére kell felhasználni.
-
A rendelkezésre álló férőhelykilométerre jutó bevétellel összefüggő nyomás
Az alapul szolgáló hozamra és a rendelkezésre álló férőhelykilométerre jutó bevétellel összefüggő nyomásra vonatkozó feltevéseket a korábbi tendenciákra vonatkozó adatok, a harmadik felektől származó előrejelzések és a versenykörnyezetben abban az időszakban végbemenő ismert változások figyelembevételével értékelték, és azokat megalapozottnak találták. Emiatt nem tekintették úgy, hogy ezek a feltevések a 4XNG terv végrehajtását illetően jelentős lefelé mutató kockázatot jelentettek volna.
(85)
A Bizottság által az eljárás megindításáról szóló határozatban megfogalmazott azon kétségeket illetően, miszerint a 4XNG tervben foglalt fő tényezők (például a 2015-2017 közötti időszakra vonatkozó, férőhelykilométert illető piaci növekedésre és GDP-növekedésre, valamint a 0 %-os inflációra vonatkozó előrejelzések) túlzottan optimisták, a Dánia, Svédország és a SAS csoport által a hivatalos vizsgálat során rendelkezésre bocsátott információk azt jelzik, hogy az említett becslések megállapításakor különösen azokat a fő piacokat vették figyelembe, ahol a SAS aktívan működik. Ezek alapján elmondható, hogy a vállalat inkább az észak-európai, mint a dél-európai térségben, továbbá az Egyesült Államok és Ázsia piacain van jelen. A beadványokból ezenkívül az derül ki, hogy a 2015-2017 közötti időszakra becsült évi 0 %-os költséginfláció az alapul szolgáló (az EU-ra vonatkozóan becsült inflációs szinttel összhangban lévő) évi 2 %-os inflációs ráta nettó hatása, és hogy a feltevés szerint ezt az új költségmegtakarítási intézkedések révén semlegesíteni lehet.
(86)
Azzal kapcsolatban, hogy a CITI-jelentésben foglalt, belső megtérülési rátára vonatkozó elemzés nem tartalmazott érzékenységi vizsgálatot (lásd a fenti (35) bekezdést), és a kevésbé kedvező forgatókönyvek lehetséges hatásaival összefüggésben a Bizottság által kezdetben megfogalmazott kételyeket illetően Dánia és Svédország az eljárás megindításáról szóló határozatra reagálva elküldött beadványaikban az elvégzett érzékenységi elemzés hatókörére vonatkozóan további információkat bocsátott a Bizottság rendelkezésére. E tekintetben a Goldman Sachs a 4XNG terv kidolgozása során a 2012 júniusától szeptemberéig tartó időszakban számos érzékenységi vizsgálatot végzett. A 2012. szeptemberi felülvizsgált elemzésből az derült ki, hogy a SAS-nak a bemutatott kevésbé kedvező forgatókönyvek szerint sem fogyna el a pénze, vagyis a SAS likviditási pozíciója valamennyi vizsgált esetben a rulírozó hiteleszköz tekintetében meghatározott tartomány alsó határa felett marad. A piac bizalmának fenntartásához ugyanakkor úgy vélték, hogy likviditási óvintézkedésre van szükség és erre a legésszerűbb lehetőségnek a rulírozó hiteleszköz tűnt.
(87)
A Bizottság megjegyzi, hogy a 4XNG tervet pénzügyi szempontból egymást követően többször is felülvizsgálták (többek között kiterjedt elemzést és vizsgálatot végeztek a terv különböző változatait illetően). A Bizottság ezenkívül felhívja a figyelmet arra, hogy az érintett államok erre tekintettel kérték, hogy csökkentsék a végrehajtási kockázatokat, és a szerkezetátalakítási tervet foglalják egységes szerkezetbe, mielőtt az új rulírozó hiteleszközt felvennék. Úgy tűnik, hogy ezek olyan intézkedések, amelyeket egy körültekintő piaci magánbefektető tenne. Mindemellett meg kell fontolni, hogy az új rulírozó hiteleszköz feltételei olyanok voltak-e, amelyeket egy, az érintett államokkal, vagyis mint a vállalat részvényeseivel megegyező helyzetben lévő piaci magánbefektető elfogadott volna.
(88)
Dánia, Svédország és a SAS csoport kifejtette, hogy a légiközlekedési ágazat egyik jellemzője az, hogy magas szintű pénzügyi felkészültség fenntartása szükséges ahhoz, hogy megőrizzék az ügyfelek és a részvényesek bizalmát a tekintetben, hogy a vállalkozás a működését folytatni tudja. Azokra a pénzügyi nehézségekre tekintettel, amelyekkel a SAS-nak 2012-ben szembe kellett néznie, és az abban az időszakban fennálló likviditási pozíciót figyelembe véve valószínűleg az motiválta az érintett államokat - mint a SAS részvényeseit - az új rulírozó hiteleszközben való részvételre, hogy egy, a vállalattal szemben elinduló esetleges felszámolási hullám esetén elkerüljék a nagyobb veszteséget vagy a csődöt.
(89)
E tekintetben úgy tűnik, hogy az érintett államok az új rulírozó hiteleszköz feltételeinek véglegesítése során elsősorban a független pénzügyi tanácsadók ajánlásaira támaszkodtak. Valóban úgy tűnik, hogy az új rulírozó hiteleszköz valamennyi feltétele arra irányult, hogy a megállapított legfontosabb kereskedelmi kockázatokat mérsékeljék. Például a (84) bekezdésben említettek szerint az új rulírozó hiteleszköz végrehajtásának egyik lehívási feltétele az volt, hogy a hajózó személyzettel az új kollektív szerződéseket megkössék. Ezenkívül úgy tűnik, hogy a „B” eszköz esetében alkalmazandó lehívási feltételek igen valószínűtlenné tették, hogy a vállalat az említett eszközt 2015 márciusa előtt igénybe vegye (37). Az új rulírozó hiteleszközhöz kapcsolódó pénzügyi kötelezettségvállalásokat is úgy állapították meg, hogy a SAS a rulírozó hiteleszközhöz csak abban az esetben férhessen hozzá, ha a 4XNG tervben foglalt legfontosabb pénzügyi célkitűzéseket teljesíteni tudja. Ellenkező esetben a rulírozó hiteleszközből lehívott összegeket azonnal vissza kell fizetni (38).
(90)
A fenti észrevételeken túlmenően a Bizottság további tájékoztatást kapott az új rulírozó hiteleszköz mögöttes biztosítékának megfelelőségét illetően. Egy 2012. májusi jelentésben a(z) […] független értékelést végzett a Widerøe vállalatra és egyes tárgyi eszközökre (többek között tartalék hajtóművekre, a nagyobb repülőgépekre, számos kisebb vagyontárgyra és néhány berendezésre) vonatkozóan, amelyeket később az új rulírozó hiteleszköz fedezeteként használtak. Míg az értékelés során a Widerøe vállalatra - mint az értékpapírcsomag legfontosabb elemére - összpontosítottak és a többi eszköz értékelését kevesebb információ alapján végezték el, a teljes értékelésből az derült ki, hogy az eszközök összértéke mintegy [1-4]-[3-6] milliárd SEK volt. A fedezetül szolgáló eszközök becsült összértéke tehát meghaladta az „A” eszköz nagyságát. Dánia és Svédország szerint ezt az új rulírozó hiteleszköz hitelezői megfelelő biztosítéknak tekintették, mivel - a fent említettek szerint - elhanyagolható volt annak a valószínűsége, hogy a SAS a „B” eszközt valaha igénybe veszi.
(91)
Az új rulírozó hiteleszközzel kapcsolatos tényleges pénzügyi kockázatokat a kötelező előtörlesztésre és/vagy az új rulírozó hiteleszköz alapján fennálló kötelezettségvállalások törlésére vonatkozó rendelkezésekkel tovább csökkentették, amelyeket abban az esetben alkalmaztak, ha a SAS bizonyos eszközöket értékesített vagy egyéb finanszírozási lehetőségekkel élt. Az előtörlesztésre és a kötelezettségvállalások törlésére vonatkozó rendelkezések az idővel bekövetkező esetleges veszteségeket mérsékelték. A Widerøe részvények értékesítésének eredményeként és az értékesítés nyomán 2013 szeptemberében hatályba lépő megállapodás szerint (lásd a (31) bekezdést) az új rulírozó hiteleszköz nagyságát 3,5 milliárd SEK összegről 2 milliárd SEK összegre csökkentették.
(92)
Úgy tűnik tehát, hogy átfogó és következetes intézkedéseket hajtottak végre annak érdekében, hogy biztosítsák, hogy a SAS a 2012-2015 közötti időszakban folyamatosan életképes tudjon maradni, valamint csökkentsék az új rulírozó hiteleszközzel kapcsolatos legfontosabb pénzügyi kockázatokat.
(93)
A Bizottság emellett úgy vélte, hogy mérlegelnie kell, hogy egy, az érintett államokhoz (vagyis mint a SAS részvényeseihez) hasonló piaci befektető hasonló piaci viszonyok között szintén úgy döntött volna-e, hogy a kedvezményezett javára megteszi a szóban forgó intézkedést. Ilyenkor célszerű olyan esetleges kontrafaktuális helyzeteket is vizsgálni, amelyek akkor adódhattak volna, ha az említett intézkedés elmarad.
(94)
Ezzel kapcsolatban Dánia, Svédország és a SAS csoport az eljárás megindításáról szóló határozatra reagáló beadványaiban azt állította, hogy amennyiben az új rulírozó hiteleszköz 2012-ben nem állt volna rendelkezésre, a SAS valószínűleg csődbe ment volna. Dánia és Svédország szerint ez az érintett államok számára összesen 1 044 milliárd SEK összegű veszteséget jelentett volna, ami a részesedésük összértékének felel meg. Egy további mérlegelendő lehetőség azzal függött össze, hogy a 4XNG terv sikeres végrehajtása esetén az érintett államok mekkora jövőbeli tőkenyereségről mondtak volna le. Összehasonlításként Dánia és Svédország a beadványaikban úgy becsülték, hogy amennyiben a SAS az új rulírozó hiteleszköz feltételeit nem teljesítette volna, a veszteség az érintett államok együttes részesedését, valamint a rulírozó hiteleszközhöz való hozzájárulásukat tekintve a legszélsőségesebb esetben összesen mintegy [1 000-3 000] millió SEK lehetett volna (39).
(95)
Következésképpen a SAS csődje esetén az érintett államok új rulírozó hiteleszközben való részvételéhez kapcsolódó további veszteség (azaz - Dánia és Svédország szemléltető példája alapján - hozzávetőleg 447,5 millió SEK) az érintett államok részvényei tekintetében egyébként felmerülő veszteséggel összevetve viszonylag mérsékeltnek tűnik. Az érintett államok legkedvezőtlenebb esetet (csőd) alapul vevő forgatókönyve szerint bekövetkező viszonylag csekély változás és a 4XNG terv sikeres végrehajtása esetén az érintett államok szempontjából létrejöhető legkedvezőbb eset összehasonlítása még inkább alátámasztani látszik az érintett államok új rulírozó hiteleszközben való részvételre vonatkozó döntését. A CITI-jelentés a legoptimistább „alapesetben” úgy becsülte, hogy az érintett államok tőkenyeresége összesen [7 000-12 000] millió SEK lehet. Míg a Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatában fenntartásait fejezte ki az ilyen mértékű növekedésre vonatkozó előrejelzések túlzottan optimista jellegét illetően, elismeri, hogy a lehetséges tőkenyereség a legkedvezőbb esetben még a visszafogottabb forgatókönyvek szerint is jelentősen meghaladta volna a legkedvezőtlenebb esetben felmerülő veszteséget.
(96)
A Bizottság ezért figyelembe veszi a fent említett kockázat/nyereség értékeléseket, a 4XNG terv alapos áttekintését és vizsgálatát, a mögöttes biztosítékok tekintetében elvégzett kiegészítő ellenőrzéseket (40), valamint a kötelezettségvállalások törlésére és az előtörlesztésre vonatkozó rendelkezéseket, amelyek mérsékelték az idővel bekövetkező esetleges veszteségeket (41), továbbá az új rulírozó hiteleszköz feltételei közé felvett különböző egyéb kockázatcsökkentő intézkedéseket (42). A fentiekre tekintettel úgy tűnik, hogy az érintett államok új rulírozó hiteleszközben való részvételre vonatkozó döntése megfelelt egy olyan magánszektorbeli gazdasági szereplő magatartásának, aki - a vállalat adott helyzetét figyelembe véve - szokásos piaci hozamot elvárva jár el.
(97)
A fentieken túl a Bizottság megállapította, hogy az érintett államokat - a SAS részvényeseiként - ésszerű és reális jövedelmezőségi szempontok vezérelték, amikor úgy döntöttek, hogy az új rulírozó hiteleszközben a KAW-val és a hitelező bankokkal együtt 2012 decembere és 2014 márciusa között részt vesznek. Ez a részvétel tehát az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében a SAS számára semmiféle előnyt nem jelentett.
7.3. Az állami támogatás fennállásával kapcsolatos következtetés
(98)
A Bizottság a fentiekre tekintettel megállapítja, hogy Dánia és Svédország részvétele az új rulírozó hiteleszközben az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében nem minősül állami támogatásnak.
(99)
A Bizottság végül megjegyzi, hogy Dánia és Svédország beleegyezett abba, hogy e határozat elfogadására és az ezzel kapcsolatos értesítés megszövegezésére angol nyelven kerüljön sor,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A Scandinavian Airlines új rulírozó hiteleszköz révén történő támogatása, melyet a Dán Királyság és a Svéd Királyság 2012 decemberében vezetett be, nem minősül az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett támogatásnak.
2. cikk
Ennek a határozatnak a Dán Királyság és a Svéd Királyság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2014. július 9-én.