NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1168/2012
ze dne 12. prosince 2012,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ve věci C-249/10 P (2) Soudní dvůr rozhodl, že metoda výběru vzorku stanovená v článku 17 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 (3) nesmí být používána pro účely stanovení nároků na zacházení jako v tržním hospodářství podle čl. 2 odst. 7 písm. c) uvedeného nařízení.
(2)
Rozhodnutí Soudního dvora by vyžadovalo, aby Komise přezkoumala všechny žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství podané spolupracujícími vyvážejícími výrobci, kteří nejsou součástí vzorku, bez ohledu na skutečnost, zda je počet spolupracujících výrobců vysoký. Takový postup by však představoval nepřiměřenou administrativní zátěž pro orgány Unie provádějící šetření. Je proto třeba změnit nařízení (ES) č. 1225/2009.
(3)
Kromě toho použití metody výběru vzorku stanovené v článku 17 nařízení (ES) č. 1225/2009 za účelem stanovení nároků na zacházení jako v tržním hospodářství podle čl. 2 odst. 7 písm. c) uvedeného nařízení je přípustné podle pravidel Světové obchodní organizace. Například skupina odborníků Orgánu pro řešení sporů Světové obchodní organizace ve sporu DS405 „Evropská unie - antidumpingová opatření na některé obuvnické výrobky z Číny“ (4) (zpráva přijatá dne 22. února 2012) zjistila, že Čína nestanovila, že Unie jednala v rozporu s články 2.4 a 6.10.2 antidumpingové dohody, odst. 15 písm. a) bodem ii) protokolu o přistoupení Číny a odst. 151 písm. e) a f) Zprávy pracovní skupiny pro přistoupení Číny tím, že nepřezkoumala žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství spolupracujících čínských vyvážejících výrobců, kteří nejsou součástí vzorku pro původní šetření.
(4)
Vzhledem k těmto okolnostem a z důvodu právní jistoty se tudíž považuje za vhodné zavést ustanovení objasňující, že rozhodnutí omezit šetření na přiměřený počet stran použitím vzorků na základě článku 17 nařízení (ES) č. 1225/2009 se vztahuje rovněž na strany, jež jsou předmětem šetření v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. b) a c) uvedeného nařízení. Proto je také vhodné objasnit, že rozhodnutí podle čl. 2 odst. 7 písm. c) uvedeného nařízení by nemělo být přijato pro vyvážející výrobce, kteří nejsou součástí vzorku, pokud tito výrobci nepožádají o individuální zjišťování a pokud toto zjišťování nezískají v souladu s čl. 17 odst. 3 uvedeného nařízení.
(5)
Dále se považuje za vhodné objasnit, že antidumpingová cla, která mají být uložena na dovoz od vývozců nebo výrobců, kteří se sami přihlásili podle článku 17 nařízení (ES) č. 1225/2009, ale kteří nebyli zahrnuti do šetření, nebudou vyšší než vážené průměrné dumpingové rozpětí stanovené pro strany zařazené do vzorku, a to bez ohledu na to, zda běžná hodnota stanovená pro tyto strany byla stanovena na základě čl. 2 odst. 1 až 6 nebo čl. 2 odst. 7 písm. a) uvedeného nařízení.
(6)
Konečně tříměsíční lhůta, ve které by mělo být přijato rozhodnutí podle čl. 2 odst. 7 písm. c) nařízení (ES) č. 1225/2009, se ukázala jako neproveditelná, zejména v řízeních, kdy je uplatněn výběr vzorku v souladu s článkem 17 uvedeného nařízení. Proto se považuje za vhodné tuto lhůtu prodloužit.
(7)
V zájmu právní jistoty a zásady řádné správy je třeba stanovit, že se změny nařízení (ES) č. 1225/2009 stanovené v tomto nařízení uplatní co nejdříve pro všechna nová a dosud probíhající šetření.
(8)
Nařízení (ES) č. 1225/2009 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1225/2009 se mění takto:
1)
V článku 2 se odstavec 7 mění takto:
a)
V písmenu c) předposlední větě se slova „se přijme do tří měsíců od zahájení šetření“ nahrazují slovy „ se obvykle přijme do sedmi měsíců, avšak v každém případě nejpozději osm měsíců od zahájení šetření“;
b)
doplňuje se nové písmeno, které zní:
„d)
Pokud Komise omezí své šetření v souladu s článkem 17, bude rozhodnutí podle písmen b) a c) tohoto odstavce omezeno na strany zahrnuté do šetření a na výrobce, kterému je uděleno individuální zacházení v souladu s čl. 17 odst. 3.“
2)
V čl. 9 odst. 6 se první věta nahrazuje tímto:
„Pokud Komise omezí své šetření v souladu s článkem 17, nesmí být antidumpingové clo uložené na dovoz od vývozců nebo výrobců, kteří se přihlásili podle článku 17, ale nebyli zahrnuti do šetření, vyšší než vážené průměrné dumpingové rozpětí stanovené s ohledem na strany tvořící vzorek, a to bez ohledu na to, zda běžná hodnota pro tyto strany je stanovena na základě čl. 2 odst. 1 až 6 nebo čl. 2 odst. 7 písm. a).“
Článek 2
Toto nařízení se použije na všechna nová a probíhající šetření ode dne 15. prosince 2012.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 12. prosince 2012.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 1168/2012/EU RENDELETE
(2012. december 12.)
az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló 1225/2009/EK tanácsi rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 207. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
rendes jogalkotási eljárás keretében (1),
mivel:
(1)
A C 249/10. P. sz. ügyben (2) a Bíróság kimondta, hogy az 1225/2009/EK tanácsi rendelet (3) 17. cikkében meghatározott mintavételi gyakorlat nem alkalmazható a piacgazdasági elbánás iránti kérelmeknek az említett rendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontja alapján történő elbírálása céljából.
(2)
A Bíróság ítélete alapján a Bizottságnak meg kellene vizsgálnia a minta részét nem képező együttműködő exportáló gyártók által benyújtott valamennyi piacgazdasági elbánás iránti kérelmet, akkor is, ha az együttműködő gyártók száma nagy. Ugyanakkor ez a gyakorlat aránytalanul nagy adminisztratív terhet róna az uniós vizsgálati hatóságokra. Ezért az 1225/2009/EK rendeletet módosítani kell.
(3)
Megjegyzendő továbbá, hogy a Kereskedelmi Világszervezet szabályai alapján lehetőség van az 1225/2009/EK rendelet 17. cikkében meghatározott mintavételi gyakorlat alkalmazására az egyéni piacgazdasági elbánás iránti kérelmeknek az említett rendelet 2. cikk (7) bekezdésének c) pontja alapján történő elbírálása céljából. A Kereskedelmi Világszervezet Vitarendezési Testülete ezért például a DS405 vitában (Európai Unió - egyes Kínából származó lábbelikre vonatkozó dömpingellenes intézkedések (4), 2012. február 22-én elfogadott jelentés) úgy ítélte meg, hogy Kína nem bizonyította, hogy az Unió ellentétesen cselekedett volna a dömpingellenes megállapodás 2.4. és 6.10.2. cikkével, a Kínára vonatkozó csatlakozási jegyzőkönyv 15. bekezdése a) pontjának ii. alpontjával, valamint a Kína csatlakozására vonatkozó munkacsoporti jelentés 151. e) és f) pontjával azáltal, hogy nem vizsgálta meg az eredeti vizsgálat során a mintába be nem került, együttműködő kínai gyártók piacgazdasági elbánás iránti kérelmét.
(4)
Ezért ezen előzményeket figyelembe véve, valamint a jogbiztonság okán megfelelőnek tűnik bevezetni egy olyan rendelkezést, amely egyértelművé teszi, hogy az a döntés, miszerint a vizsgálatot az 1225/2009/EK rendelet 17. cikke alapján történő mintavétel útján a felek egy korlátozott számára kell szűkíteni, azon felekre is vonatkozik, amelyek az említett rendelet 2. cikke (7) bekezdésének b) és c) pontja szerinti vizsgálat alatt állnak. Következésképpen egyértelművé kell tenni, hogy azon exportáló gyártók tekintetében, akik nem képezik a minta részét, nem kell az említett rendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontja szerinti elbírálást megtenni, kivéve, ha ezen gyártók a 17. cikkének (3) bekezdése szerint egyedi vizsgálatot kérnek, amelynek a Bizottság helyt is ad.
(5)
Továbbá egyértelművé kell tenni, hogy az 1225/2009/EK rendelet 17. cikkének megfelelően jelentkező, de a vizsgálati körbe fel nem vett exportőrök vagy gyártók behozatalaira alkalmazandó dömpingellenes vám nem haladhatja meg a mintában szereplő felekre nézve megállapított dömpingkülönbözet súlyozott átlagát, függetlenül attól, hogy az ezen felekre a rendes értéket az említett rendelet 2. cikkének (1)-(6) bekezdése vagy 2. cikke (7) bekezdésének a) pontja alapján állapították-e meg.
(6)
Végül az 1225/2009/EK rendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontja szerinti elbírálásra biztosított három hónapos határidő nem bizonyult betarthatónak a gyakorlatban, különösen azon eljárásokban, ahol az említett rendelet 17. cikke szerinti mintavétel alkalmazására kerül sor. Ezért ezt a határidőt meg kell hosszabbítani.
(7)
A jogbiztonság érdekében, valamint a jó közigazgatás elve alapján biztosítani kell, hogy az 1225/2009/EK rendelet e rendeletben előírt módosításai a lehető legrövidebb időn belül alkalmazandóak legyenek valamennyi új és valamennyi folyamatban lévő vizsgálat során.
(8)
Az 1225/2009/EK rendeletet ezért ennek megfelelően módosítani kell,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 1225/2009/EK rendelet a következőképpen módosul:
1.
A 2. cikk (7) bekezdése a következőképpen módosul:
a)
A c) pont utolsó előtti mondatában az „A vizsgálat megkezdésétől számított három hónapon belül” szövegrész helyébe a „Rendes esetben a vizsgálat megkezdésétől számított hét hónapon belül, de minden esetben legkésőbb nyolc hónapon belül” szövegrész lép.;
b)
A bekezdés a következő ponttal egészül ki:
„d)
Amennyiben a Bizottság a 17. cikknek megfelelően a vizsgálatának körét korlátozza, akkor az e bekezdés b) és c) pontja szerinti döntés a vizsgálatban részt vevő felekre, valamint a 17. cikk (3) bekezdése alapján egyedi elbánásban részesült gyártókra korlátozódik.”;
2.
A 9. cikk (6) bekezdésében az első mondat helyébe a következő lép:
„Amennyiben a Bizottság a 17. cikknek megfelelően a vizsgálatának körét korlátozza, a 17. cikknek megfelelően jelentkező, de a vizsgálati körbe fel nem vett exportőrök vagy gyártók behozatalaira alkalmazandó dömpingellenes vám nem haladhatja meg a mintában szereplő felekre nézve megállapított dömpingkülönbözet súlyozott átlagát, függetlenül attól, hogy az ezen felekre a rendes értéket 2. cikk (1)-(6) bekezdése vagy a 2. cikk (7) bekezdésének a) pontja alapján állapították-e meg.”.
2. cikk
Ezt a rendeletet 2012. december 15-től kezdődően valamennyi új és valamennyi folyamatban lévő vizsgálatra alkalmazni kell.
3. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2012. december 12-én.