NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2015/68
ze dne 15. října 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 167/2013, pokud jde o požadavky na brzdění vozidel pro účely schvalování zemědělských a lesnických vozidel
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 167/2013 ze dne 5. února 2013 o schvalování zemědělských a lesnických vozidel a dozoru nad trhem s těmito vozidly (1), a zejména na čl. 17 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Vnitřní trh zahrnuje prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu. Za tímto účelem se na zemědělská a lesnická vozidla a jejich systémy, konstrukční části a samostatné technické celky použije komplexní systém EU schvalování typu a posílený systém dohledu nad trhem vymezený v nařízení (EU) č. 167/2013.
(2)
Pojem „zemědělská a lesnická vozidla“ zahrnuje celou řadu různých typů vozidel s jednou nebo několika nápravami a dvěma, čtyřmi nebo více koly nebo pásová vozidla, například kolové traktory, pásové traktory, přípojná vozidla a tažená zařízení, která jsou určena pro celou řadu použití v zemědělství a lesnictví, mimo jiné i pro speciální práce.
(3)
Zatímco požadavky tohoto nařízení vycházejí ze stávajících právních předpisů naposledy změněných v roce 1997, technický pokrok vyžaduje zejména úpravu podrobných pravidel pro zkoušky a také zavedení zvláštních ustanovení pro zásobníky energie, vozidla s hydrostatickým pohonem, vozidla se systémy nájezdového brzdění, vozidla s komplexními elektronickými ovládacími systémy, protiblokovacími brzdovými systémy a elektronicky ovládanými brzdovými systémy.
(4)
Toto nařízení rovněž zahrnuje požadavky na ovládání brzd tažených vozidel a brzdového spojení mezi traktorem a taženým vozidlem, které jsou přísnější než ve směrnici Rady 76/432/EHS (2), jež byla zrušena nařízením (EU) č. 167/2013.
(5)
Rozhodnutím Rady 97/836/ES (3) přistoupila Unie k předpisu Evropské hospodářské komise OSN (EHK OSN) č. 13. Hmotněprávní požadavky stanovené v příloze 18 uvedeného předpisu týkající se bezpečnostních hledisek komplexních elektronických ovládacích systémů vozidel by měly být převzaty do tohoto nařízení, neboť odrážejí nejnovější stav technologického rozvoje.
(6)
Protiblokovací brzdové systémy jsou sice velmi rozšířeny u vozidel s maximální konstrukční rychlostí nad 60 km/h, a proto by bylo možné je považovat za vhodné a učinit je podle tohoto nařízení povinnými, ale tyto systémy ještě nejsou široce dostupné pro vozidla s konstrukční rychlostí mezi 40 km/h a 60 km/h. Proto bypro uvedená vozidla mělo být zavedení protiblokovacích brzdových systémů potvrzeno po konečném posouzení dostupnosti těchto systémů, které provede Komise. Komise by za tímto účelem měla posoudit, a to nejpozději do 31. prosince 2016, dostupnost protiblokovacích brzdových systémů pro zemědělská a lesnická vozidla s maximální konstrukční rychlostí mezi 40 km/h a 60 km/h. Pokud toto posouzení nepotvrdí, že tato technologie je dostupná či použitelná, měla by Komise navrhnout změnu tohoto nařízení s cílem stanovit, že tyto požadavky se nestanou použitelnými pro vozidla s konstrukční rychlostí mezi 40 km/h a 60 km/h.
(7)
Pokud se výrobce může rozhodnout požádat o vnitrostátní schválení typu v souladu s článkem 2 nařízení (EU) č. 167/2013, členské státy by měly mít v případě všech otázek, na které se vztahuje toto nařízení, možnost stanovit požadavky pro účely vnitrostátního schválení typu, které budou odlišné od požadavků tohoto nařízení.
Členské státy by neměly pro účely vnitrostátního schválení typu odmítnout z důvodů týkajících se funkční bezpečnosti z hlediska brzdných účinků udělit schválení pro vozidla, systémy, konstrukční části a samostatné technické celky, jež splňují požadavky tohoto nařízení, s výjimkou požadavků na hydraulická spojení jednohadicového typu. Toto nařízení by mělo zavést harmonizované požadavky na hydraulická spojení jednohadicového typu, podle nichž by taková spojení mohla být po omezenou dobu přijímána pro účely EU schválení typu. Jelikož však některé členské státy mívaly přísnější požadavky na vnitrostátní úrovni, měly by mít členské státy možnost odmítnout udělení vnitrostátního schválení typu pro typy vozidel vybavené hydraulickými spojeními jednohadicového typu již ode dne použitelnosti tohoto nařízení, pokud je to podle nich v souladu s jejich bezpečnostními požadavky na vnitrostátní úrovni.
(8)
V zájmu harmonizace data použitelnosti všech nových pravidel pro schvalování typu by se toto nařízení mělo použít od téhož dne jako nařízení (EU) č. 167/2013,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví podrobné technické požadavky a zkušební postupy týkající se funkční bezpečnosti, pokud jde o brzdné účinky, pro účely schvalování a zemědělských a lesnických vozidel a systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla a dozor nad trhem s nimi v souladu s nařízením (EU) č. 167/2013.
Článek 2
Definice
Použijí se definice uvedené v nařízení (EU) č. 167/2013. Kromě toho se použijí tyto definice:
(1)
„brzdovým systémem“ se rozumí soubor částí, jejichž funkcí je postupné zmenšování rychlosti jedoucího vozidla nebo jeho zastavení nebo jeho udržení v nehybném stavu, jestliže je již zastaveno; tento systém se skládá z ovládacího zařízení, převodu a brzdy;
(2)
„systémem provozního brzdění“ se rozumí brzdový systém, který řidiči umožňuje ovládat pohyb vozidla a zastavit je bezpečným, rychlým a účinným způsobem, při každém rozsahu otáček a zatížení, pro které je vozidlo schváleno k provozu, na jakémkoli sklonu stoupání nebo klesání;
(3)
„odstupňovatelným brzděním“ se rozumí brzdění, které v rámci běžné činnosti brzdového zařízení, ať při brzdění, nebo odbrzďování, splňuje všechny tyto podmínky:
a)
řidič může v každém okamžiku zvětšit nebo zmenšit brzdnou sílu působením na ovládací zařízení;
b)
brzdná síla působí ve stejném směru jako působení na ovládací zařízení (monotónní funkce);
c)
brzdnou sílu je možné snadno a dostatečně jemně regulovat;
(4)
„ovládacím zařízením“ se rozumí zařízení, kterým řidič přímo ovládá dodávku energie do převodu potřebnou pro brzdění nebo ovládání. Touto energií může být svalová energie řidiče nebo jiný zdroj energie ovládaný řidičem, nebo popřípadě pohybová energie taženého vozidla, nebo kombinace těchto různých druhů energie;
(5)
„převodem“ se rozumí soubor konstrukčních částí mezi ovládacím zařízením a brzdou, s výjimkou ovládacího vedení mezi traktorem a taženým vozidlem a napájecího vedení mezi traktorem a taženým vozidlem, který je spojuje funkčním způsobem, a to mechanickým, hydraulickým, pneumatickým, elektrickým nebo jejich kombinací; jestliže je brzdění zajišťováno nebo posilováno zdrojem energie nezávislým na řidiči, je zásoba energie v systému rovněž součástí převodu;
(6)
„ovládacím převodem“ se rozumí soubor konstrukčních částí převodu, který řídí činnost brzd a zásoby (zásob) energie potřebné pro ovládací převod;
(7)
„převodem energie“ se rozumí soubor součástí, který dodává do brzd energii potřebnou k jejich funkci;
(8)
„třecí brzdou“ se rozumí taková brzda, kdy síly vznikají třením mezi dvěma vzájemně se pohybujícími částmi vozidla;
(9)
„hydrodynamickou brzdou“ se rozumí taková brzda, kdy síly vznikají účinkem kapaliny, která se nachází mezi dvěma navzájem se pohybujícími částmi traktoru; kapalina je tekutinou v případě hydraulické brzdy a vzduchem v případě pneumatické brzdy;
(10)
„motorovou brzdou“ se rozumí taková brzda, kdy síly vznikají kontrolovaným zvýšením brzdného účinku motoru, který se přenáší na kola;
(11)
„systémem parkovacího brzdění“ se rozumí systém, který umožňuje, aby se vozidlo udrželo v nehybném stavu na sklonu stoupání nebo klesání i v nepřítomnosti řidiče;
(12)
„průběžným brzděním“ se rozumí brzdění vozidel tvořících jízdní soupravu zařízením se všemi těmito vlastnostmi:
a)
existuje jediné ovládací zařízení, které řidič odstupňovatelně ovládá ze svého sedadla jediným ovládacím úkonem;
b)
energie pro brzdění vozidel tvořících jízdní soupravu je dodávána týmž zdrojem energie;
c)
brzdové zařízení zajišťuje současné nebo časově vhodně odstupňované brzdění každého z vozidel tvořících jízdní soupravu bez ohledu na jejich vzájemnou polohu;
(13)
„poloprůběžným brzděním“ se rozumí brzdění vozidel tvořících jízdní soupravu zařízením se všemi těmito vlastnostmi:
a)
existuje jediné ovládací zařízení, které řidič odstupňovatelně ovládá ze svého sedadla jediným ovládacím úkonem;
b)
energie pro brzdění vozidel tvořících jízdní soupravu je dodávána dvěma odlišnými zdroji energie;
c)
brzdové zařízení zajišťuje současné nebo časově vhodně odstupňované brzdění každého z vozidel tvořících jízdní soupravu bez ohledu na jejich vzájemnou polohu;
(14)
„automatickým brzděním“ se rozumí brzdění taženého vozidla nebo tažených vozidel, které nastává automaticky při oddělení jakéhokoli z vozidel tvořících jízdní soupravu, včetně takového oddělení při přetržení spojovacího zařízení, kdy není dotčen brzdný účinek zbytku jízdní soupravy;
(15)
„nájezdovým brzděním“ se rozumí brzdění využitím sil, které vznikají při najíždění taženého vozidla na traktor;
(16)
„neuvolnitelným převodem“ se rozumí převod, kdy jsou buď tlak, nebo síla, nebo točivý moment trvale přenášeny kdykoli během jízdy vozidla v poháněcí soustavě vozidla mezi motorem a koly a v brzdovém systému mezi ovládacím zařízením brzdy a koly;
(17)
„naloženým vozidlem“ se rozumí vozidlo naložené na svou maximální technicky přípustnou hmotnost naloženého vozidla;
(18)
„zatížením na kolo“ se rozumí svislá statická síla, kterou působí povrch vozovky v ploše styku na kolo;
(19)
„zatížením na nápravu“ se rozumí soubor svislých statických sil, kterým působí povrch vozovky v ploše styku na kola nápravy;
(20)
„maximálním statickým zatížením na kolo“ se rozumí statické zatížení na kolo při maximální technicky přípustné hmotnosti naloženého vozidla;
(21)
„maximálním statickým zatížením na nápravu“ se rozumí statické zatížení na nápravu při maximální technicky přípustné hmotnosti naloženého vozidla;
(22)
„taženým vozidlem“ se rozumí přípojné vozidlo podle definice v čl. 3 odst. 9 nařízení (EU) č. 167/2013 nebo výměnné tažené zařízení podle definice v čl. 3 odst. 10 uvedeného nařízení;
(23)
„taženým vozidlem s ojí“ se rozumí tažené vozidlo kategorie R nebo S, které má nejméně dvě nápravy, z nichž alespoň jedna je řízená, je opatřeno tažným zařízením, které je pohyblivé ve svislém směru ve vztahu k taženému vozidlu a které nepřenáší žádné významné statické svislé zatížení na traktor;
(24)
„taženým vozidlem s nápravami uprostřed“ se rozumí tažené vozidlo kategorie R nebo S, u kterého je jedna nebo více náprav umístěna blízko těžiště vozidla, je-li náklad rovnoměrně rozložen, takže se na traktor přenáší pouze malé statické svislé zatížení, které nepřekračuje 10 % zatížení odpovídajícího maximální hmotnosti taženého vozidla nebo zatížení 1 000 daN (podle toho, která hodnota je nižší);
(25)
„taženým vozidlem s nevýkyvnou ojí“ se rozumí tažené vozidlo kategorie R nebo S s jednou nápravou nebo jednou skupinou náprav vybavené ojí, jež přenáší významné statické zatížení na traktor v důsledku své konstrukce a jež nesplňuje definici taženého vozidla s nápravami uprostřed; připojení, jež musí být použito pro jízdní soupravu, nesmí sestávat z čepu a točnice; u nevýkyvné oje může docházet k mírnému pohybu ve svislém směru; hydraulicky nastavitelná kloubová oj se považuje za nevýkyvnou oj;
(26)
„systémem odlehčovacího brzdění“ se rozumí doplňkový brzdový systém, který má schopnost vyvodit a udržovat brzdný účinek po dlouhou dobu bez podstatnějšího zmenšení tohoto účinku, včetně ovládacího zařízení, které může sestávat z jednoho zařízení nebo kombinace několika zařízení, z nichž každé může mít svůj vlastní ovládač;
(27)
„elektronicky ovládaným brzdovým systémem“ (dále jen „EBS“) se rozumí brzdový systém, v němž je ovládání generováno a zpracováváno jako elektrický signál v ovládacím převodu a elektrické výstupní signály k zařízením, jež generují ovládací síly, pocházejí z uložené nebo generované energie;
(28)
„automaticky ovládaným brzděním“ se rozumí funkce komplexního elektronického ovládacího systému, kterou se uvádí do činnosti brzdový systém nebo brzdy určitých náprav za účelem zpomalení vozidla přímým zásahem řidiče nebo bez jeho zásahu, kdy aktivování této funkce je výsledkem automatického vyhodnocení informací předaných palubním systémem vozidla;
(29)
„selektivním brzděním“ se rozumí funkce komplexního elektronického ovládacího systému, kterou se automatickými prostředky uvádějí do činnosti jednotlivé brzdy, přičemž zpomalení vozidla je sekundární vzhledem ke změně dynamického chování vozidla;
(30)
„elektrickým ovládacím vedením“ se rozumí elektrické spojení mezi dvěma vozidly, jež zajišťuje ovládací funkci brzdění taženého vozidla v soupravě; obsahuje elektrickou kabeláž a konektor a zahrnuje části pro přenos dat a elektrické energie do ovládacího převodu taženého vozidla;
(31)
„komorou, ze které se stlačují pružiny“ se rozumí komora, ve které se mění tlak, kterým se skutečně stlačují pružiny;
(32)
„hydrostatickým pohonem“ se rozumí typ pohonu vozidla, který používá hydrostatický přenos, s otevřeným či uzavřeným okruhem, ve kterém obíhá kapalina jako nosič energie mezi jedním nebo několika hydraulickými čerpadly a jedním nebo několika hydraulickými motory;
(33)
„komplexním elektronickým ovládacím systémem vozidla“ se rozumí elektronický ovládací systém, na který se vztahuje hierarchie ovládání, ve které může být ovládaná funkce potlačena funkcí elektronického ovládání vyšší úrovně nebo funkcí elektronického ovládacího systému vyšší úrovně;
(34)
„protiblokovacím brzdovým systémem“ se rozumí část systému provozního brzdění, která automaticky řídí míru skluzu kola ve směru jeho rotace na jednom nebo více kolech vozidla při brzdění;
(35)
„přímo regulovaným kolem“ se rozumí kolo, jehož brzdná síla se reguluje dle údajů vyslaných nejméně jeho vlastním čidlem;
(36)
„hydraulickým spojením jednohadicového typu“ se rozumí spojení brzd mezi traktorem a taženým vozidlem prostřednictvím jedné hadice s hydraulickou kapalinou.
KAPITOLA II
POŽADAVKY POUŽITELNÉ NA BRZDOVÁ ZAŘÍZENÍ A SPOJOVACÍ ZAŘÍZENÍ PRO OVLÁDÁNÍ BRZD PŘÍPOJNÝCH VOZIDEL
Článek 3
Požadavky na montáž a na prokazování ve vztahu k brzdným účinkům
1. Výrobci vybaví zemědělská a lesnická vozidla takovými systémy, konstrukčními částmi a samostatnými technickými celky majícími dopad na jejich brzdné účinky, které jsou konstruovány, vyráběny a montovány takovým způsobem, aby vozidlo splňovalo při běžném provozu a údržbě podle předpisů výrobce podrobné technické požadavky a zkušební postupy stanovené v článcích 4 až 17.
2. Výrobci prokážou schvalovacímu orgánu prostřednictvím fyzických prokazovacích zkoušek, že zemědělská a lesnická vozidla dodávaná na trh, registrovaná nebo uváděná do provozu v Unii splňují podrobné technické požadavky a zkušební postupy stanovené v článcích 4 až 17.
3. Výrobci zajistí, aby náhradní díly, které jsou dodávány na trh nebo uváděny do provozu v Unii, splňovaly podrobné technické požadavky a zkušební postupy stanovené v tomto nařízení.
4. Místo splnění požadavků tohoto nařízení může výrobce v dokumentaci předložit zkušební protokol konstrukční části nebo odpovídající dokumentaci, která prokazuje soulad systému nebo vozidla s požadavky předpisu EHK OSN č. 13 podle odkazu v příloze X.
5. Místo splnění požadavků tohoto nařízení může výrobce v dokumentaci předložit odpovídající dokumentaci, která prokazuje soulad protiblokovacích brzdových systémů pro tažená vozidla, pokud jsou namontovány, s požadavky přílohy 19 bodu 5 předpisu EHK OSN č. 13 podle odkazu v příloze X.
6. Na konstrukční části a systémy uvedené v odstavcích 4 a 5 bude uveden odkaz v prováděcím aktu přijatém v souladu s článkem 68 nařízení (EU) č. 167/2013.
Článek 4
Požadavky použitelné na konstrukci a montáž brzdových zařízení a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel
Zkušební postupy a požadavky použitelné na konstrukci a montáž brzdových zařízení a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel se provádějí a ověřují v souladu s přílohou I.
Článek 5
Požadavky použitelné na zkoušení a účinky brzdových systémů a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel a vozidel vybavených těmito zařízeními
Zkušební postupy a požadavky použitelné na brzdové systémy a spojovací zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel a na vozidla vybavená těmito zařízeními se provádějí a ověřují v souladu s přílohou II.
Článek 6
Požadavky použitelné na měření doby odezvy
Zkušební postupy a požadavky použitelné na měření doby odezvy brzdových zařízení a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel se provádějí a ověřují v souladu s přílohou III.
Článek 7
Požadavky použitelné na zdroje energie a zásobníky energie brzdových systémů a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel a na vozidla vybavená těmito zařízeními
Zkušební postupy a požadavky použitelné na zdroje energie a zásobníky energie brzdových systémů a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel a na vozidla vybavená těmito zařízeními se provádějí a ověřují v souladu s přílohou IV.
Článek 8
Požadavky použitelné na pružinové brzdy a na vozidla vybavená těmito brzdami
Zkušební postupy a požadavky použitelné na pružinové brzdy a na vozidla vybavená těmito brzdami se provádějí a ověřují v souladu s přílohou V.
Článek 9
Požadavky použitelné na systémy parkovacího brzdění s mechanickým blokováním brzdových válců
Výkonnostní požadavky použitelné na systémy parkovacího brzdění s mechanickým blokováním brzdových válců se ověřují v souladu s přílohou VI.
Článek 10
Alternativní zkušební požadavky pro vozidla, pro něž nejsou povinné zkoušky typu I, typu II nebo typu III
1. Podmínky, za nichž zkoušky typu I, typu II nebo typu III nejsou pro určité typy vozidel povinné, jsou stanoveny v příloze VII.
2. Zkušební postupy a výkonnostní požadavky použitelné na vozidla a jejich brzdová zařízení, pro něž nejsou zkoušky typu I, typu II nebo typu III v souladu s odstavcem 1 povinné, se provádějí a ověřují v souladu s přílohou VII.
Článek 11
Požadavky použitelné na zkoušení nájezdových brzdových systémů, brzdových zařízení a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel a vozidel vybavených těmito zařízeními, pokud jde o brzdění
Zkušební postupy a požadavky použitelné na zkoušení nájezdových brzdových systémů, brzdových zařízení a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel a vozidel vybavených těmito zařízeními, pokud jde o brzdění, se provádějí a ověřují v souladu s přílohou VIII.
Článek 12
Požadavky použitelné na vozidla s hydrostatickým pohonem a jejich brzdová zařízení a brzdové systémy
Zkušební postupy a výkonnostní požadavky použitelné na vozidla s hydrostatickým pohonem a jejich brzdová zařízení a brzdové systémy se provádějí a ověřují v souladu s přílohou IX.
Článek 13
Požadavky použitelné na bezpečnostní hlediska komplexních elektronických ovládacích systémů vozidel
Zkušební postupy a výkonnostní požadavky použitelné na bezpečnostní hlediska komplexních elektronických ovládacích systémů vozidel se provádějí a ověřují v souladu s přílohou X.
Článek 14
Požadavky a zkušební postupy použitelné na protiblokovací brzdové systémy a vozidla vybavená těmito systémy
Zkušební postupy a požadavky použitelné na protiblokovací brzdové systémy a vozidla vybavená těmito systémy se provádějí a ověřují v souladu s přílohou XI.
Článek 15
Požadavky použitelné na EBS u vozidel s pneumatickými brzdovými systémy nebo vozidel s přenosem dat prostřednictvím pólu 6 a 7 konektoru ISO 7638 a na vozidla vybavená těmito EBS
Zkušební postupy a výkonnostní požadavky použitelné na EBS u vozidel s pneumatickými brzdovými systémy nebo vozidel s přenosem dat prostřednictvím pólu 6 a 7 konektoru ISO 7638 a na vozidla vybavená těmito EBS se provádějí a ověřují v souladu s přílohou XII.
Článek 16
Požadavky použitelné na hydraulická spojení jednohadicového typu a na vozidla vybavená těmito spojeními
1. Výkonnostní požadavky použitelné na hydraulická spojení jednohadicového typu u brzdových zařízení a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel a na vozidla vybavená hydraulickými spojeními jednohadicového typu jsou stanoveny v příloze XIII.
2. Výrobci vozidel nesmí montovat hydraulická spojení jednohadicového typu do nových typů vozidel kategorie T a C po 31. prosinci 2019 a do nových vozidel uvedených kategorií po 31. prosinci 2020.
KAPITOLA III
POVINNOSTI ČLENSKÝCH STÁTŮ
Článek 17
Schválení typu vozidel, systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků
Podle čl. 6 odst. 2 nařízení (EU) č. 167/2013 nesmí schvalovací orgány s účinkem ode dne 1. ledna 2016 odmítnout z důvodů týkajících se funkční bezpečnosti z hlediska brzdných účinků udělit EU schválení typu pro typy zemědělských a lesnických vozidel, které splňují požadavky tohoto nařízení.
S účinkem ode dne 1. ledna 2020 a v souladu s čl. 6 odst. 2 nařízení (EU) č. 167/2013 a článkem 16 tohoto nařízení odmítnou schvalovací orgány udělit schválení typu pro typy vozidel kategorií T a C vybavené hydraulickými spojeními jednohadicového typu.
S účinkem ode dne 1. ledna 2018 zakážou vnitrostátní orgány v případě nových vozidel, která nejsou v souladu s nařízením (EU) č. 167/2013 a s ustanoveními tohoto nařízení o funkční bezpečnosti z hlediska brzdných účinků, dodávání na trh, registraci nebo uvádění těchto vozidel do provozu.
S účinkem ode dne 1. ledna 2021 zakážou vnitrostátní orgány v případě nových vozidel kategorií T a C vybavených hydraulickými spojeními jednohadicového typu uvedených v článku 16 dodávání na trh, registraci nebo uvádění těchto vozidel do provozu.
Článek 18
Vnitrostátní schválení typu vozidel, systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků
Vnitrostátní orgány nesmí odmítnout udělit vnitrostátní schválení typu pro typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku z důvodů týkajících se funkční bezpečnosti z hlediska brzdných účinků, pokud vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek splňuje požadavky stanovené v tomto nařízení, s výjimkou požadavků použitelných na hydraulická spojení jednohadicového typu.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 19
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2016.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. října 2014.
A BIZOTTSÁG (EU) 2015/68 FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2014. október 15.)
a 167/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a mezőgazdasági és erdészeti járművek jóváhagyására vonatkozó fékezési követelmények tekintetében történő kiegészítéséről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a mezőgazdasági és erdészeti járművek jóváhagyásáról és piacfelügyeletéről szóló, 2013. február 5-i 167/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 17. cikke (5) bekezdésére,
mivel:
(1)
A belső piac olyan, belső határok nélküli térség, amelyben az áruk, a személyek, a szolgáltatások és a tőke szabadon mozognak. A mezőgazdasági és erdészeti járművek, valamint azok rendszerei, alkatrészei és önálló műszaki egységei tekintetében ezért a 167/2013/EU rendelettel meghatározott, átfogó uniós típus-jóváhagyási és megerősített piacfelügyeleti rendszert kell alkalmazni.
(2)
A „mezőgazdasági és erdészeti járművek” fogalmába a mezőgazdasági és erdészeti célokra - így a különleges céltevékenységekre is - használt egy- vagy többtengelyű, két-, négy- vagy többkerekű, illetve hernyótalpas járművek különféle típusai, például a kerekes traktorok, a hernyótalpas traktorok, a pótkocsik és a vontatott munkagépek tartoznak.
(3)
Miközben e rendelet követelményei az utoljára 1997-ben módosított, meglevő szabályozáson alapulnak, a műszaki fejlődés miatt a vizsgálati szabályok részletekbe menő kiigazítására van szükség, valamint az energiatartályokra, a hidrosztatikus hajtású járművekre, a ráfutófékes járművekre, az összetett elektronikus vezérlőrendszerrel, blokkolásgátló fékrendszerrel és az elektronikusan vezérelt fékrendszerrel rendelkező járművekre vonatkozó egyedi rendelkezések bevezetésére.
(4)
Emellett ez a rendelet szigorúbb követelményeket támaszt a vontatott járművek fékvezérlésével, illetve a traktor és a vontatott járművek közötti fékcsatlakozással szemben, mint a 167/2013/EU rendelettel hatályon kívül helyezett 76/432/EGK tanácsi irányelv (2).
(5)
A 97/836/EK tanácsi határozattal (3) az Unió csatlakozott az ENSZ Európai Gazdasági Bizottsága (ENSZ-EGB) 13. sz. előírásához. Az előírás 18. mellékletében lefektetett, összetett elektronikus járművezérlő rendszerek biztonsági szempontjaira vonatkozó alapvető követelményeket át kell emelni ebbe a rendeletbe, mivel azok a legkorszerűbb technológiát tükrözik.
(6)
Míg a blokkolásgátló fékrendszerek meglehetősen elterjedtek a 60 km/h feletti legnagyobb tervezési sebességű járművek esetében, és ezért javasolt fontolóra venni, hogy a rendelet hatálybalépésétől tegye kötelezővé a használatukat, ezek a rendszerek széles körben nem érhetők el a 40 km/h és 60 km/h közötti tervezési sebességű járművek esetében. E járművek esetében a blokkolásgátló fékrendszerek bevezetését ezért csak azt követően lehet jóváhagyni, hogy a Bizottság véglegesen felmérte e rendszerek elérhetőségét. E célból a Bizottságnak legkésőbb 2016. december 31-ig fel kell mérnie a 40 km/h és 60 km/h közötti legnagyobb tervezési sebességgel rendelkező mezőgazdasági és erdészeti járművek esetében a blokkolásgátló rendszerek elérhetőségét. Amennyiben a felmérés nem igazolja, hogy a blokkolásgátló technológia elérhető vagy alkalmazható, a Bizottságnak úgy kell módosítania a rendeletet, hogy ezek a követelmények ne legyenek érvényesek a 40 km/h és 60 km/h közötti névleges sebességű járművekre.
(7)
Azokban az esetekben, amikor a gyártók a 167/2013/EU rendelet 2. cikke szerint nemzeti típusjóváhagyás kérelmezése mellett is dönthetnek, a tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy e rendelet hatálya alá tartozó témákra vonatkozóan a rendelet követelményeitől eltérő nemzeti típus-jóváhagyási követelményeket állapítsanak meg.
A nemzeti típusjóváhagyás során a tagállamok nem utasíthatják el a rendelkezésben megadott követelményeknek - kivéve az egyvezetékes típusú hidraulikus csatlakozásokra vonatkozó követelményeknek - megfelelő járművek, rendszerek, alkatrészek és önálló műszaki egységek jóváhagyását a fékteljesítménnyel kapcsolatos funkcionális biztonságra hivatkozva. E rendeletnek összehangolt követelményeket kell bevezetnie az egyvezetékes típusú hidraulikus csatlakozásokra vonatkozóan, amelyek alapján ezek a csatlakozások korlátozott ideig uniós típusjóváhagyást kaphatnak. Mivel azonban egyes tagállamok eleve szigorúbb nemzeti szintű követelményeket írtak elő, lehetővé kell tenni számukra, hogy már a rendelet alkalmazásának kezdőnapjától elutasítsák az egyvezetékes típusú hidraulikus csatlakozással ellátott járműtípusok nemzeti típusjóváhagyását, amennyiben úgy vélik, hogy ez felel meg nemzeti szintű biztonsági követelményeiknek.
(8)
Annak érdekében, hogy valamennyi új típus-jóváhagyási szabály alkalmazása összehangoltan kezdődhessen meg, e rendeletet ugyanattól a naptól kell alkalmazni, mint a 167/2013/EU rendeletet.
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
TÁRGY ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK
1. cikk
Tárgy
Ez a rendelet a 167/2013/EU rendelettel összhangban részletes műszaki követelményeket és vizsgálati eljárásokat állapít meg a fékteljesítménnyel kapcsolatos funkcionális biztonságra vonatkozóan a mezőgazdasági és erdészeti járművek, valamint az ilyen járművekhez készült rendszerek, alkatrészek és önálló műszaki egységek jóváhagyásához és piacfelügyeletéhez.
2. cikk
Fogalommeghatározások
A 167/2013/EU rendelet fogalommeghatározásai érvényesek. Emellett az alábbi fogalommeghatározások alkalmazandók:
1. „fékrendszer”: azon alkatrészek összessége, amelyek feladata, hogy folyamatosan csökkentsék a mozgó jármű sebességét, illetve hogy megállítsák, vagy statikus állapotban tartsák a járművet, amennyiben az már áll; a rendszer a kezelőszervből, az erőviteli rendszerből és a fékből áll;
2. „üzemi fékrendszer”: az a fékrendszer, amely lehetővé teszi, hogy a vezető a jármű mozgását szabályozza, és a járművet gyorsan, biztonságosan és hatékonyan állítsa meg a jármű teljes engedélyezett üzemi sebesség- és terhelési tartományában, haladjon a jármű bármilyen fokú emelkedőn vagy lejtőn;
3. „fokozatos fékezés”: olyan fékezés, amely a berendezés rendes működési tartományán belül a fékek zárásakor vagy oldásakor az alábbi feltételeket teljesíti:
a)
a vezető bármikor növelheti, vagy csökkentheti a fékerőt a kezelőszervre gyakorolt hatással;
b)
a fékerő a kezelőszervre gyakorolt hatással azonos irányban hat (monoton függvény);
c)
a fékerő könnyen és megfelelő pontossággal szabályozható;
4. „kezelőszerv”: az a részegység, amelyet közvetlenül a vezető működtet azért, hogy az erőátviteli rendszer megkapja a fékezéshez vagy a vezérléshez szükséges energiát. Az energia lehet a járművezető izomenergiája, vagy a járművezető által vezérelt más forrásból származó energia, vagy megfelelő esetekben egy vontatott jármű mozgási energiája, illetve e különféle energiák kombinációja;
5. „erőátviteli rendszer”: a kezelőszerv és a fék között elhelyezkedő alkatrészek együttese - kivéve a traktorok és vontatott járművek közötti vezérlővezetékeket, illetve a traktorok és a vontatott járművek közötti tápvezetékeket -, amelyek ezeket mechanikus, hidraulikus, pneumatikus vagy elektromos összeköttetés, illetve ezek kombinációja útján összekapcsolják egymással; amennyiben a fékerő a járművezetőtől független energiaforrásból származik, vagy a fékezésre ilyen energiaforrás rásegít, a berendezésben lévő tartalék energiát ugyancsak az erőátviteli rendszer részének kell tekinteni;
6. „vezérlésátvitel”: az erőátviteli rendszer azon alkatrészeinek együttese, amelyek a fékek és a szükséges energiatartalék(ok) működését vezérlik;
7. „energiaátvitel”: azon alkatrészek együttese, amelyek a fékeket a működésükhöz szükséges energiával ellátják;
8. „súrlódó fék”: olyan fék, amelyben az erőt a jármű két, egymáshoz képest elmozduló alkatrésze közötti súrlódás hozza létre;
9. „folyadékfék”: olyan fék, amelyben az erőt a jármű két, egymáshoz képest elmozduló alkatrésze közötti folyadék hatása hozza létre; a folyadék a „hidraulikus fék” esetében cseppfolyós a „pneumatikus fék” esetében pedig légnemű;
10. „motorfék”: olyan fék, amelyben az erő a motor kerekekhez továbbított fékhatásának ellenőrzött növeléséből származik;
11. „rögzítőfékrendszer”: az a rendszer, amely az emelkedőn vagy lejtőn álló a járművet a vezető távollétében is mozdulatlan helyzetben tartja;
12. „átmenő fékezés”: egymással összekötött járművek fékezése az alábbi jellemzőkkel bíró szerkezet által:
a)
egyetlen kezelőszerv, amelyet a járművezető a vezetőülésből egyetlen mozdulattal, fokozatos hatással működtet;
b)
a járműszerelvényt alkotó járművek fékezéséhez használt energia egyazon forrásból származik;
c)
a fékberendezés biztosítja a kombinációt alkotó valamennyi jármű egyidejű vagy megfelelő módon szakaszokra bontott fékezését, függetlenül azok egymáshoz viszonyított helyzetétől;
13. „félig átmenő fékezés”: egymással összekötött járművek fékezése az alábbi jellemzőkkel bíró szerkezet által:
a)
egyetlen kezelőszerv, amelyet a járművezető a vezetőülésből egyetlen mozdulattal, fokozatos hatással működtet;
b)
a járműszerelvényt alkotó járművek fékezéséhez használt energia két különböző forrásból származik;
c)
a fékberendezés biztosítja a kombinációt alkotó valamennyi jármű egyidejű vagy megfelelő módon szakaszokra bontott fékezését, függetlenül azok egymáshoz viszonyított helyzetétől;
14. „automata fékezés”: a vontatott jármű vagy vontatott járművek önműködően végbemenő fékezését jelenti, amennyiben a járműszerelvényt alkotó járművek bármelyike leválik, beleértve a kapcsolóberendezés törése okozta leválást is, anélkül, hogy a járműszerelvény maradék részének fékhatását befolyásolná;
15. „ráfutó fékezés”: olyan fékezés, amelynél a vontatott jármű traktorra történő ráfutása folytán keletkező erők kerülnek felhasználásra;
16. „nem kioldható erőátviteli rendszer”: olyan erőátvitel rendszer, amelyben a nyomás vagy az erő vagy a nyomaték folyamatosan és bármikor továbbítódik a jármű haladása közben a jármű motorja és a kerekek közötti hajtásláncon, illetve a fék kezelőszerve és a kerekek közötti fékrendszerben;
17. „terhelt jármű”: a műszakilag megengedett legnagyobb terhelés mértékéig megrakott jármű;
18. „kerékterhelés”: az út felülete által kifejtett függőleges statikus erő a kerék érintkezési területén;
19. „tengelyterhelés”: az út felülete által kifejtett függőleges statikus erők összege a tengely kerekeinek érintkezési területén;
20. „legnagyobb statikus kerékterhelés”: a jármű műszakilag megengedett legnagyobb terhelése mellett elért állandó kerékterhelés;
21. „legnagyobb statikus tengelyterhelés”: a jármű műszakilag megengedett legnagyobb terhelése mellett elért állandó tengelyterhelés;
22. „vontatott jármű”: a 167/2013/EU rendelet 3. cikkének (9) bekezdésében meghatározott pótkocsi vagy a rendelet 3. cikkének (10) bekezdésében meghatározott cserélhető vontatott berendezések;
23. „vonórúddal vontatott jármű”: R vagy S kategóriájú vontatott jármű legalább két tengellyel, amelyek közül legalább az egyik kormányzott tengely, olyan vontatóberendezéssel ellátva, amely a vontatott járműhöz képest függőlegesen tud elmozdulni, és nem továbbít jelentős statikus függőleges terhelést a traktorra;
24. „középtengelyes vontatott jármű”: R vagy S kategóriájú vontatott jármű, amelyen egységes terhelés esetén egy vagy több tengely a jármű súlypontjához közel helyezkedik el, így csak a vontatott jármű legnagyobb tömegének 10 %-át nem meghaladó kismértékű statikus függőleges terhelés vagy 1 000 daN terhelés továbbítódik a traktorra, attól függően, hogy melyik kisebb;
25. „merev vonórúddal vontatott jármű”: R vagy S kategóriájú egy tengellyel vagy egy tengelycsoporttal ellátott vontatott jármű, amelynek a vonórúdja jelentős statikus terhelést továbbít a traktorra szerkezete miatt, és amely nem felel meg a középtengelyes vontatott jármű fogalommeghatározásának; a járműszerelvényhez használandó csatlakozás nem állhat királycsapból és nyeregcsatlakozásból; a merev vonórúdon kismértékű függőleges elmozdulás előfordulhat; a hidraulikusan szabályozható csuklós vonórúd merev vonórúdnak minősül;
26. „tartós fékrendszer”: kiegészítő fékrendszer, amely képes hosszú időn keresztül fékhatás létrehozására és fenntartására anélkül, hogy hatékonysága jelentős mértékben csökkenne, ideértve a kezelőszervet, amely egyetlen egységből vagy több, saját kezelőszervvel rendelkező egység együtteséből állhat;
27. „elektronikusan vezérelt fékrendszer (EBS)”: olyan fékrendszer, amelyben a vezérlés a vezérlésátvitelben elektromos jelként jön létre és kerül feldolgozásra, illetve a berendezésekhez továbbított elektromos kimeneti jelekként, amelyek a tárolt vagy generált energiából működtető erőket generálnak;
28. „önműködően vezérelt fékezés”: az összetett elektronikus vezérlőrendszer azon funkciója, amellyel a jármű fedélzetén keletkezett adatok automatikus értékelése nyomán meghatározott tengelyek fékrendszereit vagy fékjeit a jármű lassulásának kiváltása érdekében működésbe hozza, a járművezető közvetlen beavatkozásával vagy anélkül;
29. „szelektív fékezés”: az összetett elektronikus vezérlőrendszer azon funkciója, amellyel az egyes fékek önműködően lépnek működésbe, és a jármű lassulása másodlagos a jármű viselkedésének megváltoztatásához képest;
30. „elektromos fékezővezeték”: két jármű közötti elektromos kapcsolat, amely a járműszerelvényen belül a vontatott jármű fékvezérlési funkcióját biztosítja; elektromos vezetékekből és csatlakozóból áll, illetve adatkommunikációs alkatrészeket és a vontatott jármű vezérlésátvitelének elektromos energiaellátását tartalmazza;
31. „rugóösszenyomó kamra”: az a kamra, amelyben a rugók összenyomását ténylegesen létrehozza a munkaközeg nyomásváltozása;
32. „hidrosztatikus hajtás”: olyan járműmeghajtási típus, amely nyitott vagy zárt körű hidrosztatikus erőátviteli rendszert alkalmaz, amelyben egy vagy több hidraulikus szivattyú, illetve egy vagy több hidraulikus motor között energiahordozóként folyadék kering;
33. „összetett elektronikus járművezérlő rendszer”: olyan vezérlési hierarchia részét képező elektronikus vezérlőrendszer, amelyben a vezérelt funkciót hatálytalaníthatja egy magasabb szintű elektronikus vezérlőfunkció vagy egy magasabb szintű elektronikus vezérlőrendszer által ellátott funkció;
34. „blokkolásgátló fékrendszer”: az üzemi fékrendszer része, amely önműködően szabályozza fékezés közben a megcsúszás mértékét a kerék forgásirányában, a jármű egy vagy több kerekén;
35. „közvetlenül szabályozott kerék”: olyan kerék, amelynek fékereje legalább a saját érzékelője által előállított adatoknak megfelelően változik;
36. „egyvezetékes típusú hidraulikus csatlakozás”: a traktor és a vontatott jármű közötti fékek csatlakozása egyetlen vezetéken áramló hidraulikus folyadékon keresztül.
II. FEJEZET
FÉKBERENDEZÉSEKRE ÉS PÓTKOCSI-FÉKCSATLAKOZÁSOKRA VONATKOZÓ KÖVETELMÉNYEK
3. cikk
A fékteljesítményre vonatkozó szerelési és bemutatási követelmények
(1) A gyártók a mezőgazdasági és erdészeti járműveket a fékteljesítményt befolyásoló olyan rendszerekkel, alkatrészekkel és önálló műszaki egységekkel látják el, amelyek tervezésük, szerkezetük és összeszerelésük révén lehetővé teszik, hogy a gyártó előírásai szerint, rendeltetésszerűen használt és karbantartott jármű megfeleljen a 4-17. cikkben lefektetett részletes műszaki követelményeknek és vizsgálati eljárásoknak.
(2) A gyártók fizikai demonstrációs vizsgálat keretében bizonyítják a típusjóváhagyó hatóságnak, hogy a forgalmazott, az Unióban nyilvántartásba vett vagy forgalomba helyezett mezőgazdasági és erdészeti járművek megfelelnek a 4-17. cikkben lefektetett részletes műszaki követelményeknek és vizsgálati eljárásoknak.
(3) A gyártók gondoskodnak arról, hogy forgalmazott vagy az Unióban forgalomba helyezett alkatrészek megfeleljenek a rendeletben lefektetett részletes műszaki követelményeknek és vizsgálati eljárásoknak.
(4) E rendelet követelményeinek teljesítése helyett a gyártó dönthet úgy is, hogy csatolja az adatközlő mappához az alkatrészről készült vizsgálati jegyzőkönyvet vagy egy egyéb releváns, azt igazoló dokumentációt, hogy a rendszer vagy a jármű megfelel a 10. mellékletben hivatkozott, 13. számú ENSZ-EGB-előírásnak.
(5) E rendelet követelményeinek teljesítése helyett a gyártó dönthet úgy is, hogy csatolja az adatközlő mappához az azt igazoló releváns dokumentációt, hogy a vontatott járművek blokkolásgátló fékrendszerei, amennyiben felszerelték őket, megfelelnek a 10. mellékletben hivatkozott, 13. számú ENSZ-EGB-előírás 19. mellékletének 5. szakaszában meghatározott követelményeknek.
(6) A (4) és (5) bekezdésben említett alkatrészekre és rendszerekre a 167/2013/EU rendelet 68. cikkének megfelelően elfogadott végrehajtási jogi aktus hivatkozik majd.
4. cikk
A fékberendezések és pótkocsi-fékcsatlakozások gyártására és beszerelésére vonatkozó követelmények
A fékberendezések és pótkocsi-fékcsatlakozások gyártására és beszerelésére vonatkozó vizsgálati eljárásokat és követelményeket az I. melléklet szerint kell alkalmazni és igazolni.
5. cikk
A fékrendszerek és pótkocsi-fékcsatlakozások, illetve az ezekkel felszerelt járművek vizsgálatára és teljesítményére vonatkozó követelmények
A fékrendszerekre és pótkocsi-fékcsatlakozásokra, valamint az ezekkel felszerelt járművekre vonatkozó vizsgálati eljárásokat és teljesítménykövetelményeket a II. melléklet szerint kell alkalmazni és igazolni.
6. cikk
A nyomásfelfutási idő mérésére vonatkozó követelmények
A fékberendezések és pótkocsi-fékcsatlakozások nyomásfelfutási idejére vonatkozó vizsgálati eljárásokat és teljesítménykövetelményeket a III. melléklet szerint kell alkalmazni és igazolni.
7. cikk
A fékrendszerek és pótkocsi-fékcsatlakozások, illetve az ezekkel felszerelt járművek energiaforrásaira és energiatároló berendezéseire vonatkozó követelmények
A fékrendszerek és pótkocsi-fékcsatlakozások, illetve az ezekkel felszerelt járművek energiaforrásaira és energiatároló berendezéseire vonatkozó vizsgálati eljárásokat és teljesítménykövetelményeket a IV. melléklet szerint kell alkalmazni és igazolni.
8. cikk
A rugóerő-tárolós fékekre és a velük felszerelt járművekre vonatkozó követelmények
A rugóerő-tárolós fékekre és a velük felszerelt járművekre vonatkozó vizsgálati eljárásokat és teljesítménykövetelményeket a V. melléklet szerint kell alkalmazni és igazolni.
9. cikk
A mechanikus fékhenger-reteszelő berendezéssel ellátott rögzítőfékrendszerekre vonatkozó követelmények
A mechanikus fékhenger-reteszelő berendezéssel ellátott rögzítőfékrendszerekre vonatkozó teljesítménykövetelményeket a VI. melléklet szerint kell igazolni.
10. cikk
Alternatív vizsgálati követelmények azon járművek esetében, amelyekre vonatkozóan az I. típusú, II. típusú és III. típusú vizsgálatok nem kötelezőek
(1) A VII. melléklet határozza meg azokat a feltételeket, amelyek esetében az I. típusú, II. típusú vagy III. típusú vizsgálatok elvégzése nem kötelező bizonyos típusú járműveken.
(2) A VII. melléklet szerint kell alkalmazni és igazolni az olyan járművekre és azok fékberendezéseire vonatkozó vizsgálati eljárásokat és teljesítménykövetelményeket, amelyek esetében az I. típusú, II. típusú vagy III. típusú vizsgálatok elvégzése az (1) bekezdésnek megfelelően nem kötelező.
11. cikk
A ráfutó fékrendszerek, fékberendezések és pótkocsi-fékcsatlakozások, illetve az ezekkel felszerelt járművek fékezéssel kapcsolatos vizsgálatára vonatkozó követelmények
A ráfutó fékrendszerek, fékberendezések és pótkocsi-fékcsatlakozások, illetve az ezekkel felszerelt járművek vizsgálatára vonatkozó eljárásokat és követelményeket a VIII. melléklet szerint kell alkalmazni és igazolni.
12. cikk
A hidrosztatikus hajtású járművekre, illetve azok fékberendezéseire és fékrendszereire vonatkozó követelmények
A hidrosztatikus hajtású járművekre, illetve azok fékberendezéseire és fékrendszereire vonatkozó vizsgálati eljárásokat és teljesítménykövetelményeket a IX. melléklet szerint kell alkalmazni és igazolni.
13. cikk
Az összetett elektronikus járművezérlő rendszerek biztonsági szempontjaira vonatkozó követelmények
Az összetett elektronikus járművezérlő rendszerek biztonsági szempontjaira vonatkozó vizsgálati eljárásokat és teljesítménykövetelményeket a X. melléklet szerint kell alkalmazni és igazolni.
14. cikk
A blokkolásgátló fékrendszerekre és a velük felszerelt járművekre vonatkozó követelmények és vizsgálati eljárások
A blokkolásgátló fékrendszerekre és a velük felszerelt járművekre vonatkozó vizsgálati eljárásokat és teljesítménykövetelményeket a XI. melléklet szerint kell alkalmazni és igazolni.
15. cikk
A sűrített levegős fékrendszerrel ellátott járművek vagy az ISO 7638 szabvány szerinti csatlakozó 6. és 7. érintkezőjén keresztül adatkommunikációt fenntartó járművek EBS rendszerére és az ilyen EBS rendszerrel felszerelt járművekre vonatkozó követelmények
A sűrített levegős fékrendszerrel ellátott járművek vagy az ISO 7638 szabvány szerinti csatlakozó 6. és 7. érintkezőjén keresztül adatkommunikációt fenntartó járművek EBS rendszerére és az ilyen EBS rendszerrel felszerelt járművekre vonatkozó vizsgálati eljárásokat és teljesítménykövetelményeket a XII. melléklet szerint kell alkalmazni és igazolni.
16. cikk
Az egyvezetékes típusú hidraulikus csatlakozásokra és a velük felszerelt járművekre vonatkozó követelmények
(1) A fékberendezések és pótkocsi-fékcsatlakozások egyvezetékes típusú hidraulikus csatlakozásaira és az egyvezetékes hidraulikus csatlakozásokkal felszerelt járművekre vonatkozó teljesítménykövetelményeket a XIII. melléklet rögzíti.
(2) A járműgyártók nem szerelhetnek fel egyvezetékes típusú hidraulikus csatlakozásokat új T és C kategóriájú járműtípusokra 2019. december 31. után, illetve ilyen kategóriájú új járművekre 2020. december 31. után.
III. FEJEZET
A TAGÁLLAMOK KÖTELEZETTSÉGEI
17. cikk
Járművek, rendszerek, alkatrészek és önálló műszaki egységek típusjóváhagyása
A 167/2013/EU rendelet 6. cikkének (2) bekezdése szerint 2016. január 1-jétől a típusjóváhagyó hatóságok nem utasíthatják el a fékteljesítménnyel kapcsolatos funkcionális biztonságra hivatkozva az uniós típusjóváhagyás megadását a rendelet követelményeinek megfelelő mezőgazdasági és erdészeti járműtípusok esetében.
2020. január 1-jétől, illetve a 167/2013/EU rendelet 6. cikkének (2) bekezdésével és e rendelet 16. cikkével összhangban a típusjóváhagyó hatóságok elutasítják a típusjóváhagyás megadását az egyvezetékes típusú hidraulikus csatlakozással ellátott T és C kategóriájú járműtípusok esetében.
2018. január 1-jétől a nemzeti hatóságok betiltják azoknak az új járműveknek a forgalmazását, nyilvántartásba vételét és forgalomba helyezését, amelyek nem felelnek meg a 167/2013/EU rendeletnek és e rendelet fékteljesítménnyel kapcsolatos funkcionális biztonságra vonatkozó rendelkezéseinek.
2021. január 1-jével a nemzeti hatóságok betiltják a 16. cikkben meghatározott egyvezetékes típusú hidraulikus csatlakozásokkal ellátott, T és C kategóriájú új járművek forgalmazását, nyilvántartásba vételét és forgalomba helyezését.
18. cikk
Járművek, rendszerek, alkatrészek és önálló műszaki egységek nemzeti típusjóváhagyása
A nemzeti hatóságok nem utasíthatják el a nemzeti típusjóváhagyás megadását a fékteljesítménnyel kapcsolatos funkcionális biztonságra hivatkozva olyan járműtípus, rendszer, alkatrész vagy önálló műszaki egység esetén, amely megfelel a rendeletben lefektetett követelményeknek, az egyvezetékes típusú hidraulikus csatlakozásokra vonatkozó követelmények kivételével.
IV. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉS
19. cikk
Hatálybalépés és alkalmazás
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
A rendeletet 2016. január 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. október 15-én.