ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 9. dubna 2014
o režimu státní podpory SA.23257 (12/C) (ex NN 8/10, ex CP 157/07) provedeném Francií (mezioborová dohoda uzavřená v rámci Francouzského sdružení zhodnocení produktů a profesních odvětví v oblasti pěstování zeleniny a krajiny - Val'Hor)
(oznámeno pod číslem C(2014) 2223)
(Pouze francouzské znění je závazné)
(2014/416/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské Unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedeným článkem, a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
V dopise ze dne 9. května 2007 obdržela Komise stížnost týkající se rozšíření mezioborové dohody uzavřené v rámci Francouzského sdružení pro zhodnocení zemědělských produktů a pro profesní odvětví v oblasti pěstování zeleniny a krajiny (dále jen „mezioborové sdružení Val'Hor“). Případ byl zaevidován pod č. CP 157/07. Dne 4. února 2010 bylo toto opatření zaevidováno pod č. NN 8/10 jakožto neoznámená státní podpora.
(2)
V rámci stížnosti CP 157/07 obdržela Komise od stěžovatele připomínky dne 26. října 2009 a 16. května 2011.
(3)
Útvary Komise dopisy z 13. července 2007, 10. prosince 2007, 26. června 2008, 22. února 2010, 16. prosince 2010 a 13. října 2011 požádaly francouzské orgány, aby poskytly doplňující informace o možné státní podpoře v odvětví pěstování zeleniny. Francie tyto informace zaslala dopisy ze 17. října 2007, 7. dubna 2008, 1. září 2008, 2. dubna 2010, 22. února 2011 a 15. listopadu 2011.
(4)
Komise se prostřednictvím rozhodnutí C(2011) 10053 ze dne 11. ledna 2012 rozhodla zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU.
(5)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (1). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby předložily své připomínky k opatření.
(6)
Komise obdržela připomínky zúčastněných stran. Předala je Francii, a tím jí poskytla možnost, aby se k nim vyjádřila.
(7)
E-mailem ze dne 20. ledna 2012 předalo Stálé zastoupení Francie při Evropské unii Komisi dopis francouzských orgánů s žádostí o prodloužení lhůty pro podání připomínek k zahájení řízení o jeden měsíc. Faxem ze dne 26. ledna 2012 bylo uvedené žádosti o prodloužení vyhověno.
(8)
E-mailem ze dne 14. března 2012 předalo Stálé zastoupení Francie při Evropské unii Komisi připomínky francouzských orgánů k zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU.
(9)
E-mailem ze dne 10. července 2012 sdělilo Stálé zastoupení Francie při Evropské unii Komisi reakci francouzských orgánů na připomínky zúčastněných stran.
II. POPIS
PŘEDSTAVENÍ MEZIOBOROVÉ ORGANIZACE VAL'HOR
(10)
Francouzské sdružení pro zhodnocení zemědělských produktů a pro profesní odvětví v oblasti pěstování zeleniny a krajiny (Val'Hor) je uznanou mezioborovou organizací v rámci odvětví pěstování zeleniny ve Francii. Je uspořádána a funguje na základě pravidel daných články L. 631-1 a zemědělského zákoníku.
(11)
Sdružení Val'Hor bylo založeno v roce 1997 a orgány veřejné správy je ve smyslu článku L.632-1 francouzského zemědělského zákoníku dne 13. srpna 1998 uznaly jako mezioborové sdružení na vnitrostátní úrovni pro odvětví pěstování zeleniny a krajiny. Jeho stanovy byly schváleny na valné hromadě dne 25. března 2004.
(12)
Sdružení Val'Hor, jako jiné uznané mezioborové organizace, může uzavírat dohody a od všech členů oborů, které je tvoří, vybírat dobrovolné příspěvky na jejich financování. Plnění těchto dohod může být na základě meziresortního výnosu povinné (tzv. „rozšířené“ dohody) pro všechny subjekty působící v odvětví, členy či nečleny mezioborového sdružení Val'Hor za podmínek stanovených francouzským zemědělským zákoníkem. Zemědělský zákoník povoluje rozšíření dohod, pouze pokud tyto dohody mají za cíl „společný zájem“ založený na opatřeních „v souladu s obecným zájmem a slučitelných s pravidly společné zemědělské politiky“ (viz článek L.632-3 zemědělského zákoníku).
(13)
Sdružení Val'Hor přijalo dne 12. listopadu 2004 mezioborovou dohodu o financování, jež byla pozměněna dodatkem č. 1 ze dne 14. září 2006. Článek II uvedené dohody stanoví, že každý člen, ať fyzická či právnická osoba, oboru, jenž je v mezioborové organizaci Val'Hor zastoupen, platí roční příspěvek.
(14)
Mezioborová dohoda o financování uzavřená v rámci Val'Hor byla poprvé prodloužena o jeden rok na základě výnosu Ministerstva zemědělství, výživy, rybolovu a rozvoje venkova dne 12. dubna 2005, jenž byl zveřejněn v Úředním věstníku Francouzské republiky dne 12. května 2005. Podruhé byla prodloužena o jeden rok výnosem ze dne 16. listopadu 2006, jenž byl zveřejněn v Úředním věstníku Francouzské republiky dne 8. prosince 2006.
(15)
Výnosem ze dne 31. března 2008 zveřejněným v Úředním věstníku Francouzské republiky dne 11. dubna 2008 byla platnost mezioborové dohody ze dne 21. února 2008 prodloužena na období od 1. července 2007 do 30. června 2008 pro všechny členy oborů, jež sdružení tvoří. Výnosem ze dne 16. září 2008 zveřejněným v Úředním věstníku Francouzské republiky dne 25. září 2008 byla platnost mezioborové dohody ze dne 22. července 2008 prodloužena do 30. června 2010. Výnosem ze dne 27. května 2010 zveřejněným v Úředním věstníku Francouzské republiky dne 8. června 2010 byla platnost mezioborové dohody ze dne 22. července 2008 prodloužena na hospodářský rok od 1. července 2010 do 30. června 2011. Výnosem ze dne 3. října 2011 zveřejněným v Úředním věstníku Francouzské republiky dne 15. října 2011 byla platnost mezioborové dohody ze dne 12. září 2011 prodloužena do 30. června 2014.
(16)
Podle informací, jež francouzské orgány předložily dne 17. října 2007, závazný dobrovolný příspěvek pro podniky v odvětví okrasných rostlin pocházejících z pěstování zeleniny a z ovocných školek a z odvětví krajiny měl umožnit realizaci opatření a prostředků, jež jsou nezbytné ke společné propagaci pěstování zeleniny, květin a propagaci krajiny, jejich produktů a pracovních dovedností, a to na domácích i zahraničních trzích; znalost nabídky, poptávky a mechanismů trhu; zlepšování fungování, kontroly a transparentnosti trhu; jakost produktů; organizace a zlepšování postupů a mezioborové vztahy v odvětví; realizace školicích programů, aplikovaného výzkumu, testování a vývoje; a fungování sdružení.
ÚLOHA STÁTU
(17)
Francouzský stát výnosem ze dne 13. srpna 1998 uznal ve smyslu článku L.632-1 francouzského zemědělského zákoníku sdružení Val'Hor jako mezioborovou organizaci.
(18)
Fungování, úkoly a složení sdružení se řídí stanovami. Aby mohlo být toto mezioborové sdružení uznáno, musely příslušné orgány ověřit, aby byla splněna různá kritéria, zejména že stanovy jsou v souladu se zákonem (článek L.632-1 zemědělského zákoníku), aby příslušné organizace, jež tvoří sdružení Val'Hor, byly reprezentativní a aby se podřídily cílům na vnitrostátní úrovni i na úrovni Společenství. Jeho existence, úkoly a fungování se řídí články L.631-1 a zemědělským zákoníkem.
(19)
Podle francouzských orgánů byly až do roku 2007 závazné dobrovolné příspěvky od členů z oborů tvořících sdružení Val'Hor jedinými zdroji mezioborové organizace. Ačkoli je sdružení Val'Hor právnickou osobou podle soukromého práva a jeho financování je zajištěno příspěvky z příslušného odvětví, je nezbytné, aby do fungování systému závazných dobrovolných příspěvků zasáhl stát. Aby byly dobrovolné příspěvky v rámci všech mezioborových organizací závazné, je tak nezbytné vydat vyhlášku nebo ministerský výnos.
(20)
Se sdružením Val'Hor lze vést konzultace ohledně směrů a opatření politik, které se ho v rámci odvětví týkají (článek L. 632-2-1 zemědělského zákoníku)
VNITROSTÁTNÍ PRÁVNÍ ZÁKLAD
(21)
Zemědělský zákoník, kniha šest, hlava III (články L. 631-1 až L. 632-13). Mezirezortní výnosy týkající se prodloužení platnosti mezioborových dohod (viz body 13-14), mezioborové dohody (viz body 10-12).
OPATŘENÍ
(22)
Výnos ze závazných dobrovolných příspěvků se využívá na opatření ve prospěch odvětví pěstování zeleniny, jež lze zařadit do těchto tří kategorií: opatření na propagaci, opatření na výzkum a vývoj a opatření na technickou pomoc.
(23)
Francouzské orgány tvrdí, že finanční prostředky nejsou nikdy určeny na výdaje podniků, ať jsou z jakéhokoli profesního odvětví, ale že se jedná pouze o činnosti kolektivní povahy.
III. DŮVODY ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
(24)
Komise zahájila řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, protože měla za to, že vybírané příspěvky představují parafiskální poplatky, tzn. veřejné zdroje, a že činnosti mezioborových organizací by měl vykonávat stát. Tuto domněnku opírala zejména o svůj výklad rozsudku„Pearle“ (2) a měla za to, že opatření nesplňuje všechny podmínky, jež v této věci uložil Soudní dvůr, zejména protože příspěvky lze přijmout až po schválení vládou v podobě uznání mezioborové organizace a protože aby příspěvky byly účinné (3), vyžadují akt orgánu veřejné moci (mezirezortní vyhlášku).
IV. PŘIPOMÍNKY FRANCOUZSKÝCH ORGÁNŮ K ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO ŘÍZENÍ
(25)
Francouzské orgány v dopise zaslaném emailem dne 14. března 2012 vyjádřily nesouhlas se stanoviskem Evropské komise, která měla za to, že činnosti, jež díky příjmům ze závazných dobrovolných příspěvků provádělo sdružení Val'Hor, měl ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU vykonávat stát a měly být financovány ze státních zdrojů.
(26)
Podle francouzských orgánů opatření, jež provedla tato mezioborová organizace, odpovídají požadavkům podle rozsudku ve věci Pearle, a nepředstavují tedy státní podporu. Sdružení Val'Hor je totiž právnickou osobou podle soukromého práva, jež se řídí zákonem ze dne 1. července 1901 týkajícím se smlouvy o sdružování. Bylo založeno ze svobodné vůle dne 28. května 1997 z podnětu organizací, jež mají v oblasti produkce, prodeje a využití okrasných rostlin v rámci odvětví pěstování zeleniny a krajiny významné postavení. Na základě článku L. 632-1 zemědělského zákoníku bylo uznáno výnosem ze dne 13. srpna 1998, jenž byl zveřejněn v Úředním věstníku Francouzské republiky dne 3. září 1998. Správní orgán si před uznáním ověřil, že oborové organizace zakládající sdružení Val'hor jsou reprezentativní a že cílem mezioborového sdružení je provádět kolektivní opatření v hospodářském zájmu soukromých podniků v daném odvětví.
(27)
Francouzské orgány dodaly, že podle článků L. 632-3 a L. 632-6 zemědělského zákoníku se mohou mezioborové dohody uzavřené sdružením Val'hor jednomyslným hlasováním oborových organizací, které je tvoří, stát povinnými pro všechny subjekty v odvětví, jež jsou financovány ze závazných dobrovolných příspěvků, pokud jsou v dohodách stanoveny společné činnosti nebo činnosti ve společném zájmu. Správní orgán pouze ověří soulad dohody s vnitrostátními a unijními právními předpisy a zkontroluje, že se příjmy z vybraných závazných dobrovolných příspěvků pravidelně financují činnosti, jež sama mezioborová organizace definuje jako činnosti ve prospěch celého odvětví. Správní orgán tak nijak nezasahuje do složení, uspořádání a způsobu fungování sdružení Val'Hor. Je tedy zcela na sdružení, jaké určí mezioborové činnosti, jež chce vykonávat.
(28)
Francouzské orgány tedy dospěly k závěru, že mezioborové činnosti, jež sdružení Val'Hor vykonává, nejsou nástrojem pro provádění státní politiky, neboť stát nemá nikdy pravomoc směrovat využití závazných dobrovolných příspěvků k financování těchto činností.
(29)
Pokud jde o postoj Komise k opatření, v němž závazné dobrovolné příspěvky a využívání z nich plynoucích příjmů znamenají diskriminaci vyvážených či dovážených produktů, a k otázce, zda tento způsob financování nemůže narušit hospodářskou soutěž mezi členskými státy, francouzské orgány upozornily, že jelikož základ příspěvků, o nichž rozhodlo mezioborové sdružení Val'Hor, závisí pouze na ploše zařízení nebo počtu jeho zaměstnanců, nevybírají se závazné dobrovolné příspěvky na základě dovezených či vyvezených produktů. Financování mezioborových opatření ze závazných dobrovolných příspěvků tedy nezapřičiňuje diskriminaci mezi domácími produkty a produkty dovezenými či vyvezenými a nijak neohrožuje hospodářskou soutěž.
(30)
Francouzské orgány rovněž připomínají, že jelikož v každém případě se závazné dobrovolné příspěvky nevybírají podle dovezených produktů, mají za to, že opatření, jež jsou z nich financována, spadají do působnosti rozhodnutí Evropské komise C(2008) 7846 ze dne 10. prosince 2008, jímž Komise připouští slučitelnost oznámeného režimu podpory s vnitřním trhem.
V. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN K ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(31)
Dne 4. dubna 2012 Komise obdržela připomínky k zahájení řízení od jedné ze zúčastněných třetích stran.
(32)
V těchto připomínkách zúčastněná strana poukazuje na zavedení systémů, v nichž je mezioborové sdružení Val'Hor pravděpodobně tvůrcem, normotvůrcem a příjemcem finančních příspěvků. Uvedené pochybnosti vzešly z obeznámení se se stanovami mezioborového sdružení, jimiž jsou zástupci odborů vázáni, neboť omezují přístup do mezioborové organizace pouze zástupcům malého počtu podniků určité velikosti.
(33)
Dne 5. dubna 2012 Komise obdržela připomínky k zahájení řízení od druhé zúčastněné třetí strany.
(34)
V těchto připomínkách se zúčastněná strana plně ztotožňuje s analýzou Komise, pokud jde o vyhodnocení závazných dobrovolných příspěvků a domnívá se, že jsou v rozporu s článkem 110 SFEU. Zúčastněná strana upozorňuje Komisi na zcela nezákonnou povahu závazných dobrovolných příspěvků a na úlohu vnitrostátních soudních orgánů, pokud jde o sankce za tuto nezákonnou situaci, jež by měla být vyjádřena v podobě uznání práva na plnou náhradu uhrazených závazných dobrovolných příspěvků.
(35)
Dne 6. dubna 2012 Komise obdržela připomínky k zahájení řízení od třetí zúčastněné třetí strany.
(36)
V těchto připomínkách třetí strana vyjadřuje nesouhlas s analýzou Komise, jež se domnívá, že činnosti vykonávané sdružením Val'Hor příslušejí státu a že by tyto zdroje měly být považovány za státní zdroje, neboť stát provádí pouze kontrolu souladu se zákonem, a nikoli politiky, již mezioborová organizace vede.
(37)
Dopisem ze dne 10. července 2012 se francouzské orgány vyjádřily k připomínkám zúčastněných třetích stran a dospěly k závěru, že jimi zaslaná vyjádření nijak nezpochybňují připomínky, jež francouzské orgány zaslaly Komisi.
VI. HODNOCENÍ
(38)
Úvodem Komise podotýká, že část předmětných opatření na propagaci pěstování zeleniny byla financována z dotací od organizace France-Agrimer (dále jen „FAM“) v rámci režimů podpory, jež byly oznámeny Komisi pod čísly N 671/07 a XA 220/07 (druhé číslo odpovídá vyňaté podpoře). Tímto rozhodnutím není dotčeno již učiněné hodnocení povahy státní podpory spojené s uvedenými dotacemi. Analogicky se toto rozhodnutí nevyjadřuje k povaze podpory danému odvětví týkající se případných dotací, jež nebyly určeny na konkrétní opatření, avšak byly uhrazeny do rozpočtu mezioborového sdružení Val'Hor.
(39)
Komise se tedy poté omezí na posouzení, zda financování předmětných opatření ze závazných dobrovolných příspěvků představuje státní podporu.
VI.1 Existence podpory
(40)
Ustanovení čl. 107 odst. 1 SFEU říká, že „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem“.
(41)
Aby tedy bylo možné posuzovaná opatření považovat za státní podporu, musí je provádět stát a musejí být financovány ze státních zdrojů.
(42)
Pokud jde o systém mezioborových organizací a povahu závazných dobrovolných příspěvků, aby byla Komise schopna určit, zda mohou příspěvky představovat státní zdroje, posoudila předmětné opatření kromě jiného na základě rozsudku Soudního dvora ze dne 30. května 2013 ve věci „Doux élevages“, C-677/11.
Řešení přijaté Soudním dvorem v rozsudku „Doux Elevages“
(43)
Soudní dvůr ve věci „Doux élevages“ odpověděl na předběžnou otázku týkající se výkladu čl. 107 odst. 1 SFEU, a zejména pojmu „státní zdroje“ v případech dobrovolných příspěvků, jež byly učiněny závaznými.
(44)
Soudní dvůr vynesl rozsudek a dospěl v něm k závěru, že rozhodnutí vnitrostátního orgánu, kterým rozšiřuje na všechny obory zemědělského odvětví dohodu, která jakožto mezioborová dohoda představující věc v hlavním řízení, ustanovuje příspěvek v rámci mezioborové organizace, jež je uznána vnitrostátním orgánem, a činí jej tak povinným s cílem umožnit provádění opatření týkajících se komunikace, propagace, vnějších vztahů, zajištění jakosti, výzkumu a ochrany zájmů příslušného odvětví nepředstavuje prvek státní podpory.
(45)
Soudní dvůr měl ve svém rozsudku za to, že předmětné příspěvky jsou od soukromých hospodářských subjektů, které vykonávají činnost na daných trzích, což znamená, že tento mechanismus nezahrnuje žádný přímý či nepřímý převod státních zdrojů. Fondy vytvořené na základě odvodů neprocházejí státním rozpočtem či skrze jiný veřejný subjekt a stát se z jakéhokoli důvodu nevzdává žádných prostředků (jako jsou daně, poplatky, příspěvky či jiné prostředky), které by podle vnitrostátních právních předpisů měly být odváděny do státního rozpočtu.
(46)
Podle Soudního dvora si tyto příspěvky zachovávají svůj soukromý charakter po celou dobu své existence a vnitrostátní orgány nemohou tyto zdroje z příspěvků, jež jsou předmětem hlavního řízení, účinně využívat k podpoře některých podniků. Samy příslušné mezioborové organizace rozhodují o využití těchto zdrojů, jež jsou tedy v celém objemu určeny pro účely stanovené uvedenými organizacemi. Tyto zdroje rovněž nejsou pod neustálou veřejnou kontrolou a nejsou dostupné státním orgánům.
(47)
Pokud jde o případný vliv, který může mít stát na fungování mezioborové organizace prostřednictvím rozhodnutí rozšířit na všechny obory odvětví mezioborovou dohodu, zastává Soudní dvůr názor, že tím nemohou být změněna výše uvedená zjištění. Soudní dvůr totiž zdůraznil, že předmětné právní předpisy nedávají příslušnému orgánu pravomoc řídit nebo ovlivňovat správu fondů.
(48)
Kromě toho podle judikatury příslušných vnitrostátních soudních orgánů neopravňují ustanovení zemědělského zákoníku, jimiž se řídí rozšíření dohody, na jejímž základě se ustanovují příspěvky v rámci mezioborové organizace, orgány veřejné správy, aby uvedené příspěvky podrobovaly jiné kontrole, než je kontrola řádnosti a souladu se zákonem. Orgány veřejné správy konají pouze jako „nástroj“, aby se příspěvky ustavené mezioborovými organizacemi za účelem, jež si sami určí, staly závazné. Soudní dvůr navíc zdůraznil, že soukromé fondy využívané mezioborovými organizacemi se nestanou „veřejnými zdroji“ pouze proto, že jsou využívány společně s částkami případně pocházejícími z veřejného rozpočtu.
(49)
Soudní dvůr rovněž uvedl, že ani pravomoc státu uznat mezioborovou organizaci v souladu s článkem L.632.1 zemědělského zákoníku, ani pravomoc státu rozšířit v souladu s články L.632-3 a L.632-4 uvedeného zákoníku mezioborovou dohodu na všechny obory odvětví neumožňuje dospět k závěru, že opatření prováděná mezioborovými organizacemi by měl vykonávat stát.
(50)
Komise v rozhodnutí o zahájení řízení založila své hodnocení na tom, že se jedná o státní podporu, že se využívají státní zdroje a že daná opatření nemá vykonávat stát, výhradně na argumentech, které Soudní dvůr vyvrátil ve zmíněném rozsudku „Doux élevages“.
Použití judikatury „Doux Elevages“ v daném případě
(51)
V případě mezioborového sdružení Val'Hor: Stejně jako v případě jiných mezioborových organizací ve Francii musí být jeho existence, úkoly a fungování uznány státním orgánem. Jak vyplývá z informací francouzských orgánů, zůstává však právnickou osobou podléhající soukromému právu, jež není součástí veřejné správy, a úloha státu se omezuje na jeho uznání a rozšíření dohod, které může sdružení uzavírat.
(52)
V případě mechanismu povinných příspěvků: Podle článku L. 632-6 zemědělského zákoníku i přes závaznou povahu jsou příspěvky i nadále pohledávkami soukromého práva. Neprocházejí ani státním rozpočtem, ani skrze veřejný subjekt, ani fondy kontrolovanými orgány veřejné správy. Z článků zemědělského zákoníku totiž vyplývá, že úloha státu spočívá pouze v rozšíření dohod, zatímco mezioborová organizace (v tomto případě Val'Hor) je nadále zodpovědná za stanovení sazeb příspěvků a za jejich využití na cíle, jež si sama určí.
(53)
Pokud jde o výše uvedené cíle, jichž mají mezioborové organizace dosáhnout zejména prostřednictvím provedených opatření, Soudní dvůr ve věci „Doux élevages“ zjistil, že článek L. 632-3 zemědělského zákoníku uvádí velice obecně a stroze cíle, jež musí mezioborová dohoda upřednostňovat, aby ji mohl orgán veřejné správy rozšířit, a nepodmiňuje tedy rozšíření dohody nutností sledovat konkrétní cíle, které stanovil a definoval státní orgán.
(54)
Z rozsudku „Doux élevages“ vyplývá, že vnitrostátní orgány ve skutečnosti nemohou využívat zdroje pocházející z předmětných příspěvků na podporu některých podniků. Sama příslušná mezioborová organizace rozhoduje o využití těchto zdrojů, jež jsou v celém objemu určeny na cíle stanovené uvedenou organizací. Tyto zdroje rovněž nejsou pod neustálou veřejnou kontrolou a nejsou dostupné státním orgánům. Předmětné právní předpisy nedávají příslušnému orgánu pravomoc řídit nebo ovlivňovat správu fondů. Soudní dvůr rovněž uvedl, že případným vlivem, který může mít stát na fungování mezioborové organizace prostřednictvím rozhodnutí rozšířit na všechny obory odvětví mezioborovou dohodu, nemohou být změněna výše uvedená zjištění.
(55)
Soudní dvůr zdůraznil, že soukromé fondy využívané mezioborovými organizacemi se nestanou „veřejnými zdroji“ pouze proto, že jsou využívány společně s prostředky případně pocházejícími z veřejného rozpočtu. Pouhá skutečnost, že některá daná opatření jsou zřejmě financována i z dotací FAM, nezavdává důvod zařadit státní zdroje k předmětným závazným příspěvkům, pokud chybí ukazatel, podle něhož by dotace bývaly státu umožnily provádět dostatečnou kontrolu fondů financovaných z výběru závazných dobrovolných příspěvků.
(56)
Soudní dvůr rovněž uvedl, že ani pravomoc státu uznat mezioborovou organizaci v souladu s článkem L.632-1 zemědělského zákoníku, ani pravomoc státu rozšířit v souladu s články L.632-3 a L.632-4 uvedeného zákoníku mezioborovou dohodu na všechny obory odvětví neumožňuje dospět k závěru, že opatření prováděná mezioborovou organizací by měl vykonávat stát.
(57)
Z důvodů zmíněných v bodech odůvodnění má Komise za to, že finanční prostředky na předmětná opatření prováděná mezioborovým sdružení Val'Hor prostřednictvím závazných dobrovolných příspěvků nepocházejí ze státních zdrojů, a tudíž nepředstavují státní podporu.
VII. ZÁVĚR
(58)
Z výše uvedeného vyplývá, že financování opatření prostřednictvím závazných dobrovolných příspěvků nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Financování opatření na propagaci, reklamu, technickou pomoc, výzkum a vývoj, jež provádělo mezioborové sdružení Val'Hor prostřednictvím závazných dobrovolných příspěvků v období 2005-2014, nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, a to bez ohledu na otázku, zda státní dotace mezioborové organizaci představují podporu příslušnému odvětví či nikoli nebo zda dotace poskytnuté na tato opatření představují státní podporu.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.
V Bruselu dne 9. dubna 2014.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2014. április 9.)
a Franciaország által végrehajtott SA.23257 (12/C) (ex NN 8/10, ex CP 157/07) sz. állami támogatási programról (a kertészeti és a tájépítészeti termékek és szakmai ágazatok értékének, illetve elismertségének növelésével foglalkozó franciaországi szövetség [Val'Hor] keretében megkötött szakmaközi megállapodás)
(az értesítés a C(2014) 2223. számú dokumentummal történt)
(Csak a francia nyelvű szöveg hiteles)
(2014/416/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre (EUMSZ) és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,
miután az említett cikknek megfelelően felhívta az érdekelt feleket észrevételeik megtételére és tekintettel a benyújtott észrevételekre,
mivel:
I. ELJÁRÁS
(1)
Egy 2007. május 9-én kelt levél útján panasz érkezett a Bizottsághoz a kertészeti és a tájépítészeti termékek és szakmai ágazatok értékének, illetve elismertségének növelésével foglalkozó franciaországi szövetség (Association française pour la valorisation des produits et des secteurs professionnels de l'horticulture et du paysage, avagy más néven „Val'Hor” szakmaközi szövetség) keretében megkötött szakmaközi megállapodás meghosszabbításával kapcsolatban. Az ügy CP 157/07 számon került iktatásra. Az intézkedés 2010. február 4-én NN 8/10 számon bekerült a be nem jelentett állami támogatások nyilvántartásába.
(2)
A CP 157/07 számú panaszra vonatkozóan a panaszos 2009. október 26-án és 2011. május 16-án további észrevételeket nyújtott be a Bizottsághoz.
(3)
2007. július 13-i, 2007. december 10-i, 2008. június 26-i, 2010. február 22-i, 2010. december 16-i és 2011. október 13-i levelükben a bizottsági szolgálatok felkérték a francia hatóságokat arra, hogy nyújtsanak további tájékoztatást a lehetséges kertészeti ágazati állami támogatásról. Franciaország a 2007. október 17-én, 2008. április 7-én, 2008. szeptember 1-jén, 2010. április 2-án, 2011. február 22-én és 2011. november 15-én kelt leveleiben küldte meg ezeket az információkat.
(4)
A Bizottság 2012. január 11-i C(2011) 10053. sz. határozatában az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdésében meghatározott eljárás megindításáról határozott.
(5)
Az eljárást megindító bizottsági határozatot közzétették az Európai Unió Hivatalos Lapjában (1). A Bizottság felkérte az érintett feleket, hogy nyújtsák be az említett intézkedésre vonatkozó észrevételeiket.
(6)
A Bizottság megkapta az érintett felek észrevételeit. Ezeket a Bizottság továbbította Franciaországnak, és egyben lehetőséget biztosított számára arra, hogy azokkal kapcsolatban észrevételeket tegyen.
(7)
2012. január 20-i elektronikus levelében Franciaország Európai Unió mellett működő állandó képviselete eljuttatta a Bizottságnak a francia hatóságok azon levelét, amelyben további egy hónapot kértek az eljárás megindításával kapcsolatos észrevételeik benyújtására. A határidő meghosszabbítását a 2012. január 26-án kelt faxban engedélyezték.
(8)
2012. március 14-i elektronikus levelében Franciaország Európai Unió mellett működő állandó képviselete eljuttatta a Bizottságnak a francia hatóságoknak az EUMSZ 108. cikke (2) bekezdésében meghatározott eljárás megindításával kapcsolatos észrevételeit.
(9)
Franciaország Európai Unió mellett működő állandó képviselete 2012. július 10-i elektronikus levelében továbbította a francia hatóságok válaszát az érdekelt felek által benyújtott észrevételekkel kapcsolatban.
II. LEÍRÁS
A VAL'HOR SZAKMAKÖZI SZERVEZET BEMUTATÁSA
(10)
A kertészeti és a tájépítészeti termékek és szakmai ágazatok értékének, illetve elismertségének növelésével foglalkozó franciaországi szövetség (Val'Hor) a kertészeti ágazat elismert szakmaközi szervezete Franciaországban. Szervezetét és működését a mezőgazdasági törvénykönyv L. 631-1. és azt követő cikkei szabályozzák.
(11)
A Val'Hor szövetséget 1997-ben hozták létre, és a hatóságok 1998. augusztus 13-án ismerték el a francia mezőgazdasági törvénykönyv L.632-1. cikke szerinti országos kertészeti és tájépítészeti ágazati szakmaközi szervezetként. Alapszabályát 2004. március 25-én fogadta el a Közgyűlés.
(12)
A többi elismert szakmaközi szervezethez hasonlóan a Val'Hor is megállapodásokat köthet és a finanszírozása biztosítása érdekében önkéntes hozzájárulásokat szedhet be a szervezetbe tömörült szakmák összes szereplőjétől. Az ilyen megállapodások a francia mezőgazdasági törvénykönyvben meghatározott feltételek mellett, tárcaközi rendelet útján az ágazat valamennyi szereplője számára kötelezővé tehetők (ún. kiterjesztett megállapodások), függetlenül attól, hogy e szereplők tagjai-e a Val'Hor szakmaközi szervezetnek. A mezőgazdasági törvénykönyv a megállapodások kiterjesztését csak abban az esetben engedélyezi, ha „közös érdek” megvalósulását célozzák „a közérdeknek megfelelő, a közös agrárpolitika szabályaival összeegyeztethető” tevékenységek révén (vö. a mezőgazdasági törvénykönyv L.632-3. cikkével).
(13)
A Val'Hor 2014. november 12-én fogadta el a szakmaközi finanszírozási megállapodást, melyet a 2006. szeptember 14-i 1. sz. módosító záradékkal módosítottak. E megállapodás II. cikke előírja, hogy a Val'Hor szakmaközi szervezetben képviselt valamely szakma mindegyik - természetes személy vagy jogi személy - tagja éves hozzájárulást köteles fizetni.
(14)
A Val'Hor keretében kötött szakmaközi finanszírozási megállapodást először 2005. április 12-én terjesztették ki egyéves időtartamra a Mezőgazdasági, Élelmezésügyi, Halászati és Vidékügyi Minisztérium (Ministère de l'agriculture, de l'alimentation, de la pêche et de la ruralité) rendeletével, melyet 2005. május 12-én tettek közzé a Francia Köztársaság Hivatalos Lapjában. Második alkalommal a Francia Köztársaság Hivatalos Lapjában 2006. december 8-án közzétett 2006. november 16-i rendelettel terjesztették ki egyéves időtartamra.
(15)
A 2008. február 21-i szakmaközi megállapodás rendelkezéseit a Francia Köztársaság Hivatalos Lapjában 2008. április 11-én közzétett 2008. március 31-i rendelettel kiterjesztették a szövetséget alkotó szakmák összes szereplőjére a 2007. július 1-jétől2008. június 30-ig terjedő időszakra vonatkozóan. A 2008. július 22-i szakmaközi megállapodás rendelkezéseit a Francia Köztársaság Hivatalos Lapjában 2008. szeptember 25-én közzétett 2008. szeptember 16-i rendelettel 2010. június 30-ig kiterjesztették. A 2008. július 22-i szakmaközi megállapodás rendelkezéseit a Francia Köztársaság Hivatalos Lapjában 2010. június 8-án közzétett 2010. május 27-i rendelettel kiterjesztették a 2010. július 1-jétől2011. június 30-ig terjedő kampányra. Végül a 2011. szeptember 12-i szakmaközi megállapodás rendelkezéseit a Francia Köztársaság Hivatalos Lapjában 2011. október 15-én közzétett 2011. október 3-i rendelettel 2014. június 30-ig kiterjesztették.
(16)
A francia hatóságok által 2007. október 17-én benyújtott információk szerint a kertészetekből és csemetekertekből származó dísznövények ágazatához és a tájépítészeti ágazathoz tartozó vállalkozásokra vonatkozóan bevezetett kötelező önkéntes hozzájárulás célja az volt, hogy lehetővé tegye a kertészet, a virágkertészet és a tájépítészet, valamint ezek termékeinek és szakmáinak a belső és külső piacokon történő kollektív előmozdításához szükséges intézkedések és eszközök bevezetését; a kínálat, a kereslet és a piaci mechanizmusok megismerését; a piac működésének, irányításának és átláthatóságának javítását; a termékminőséget; az ágazaton belül a gyakorlatok és a szakmaközi kapcsolatok szervezését és javítását; képzési, alkalmazott kutatási, kísérleti és fejlesztési programok megvalósítását; valamint a szövetség működését.
AZ ÁLLAM SZEREPE
(17)
A francia állam az 1998. augusztus 13-i rendelettel ismerte el a Val'Hort a francia mezőgazdasági törvénykönyv L.632-1. cikke szerinti szakmaközi szervezetként.
(18)
A Val'Hor működését, feladatköreit és összetételét az Alapszabály szabályozza. E szakmaközi szervezet elismeréséhez az illetékes hatóságoknak különféle kritériumok teljesülését kellett ellenőrizniük, többek között azt, hogy az Alapszabály megfeleljen a törvénynek (a mezőgazdasági törvénykönyv L.632-1. cikkének), hogy a Val'Hort alkotó szervezetek reprezentatív szervezetek legyenek és megfeleljenek a nemzeti és közösségi szakpolitikai céloknak. Fennállását, feladatait és működését a mezőgazdasági törvénykönyv L. 631-1. és azt követő cikkei szabályozzák.
(19)
A francia hatóságok szerint 2007-ig a Val'Horba tömörült szakmák tagjai által befizetett kötelező önkéntes hozzájárulások voltak a szakmaközi szervezet egyedüli forrásai. Bár a Val'Hor magánjogi jogi személy és finanszírozását az érintett ágazat hozzájárulásai biztosítják, a kötelező önkéntes hozzájárulások rendszerének működéséhez állami beavatkozásra van szükség. Miniszteri rendeletre vagy határozatra van tehát szükség ahhoz, hogy a kötelező önkéntes hozzájárulásokat az egész szakmaközi szervezet számára kötelezővé tegyék.
(20)
A Val'Horral konzultációt lehet folytatni a szövetséget érintő ágazatpolitikai irányvonalakkal és intézkedésekkel kapcsolatban (a mezőgazdasági törvénykönyv L. 632-2-1. cikke).
NEMZETI JOGALAP
(21)
A mezőgazdasági törvénykönyv hatodik könyvének III. címe (L. 631-1-L. 632-13. cikk). A szakmaközi megállapodások kiterjesztésére vonatkozó tárcaközi rendeletek (lásd a 13. és 14. pontot); szakmaközi megállapodások (lásd a 10-12. pontot).
AZ INTÉZKEDÉS
(22)
A kötelező önkéntes hozzájárulásból származó bevételt a kertészeti ágazat javát szolgáló intézkedésekre használják fel, amelyek az alábbi három kategória egyikébe sorolhatók: promóciós intézkedések, kutatás-fejlesztési intézkedések, technikai segítségnyújtási intézkedések.
(23)
A francia hatóságok hangsúlyozzák, hogy a finanszírozásokat soha nem használják fel a vállalkozások kiadásaira, bármilyen szakmai csoporthoz tartozzanak is, hanem kizárólag kollektív jellegű műveletekre szolgálnak.
III. A HIVATALOS VIZSGÁLATI ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁHOZ VEZETŐ OKOK
(24)
A Bizottság azért indította meg az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdésében meghatározott eljárást, mert úgy ítélte meg, hogy a beszedett hozzájárulások adójellegű járuléknak, azaz állami forrásnak minősülnek, és hogy a szakmaközi szervezetek intézkedései állami intézkedésnek tekinthetők. A Bizottság többek között a Pearle-ügyben hozott ítélet (2) értelmezésére alapította véleményét, és úgy vélte, hogy az intézkedés nem felel meg a Bíróság által ebben az ügyben megállapított összes feltételnek, különösen azért, mert a szakmaközi szervezet elismerésén keresztül történő kormányzati jóváhagyás a hozzájárulások elfogadásának előfeltételét képezte, és mert magukhoz a hozzájárulásokhoz is hatósági aktusra (tárcaközi rendeletre) volt szükség ahhoz, hogy azok teljes körűen érvényre jussanak (3).
IV. A FRANCIA HATÓSÁGOK ÉSZREVÉTELEI A HIVATALOS ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁVAL KAPCSOLATBAN
(25)
2012. március 14-én megküldött elektronikus levelükben a francia hatóságok vitatták az Európai Bizottság azon álláspontját, miszerint a Val'Hor által a kötelező önkéntes hozzájárulások bevételeiből végrehajtott intézkedések az államnak tulajdoníthatók és finanszírozásuk az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerinti állami forrásból történik.
(26)
A francia hatóságok szerint az e szakmaközi szervezet által végrehajtott intézkedések megfelelnek a Pearle-ítéletben meghatározott követelményeknek, tehát nem képezik részét állami támogatásnak. A Val'Hor szövetség ugyanis a társulási szerződésről szóló 1901. július 1-jei francia törvény által szabályozott magánjogi jogi személy. A szövetség szabad elhatározásból jött létre 1997. május 28-án a kertészeti és tájépítészeti ágazatok dísznövény-termesztését, -értékesítését és -hasznosítását leginkább képviselő szervezetek kezdeményezésére. A mezőgazdasági törvénykönyv L.632-1. cikke értelmében a szövetséget a Francia Köztársaság Hivatalos Lapjában 1993. szeptember 3-án közzétett, 1998. augusztus 13-i rendelettel ismerték el. Az elismerés megadásához a közigazgatási hatóság mindössze azt ellenőrizte, hogy a Val'Hor létrehozását kezdeményező szakmai szervezetek reprezentatívak-e, és hogy a szakmaközi szervezet azt a célt szolgálja-e, hogy az ágazat magánvállalkozásainak gazdasági érdekét szolgáló kollektív intézkedéseket hajtson végre.
(27)
A francia hatóságok hozzátették, hogy a mezőgazdasági törvénykönyv L. 632-3. és L. 632-6. cikke értelmében a Val'Hor által az őt alkotó szakmai szervezetek egyhangú döntése alapján kötött szakmaközi megállapodások az ágazat összes szakmai szereplője számára kötelezővé tehetők és a kötelező önkéntes hozzájárulásokból finanszírozhatók, amennyiben e megállapodások közös intézkedéseket vagy közös érdeket célzó intézkedéseket irányoznak elő. A közigazgatási hatóság csupán azt ellenőrzi, hogy a megállapodás megfelel-e a nemzeti és az uniós jogszabályoknak, és hogy az összegyűjtött kötelező önkéntes hozzájárulásokból származó bevételekből rendszeresen finanszíroznak-e olyan intézkedéseket, amelyeket maga a szakmaközi szervezet határozott meg az egész ágazat érdekében. Tehát a közigazgatási hatóság a Val'Hor összetételét, szervezetét és működési módját tekintve semmilyen szerepet nem játszik. A Val'Hor tehát teljesen önállóan határozhatja meg azokat a szakmaközi intézkedéseket, amelyeket végre kíván hajtani.
(28)
A francia hatóságok tehát megállapították, hogy a Val'Hor által végrehajtott szakmaközi intézkedések nem szolgálnak eszközként valamely állami politika végrehajtásához, mivel az állam soha nem rendelkezik hatáskörrel arra, hogy a kötelező önkéntes hozzájárulásoknak az intézkedések finanszírozására történő felhasználását irányítsa.
(29)
A Bizottságnak az intézkedésre vonatkozó azon álláspontjával kapcsolatban, amely szerint a kötelező önkéntes hozzájárulások és az azokból származó bevételek felhasználása megkülönböztetést jelent a exportált vagy importált termékekkel szemben, valamint azzal a kérdéssel kapcsolatban, hogy fennáll-e a veszélye, hogy ez a finanszírozási mód torzítja a tagállamok közötti versenyt, a francia hatóságok jelezték, hogy mivel a Val'Hor szakmaközi szervezet által elhatározott hozzájárulások alapja csak a létesítmény területétől vagy munkavállalóinak számától függ, a kötelező önkéntes hozzájárulásokat nem az importált vagy exportált termékek után szedik be. A szakmaközi intézkedéseknek a kötelező önkéntes hozzájárulásokból történő finanszírozása tehát nem tesz megkülönböztetést a nemzeti termékek és az importált vagy exportált termékek között, és nem idéz elő versenytorzulást.
(30)
Végezetül a francia hatóságok emlékeztetnek arra, hogy mivel a kötelező önkéntes hozzájárulásokat nem az importált termékek után szedik be, minden körülmények között úgy vélik, hogy az azokból finanszírozott intézkedések az Európai Bizottság 2008. december 10-i C(2008) 7846. sz. határozatának hatálya alá tartoznak, amelyben a Bizottság elismeri, hogy a bejelentett támogatási program összeegyeztethető a belső piaccal.
V. AZ ÉRDEKELT FELEK ÉSZREVÉTELEI AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁVAL KAPCSOLATBAN
(31)
A Bizottság 2012. április 4-én észrevételeket kapott az egyik érdekelt harmadik féltől az eljárás megindításával kapcsolatban.
(32)
Ezekben az észrevételekben az érdekelt fél azon rendszerek bevezetésével kapcsolatban vet fel kérdést, amelyeknél a Val'Hor szakmaközi szervezet egyszerre kezdeményező, jogalkotó és a pénzügyi ellentételezések beszedője. Ezek a kérdések a szakmaközi szervezet alapszabályának elolvasásakor merültek fel, amely pontosan meghatározza a szakszervezetek képviseletét, és a szakmaközi szervezet hozzáférését kizárólag néhány megfelelő méretű vállalkozás képviselőire korlátozza.
(33)
A Bizottság 2012. április 5-én észrevételeket kapott egy másik érdekelt harmadik féltől az eljárás megindításával kapcsolatban.
(34)
Ezekben az észrevételekben az érdekelt fél teljes mértékben egyetért a Bizottságnak a kötelező önkéntes hozzájárulások minősítésével kapcsolatos elemzésével, és úgy véli, hogy azok ellentétesek az EUMSZ 110. cikkével. Az érdekelt fél felhívja a Bizottság figyelmét a kötelező önkéntes hozzájárulások teljesen jogellenes jellegére, valamint a nemzeti bíróságoknak e jogellenesség szankcionálásával kapcsolatos szerepére, amelynek a befizetett kötelező önkéntes hozzájárulások teljes visszafizetéséhez való jog elismerésében kellene konkretizálódnia.
(35)
A Bizottság 2012. április 6-án észrevételeket kapott egy harmadik érdekelt harmadik féltől az eljárás megindításával kapcsolatban.
(36)
Ezekben az észrevételekben az érdekelt fél vitatja a Bizottság azon elemzését, amely szerint a Val'Hor által végrehajtott intézkedések állami intézkedésnek minősíthetők és a forrásait állami forrásoknak kellene tekinteni, mivel az állam csak a törvényességet, nem pedig a szakmaközi szervezet által követett politikának való megfelelőséget ellenőrzi.
(37)
2012. július 10-i levelükben a francia hatóságok átadták az érdekelt harmadik felek által benyújtott észrevételekkel kapcsolatos megjegyzéseiket, és megállapították, hogy a harmadik felek által továbbított észrevételek nem alkalmasak arra, hogy megkérdőjelezzék a francia hatóságok által a Bizottságnak továbbított észrevételeket.
VI. ÉRTÉKELÉS
(38)
A Bizottság elöljáróban megjegyzi, hogy a szóban forgó kertészeti ágazat javára végzett reklám vagy promóciós intézkedések egy részét a France-Agrimer (a továbbiakban: „FAM”) támogatásokból finanszírozták a Bizottságnak N 671/07 és XA 220/07 számon bejelentett támogatási programok keretében (ez utóbbi egy mentesített támogatásnak felel meg). Ez a határozat nem sérti az e támogatások állami támogatás jellegével kapcsolatban már elvégzett értékelést. Továbbá a határozat nem dönt azoknak az ágazatnak nyújtott esetleges támogatásoknak a támogatás jellegéről, amelyeket nem egy konkrét intézkedésre fordítottak, hanem a Val'Hor szakmaközi szervezet költségvetésébe fizettek be.
(39)
A Bizottság tehát a továbbiakban annak vizsgálatára szorítkozik, hogy a szóban forgó intézkedések kötelező önkéntes hozzájárulásokból történő finanszírozása állami támogatásnak minősül-e.
VI.1. A támogatás megléte
(40)
Az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése kimondja, hogy „a belső piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet”.
(41)
Ezért ahhoz, hogy a vizsgált intézkedéseket állami támogatásnak lehessen minősíteni, az államnak tulajdoníthatónak kell lenniük és azokat állami forrásból kell finanszírozni.
(42)
A szakmaközi szervezetek rendszerével és a kötelező önkéntes hozzájárulások természetével kapcsolatban a Bizottság annak érdekében, hogy meg tudja határozni, vajon a hozzájárulások állami forrásnak minősülhetnek-e, többek között a Bíróság által a C-677/11. számú „Doux Élevages”-ügyben 2013. május 30-án hozott ítélet fényében vizsgálta meg a szóban forgó intézkedést.
A Bíróság által a Doux Élevages-ítéletben elfogadott megoldás
(43)
A „Doux Élevages”-ügyben a Bíróság az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének és különösen a kötelezővé tett önkéntes hozzájárulásokat magukban foglaló esetekben az „állami forrás” fogalmának értelmezésére vonatkozó előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésre adott választ.
(44)
A Bíróság meghozta ítéletét és megállapította, hogy valamely nemzeti hatóság olyan határozata, amely egy mezőgazdasági ágazat valamennyi szakmai szereplőjére kiterjeszt egy olyan megállapodást, amely - az alapeljárás tárgyát képező szakmaközi megállapodáshoz hasonlóan - hozzájárulást vezet be valamely, a nemzeti hatóság által elismert szakmaközi szervezet keretében, és ezáltal azt kötelezővé teszi annak érdekében, hogy lehetővé tegye a kommunikációs, promóciós, külső kapcsolatokra vonatkozó, minőségbiztosítási, kutatási és az ágazat érdekeinek védelmét szolgáló fellépések végrehajtását, nem minősül állami támogatás elemének.
(45)
Ítéletében a Bíróság úgy ítélte meg, hogy a szóban forgó hozzájárulások olyan piaci magánszereplőktől származnak, amelyek az érintett piacon gazdasági tevékenységet folytatnak, amiből az következik, hogy ez a mechanizmus nem jár együtt az állami források közvetlen vagy közvetett átruházásával. Az e hozzájárulások befizetésével létrehozott alap egyáltalán nem megy át az állami költségvetésen vagy más közjogi szerven, és az állam semmilyen címen nem mond le egyetlen olyan állami forrásról sem - mint például adókról, illetékekről, járulékokról vagy egyéb befizetésekről -, amelyet a nemzeti szabályozás szerint az állami költségvetésbe kellett befizetni.
(46)
A Bíróság véleménye szerint e hozzájárulások mindvégig megőrzik magánjogi jellegüket és a nemzeti hatóságok a gyakorlatban nem használhatják az alapeljárás tárgyát képező hozzájárulásokból eredő forrást bizonyos vállalkozások támogatására. Az érintett szakmaközi szervezetek döntenek e források felhasználásáról, amelyek teljes mértékben a saját maguk által meghatározott célokra szolgálnak. Továbbá e források nincsenek folyamatosan állami ellenőrzés alatt, és nem állnak a hatóságok rendelkezésére.
(47)
Azzal az esetleges befolyással kapcsolatban, amelyet a tagállam gyakorolhat a szakmaközi szervezet működésére azon döntésével, hogy valamely szakmaközi megállapodást egy ágazat valamennyi szakmai szereplőjére kiterjeszti, a Bíróság úgy véli, hogy az nem módosíthatja a fenti megállapításokat. A Bíróság ugyanis hangsúlyozta, hogy a szóban forgó szabályozás nem jogosítja fel az illetékes hatóságot arra, hogy a források kezelését irányítsa vagy befolyásolja.
(48)
Ezen túlmenően a hatáskörrel rendelkező nemzeti bíróságok ítélkezési gyakorlata szerint a mezőgazdasági törvénykönyvnek valamely szakmaközi szervezet keretében hozzájárulásokat bevezető megállapodás kiterjesztésére irányadó rendelkezései nem jogosítják fel a hatóságokat arra, hogy a kötelező önkéntes hozzájárulásokat bármely más, a szabályszerűségi és a törvényességi vizsgálattól eltérő vizsgálatnak vessék alá. A hatóságok csak „eszközként” szolgálnak arra, hogy a szakmaközi szervezetek által a saját maguk által meghatározott célok elérése érdekében bevezetett hozzájárulásokat kötelezővé tegyék. A Bíróság továbbá kiemelte, hogy a szakmaközi szervezetek által használt magánforrások nem válnak „állami forrássá” egyszerűen azért, mert az esetlegesen állami költségvetésből származó összegekkel együtt használják fel azokat.
(49)
Másrészt a Bíróság megállapította, hogy sem az állam azon hatásköre, hogy a mezőgazdasági törvénykönyv L. 632-1. cikke értelmében elismerjen egy szakmaközi szervezetet, sem ezen állam azon hatásköre, hogy e törvénykönyv L. 632-3. és L. 632-4. cikkének megfelelően egy szakmaközi megállapodást valamely ágazat valamennyi szakmai szereplőjére kiterjesszen, nem enged arra következtetni, hogy az érintett szakmaközi szervezet által megvalósított fellépések az államnak tulajdoníthatók lennének.
(50)
Az eljárást megindító határozatában a Bizottság kifejezetten olyan érvelésekre alapította az állami támogatás meglétére és különösen az állami források igénybevételére és az intézkedések államnak tulajdoníthatóságára vonatkozó értékelését, amelyeket a fent említett „Doux Élevages”-ítéletben a Bíróság megcáfolt.
A Doux Élevages ítélkezési gyakorlatának alkalmazása a jelen ügyre
(51)
A Val'Hor szakmaközi szervezettel kapcsolatban: mint a többi franciaországi szakmaközi szervezet esetében is, a Val'Hor fennállásához, feladatköreihez és működéséhez állami hatóság általi elismerésre van szükség. A szervezet ugyanakkor továbbra is magánjogi jogi személy, amely nem képezi részét az állami közigazgatásnak, tekintve, hogy az állam szerepe a szervezet elismerésére és a szervezet által a saját hatáskörében megkötött megállapodások kiterjesztésére korlátozódik, ahogyan az a francia hatóságok által megadott információkból kiderül.
(52)
A kötelező önkéntes hozzájárulásokkal kapcsolatban: a mezőgazdasági törvénykönyv L. 632-6. cikke értelmében a hozzájárulások kötelező jellegük ellenére továbbra is magánjogi követeléseknek tekintendők. A hozzájárulások nem mennek át sem az állami költségvetésen, sem valamely közjogi szerven, sem a hatóságok által ellenőrzött valamely alapon. A mezőgazdasági törvénykönyv cikkeiből ugyanis az derül ki, hogy az állam szerepe a megállapodások kiterjesztésére korlátozódik, míg a hozzájárulások mértékének meghatározásáért és a hozzájárulásoknak a saját maga által meghatározott célokra történő felhasználásáért továbbra is a szakmaközi szervezet, jelen esetben a Val'Hor felel.
(53)
A szakmaközi szervezetek által - többek között a végrehajtott intézkedések révén - elérendő, fent említett célokkal kapcsolatban a Bíróság a „Doux Élevages”-ügyben kiemelte, hogy a mezőgazdasági törvénykönyv L. 632-3. cikke nagy általánosságban és nem taxatív jelleggel sorolja fel azokat a célkitűzéseket, amelyeket egy szakmaközi megállapodásnak előtérbe kell helyeznie ahhoz, hogy azt a hatáskörrel rendelkező hatóság kiterjeszthesse, tehát az ilyen megállapodás kiterjesztését nem teszi függővé a hatóságok által rögzített és meghatározott konkrét politikai cél követésétől.
(54)
A „Doux Élevages”-ítéletből következik, hogy a nemzeti hatóságok a gyakorlatban nem használhatják a szóban forgó hozzájárulásokból eredő forrást bizonyos vállalkozások támogatására. Az érintett szakmaközi szervezet dönt e források felhasználásáról, amelyek teljes mértékben a saját maga által meghatározott célokra szolgálnak. Továbbá e források nincsenek folyamatosan állami ellenőrzés alatt, és nem állnak a hatóságok rendelkezésére. A szóban forgó szabályozás nem jogosítja fel az illetékes hatóságot arra, hogy a források kezelését irányítsa vagy befolyásolja. Ahogyan azt a Bíróság emellett leszögezte, az esetleges befolyás, amelyet a tagállam gyakorolhat a szakmaközi szervezet működésére azon döntésével, hogy valamely szakmaközi megállapodást egy ágazat valamennyi szakmai szereplőjére kiterjeszti, nem módosíthatja a fenti megállapításokat.
(55)
Mivel a Bíróság hangsúlyozta, hogy a szakmaközi szervezetek által használt magánforrások nem válnak „állami forrássá” egyszerűen azért, mert az esetlegesen állami költségvetésből származó összegekkel együtt használják fel azokat, pusztán az a tény, hogy egyes érintett intézkedéseket FAM-támogatásokból is finanszíroznak, nem teszi lehetővé, hogy a szóban forgó kötelező önkéntes hozzájárulásokat állami forrásnak minősítsék, mivel nincs arra utaló jel, hogy ezek a támogatások lehetővé tették volna, hogy az állam kellő ellenőrzést gyakorolhasson a kötelező önkéntes hozzájárulások beszedéséből származó források felett.
(56)
Ezenfelül a Bíróság megállapította, hogy sem az állam azon hatásköre, hogy a mezőgazdasági törvénykönyv L. 632-1. cikke értelmében elismerjen egy szakmaközi szervezetet, sem ezen állam azon hatásköre, hogy e törvénykönyv L. 632-3. és L. 632-4. cikkének megfelelően egy szakmaközi megállapodást valamely ágazat valamennyi szakmai szereplőjére kiterjesszen, nem enged arra következtetni, hogy az érintett szakmaközi szervezet által megvalósított fellépések az államnak tulajdoníthatók lennének.
(57)
A fenti bekezdésekben említett okok miatt a Bizottság úgy véli, hogy a Val'Hor szakmaközi szervezet által végrehajtott szóban forgó intézkedések kötelező önkéntes hozzájárulásokból történő finanszírozása nem állami forrásokból származik és ezért nem minősül állami támogatásnak.
VII. KÖVETKEZTETÉS
(58)
Ebből következik, hogy a kötelező önkéntes hozzájárulásokból történő finanszírozás nem minősül az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatásnak.
A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
1. cikk
A Val'Hor szakmaközi szervezet által végrehajtott promóciós, reklám, technikai segítségnyújtási és kutatás-fejlesztési intézkedéseknek a 2005. és 2014. közötti időszakban kötelező önkéntes hozzájárulásokból történő finanszírozása nem minősül az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatásnak, nem érintve azt a kérdést, hogy a valamely szakmaközi szervezetnek nyújtott állami támogatások az érintett ágazatnak nyújtott támogatásnak minősülnek-e, vagy hogy az ilyen intézkedésekhez nyújtott támogatások állami támogatásnak minősülnek-e.
2. cikk
Ennek a határozatnak a Francia Köztársaság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2014. április 9-én.