PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 14. října 2014
o určení třetí země, kterou Komise považuje za nespolupracující třetí zemi podle nařízení Rady (ES) č. 1005/2008, kterým se zavádí systém Společenství pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu
(2014/715/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1005/2008 ze dne 29. září 2008, kterým se zavádí systém Společenství pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu, mění nařízení (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1936/2001 a (ES) č. 601/2004 a zrušují nařízení (ES) č. 1093/94 a (ES) č. 1447/1999 (1), a zejména na článek 31 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ÚVOD
(1)
Nařízením (ES) č. 1005/2008 (dále jen „nařízení o rybolovu NNN“) se zavádí systém Evropské unie pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu (dále jen „rybolov NNN“).
(2)
Kapitola VI nařízení o rybolovu NNN stanoví postup určení nespolupracujících třetích zemí, oznámení zemím určeným jako nespolupracující třetí země, vytvoření seznamu nespolupracujících zemí, vyškrtnutí ze seznamu nespolupracujících zemí, zveřejnění seznamu nespolupracujících zemí a veškerá mimořádná opatření.
(3)
Podle článku 31 nařízení o rybolovu NNN může Evropská komise určit třetí země, které považuje za nespolupracující země v boji proti rybolovu NNN. Třetí země může být určena jako nespolupracující třetí země, pokud neplní povinnosti, které jsou jí uloženy v rámci mezinárodního práva jako státu vlajky, státu přístavu, pobřežnímu státu nebo státu trhu, týkající se přijetí opatření pro předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN.
(4)
Určení nespolupracujících třetích zemí je založeno na přezkumu všech informací ve smyslu čl. 31 odst. 2 nařízení o rybolovu NNN.
(5)
V souladu s článkem 33 nařízení o rybolovu NNN může Rada stanovit seznam nespolupracujících zemí. Vůči těmto zemím se uplatní opatření stanovená v článku 38 nařízení o rybolovu NNN.
(6)
V souladu s čl. 20 odst. 1 nařízení o rybolovu NNN jsou státy vlajky, které jsou třetími zeměmi, povinné oznámit Komisi svá opatřeních pro provádění, kontrolu a vymáhání právních a správních předpisů a opatření pro zachování a řízení zdrojů, která musí rybářská plavidla dodržovat.
(7)
V souladu s čl. 20 odst. 4 nařízení o rybolovu NNN Komise administrativně spolupracuje s třetími zeměmi v oblastech týkajících se provádění ustanovení tohoto nařízení o osvědčení o úlovku.
(8)
V souladu s článkem 32 nařízení o rybolovu NNN oznámila Komise rozhodnutím ze dne 15. listopadu 2012 (2) (rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012) osmi třetím zemím, že zvažuje možnost, že budou určeny jako nespolupracující třetí země na základě nařízení o rybolovu NNN.
(9)
Ve svém rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 Komise uvedla informace o základních skutečnostech a faktorech, z nichž toto předběžné určení vychází.
(10)
Dne 15. listopadu 2012 Komise v samostatných dopisech rovněž oznámila osmi třetím zemím skutečnost, že zvažuje možnost, že budou určeny jako nespolupracující třetí země. K těmto dopisům bylo připojeno rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012.
(11)
Komise v těchto dopisech zdůraznila, že s cílem zabránit, aby byly dotčené třetí země určeny a navrženy pro oficiální zařazení na seznam jako nespolupracující třetí země podle článků 31 a 33 nařízení o rybolovu NNN, se tyto země vyzývají, aby v úzké spolupráci s Komisí vypracovaly a provedly akční plán k nápravě nedostatků uvedených v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012. Včasným a účinným prováděním akčního plánu mohou dotčené země předejít situaci, kdy budou určeny jako nespolupracující třetí země a kdy bude předložen návrh na jejich zařazení na konečný seznam.
(12)
V důsledku toho Komise vyzvala osm dotčených třetích zemí, aby: i) přijaly všechna opatření nezbytná k provedení opatření uvedených v akčních plánech, které Komise navrhla, ii) vyhodnotily provádění opatření uvedených v akčních plánech, které Komise navrhla, iii) zasílaly Komisi každých šest měsíců podrobné zprávy s hodnocením provádění každého opatření, mimo jiné z hlediska jejich individuální a/nebo celkové účinnosti při zajišťování plně vyhovujícího systému pro kontrolu rybolovu.
(13)
Osm dotčených třetích zemí dostalo možnost odpovědět písemně na otázky výslovně uvedené v rozhodnutí Komise, stejně jako na další relevantní informace. To umožnilo uvedeným zemím předložit doklady k vyvrácení nebo doplnění skutečností uvedených v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 nebo případně přijmout akční plán ke zlepšení stavu a opatření k nápravě této situace. Těmto osmi zemím bylo zaručeno právo na vyžádání nebo poskytnutí dodatečných informací.
(14)
Komise proto prostřednictvím svého rozhodnutí a dopisů ze dne 15. listopadu 2012 zahájila s těmito osmi třetími zeměmi dialog a uvedla, že za dostatečné období, aby se v této záležitosti v zásadě dosáhlo dohody, považuje období šesti měsíců.
(15)
Komise nadále vyhledávala a ověřovala všechny informace, které považovala za nezbytné. Ústní a písemné připomínky předložené těmito osmi třetími zeměmi v návaznosti na rozhodnutí Komise ze dne 15. listopadu 2012 byly zváženy a zohledněny. Uvedených osm zemí bylo o úvahách Komise průběžně informováno buď ústně, nebo písemně.
(16)
Šrílanské demokratické socialistické republice (dále jen „Šrí Lanka“) se nepodařilo vyvrátit skutečnosti uvedené Komisí ani realizovat akční plán k nápravě dané situace.
(17)
Toto prováděcí rozhodnutí Komise, které určuje Šrí Lanku jako třetí zemi, kterou Komise považuje za nespolupracující v boji proti rybolovu NNN, je výsledkem šetření a dialogu, které proběhly v souvislosti s prováděním nařízení o rybolovu NNN. Tento proces probíhal v souladu s hmotněprávními a procesními požadavky stanovenými v tomto nařízení, které se týkámimo jiné povinností třetí země, které pro ně jakožto státy vlajky, přístavu, trhu nebo pobřežní státy vyplývají z mezinárodního práva v oblasti předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN.
(18)
Z prováděcího rozhodnutí Komise, které určuje Šrí Lanku jako třetí zemi, kterou Komise považuje za nespolupracující v boji proti rybolovu NNN, vyplývají důsledky uvedené v čl. 18 odst. 1 písm. g) nařízení o rybolovu NNN.
2. POSTUP VŮČI ŠRÍ LANCE
(19)
Dne 15. listopadu 2012 oznámila podle článku 32 nařízení NNN Komise Šrí Lance, že zvažuje možnost určit Šrí Lanku jako nespolupracující třetí zemi (3).
(20)
Komise vyzvala Šrí Lanku, aby v úzké spolupráci s jejími útvary vypracovala akční plán k nápravě nedostatků uvedených v rozhodnutí Komise ze dne 15. listopadu 2012.
921)
Hlavní nedostatky, které Komise v navrhovaném akčním plánu shledala, souvisely s několika případy nesplnění povinností vyplývajících z mezinárodního práva, které se týkaly zejména přijetí vhodného právního rámce, absence přiměřeného a účinného sledování, pozorovacího programu, odrazujícího sankčního systému a řádného provádění systému osvědčování úlovků. Další zjištěné nedostatky se obecněji vztahují k dodržování mezinárodních závazků, včetně doporučení a usnesení regionálních organizací pro řízení rybolovu. Bylo rovněž zjištěno nedodržování doporučení a usnesení příslušných orgánů, např. Mezinárodního akčního plánu Organizace spojených národů proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu (IPOA-NNN). Nedodržování nezávazných doporučení a usnesení však bylo považováno pouze za podpůrný důkaz, a nikoli za základ pro určení.
(22)
Podáním ze dne 14. prosince 2012 informovala Šrí Lanka Komisi o institucionálních opatřeních přijatých k odstranění nedostatků uvedených v navrhovaném akčním plánu.
(23)
Šrí Lanka předložila písemné připomínky dne 31. prosince 2012 a 4. ledna 2013.
(24)
Dopisem ze dne 7. února 2013 požádala Komise Šrí Lanku, aby poskytla aktualizované informace o klíčových oblastech navrhovaného akčního plánu.
(25)
Dne 13. března 2013 předložily šrílanské orgány tyto dokumenty: i) průvodní dopis a vysvětlující dopis; ii) aktualizované údaje o časovém harmonogramu všech opatření, která má Šrí Lanka přijmout; iii) aktualizované informace o klíčových oblastech navrhovaného akčního plánu; iv) národní akční plán pro boj proti rybolovu NNN na rok 2013; v) aktualizace administrativních postupů a pokynů pro používání osvědčení o úlovku; vi) rozpočtové prostředky na rok 2013 pro zřízení pobočky divize kontroly kvality ministerstva rybolovu a rozvoje vodních zdrojů; vii) návrhy znění revidovaných právních předpisů týkající se plnění právních povinností, sledování zámořského loďstva a odrazujících sankcí; viii) programy na zvýšení informovanosti provozovatelů o systému osvědčování úlovků; xi) kontrolní systém a x) pokyny pro postupy k prošetření činností NNN na volném moři.
(26)
Technické konzultace mezi Komisí a Šrí Lankou se uskutečnily dne 17. dubna 2013 v Bruselu. Během tohoto setkání orgány Šrí Lanky předložily Komisi svůj nový národní akční plán pro boj proti rybolovu NNN stejně jako plánovaná opatření na zlepšení křížové kontroly údajů uvedených v osvědčení o úlovku a zahájily revizi právního rámce.
(27)
Ve svém podání ze dne 30. května 2013 a ze dne 3. června 2013 Šrí Lanka zdůraznila své odhodlání včasně provádět cestovní mapu, kterou vypracovala, a zároveň přijala legislativní změny k posílení opatření k zákazu rybolovu NNN a zahájila postup zadávání veřejných zakázek na systém sledování plavidel (VMS).
(28)
Na základě pokroku zjištěného v období od listopadu 2012 do začátku června 2013 informovala Komise v dopise ze dne 11. června 2013 Šrí Lanku, že za účelem dosažení konkrétních výsledků při řešení nedostatků uvedených v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a za účelem dokončení potřebných opatření prodlouží Komise dialog se Šrí Lankou o dalších devět měsíců - do 28. února 2014. Po tomto dopise Komise dne 20. června 2013 zaslala aktualizovaný návrh akčního plánu.
(29)
Šrí Lanka předložila dne 22. srpna 2013 zprávu o pokroku za období od 31. května 2013 do 15. srpna 2013, po které dne 28. října 2013 následovalo podání s informacemi o postupu přijímání novelizovaných právních předpisů.
(30)
Komise navštívila dotčené šrílanské orgány ve dnech 28.-30. ledna 2014. Tyto orgány byly informovány o vývoji situace v souladu s rozhodnutím ze dne 15. listopadu 2012 a navrhovaným akčním plánem. Během návštěvy Komise měly šrílanské orgány možnost učinit prohlášení a poskytnout příslušnou dokumentaci v reakci na rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a informovat Komisi o nejnovějším vývoji, pokud jde o pokrok akčního plánu.
(31)
Šrí Lanka podala další zprávu o pokroku dne 27. března 2014 za období 16. srpna 2013 až 21. března 2014, v jejímž rámci předložila tyto dokumenty: i) aktualizované informace o klíčových oblastech navrhovaného akčního plánu; ii) aktualizovaný harmonogram provádění národního akčního plánu boje proti rybolovu NNN; iii) dopisy ministerstva rybolovu a rozvoje vodních zdrojů ministerstvu zahraničních věcí se žádostí o přistoupení k dohodě FAO o dodržování opatření a šetření státních příslušníků podílejících se na rybolovné činnosti NNN pod vlajkami jiných států; iv) žádost o financování systému VMS a doklad o požadavku na transpondér; v) informace o zvyšování povědomí a vi) vzorky revidovaného deníku rybolovu na rok 2014 a plán kontroly v přístavech zaměřené na rybářská plavidla pro hlubinný rybolov a rybolov na volném moři. Informace se rovněž týkaly přijetí revidovaného zákona o rybolovu šrílanským parlamentem dne 5. listopadu 2013. Šrí Lanka podala dne 1. srpna 2014 dodatečnou zprávu o pokroku, která se vztahovala na období do července 2014 a která kromě aktualizovaných informací o klíčových oblastech navrhovaného akčního plánu a aktualizovaného harmonogramu provádění národního akčního plánu boje proti rybolovu NNN obsahovala též dopis ministerstva zahraničních věcí ministerstvu rybolovu a rozvoje vodních zdrojů, v němž bylo uvedeno, že opis listiny o přijetí pro přistoupení k dohodě FAO o dodržování opatření bude předložen po přistoupení; a zpráva dále zahrnovala žádost určenou generálnímu prokurátorovi na zavedení větších sankcí do stávajících právních předpisů, dva dopisy od navrhovatelů právních předpisů obsahující revidované návrhy předpisů o rybolovných operacích na volném moři a o shromažďování údajů o úlovku, jakož i shrnutí programů na zvyšování informovanosti kapitánů na volném moři a prováděcí zprávu pro IOTC o regionálním programu pozorovatelů. Dne 29. srpna 2014 poskytla Šrí Lanka dodatečné informace, v nichž vysvětlila, jaký posun učinila ve vztahu ke zjištěným nedostatkům (jednalo se o návrhy předpisů o rybolovných operacích na volném moři a o shromažďování údajů o úlovku, informační oběžník o sankcích, informace o programech pozorovatelů a o kontrolních programech, jakož i o informace o pokroku při nápravě zjištěných nedostatků). Ve dnech 18. a 19. září 2014 poskytla Šrí Lanka nové informace, které potvrzovaly přijetí předpisů o rybolovných operacích na volném moři a o shromažďování údajů o úlovku, úvahy ve vnitřní činnosti za účelem vypracování kabinetního memoranda o odrazujícím sankčním systému, úvahy za účelem splnění povinností vůči IOTC, informace o lodním deníku, výskytu kontrol a pozorovatelů a informace o možném částečném postupném zavádění transpondérů VMS na paluby šrílanských rybářských plavidel v období od ledna 2015 do srpna 2015 (ačkoliv smlouva s dodavatelem nebyla dosud podepsána ani provedena).
(32)
Komise nadále vyhledávala a ověřovala všechny informace, které považovala za nezbytné. Byly zváženy a zohledněny ústní a písemné připomínky předložené Šrí Lankou v návaznosti na rozhodnutí Komise ze dne 15. listopadu 2012 a Šrí Lanka byla zároveň průběžně informována buď ústně, nebo písemně o úvahách Komise.
(33)
S ohledem na získané poznatky, jak je uvedeno v 34. až 67. bodě odůvodnění, je Komise přesvědčena, že oblasti, které byly v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 popsány jako problematické a nedostatečné, Šrí Lanka nevyřešila uspokojivým způsobem. Šrí Lanka rovněž neprovedla v plném rozsahu opatření navrhovaná v průvodním akčním plánu.
3. URČENÍ ŠRÍ LANKY JAKO NESPOLUPRACUJÍCÍ TŘETÍ ZEMĚ
(34)
V souladu s čl. 31 odst. 3 nařízení o rybolovu NNN Komise přezkoumala, zda Šrí Lanka dodržovala své mezinárodní závazky jakožto stát vlajky, přístavu, trhu nebo pobřežního státu v souladu se zjištěními uvedenými v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a příslušnými informacemi, které poskytla Šrí Lanka, s navrhovaným akčním plánem, stejně jako s opatřeními, která byla přijata k nápravě situace. Pro účel tohoto přezkumu Komise vzala v úvahu parametry uvedené v čl. 31 odst. 4 až 7 nařízení o rybolovu NNN.
3.1. Opakující se rybolov NNN (čl. 31 odst. 4 písm. a) nařízení o rybolovu NNN)
(35)
Jak bylo uvedeno v 292. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, Komise zjistila, že Šrí Lanka nemá právní předpisy umožňující vydávání povolení k rybolovu na volném moři.
(36)
Jak je uvedeno v 296. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, třináct plavidel Šrí Lanky bylo zařazeno do návrhu seznamu plavidel provádějících rybolov NNN vedeného Komisí pro tuňáky Indického oceánu (IOTC), protože byla zachycena při rybolovu v rozporu s opatřeními pro zachování a řízení zdrojů IOTC. Od rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 Šrí Lanka nezakázala svým plavidlům provádět nezákonný rybolov na volném moři ani bezodkladně nepřijala právní předpisy umožňující rybolov na volném moři a vydávání povolení k rybolovu na volném moři, aby tak zabránila nezákonnému rybolovu svými rybářskými plavidly. Šrí Lanka místo toho 5. listopadu 2013 konečně přijala revidovaný zákon o rybolovu umožňující rybolov na volném moři. Byly vypracovány prováděcí právní předpisy pro vydávání povolení pro plavidla na volném moři, jež byly přijaty v září 2014, ovšem (podle podání příslušných orgánů) nebyly dosud provedeny. Šrí Lanka rovněž omezila počet plavidel působících v IOTC z 3 307 na 1 758, tato plavidla však stále provádí rybolov na základě správního povolení pro rybolov na volném moři, a nikoli na základě zákonného povolení. V tomto ohledu je třeba připomenout, že v souladu s čl. 18 odst. 3 písm. b) bodem ii) Dohody Organizace spojených národů o rybích populacích (4) (UNFSA) musí stát vlajky přijmout opatření zakazující jeho plavidlům rybolov na volném moři, pokud nemají řádné povolení nebo schválení k provádění rybolovu. Uvedená situace jednoznačně dokládá, že Šrí Lanka nepostupuje v souladu se svou mezinárodní právní odpovědností jakožto státu vlajky.
(37)
Od vydání rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 byla podle informací získaných IOTC (5) v roce 2013 pobřežními státy zachycena tři plavidla plující pod šrílanskou vlajkou - Malshiri No. 1, Gold Marine 5 a Lakpriya 2, která pravděpodobně prováděla rybolov NNN. Připomíná se, že podle čl. 18 odst. 1 a 2 dohody UNFSA je stát vlajky odpovědný za svá plavidla provozovaná na volném moři. Kromě toho v souladu s článkem 118 Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu (UNCLOS) musí státy spolupracovat na zachování a řízení živých zdrojů; tuto povinnost jednoznačně narušuje přítomnost loďstva v IOTC bez zákonného povolení k rybolovu, které tak provádí rybolov NNN ve smyslu definice v článku 2 nařízení o rybolovu NNN.
(38)
V roce 2013 bylo navíc během kontroly při tranzitu přes území výlučné ekonomické zóny (EEZ) pobřežního státu zjištěno, že 13 dalších šrílanských plavidel nesplňuje opatření pro zachování a řízení živých zdrojů IOTC. Komise se domnívá, že pokračující rybolov prováděný plavidly Šrí Lanky, který je v rozporu s opatřeními pro zachování a řízení IOTC, představuje jednoznačný doklad, že Šrí Lanka neplní své povinnosti, které pro ni jako pro stát vlajky vyplývají z mezinárodního práva, jak je uvedeno v 37. bodě odůvodnění.
(39)
Situace rovněž dokládá neschopnost Šrí Lanky zajistit, aby se rybářská plavidla oprávněná plout pod její vlajkou nezapojovala do rybolovu NNN ani tento rybolov nepodporovala, což je v rozporu s bodem 34 IPOA-NNN, ve kterém se stanoví, že státy by měly zajistit, aby se rybářská plavidla oprávněná plout pod jejich vlajkou nezapojovala do rybolovu NNN ani tento rybolov nepodporovala. Kromě toho je existence plavidel plujících pod šrílanskou vlajkou, jak je uvedeno v 36. až 38. bodě odůvodnění, rovněž známkou nesplnění povinností ze strany Šrí Lanky vyplývajících z čl. 19 odst. 1 a 2 dohody UNFSA, kde se stanoví, že stát vlajky musí zajistit, aby plavidla plující pod jeho vlajkou dodržovala předpisy pro zachování a řízení zdrojů regionálních organizací pro řízení rybolovu.
(40)
Komise rovněž zjistila, že Šrí Lanka nemůže přijmout vhodná opatření k zabránění opakujícímu se rybolovu NNN kvůli nedostatkům ve svém právním rámci. Komise proto v rámci akčního plánu navrhla, aby byl proveden přezkum právního rámce pro zajištění dodržování mezinárodních závazků ve vztahu k volnému moři, a to za účelem odstranění nedostatku příslušných provozních prostředků určených k účinnému sledování šrílanského zámořského loďstva a vytvoření odrazujícího sankčního systému.
(41)
Jak již bylo uvedeno v 36. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí, Šrí Lanka přijala v listopadu 2013 revidovaný zákon o rybolovu umožňující jejím plavidlům provádět rybolov mimo výlučnou ekonomickou zónu Šrí Lanky. Avšak zákon potřebný pro provádění systému udělování povolení pro rybolov na volném moři je stále ve fázi návrhu, a proto není použitelný. Povolení jsou v současné době vydávána na základě správních rozhodnutí, bez předchozího vymezení postupů a nesystémovým způsobem. Kromě toho revidovaný zákon o rybolovu rovněž stanoví větší sankce za rybolov NNN, které by mohly být považovány za odrazující, pouze pro část šrílanského zámořského loďstva (zejména pro malé lodě, které loví mimo šrílanskou výlučnou ekonomickou zónu a pro které by mohly být sankce považovány za vhodné vzhledem k omezené rybolovné kapacitě těchto plavidel). Avšak šrílanská flotila větších plavidel (o délce větší než 24 m) se v letech 2013 a 2014 rozrostla a výši sankcí, které stanoví nový zákon o rybolovu pro tuto část flotily, nelze již považovat za odrazující; rybolovná kapacita těchto plavidel je 10-20krát větší než u menších plavidel. Současné právní předpisy (6) počítají s maximální pokutou ve výši 8 429 EUR (1 500 000 LKR (7)), kterou nelze považovat za účinnou z hlediska zajištění dodržování opatření a odrazování od jejich dalšího porušování a která nepřipraví pachatele o výhody vyplývající z jejich nezákonné činnosti. Výši těchto sankcí nelze pokládat za splňující požadavky čl. 19 odst. 2 dohody UNFSA, v němž se mimo jiné stanoví, že sankce by měly být dostatečně přísné a měly by připravovat pachatele o zisky vyplývající z jejich nezákonné činnosti. Komise se proto domnívá, že sankční systém zavedený Šrí Lankou je zjevně nepřiměřený a jednoznačně neodpovídá závažnosti možných porušení pravidel, možnému dopadu porušení pravidel na zdroje a případnému prospěchu, který může z takové nezákonné činnosti vyplývat.
(42)
Opatření přijatá Šrí Lankou jsou proto s ohledem na její povinnosti státu vlajky nedostatečná pro dosažení souladu s článkem 118 úmluvy UNCLOS a s články 18, 19 a 20 dohody UNFSA.
(43)
Vzhledem k 292. až 299. bodu odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a vzhledem k vývoji po 15. listopadu 2012 zastává Komise názor, že na základě ustanovení čl. 31 odst. 3 a čl. 31 odst. 4 písm. a) nařízení o rybolovu NNN neplní Šrí Lanka povinnosti, které pro ni jako pro stát vlajky vyplývají z mezinárodního práva ohledně plavidel provádějících rybolov NNN a rybolovu NNN prováděného rybářskými plavidly plujícími pod její vlajkou nebo jejími státními příslušníky, a nepřijala dostatečná opatření, aby čelila doloženému a opakujícímu se rybolovu NNN prováděnému plavidly, která dříve plula pod její vlajkou.
3.2. Špatná spolupráce a nepřijetí donucovacích opatření (čl. 31 odst. 5 písm. b), c) a d) nařízení o rybolovu NNN)
(44)
Jak je popsáno v 302. až 311. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, Komise provedla analýzu toho, zda Šrí Lanka účinně spolupracuje s Komisí na vyšetřování rybolovu NNN a s ním spojených činností.
(45)
Pokud jde o plavidla uvedená v 293. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, Šrí Lanka byla - jak vyplývá z 296. bodu odůvodnění uvedeného rozhodnutí - povinna podávat každý měsíc zprávy o opatřeních přijatých vůči těmto plavidlům. Tyto zprávy byly předloženy pouze v 9 z 12 měsíců v roce 2013 a pouze ve 2 ze 4 měsíců v roce 2014. V rozporu s ustanoveními článku 20 dohody UNFSA, podle kterého musí státy spolupracovat buď přímo, nebo prostřednictvím regionálních organizací pro řízení rybolovu, aby zajistily dodržování opatření pro zachování a řízení zdrojů přijatá regionálními organizacemi pro řízení rybolovu a jejich vymáhání, Šrí Lanka nesplnila své povinnosti vyplývající z mezinárodního práva, pokud jde o mezinárodní spolupráci a donucování.
(46)
Jak je uvedeno v 302. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a výše v 45. bodě odůvodnění, Šrí Lanka nesplnila své povinnosti vůči IOTC měsíčně podávat zprávy v souvislosti s 13 šrílanskými plavidly, u nichž se předpokládá, že jsou zapojena do rybolovu NNN, která však nejsou zařazena na seznam IOTC. Šrí Lanka proto neprokázala splnění podmínek čl. 94 odst. 2 písm. b) úmluvy UNCLOS, v němž se stanoví, že stát vlajky přejímá pod svou jurisdikci v rámci svých vnitrostátních právních předpisů každé plavidlo plující pod jeho vlajkou, jeho velitele, důstojníky i posádku.
(47)
Komise dále zkoumala, jak je uvedeno v 306. až 307. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, zda Šrí Lanka přijala účinná donucovací opatření vůči provozovatelům plavidel odpovědným za provádění rybolovu NNN a zda byly použity dostatečně přísné sankce, aby připravily pachatele o zisky vyplývající z tohoto rybolovu.
(48)
Jak bylo vysvětleno v 41. bodě odůvodnění v návaznosti na rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, na Šrí Lance nebyl zaveden odrazující sankční systém pro segment velkých plavidel šrílanské flotily. Stávající soubor sankcí není v souladu s požadavky čl. 19 odst. 2 dohody UNFSA, v němž se mimo jiné stanoví, že sankce by měly být dostatečně přísné a měly by připravovat pachatele o zisky vyplývající z jejich nezákonné činnosti.
(49)
Dostupné důkazy stále potvrzují, že Šrí Lanka neplní své povinnosti podle mezinárodního práva, co se týče účinných donucovacích opatření. V tomto ohledu, jak bylo vysvětleno v 36. až 38. bodě odůvodnění, pokračující rybolov prováděný plavidly Šrí Lanky, který je v rozporu s opatřeními pro zachování a řízení IOTC, svědčí o tom, že Šrí Lanka neplní povinnosti vůči svým plavidlům provádějícím činnost na volném moři, jak je stanoveno v čl. 18 odst. 1 a 2 dohody UNFSA.
(50)
Jak bylo zdůrazněno v 309. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, úroveň rozvoje Šrí Lanky nelze považovat za činitel narušující schopnost příslušných orgánů spolupracovat s ostatními zeměmi a usilovat o vymáhání. Vyhodnocení konkrétních překážek rozvoje je dále uvedeno v 65. až 67. bodě odůvodnění.
(51)
Opatření přijatá Šrí Lankou jsou proto s ohledem na její povinnosti státu vlajky nedostatečná pro dosažení souladu s čl. 94 odst. 2 písm. b) úmluvy UNCLOS a s články 18 a 19 dohody UNFSA.
(52)
S ohledem na 302. až 311. bod odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a vývoj po 15. listopadu 2012 se Komise domnívá, že v souladu s čl. 31 odst. 3 a čl. 31 odst. 5 písm. b), c) a d) nařízení o rybolovu NNN Šrí Lanka neplní povinnosti, které jsou jí uloženy v rámci mezinárodního práva jako státu vlajky v souvislosti se spoluprací a donucovacími opatřeními.
3.3. Nedodržování mezinárodních pravidel (čl. 31 odst. 6 nařízení o rybolovu NNN)
(53)
Jak je popsáno v 314. až 334. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, Komise provedla analýzu veškerých důležitých informací týkajících se statusu Šrí Lanky jako smluvní strany IOTC. Komise proto provedla analýzu veškerých informací, které považovala za důležité ve vztahu k dohodě Šrí Lanky o uplatňování opatření na zachování a řízení přijatých komisí IOTC v návaznosti na rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012.
(54)
Připomíná se, že od rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 vydala komise IOTC výroční zprávy o plnění požadavků pro léta 2013 (8) a 2014 (9), z nichž vyplývá, že v letech 2012 a 2013 Šrí Lanka požadavky stále neplnila nebo je plnila jen částečně.
(55)
Pokud jde o zprávu o plnění požadavků pro rok 2013, Šrí Lanka nepředložila některé z požadovaných informací v oblasti statistiky a některých opatření pro zachování a řízení.
(56)
Zejména, pokud jde o usnesení IOTC 10/08 (10) o seznamu aktivních plavidel, Šrí Lanka neposkytla informace o mezinárodní rádiové volací značce pro každé plavidlo. Pokud jde o usnesení IOTC č. 06/03 (11) o přijetí systému sledování plavidel (VMS), Šrí Lanka nevybavila svá plavidla o celkové délce větší než 15 metrů systémy VMS a nevybudovala středisko pro sledování rybolovu (FMC). Šrí Lanka rovněž nepředložila povinnou zprávu o pokroku systému VMS. Pokud jde o usnesení IOTC 10/02 (12) o povinných statistických požadavcích, Šrí Lanka neposkytla údaje o četnosti a velikosti pro pobřežní rybolov a údaje o nominálních odlovech, údaje o úlovku a intenzitě rybolovu a četnosti a velikosti podle normy požadované tímto usnesením pro pobřežní rybolov, hladinný lov a rybolov pomocí dlouhých lovných šňůr. Pokud jde o usnesení IOTC 05/05 (13) o předkládání údajů týkajících se žraloků, tyto požadavky splnila Šrí Lanka jen částečně, protože údaje o úlovcích pro tenatové sítě a dlouhé lovné šňůry jsou uvedeny společně.Pokud jde o usnesení IOTC 12/05 (14) o překládkách v přístavu, nepředložila Šrí Lanka povinnou zprávu.Pokud jde o usnesení IOTC 11/04 o pozorovatelích (15), Šrí Lanka neprovedla regionální programy pozorovatelů, jak požaduje toto usnesení. Šrí Lanka zejména nevytvořila program pozorovatelů v povinném rozsahu 5 % na moři pro plavidla delší než 24 metrů a neplní povinnosti pozorovatelů podávat zprávy.
(57)
Pokud jde o zprávu o plnění požadavků pro rok 2014, Šrí Lanka nepředložila některé z požadovaných informací v oblasti statistiky a některých opatření pro zachování a řízení.
(58)
Zejména, pokud jde o usnesení IOTC 13/02 (16),Šrí Lanka nepřijala právní a správní předpisy, které by stanovily povinné označování vybavení. Pokud jde o usnesení IOTC 13/08 (17), Šrí Lanka nepředložila plán řízení pro lovná zařízení s uzavíracím mechanismem (FAD) ani nebyla přijata žádná právní a správní opatření pro osm plavidel lovících košelkovými nevody v souladu s požadavky usnesení IOTC 12/13 (18). V roce 2014 opět ve vztahu k usnesení 06/03 (19) Šrí Lanka nevybavila svá plavidla o celkové délce větší než 15 metrů systémy VMS a nevybudovala středisko pro sledování rybolovu (FMC) ani nepředložila povinnou zprávu o pokroku systému sledování plavidel (VMS).Pokud jde o usnesení IOTC 10/02 o povinných statistických údajích, neoznámila Šrí Lanka údaje o nominálních odlovech, údaje o úlovku a intenzitě rybolovu a četnosti a velikosti podle normy požadované tímto usnesením.Pokud jde o usnesení IOTC 13/06 (20) a 12/04 (21), Šrí Lanka neprovedla zákaz lovu žraloka dlouhoploutvého ani nezavedla pro plavidla lovící košelkovými nevody povinné vybavení podběráky a pro plavidla používající dlouhé lovné šňůry povinné vybavení nástroji na odříznutí lovné šňůry a vyjmutí háčku. V roce 2014 Šrí Lanka opět ve vztahu k usnesení 11/04 (22) neprovedla programy pozorovatelů, jak požaduje toto usnesení.Šrí Lanka zejména nevytvořila program pozorovatelů v povinném rozsahu 5 % na moři pro plavidla delší než 24 metrů a neplní povinnosti pozorovatelů podávat zprávy. Pokud jde o usnesení IOTC 10/10 (23), Šrí Lanka neposkytla zprávu o dovozu, vykládce a překládce tuňáka a produktů z příbuzných druhů ryb v přístavech.
(59)
Neposkytnutí informací, které požaduje IOTC, a nesplnění povinností IOTC podle 56. a 58. bodu odůvodnění ze strany Šrí Lanky je dokladem toho, že Šrí Lanka nesplnila povinnosti státu vlajky stanovené v úmluvě UNCLOS a v dohodě UNFSA. Zejména neposkytnutí včasných statistických informací, informací o systému VMS, o úlovku a intenzitě, překládkách v přístavu, programu pozorovatelů oslabuje schopnost Šrí Lanky plnit své povinnosti v souladu s články 117 a 118 úmluvy UNCLOS. Tyto články stanoví povinnosti státu přijmout pro své státní příslušníky opatření na zachování živých zdrojů na volném moři a spolupracovat na opatřeních pro zachování a řízení živých zdrojů v oblasti volného moře.
(60)
Jak je uvedeno v 322. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, během návštěvy Komise na Šrí Lance v listopadu 2010 byla zjištěna řada dalších skutečností, a to zejména pokud jde o chybějící systém VMS a právní předpisy pro podávání zpráv o úlovcích. V 319. a 321. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 jsou v důsledku zpráv o plnění požadavků IOTC pro léta 2011 a 2012 uvedeny další skutečnosti týkající se například chybějícího programu pozorovatelů a špatného podávání zpráv o plavidlech a státních příslušnících, u nichž bylo zjištěno zapojení do rybolovu NNN.V tomto ohledu z informací předložených šrílanskými orgány ve vztahu k právním předpisům v oblasti rybolovu na volném moři, vytvoření funkčního systému VMS, spolehlivého programu pozorovatelů a k evidenci úlovků a podávání zpráv o úlovcích vyplynulo, že orgány nezajistily účinnou a účelnou kontrolu a sledování plavidel plujících pod vlajkou Šrí Lanky v souladu s mezinárodními závazky. Šrí Lanka, jak je uvedeno v 36., 40. a 41. bodě odůvodnění, byla především vyzvána, aby vypracovala podrobný právní rámec umožňující rybolov na volném moři společně s povoleními k rybolovu na volném moři a aby splnila usnesení IOTC, a to zejména pokud jde o sledování, kontrolu a dohled nad vlastní flotilou, včetně systému VMS, lodního deníku a systému podávání zpráv o úlovcích a programu pozorovatelů.Pokud jde o právní předpisy v oblasti rybolovu na volném moři, byl změněn zákon o rybolovu, aby umožňoval rybolov na volném moři, a bylo navrženo prováděcí nařízení k vydávání povolení, jež bylo nakonec přijato v září 2014. Jelikož však bylo dané prováděcí nařízení přijato až v září 2014 a nedostává se informací o tom, jak bude provedeno, jsou v současnosti vydávána pouze administrativní povolení, přičemž šrílanská plavidla jsou provozována bez systému VMS. Pokud jde o regionální program pozorovatelů, z dokumentů poskytnutých šrílanskými orgány vyplynulo, že i přes výběr a přijetí několika inspektorů nebude velká část loďstva pokryta z důvodu malého počtu inspektorů (45) v poměru k velkému počtu plavidel (1 758 v rejstříku plavidel IOTC). Šrí Lanka však nepředložila žádné návrhy na řešení tohoto vážného problému v kontextu IOTC, v důsledku kterého není odpovídajícím způsobem zajištěno pokrytí loďstva plujícího pod šrílanskou vlajkou na volném moři kvůli nedostatečným prostředkům pro inspekci.V tomto ohledu je třeba připomenout, že Šrí Lanka má vážné problémy při vykazování údajů pro IOTC, což ohrožuje schopnost země vykonávat povinnosti státu vlajky.
(61)
Pokud jde o systém VMS, jak je uvedeno v 316., 321. a 322. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a v 60. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí, Komise připomíná různé problémy, na které upozorňuje IOTC. V návaznosti na rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 Šrí Lanka uvedla, že se nachází v procesu zavádění systému VMS. Předložila Komisi právní předpisy prokazující požadavek na transpondér na palubě od 1. listopadu 2011 a uvedla, že už byl vybrán poskytovatel služeb. Nebylo však zajištěno financování a jednání mezi šrílanskými orgány a příslušnými finančními institucemi probíhají už déle než 18 měsíců. Jednání se týkají podmínek úvěru na nákup a instalaci FMC a poskytování finanční pomoci provozovatelům při instalaci a provozování systému VMS v přiměřené lhůtě pro celou flotilu provádějící rybolov na volném moři. V důsledku toho není na Šrí Lance zřízeno středisko FMC. Systém VMS je navíc stále ve vývoji a nebyl dosud uveden do provozu. Komise během své návštěvy v lednu 2014 zjistila, jak potvrzuje následné podání Šrí Lanky a zprávy o plnění požadavků IOTC pro léta 2013 a 2014, že rybářská plavidla Šrí Lanky stále nejsou vybavena systémem VMS. Pokud jde o soulad s požadavky IOTC na systém VMS, existují rozpory mezi zprávami o plnění požadavků IOTC pro léta 2013 a 2014 a kroky Šrí Lanky. Zprávy o plnění požadavků uvádějí údaje o částečném plnění, zatímco z informací poskytnutých Šrí Lankou jednoznačně vyplývá, že nedošlo k žádné skutečné realizaci systému VMS. Šrí Lanka proto nesplňuje podmínky stanovené v čl. 18 odst. 3 písm. g) dohody UNFSA s ohledem na údaje o schopnosti šrílanských orgánů v oblasti sledování, kontroly a dohledu, zejména provozní schopnosti řídit vlastní flotilu a schopnosti vývoje a realizace funkčního systému VMS.
(62)
Ze skutečností uvedených v oddílu 3.3 vyplývá, že Šrí Lanka porušuje podmínky čl. 18 odst. 3 dohody UNFSA.
(63)
Šrí Lanka proto s ohledem na své povinnosti státu vlajky nesplňuje dostatečně podmínky článku 117, 118 úmluvy UNCLOS a čl. 18 odst. 3 dohody UNFSA.
(64)
S ohledem na 314. až 334. bod odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a vývoj po přijetí tohoto rozhodnutí se Komise domnívá, že v souladu s čl. 31 odst. 3 a 6 nařízení o rybolovu NNN Šrí Lanka neplní své povinnosti, které má podle mezinárodního práva, co se týče mezinárodních pravidel, předpisů a opatření pro zachování a řízení zdrojů.
3.4. Zvláštní omezení rozvojových zemí
(65)
Připomíná se, že podle ukazatele lidského rozvoje zavedeného OSN (24) je Šrí Lanka považována za zemi na středním stupni lidského rozvoje (92. místo ze 186 zemí). Potvrzuje to i příloha II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1905/2006 (25), kde je Šrí Lanka uvedena v kategorii zemí s nižšími středními příjmy.
(66)
Jak je uvedeno v 337. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, nebylo možno zjistit žádný průkazný důvod, který by naznačoval, že skutečnost, že Šrí Lanka neplní povinnosti vyplývající pro ni z mezinárodního práva, je důsledkem nedostatečného rozvoje. Po 15. listopadu 2012 nebyl předložen žádný další konkrétní důkaz, který by prokazoval, že zjištěné nedostatky jsou důsledkem nedostatečné kapacity a správní infrastruktury.
(67)
S ohledem na 336. až 337. bod odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a vývoj po 15. listopadu 2012 se Komise domnívá, že v souladu s čl. 31 odst. 7 nařízení o rybolovu NNN stav rozvoje a celková výkonnost Šrí Lanky v oblasti rybolovu nejsou nepříznivě ovlivněny její úrovní rozvoje.
4. ZÁVĚR TÝKAJÍCÍ SE URČENÍ NESPOLUPRACUJÍCÍ TŘETÍ ZEMĚ
(68)
S ohledem na závěry týkající se skutečnosti, že Šrí Lanka neplní povinnosti vyplývající z mezinárodního práva pro stát vlajky, stát přístavu, pobřežní stát nebo stát trhu a nepřijímá kroky směřující k předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN, měla by být v souladu s článkem 31 nařízení o rybolovu NNN určena jako země, kterou Komise považuje za nespolupracující třetí zemi v boji proti rybolovu NNN.
(69)
Podle čl. 18 odst. 1 písm. g) nařízení o rybolovu NNN jsou příslušné orgány členských států povinny odmítnout dovoz produktů rybolovu do Unie, aniž by musely žádat dodatečné důkazy nebo posílat žádost o pomoc státu vlajky, pokud si jsou vědomy, že osvědčení o úlovku potvrdily orgány státu vlajky určeného v souladu s článkem 31 uvedeného nařízení jako nespolupracující stát. Nepříznivý dopad na obchod by měl nastávat pokud možno co nejpozvolněji s cílem usnadnit - během období mezi dnem vstupu tohoto prováděcího rozhodnutí Komise v platnost a případnými opatřeními přijatými Radou - přizpůsobení dotčených stran nové situaci a s cílem poskytnout hospodářským subjektům, mimo jiné i malým a středním podnikům, vzhledem ke zvláštním vlastnostem produktů rybolovu ze Šrí Lanky a ke zvláštním vlastnostem dodavatelů na Šrí Lance, dostatek času na přizpůsobení. V důsledku toho by uplatňování tohoto rozhodnutí mělo být odloženo o tři měsíce. Tento odklad by neměl mít žádný dopad na potřebu rychlých opatření ze strany Rady pro urychlené řešení situace na Šrí Lance v souvislosti s rybolovem NNN.
(70)
Je třeba prohlásit, že určení Šrí Lanky jako země, kterou Komise pro účely tohoto rozhodnutí považuje za nespolupracující, nebrání tomu, aby Komise nebo Rada učinily jakýkoli následný krok za účelem vypracování seznamu nespolupracujících zemí.
(71)
V případě, že Rada zařadí Šrí Lanku na seznam nespolupracujících zemí podle článku 33 nařízení o NNN, toto předcházející rozhodnutí o určení se stane zastaralým.
5. POSTUP PROJEDNÁVÁNÍ VE VÝBORU
(72)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro rybolov a akvakulturu,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Šrílanská demokratická socialistická republika je určena jako třetí země, kterou Komise považuje za nespolupracující třetí zemi v boji proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 14. ledna 2015.
V Bruselu dne 14. října 2014.
A BIZOTTSÁG VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA
(2014. október 14.)
a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására irányuló közösségi rendszer létrehozásáról szóló 1005/2008/EK tanácsi rendelet értelmében a Bizottság által nem együttműködő harmadik országnak tekintett harmadik ország azonosításáról
(2014/715/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására irányuló közösségi rendszer létrehozásáról, továbbá a 2847/93/EGK, az 1936/2001/EK és a 601/2004/EK rendelet módosításáról és az 1093/94/EK és az 1447/1999/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. szeptember 29-i 1005/2008/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 31. cikkére,
mivel:
1. BEVEZETÉS
(1)
Az 1005/2008/EK rendelet (a továbbiakban: IUU-rendelet) létrehozza a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászat (a továbbiakban: IUU-halászat) megelőzésére, megakadályozására és felszámolására irányuló uniós rendszert.
(2)
Az IUU-rendelet VI. fejezete meghatározza a nem együttműködő harmadik országok azonosításával, a nem együttműködő harmadik országként azonosított országokkal szembeni lépésekkel, a nem együttműködő országok listájának összeállításával, a nem együttműködő országok listájáról való törléssel, a nem együttműködő harmadik országok listájának nyilvánosságával és a sürgősségi intézkedésekkel kapcsolatos eljárást.
(3)
Az IUU-rendelet 31. cikke értelmében az Európai Bizottság azonosíthatja azokat a harmadik országokat, amelyeket az IUU-halászat elleni küzdelemben nem együttműködő harmadik országnak tekint. Egy harmadik országot akkor azonosíthatnak nem együttműködő harmadik országként, ha elmulasztja a lobogó, a kikötő, a forgalomba hozatal szerinti vagy a parti államként rá háruló azon nemzetközi jogi kötelezettségek teljesítését, hogy intézkedést hozzon az IUU-halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására.
(4)
A nem együttműködő harmadik országok azonosítása az IUU-rendelet 31. cikkének (2) bekezdése szerinti valamennyi információ áttekintésén alapul.
(5)
Az IUU-rendelet 33. cikkével összhangban a Tanács összeállíthatja a nem együttműködő országok listáját. Az IUU-rendelet 38. cikkében ismertetett intézkedéseket ezekre az országokra kell alkalmazni.
(6)
Az IUU-rendelet 20. cikkének (1) bekezdése értelmében a harmadik ország lobogója szerinti államok kötelesek értesíteni a Bizottságot azon törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések, valamint állományvédelmi és gazdálkodási intézkedések alkalmazására, ellenőrzésére és végrehajtására vonatkozó rendelkezésekről, amelyeket halászhajóiknak teljesíteniük kell.
(7)
Az IUU-rendelet 20. cikkének (4) bekezdése értelmében a Bizottság az említett rendelet fogási tanúsítvány tekintetében meghatározott rendelkezéseinek végrehajtásához kapcsolódó területeken igazgatási együttműködést folytat a harmadik országokkal.
(8)
A Bizottság az IUU-rendelet 32. cikkének megfelelően a 2012. november 15-i bizottsági határozattal (2) (a továbbiakban: a 2012. november 15-i határozat) nyolc harmadik országot értesített arról, hogy az IUU-rendelet értelmében nem együttműködő harmadik országként azonosíthatónak minősülnek.
(9)
2012. november 15-i határozatába a Bizottság belefoglalta az ilyen előzetes azonosítás alapjául szolgáló lényeges tényekre és megfontolásokra vonatkozó információkat.
(10)
Ugyancsak 2012. november 15-én a Bizottság külön levélben értesítette a nyolc harmadik országot arról a tényről, hogy mérlegeli a nem együttműködő harmadik országként való azonosításuk lehetőségét. A levelekhez mellékelte a 2012. november 15-i határozatot.
(11)
A Bizottság az említett levelekben kiemelte, hogy - az IUU-rendelet 31. és 33. cikkének megfelelően - a nem együttműködő harmadik országként való azonosítás, valamint a nem együttműködő harmadik országok listájára történő hivatalos felvételre irányuló javaslat elkerülése érdekében felkéri az érintett harmadik országokat arra, hogy a 2012. november 15-i határozatban megállapított hiányosságok orvosolása érdekében a Bizottsággal szoros együttműködésben dolgozzanak ki és hajtsanak végre egy cselekvési tervet. Az érintett országok a cselekvési terv határidőben történő eredményes végrehajtásával elkerülhetik a nem együttműködő harmadik országként való azonosítást és a listára történő végleges felvételre vonatkozó javaslatot.
(12)
A Bizottság tehát a következőkre kérte fel a nyolc harmadik országot: i. tegyenek meg minden szükséges intézkedést a Bizottság által javasolt cselekvési tervben foglalt fellépések végrehajtása érdekében; ii. értékeljék a Bizottság által javasolt cselekvési tervben foglalt fellépések végrehajtását; és iii. félévente küldjenek részletes jelentést a Bizottságnak, amelyben értékelik az egyes fellépések végrehajtását, többek között azt, hogy azok önmagukban véve és/vagy együttesen milyen hatékonyan biztosítják az előírásoknak maradéktalanul megfelelő halászati ellenőrzési rendszert.
(13)
Az érintett nyolc harmadik ország lehetőséget kapott arra, hogy a bizottsági határozatban kiemelt kérdések és az egyéb lényeges információk tekintetében írásban észrevételeket tegyen. Az említett országok bizonyítékokat nyújthattak be annak érdekében, hogy megcáfolják vagy kiegészítsék a 2012. november 15-i határozatban felsorakoztatott tényeket, valamint a helyzet rendezése érdekében adott esetben cselekvési tervet fogadjanak el és intézkedéseket tegyenek. A nyolc országnak jogában állt kiegészítő információkat kérni, illetve szolgáltatni.
(14)
A Bizottság tehát a 2012. november 15-i határozatával és leveleivel párbeszédet kezdeményezett a nyolc harmadik országgal, és jelezte, hogy egy hat hónapos időszakot elvileg elegendőnek tekint arra, hogy megállapodásra jussanak.
(15)
A Bizottság folytatta a szükségesnek ítélt információk összegyűjtését és ellenőrzését. Figyelembe vette azokat a szóbeli és írásbeli észrevételeket, amelyeket a nyolc harmadik ország a 2012. november 15-i határozatra reagálva tett. A figyelembe vett szempontokról a nyolc országot írásban, illetve szóban értesítette.
(16)
Srí Lanka Demokratikus Szocialista Köztársaság (a továbbiakban: Srí Lanka) nem cáfolta a Bizottság által felsorakoztatott tényeket, és nem hajtotta végre a helyzet rendezését célzó cselekvési tervet.
(17)
A Bizottság azon végrehajtási határozata, amellyel a Bizottság Srí Lankát olyan harmadik országként azonosítja, amelyet az IUU-halászat elleni küzdelemben nem együttműködő harmadik országnak tekint, az IUU-rendelet végrehajtásának keretében lefolytatott vizsgálatot és párbeszédet magában foglaló folyamat eredményeként jött létre. Ez a folyamat megfelelt az IUU-rendeletben foglalt azon tartalmi és eljárási követelményeknek, amelyek többek között a nemzetközi jog értelmében lobogó, kikötő, forgalomba hozatal szerinti vagy parti államként - az IUU-halászat megelőzése, megakadályozása és felszámolása érdekében - a harmadik országra háruló kötelezettségekre vonatkoznak.
(18)
A Bizottság azon végrehajtási határozata, amellyel Srí Lankát olyan országként azonosítja, amelyet az IUU-halászat elleni küzdelemben nem együttműködő harmadik országnak tekint, maga után vonja az IUU-rendelet 18. cikke (1) bekezdésének g) pontjában foglalt következményeket.
2. A SRÍ LANKÁVAL KAPCSOLATOS ELJÁRÁS
(19)
A Bizottság az IUU-rendelet 32. cikke alapján 2012. november 15-én értesítette Srí Lankát arról az eshetőségről, hogy nem együttműködő harmadik országként azonosítja (3).
(20)
A Bizottság felkérte Srí Lankát, hogy a 2012. november 15-i határozatban megállapított hiányosságok rendezésére a szolgálataival szoros együttműködésben dolgozzon ki egy cselekvési tervet.
(21)
A Bizottság a javasolt cselekvési tervben a fő hiányosságokat a következő területeken állapította meg: a nemzetközi jog által előírt, különösen egy megfelelő jogi keret elfogadásával összefüggő kötelezettségek teljesítése, megfelelő és hatékony monitoring hiánya, megfigyelői program hiánya, visszatartó erejű szankciórendszer hiánya, nem megfelelően működő fogási tanúsítási rendszer. Más megállapított hiányosságok általában a nemzetközi kötelezettségek teljesítésével, többek között a regionális halászati gazdálkodási szervezetek ajánlásainak és határozatainak való megfeleléssel állnak összefüggésben. A Bizottság ezenkívül hiányosságot állapított meg a megfelelő szervek ajánlásainak és határozatainak, például az ENSZ jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászat elleni nemzetközi cselekvési tervének (a továbbiakban: az IUU-halászatról szóló nemzetközi cselekvési terv) való megfeleléssel kapcsolatban. A Bizottság ugyanakkor a nem kötelező erejű ajánlásoknak és határozatoknak való megfelelés hiányát csak alátámasztó bizonyítéknak és nem az azonosítás alapjának tekintette.
(22)
2012. december 14-i beadványával Srí Lanka értesítette a Bizottságot a javasolt cselekvési tervben megállapított hiányosságok rendezése érdekében hozott intézményi szabályokról.
(23)
Srí Lanka 2012. december 31-én és 2013. január 4-én írásbeli észrevételeket nyújtott be.
(24)
2013. február 7-én kelt levelében a Bizottság kérte Srí Lankát, hogy a javasolt cselekvési terv legfontosabb területeiről szolgáltasson naprakész információkat.
(25)
2013. március 13-án a Srí Lanka-i hatóságok az alábbi dokumentumokat nyújtották be: i. kísérőlevél és magyarázó levél; ii. a Srí Lanka által meghozandó valamennyi intézkedés aktualizált ütemezése; iii. naprakész információk a javasolt cselekvési terv legfontosabb területeiről; iv. az IUU-halászat elleni küzdelem 2013. évi nemzeti cselekvési terve; v. naprakész információk az igazgatási eljárásokról és a fogási tanúsítványok használatára vonatkozó iránymutatásokról; vi. a Halászati és Vízi Erőforrások Fejlesztéséért Felelős Minisztérium minőségellenőrzési részlegéhez tartozó fiókhivatal repülőtéren történő létrehozására vonatkozó 2013. évi költségvetési előirányzat; vii. a jogi kötelezettségeknek, a távolsági flották megfigyelésének és a visszatartó erejű szankcióknak való megfeleléssel kapcsolatos felülvizsgált jogszabályok szövegtervezete; viii. az üzemeltetőknek szóló, a fogási tanúsítási rendszerrel kapcsolatos tájékoztatási programok; ix. vizsgálati rendszer és x. a nyílt tengeri IUU-tevékenységek vizsgálati eljárására vonatkozó iránymutatások.
(26)
A Bizottság és Srí Lanka közötti technikai konzultációra 2013. április 17-én került sor Brüsszelben. A konzultáció során a Srí Lanka-i hatóságok bemutatták a Bizottságnak az IUU-halászat elleni küzdelemre vonatkozó legújabb nemzeti cselekvési tervüket, valamint a fogási tanúsítványokban szereplő információk keresztellenőrzésének javítására irányuló tervezett intézkedéseiket és a jogi keretrendszer megkezdett felülvizsgálatát.
(27)
2013. május 30-i és 2013. június 3-i beadványaival Srí Lanka hangsúlyozta az általa kidolgozott ütemterv időben történő végrehajtása melletti elkötelezettségét, egyúttal vállalva, hogy az IUU-halászat elleni szankciós intézkedések ösztönzése érdekében jogszabályi módosításokat fogad el, és elindítja a hajómegfigyelési rendszer (VMS) beszerzési folyamatát.
(28)
A 2012 novembere és 2013. június eleje közötti időszakban megfigyelt előrehaladás alapján a Bizottság 2013. június 11-i levelében tájékoztatta Srí Lankát, hogy a Bizottság annak érdekében, hogy a 2012. november 15-i határozatban kiemelt hiányosságok rendezése és a szükséges intézkedések meghozatala terén érzékelhető eredmények szülessenek, további kilenc hónapon át, azaz 2014. február 28-ig fenntartja Srí Lankával a párbeszédet. Ezt a levelet a Bizottság 2013. június 20-i, a cselekvési tervre vonatkozó aktualizált javaslatát tartalmazó levele követte.
(29)
Srí Lanka 2013. augusztus 22-én a 2013. május 31. és 2013. augusztus 15. között elért előrehaladásról jelentést nyújtott be, amelyet a jogszabályi módosítások elfogadási eljárására vonatkozó tájékoztatást tartalmazó, 2013. október 28-i beadványa követett.
(30)
A Bizottság 2014. január 28. és 30. között látogatást tett az érintett Srí Lanka-i hatóságoknál. Az említett hatóságokat a 2012. november 15-i határozatnak és a javasolt cselekvési tervnek megfelelően folyamatosan értesítettek a fejleményekről. A Bizottság látogatása alatt a Srí Lanka-i hatóságoknak lehetőségük nyílt arra, hogy a 2012. november 15-i határozattal kapcsolatosan nyilatkozatokat tegyenek és benyújtsák a vonatkozó dokumentumokat, valamint tájékoztassák a Bizottságot a cselekvési terv előrehaladásáról.
(31)
Srí Lanka 2014. március 27-én a 2013. augusztus 16. és 2014. március 21. közötti időszakra vonatkozóan további előrehaladási jelentést nyújtott be a következő dokumentumokkal együtt: i. naprakész információk a javasolt cselekvési terv legfontosabb területeiről; ii. az IUU-halászat elleni küzdelemre irányuló nemzeti cselekvési terv végrehajtásának aktualizált határideje; iii. a Halászati és Vízi Erőforrások Fejlesztéséért Felelős Minisztérium által a Külügyminisztériumhoz intézett levelek, amelyekben kérik a nemzetközi védelmi és gazdálkodási intézkedések nyílt tengeri halászhajók általi betartásának előmozdításáról szóló megállapodáshoz (a továbbiakban: FAO-megállapodás) való csatlakozást és a más államok lobogója alatti IUU-halászatot folytató állampolgárokkal szembeni nyomozást; iv. a VMS finanszírozása iránti igény és a transzponderre vonatkozó követelmény bizonyítéka; v. tájékoztatás a tudatosságnövelő képzésről; valamint vi. a 2014. évi felülvizsgált halászati napló, valamint a mélytengeri és nyílt tengeri halászhajók kikötői ellenőrzési tervének mintája. A tájékoztatásban szerepelt továbbá, hogy a Srí Lanka-i parlament 2013. november 5-én elfogadta a felülvizsgált halászati törvényt. 2014. augusztus 1-jén Srí Lanka újabb előrehaladási jelentést nyújtott be a 2014 júliusáig tartó időszakra vonatkozóan. Ez a jelentés a javasolt cselekvési terv legfontosabb területeire vonatkozó friss információk és az IUU-halászat elleni küzdelemre irányuló nemzeti cselekvési terv végrehajtásának aktualizált határideje mellett tartalmazta a következőket is: a Külügyminisztériumnak a Halászati és Vízi Erőforrások Fejlesztéséért Felelős Minisztériumhoz intézett levele, mely arról tájékoztat, hogy a FAO-megállapodáshoz való csatlakozás elfogadásáról szóló okmány másolatát megküldik, miután sor került a csatlakozásra; a főügyészhez intézett, a jelenlegi jogszabályok szigorúbb szankciókkal való kiegészítésére irányuló kérés; két levél a jogszabályok szövegezőitől, amelyek a nyílt tengeri halászati műveletekre, illetve a halfogási adatok gyűjtésére vonatkozó rendeletek felülvizsgált tervezeteit tartalmazzák; valamint a nyílt tengeren hajózó hajóparancsnokoknak szóló tájékoztató programok összefoglalója és a regionális megfigyelési programra vonatkozó, az IOTC-nek szóló végrehajtási jelentés. 2014. augusztus 29-én Srí Lanka további információkat nyújtott be azzal kapcsolatban, hogy milyen előrelépések történtek a megállapított hiányosságok terén (vagyis benyújtotta a nyílt tengeri halászati műveletekre és a halfogási adatok gyűjtésére vonatkozó rendeletek tervezetét, benyújtott egy szankcionálásról szóló tájékoztató körlevelet, és információkat közölt a megfigyelői és ellenőrzési programokról, valamint a megállapított hiányosságok kezelése terén elért eredményekről.) 2014. szeptember 18-án és 19-én benyújtott újabb beadványaiban Srí Lanka megerősíti a nyílt tengeri halászati műveletekre és a halfogási adatok gyűjtésére vonatkozó rendeletek elfogadását, ismerteti az elrettentő szankciórendszerről szóló kabinetmemorandum megszövegezésével kapcsolatos belső munkákat, információkat szolgáltat az IOTC szabályainak való megfelelés eléréséről, közli, hogy milyen körben alkalmazzák a hajónaplókat, az ellenőrzéseket és a megfigyeléseket, valamint tájékoztat arról, hogy lehetséges, hogy a 2015 januárja és 2015 augusztusa közötti időszakban lépésről lépésre, részlegesen bevezeti a VMS-transzponder használatát a halászhajói esetében (a vállalkozóval kötendő szerződést azonban még nem írták alá és nem hajtották végre).
(32)
A Bizottság folytatta a szükségesnek ítélt információk összegyűjtését és ellenőrzését. Figyelembe vette a Srí Lanka által a 2012. november 15-i határozat elfogadását követően tett szóbeli és írásbeli észrevételeket, és szempontjairól szóban, illetve írásban rendszeresen értesítette Srí Lankát.
(33)
A Bizottság az összegyűjtött és a (34)-(67) preambulumbekezdésben bemutatott információk alapján úgy véli, hogy Srí Lanka a 2012. november 15-i határozatban felsorolt aggályos területekkel és hiányosságokkal nem foglalkozott megfelelően. Ezenkívül Srí Lanka a csatolt cselekvési tervben javasolt intézkedéseket sem hajtotta teljes körűen végre.
3. SRÍ LANKA NEM EGYÜTTMŰKÖDŐ HARMADIK ORSZÁGKÉNT TÖRTÉNŐ AZONOSÍTÁSA
(34)
A Bizottság az IUU-rendelet 31. cikkének (3) bekezdése szerint - a 2012. november 15-i határozattal összhangban és a Srí Lankától kapott vonatkozó információk alapján - értékelte a lobogó, kikötő, forgalomba hozatal szerinti vagy parti államként Srí Lankára háruló nemzetközi kötelezettségek teljesítését, a javasolt cselekvési tervnek való megfelelést és a helyzet rendezésére irányuló intézkedések végrehajtását. Az áttekintés során a Bizottság az IUU-rendelet 31. cikkének (4)-(7) bekezdésében felsorolt paramétereket vette figyelembe.
3.1. Rendszeres IUU-halászat (az IUU-rendelet 31. cikke (4) bekezdésének a) pontja)
(35)
A 2012. november 15-i határozat (292) preambulumbekezdésében említettek szerint a Bizottság megállapította, hogy Srí Lanka nem rendelkezik a nyílt tengeri halászat engedélyezését szabályozó jogszabállyal.
(36)
A 2012. november 15-i határozat (296) preambulumbekezdésében kifejtettek szerint az IOTC IUU-hajókat tartalmazó listájának tervezetében 13 Srí Lanka-i hajó szerepelt, amelyeket az Indiai-óceáni Tonhalbizottság (IOTC) állományvédelmi és gazdálkodási intézkedéseinek megsértésével történő halászaton értek. A 2012. november 15-i határozat óta Srí Lanka nem tiltotta meg hajóinak a nyílt tengeri jogellenes halászatot, és halászhajói jogellenes halászatának elkerülése érdekében a nyílt tengeri halászat és a nyílt tengeri halászati engedélyek kibocsátásának lehetővé tétele tekintetében nem fogadott el azonnal jogszabályokat. Srí Lanka ehelyett 2013. november 5-én végül elfogadta a felülvizsgált halászati törvényt, amely lehetővé teszi a nyílt tengeri halászatot. A nyílt tengeri hajók engedélyezésére vonatkozóan végrehajtási jogszabályokat dolgozott ki, ezeket a végrehajtási jogszabályokat (a hatóságok beadványa szerint) 2014 szeptemberében el is fogadták, azonban még nem hajtották végre. Az IOTC működési területén tevékenykedő hajók számát továbbá Srí Lanka 3 307-ről 1 758-ra csökkentette, ezek a hajók azonban továbbra is közigazgatási nyílt tengeri engedéllyel, nem pedig jogszabály alapján kiállított engedéllyel halásznak. E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy a halállományokról szóló ENSZ-megállapodás (4) 18. cikke (3) bekezdése b) pontjának ii. alpontja szerint a lobogó szerinti államnak tilalmi intézkedéseket kell hoznia a megfelelő halászati engedéllyel nem rendelkező hajói által folytatott nyílt tengeri halászat megakadályozására. A jelenlegi helyzet egyértelműen azt bizonyítja, hogy Srí Lanka nem a lobogó szerinti államként rá háruló nemzetközi kötelezettségekkel összhangban jár el.
(37)
Az IOTC-től származó információk szerint (5) a 2012. november 15-i határozat óta 2013-ban a parti államok három Srí Lanka-i lobogó alatt közlekedő hajót, a Malshiri No. 1, a Gold Marine 5 és a Lakpriya 2 nevű hajót tartóztatták fel azzal, hogy valószínűleg IUU-tevékenységet folytattak. Emlékeztetni kell arra, hogy a halállományokról szóló ENSZ-megállapodás 18. cikkének (1) és (2) bekezdése szerint a nyílt tengeren közlekedő hajói tekintetében a lobogó szerinti államot terheli a felelősség. Ezenkívül az Egyesült Nemzetek Tengerjogi Egyezményének 118. cikke szerint a lobogó szerinti állam köteles együttműködni az élő források megóvása és kezelése terén, ami a jogszabály alapján kiállított halászati engedély nélkül az IOTC működési területén halászó, és ezáltal az IUU-rendelet 2. cikkének meghatározása szerint IUU-tevékenységet folytató flottájának jelenléte miatt egyértelműen nem teljesül.
(38)
Ezenkívül 2013-ban megállapítást nyert, hogy 13 további Srí Lanka-i hajó, amelyeket egy parti állam kizárólagos gazdasági övezetén keresztüli tranzitja során ellenőriztek, megsértette az IOTC állományvédelmi és gazdálkodási intézkedéseit. A Bizottság úgy véli, az a tény, hogy Srí Lanka-i hajók az IOTC állományvédelmi és gazdálkodási intézkedéseinek megsértésével továbbra is halászatot folytatnak, egyértelműen jelzi, hogy Srí Lanka nem teljesítette a (37) preambulumbekezdésben említett, a nemzetközi jog értelmében lobogó szerinti államként rá háruló kötelezettségeket.
(39)
Azt is bizonyítja, hogy Srí Lanka nem gondoskodik arról, hogy a lobogója alatti hajózásra feljogosított hajók ne folytassanak IUU-halászatot, illetve ne támogassák azt, ami nem felel meg az IUU-halászatról szóló nemzetközi cselekvési terv 34. pontjában foglalt ajánlásnak, miszerint az államoknak gondoskodniuk kell arról, hogy a lobogójuk alatti hajózásra feljogosított hajók ne folytassanak IUU-halászatot, illetve ne támogassák azt. Ezenkívül a (36)-(38) preambulumbekezdésben említett, Srí Lanka-i lobogó alatt közlekedő hajók létezése arra is rávilágít, hogy Srí Lanka nem teljesítette a halállományokról szóló ENSZ-megállapodás 19. cikkének (1) és (2) bekezdése szerinti kötelezettségeit, amelyek értelmében a lobogó szerinti állam köteles gondoskodni arról, hogy a lobogója alatt közlekedő hajók betartsák a regionális halászati gazdálkodási szervezetek védelmi és gazdálkodási előírásait.
(40)
A Bizottság megállapította továbbá, hogy Srí Lanka a jogi keretében tapasztalható hiányosságok miatt nem tudta megtenni a megfelelő intézkedéseket az ismétlődő IUU-halászattal szemben. A cselekvési tervben javasolta tehát a nyílt tengerekkel kapcsolatos nemzetközi kötelezettségek teljesítése érdekében a jogi keret felülvizsgálatát, a Srí Lanka-i távolsági flotta eredményes megfigyelése érdekében a megfelelő operatív eszközök hiányának orvoslását és egy visszatartó erejű szankcionálási rendszer létrehozását.
(41)
E határozat (36) preambulumbekezdésében említettek szerint Srí Lanka 2013 novemberében elfogadta a felülvizsgált halászati törvényt, amely lehetővé tette, hogy hajói kizárólagos gazdasági övezetén kívül halásszanak. A nyílt tengeri engedélyezési rendszer végrehajtásához szükséges jogi aktus azonban még mindig csak egy tervezet, és így nem alkalmazható. Az engedélyeket jelenleg a közigazgatás adja ki, előre meghatározott eljárás nélkül, nem rendszeres módon. Ezenkívül a felülvizsgált halászati törvény az IUU-jogsértésekre vonatkozóan fokozott szankciókat ír elő, ami a Srí Lanka-i távolsági flottának mindössze egy része esetében tekinthető visszatartó erejűnek (különösen a Srí Lanka-i kizárólagos gazdasági övezeten kívül halászó kisebb hajók vonatkozásában, amelyek esetében a szankciók, figyelembe véve e hajók korlátozott halászati kapacitását, megfelelőnek tekinthetők). A Srí Lanka-i nagyméretű (24 méter hosszúság feletti) hajók flottája azonban 2013-ban és 2014-ben kibővült, és az új halászati törvény által előírt, a flotta e részére vonatkozó szankciók szintje nem tekinthető visszatartó erejűnek, mivel ezek a hajók a kisméretű hajók halászati kapacitásának a 10-20-szorosával rendelkeznek. A jelenlegi jogszabályok (6) legfeljebb 8 429 EUR (1 500 000 LKR (7)) összegű pénzbírságot írnak elő, ami nem tekinthető alkalmasnak arra, hogy biztosítsa a követelmények teljesítését, megakadályozza a jogsértéseket és megfossza a jogsértőket a jogellenes tevékenységeikből származó haszontól. Az ilyen szintű szankciók így nem tekinthetők a halállományokról szóló ENSZ-megállapodás 19. cikkének (2) bekezdésében foglalt követelményekkel összhangban állónak, amelyek többek között előírják, hogy a szankcióknak elég súlyosnak kell lenniük, és meg kell fosztaniuk a jogsértőket a jogellenes tevékenységeikből származó haszontól. A Bizottság ezért úgy ítéli meg, hogy a Srí Lanka által bevezetett szankciórendszer nyilvánvalóan nem megfelelő és nem arányos a lehetséges jogsértések súlyosságával, a jogsértések erőforrásokra gyakorolt esetleges hatásával, valamint az ilyen jogellenes tevékenységekből származó potenciális haszonnal.
(42)
Következésképpen a Srí Lanka által hozott intézkedések - lobogó szerinti államként rá háruló kötelezettségeit tekintve - nem elegendőek ahhoz, hogy Srí Lanka megfeleljen az ENSZ Tengerjogi Egyezménye 118. cikkében, valamint a halállományokról szóló ENSZ-megállapodás 18., 19. és 20. cikkében foglalt rendelkezéseknek.
(43)
A 2012. november 15-i határozat (292)-(299) preambulumbekezdésére és a 2012. november 15-ét követő fejleményekre tekintettel a Bizottság úgy ítéli meg, hogy - az IUU-rendelet 31. cikkének (3) bekezdése és 31. cikke (4) bekezdésének a) pontja értelmében - Srí Lanka elmulasztotta a lobogó szerinti államként az IUU-hajók, valamint a lobogója alatt közlekedő hajók vagy saját állampolgárai által folytatott vagy támogatott IUU-halászat tekintetében a rá háruló nemzetközi jogi kötelezettségek teljesítését, és nem lépett fel megfelelően a korábban a lobogója alatt közlekedő hajók által folytatott, dokumentált és ismétlődő IUU-halászattal szemben.
3.2. Az együttműködés és a végrehajtás elmulasztása (az IUU-rendelet 31. cikke (5) bekezdésének b), c) és d) pontja)
(44)
A 2012. november 15-i határozat (302)-(311) preambulumbekezdésében említettek szerint a Bizottság megvizsgálta, hogy Srí Lanka hatékonyan működik-e együtt a Bizottsággal a vizsgálatok és a kapcsolódó tevékenységek terén.
(45)
A 2012. november 15-i határozat (293) preambulumbekezdésében említett hajókat illetően a Bizottság az említett határozat (296) preambulumbekezdésében meghatározottak szerint arra kötelezte Srí Lankát, hogy havonta számoljon be az e hajókkal szemben hozott intézkedésekről. Az említett beszámoló 2013-ban 12 hónapból 9, míg 2014-ben 4 hónapból 2 hónap esetében valósult meg. A halállományokról szóló ENSZ-megállapodás 20. cikkében foglalt rendelkezések megsértésével - amelyek előírják, hogy az államok kötelesek vizsgálatot folytatni, a regionális halászati gazdálkodási szervezetek védelmi és gazdálkodási intézkedései teljesítésének és végrehajtásának biztosítása érdekében egymással közvetlenül vagy a regionális halászati gazdálkodási szervezetek révén együttműködni - Srí Lanka ezért elmulasztotta a nemzetközi együttműködéssel és végrehajtással összefüggésben rá háruló nemzetközi jogi kötelezettségek teljesítését.
(46)
A 2012. november 15-i határozat (302) preambulumbekezdésében, valamint a fenti (45) preambulumbekezdésben említettek szerint Srí Lanka nem teljesítette az IOTC felé azt a kötelezettségét, hogy havonta beszámoljon arról a 13 Srí Lanka-i hajóról, amelyek vélhetően IUU-tevékenységet folytatnak, de nem szerepelnek az IOTC listájában. Srí Lanka tehát nem bizonyította, hogy eleget tesz az ENSZ tengerjogi egyezménye 94. cikke (2) bekezdésének b) pontjában foglalt feltételeknek, amelyek előírják, hogy a lobogó szerinti államnak saját belső jogának megfelelően joghatóságot kell gyakorolnia a lobogója alatt közlekedő hajók, valamint azok parancsnoka, tisztjei és legénysége felett.
(47)
Ezenkívül a 2012. november 15-i határozat (306)-(307) preambulumbekezdésében említettek szerint a Bizottság megvizsgálta, hogy Srí Lanka hatékony végrehajtási intézkedéseket hozott-e az IUU-halászatért felelős piaci szereplőkkel szemben, és hogy kellően szigorú szankciókat alkalmazott-e az elkövetőknek az IUU-halászatból származó haszontól való megfosztása érdekében.
(48)
A (41) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint Srí Lanka a 2012. november 15-i határozat elfogadását követően flottája nagyméretű hajói tekintetében nem léptetett életbe visszatartó erejű szankciórendszert. A jelenleg hatályban lévő szankciók nem állnak összhangban a halállományokról szóló ENSZ-megállapodás 19. cikkének (2) bekezdésében foglalt követelményekkel, amelyek többek között előírják, hogy a szankcióknak elég súlyosnak kell lenniük, és meg kell fosztaniuk a jogsértőket a jogellenes tevékenységeikből származó haszontól.
(49)
A rendelkezésre álló bizonyítékok továbbra is alátámasztják, hogy Srí Lanka nem teljesítette a hatékony végrehajtási intézkedések tekintetében rá háruló nemzetközi jog szerinti kötelezettségeit. E tekintetben, a (36)-(38) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint az a tény, hogy továbbra is vannak olyan hajók, amelyek az IOTC állományvédelmi és gazdálkodási intézkedéseinek megsértésével halászatot folytatnak, azt jelzi, hogy Srí Lanka a nyílt tengeren közlekedő hajói tekintetében nem tesz eleget a halállományokról szóló ENSZ-megállapodás 18. cikkének (1) és (2) bekezdése értelmében rá háruló kötelezettségeknek.
(50)
A 2012. november 15-i határozat (309) preambulumbekezdésében kiemeltek szerint Srí Lanka fejlettségi szintje nem tekinthető olyan tényezőnek, amely veszélyezteti az illetékes hatóságok azon képességét, hogy más országokkal együttműködjenek és megtegyék a végrehajtási intézkedéseket. A fejlődő országok sajátos korlátainak értékelését a (65)-(67) preambulumbekezdésben tovább tárgyaljuk.
(51)
Következésképpen a Srí Lanka által hozott intézkedések - lobogó szerinti államként rá háruló kötelezettségeit tekintve - nem elegendőek ahhoz, hogy Srí Lanka megfeleljen az ENSZ Tengerjogi Egyezménye 94. cikke (2) bekezdése b) pontjának, valamint a halállományokról szóló ENSZ-megállapodás 18. és 19. cikkének.
(52)
A 2012. november 15-i határozat (302)-(311) preambulumbekezdésében említettekre, valamint a 2012. november 15-ét követő fejleményekre tekintettel a Bizottság - az IUU-rendelet 31. cikkének (3) bekezdése és 31. cikke (5) bekezdésének b), c) és d) pontja alapján - úgy ítéli meg, hogy Srí Lanka az együttműködési és végrehajtási erőfeszítések tekintetében elmulasztotta a nemzetközi jog értelmében lobogó szerinti államként rá háruló kötelezettségek teljesítését.
3.3. A nemzetközi szabályok végrehajtásának elmulasztása (az IUU-rendelet 31. cikkének (6) bekezdése)
(53)
A 2012. november 15-i határozat (314)-(334) preambulumbekezdésében leírtak szerint a Bizottság minden olyan információt megvizsgált, amelyet Srí Lankának az IOTC szerződő feleként betöltött státusával kapcsolatban jelentősnek vélt. A Bizottság ezért megvizsgált minden olyan információt, amelyet jelentősnek vélt azzal összefüggésben, hogy a 2012. november 15-i határozatot követően Srí Lanka vállalta az IOTC által elfogadott védelmi és gazdálkodási intézkedések alkalmazását.
(54)
Emlékeztetni kell arra, hogy a 2012. november 15-i határozat óta az IOTC 2013 (8) és 2014 (9) tekintetében éves megfelelési jelentéseket tett közzé, amelyek Srí Lanka esetében megállapították a megfelelés hiányát, illetve a 2012. és a 2013. év tekintetében a részleges megfelelést.
(55)
A 2013. évi megfelelési jelentés tekintetében Srí Lanka nem nyújtotta be a statisztikákra, valamint egyes állományvédelmi és gazdálkodási intézkedésekre vonatkozó előírt információk egy részét.
(56)
Különösen az aktív hajók listájára vonatkozó 10/08. számú IOTC-határozat (10) tekintetében Srí Lanka nem nyújtott információkat az egyes hajók nemzetközi rádióhívójeléről. A hajómegfigyelési rendszerek (VMS) bevezetéséről szóló 06/03. számú IOTC-határozat (11) tekintetében Srí Lanka elmulasztotta 15 méternél hosszabb hajói hajómegfigyelési rendszerrel történő felszerelését és a halászati felügyelő központ kiépítését. Ezenkívül Srí Lanka nem nyújtotta be a hajómegfigyelési rendszer (VMS) bevezetése terén elért előrehaladásról szóló kötelező jelentést. A kötelező statisztikai követelményekről szóló 10/02. számú IOTC-határozat (12) tekintetében Srí Lanka a part menti halászatok esetében nem jelentette a méretgyakorisági adatokat, valamint a part menti halászatok, a felszíni halászatok és a horogsoros halászati tevékenység esetében nem a határozat által előírt szabványnak megfelelően jelentette a névleges fogási adatokat, a fogási és a halászati erőkifejtésre vonatkozó adatokat, illetve a méretgyakorisági adatokat. A cápákkal kapcsolatos adatok benyújtásáról szóló 05/05. számú IOTC-határozatnak (13) Srí Lanka csak részben tett eleget, mivel a kopoltyúhálós és a horogsoros fogási adatokat együttesen adta meg. A kikötőben végrehajtott átrakásokról szóló 12/05. számú IOTC-határozat (14) tekintetében Srí Lanka nem küldte el a kötelező jelentést. A megfigyelőkre vonatkozó 11/04. számú IOTC-határozat (15) tekintetében Srí Lanka nem hajtotta végre az említett határozatban előírt regionális megfigyelői programot. Nem hozta létre a 24 méternél hosszabb tengeri hajók 5 %-ának kötelező megfigyelésére vonatkozó megfigyelői programot, és a megfigyelők jelentéstételi kötelezettségének sem tesz eleget.
(57)
A 2014. évi megfelelési jelentés tekintetében Srí Lanka nem nyújtotta be a statisztikákra, valamint egyes állományvédelmi és gazdálkodási intézkedésekre vonatkozó előírt információk egy részét.
(58)
Különösen a 13/02. számú IOTC-határozat (16) tekintetében Srí Lanka nem fogadott el jogszabályt az eszközök kötelező megjelöléséről. A 13/08. számú IOTC-határozat (17) tekintetében Srí Lanka nem nyújtott be a halak csoportosulását előidéző eszközökre vonatkozó kezelési tervet, és a 8 erszényes kerítőhálós hajó tekintetében nem hozta meg a 12/13. számú IOTC-határozat (18) szerint előírt jogi és igazgatási intézkedéseket. A 06/03. számú IOTC-határozat (19) tekintetében Srí Lanka 2014-ben sem szerelte fel 15 méternél hosszabb hajóit hajómegfigyelési rendszerekkel, nem épített ki halászati felügyelő központot és nem nyújtotta be a hajómegfigyelési rendszer (VMS) bevezetése terén elért előrehaladásról szóló kötelező jelentést. A kötelező statisztikai követelményekről szóló 10/02. számú IOTC-határozat tekintetében Srí Lanka nem az IOTC-határozat által előírt szabványnak megfelelően jelentette a névleges fogási adatokat, a fogási és a halászati erőkifejtésre vonatkozó adatokat, illetve a méretgyakorisági adatokat. A 13/06. számú (20) és 12/04. számú IOTC-határozat (21) tekintetében Srí Lanka nemzeti jogába nem ültette át a fehérorrú cápa halászatára vonatkozó tilalmat, és nem vezette be azt a kötelezettséget, hogy az erszényes kerítőhálós hajókat hosszú nyelű merítőhálóval, a horogsoros halászhajókat pedig zsinórvágókkal és horogeltávolítókkal kell felszerelni. A 11/04. számú határozat (22) tekintetében Srí Lanka 2014-ben sem hajtotta végre az előírt megfigyelői programot. Nem hozta létre a 24 méternél hosszabb tengeri hajók 5 %-ának kötelező megfigyelésére vonatkozó megfigyelői programot, és a megfigyelők jelentéstételi kötelezettségének sem tesz eleget. A 10/10. számú IOTC-határozat (23) tekintetében Srí Lanka nem nyújtott be jelentést a tonhalak vagy tonhalfélék behozataláról, a kikötőben történő kirakodásáról és átrakodásáról.
(59)
Az a tény, hogy Srí Lanka elmulasztotta az (56) és (58) preambulumbekezdésben említett információk IOTC részére történő benyújtását, valamint az azokban említett, az IOTC által előírt kötelezettségek teljesítését, azt igazolja, hogy az ország nem teljesíti az ENSZ Tengerjogi Egyezményében és halállományokról szóló egyezményében foglalt, lobogó szerinti államként rá háruló kötelezettségeket. Különösen a statisztikákra, a hajómegfigyelési rendszerre, a fogási és a halászati erőkifejtésre, a kikötőben történő átrakásra, valamint a megfigyelői programra vonatkozó információk kellő időben történő megküldésének elmulasztása miatt Srí Lanka nem tudja megfelelően teljesíteni az ENSZ Tengerjogi Egyezményének 117. és 118. cikkében foglalt kötelezettségeket. Az említett cikkek előírják az államok számára, hogy saját állampolgáraikra vonatkozóan fogadjanak el a nyílt tengeri élővilág védelmét célzó intézkedéseket, valamint hogy működjenek együtt a nyílt tengeri területek biológiai erőforrásaira vonatkozó védelmi és gazdálkodási intézkedések terén.
(60)
A 2012. november 15-i határozat (322) preambulumbekezdésében leírtak szerint a 2010 novemberében Srí Lankában tett bizottsági látogatás alkalmával számos problémára derült fény, különösen a hajómegfigyelési rendszer hiányával és a fogások bejelentésére vonatkozó jogszabályok hiányával kapcsolatban. A Bizottság - az IOTC 2011. és 2012. évre vonatkozó megfelelési jelentése eredményeként - 2012. november 15-i határozatának (319) és (321) preambulumbekezdésében egyéb problémákat is kiemelt, például a megfigyelői program hiányával, valamint az IUU-halászatot folytatóként azonosított hajókra és állampolgárokra vonatkozó nem megfelelő jelentéssel kapcsolatban. Ezzel összefüggésben a Srí Lanka-i hatóságok által a nyílt tengeri halászatra vonatkozó jogszabályokra, a működőképes hajómegfigyelési rendszer létrahozására, a megbízható megfigyelői programra, valamint a fogások nyilvántartására és a fogások bejelentésére vonatkozóan benyújtott információkból az derült ki, hogy a hatóságok nem gondoskodtak a Srí Lanka-i lobogó alatt közlekedő hajók hatékony és eredményes ellenőrzésére és megfigyelésére vonatkozó nemzetközi kötelezettségeik teljesítéséről. Különösen a (36), (40) és (41) preambulumbekezdésben említettek szerint a Bizottság felkérte Srí Lankát, hogy dolgozzon ki részletes jogi keretet, amely lehetővé teszi a nyílt tengeri halászat nyílt tengeri halászati engedéllyel való folytatását és az IOTC-határozatok teljesítését, különösen saját flottájának megfigyelése, ellenőrzése és felügyelete tekintetében, beleértve a hajómegfigyelési rendszert, a hajónapló- és fogásbejelentő rendszert és a megfigyelői programot. A nyílt tengeri halászatra vonatkozó jogszabályok tekintetében Srí Lanka a nyílt tengeri halászat lehetővé tétele érdekében módosította a halászati törvényt és kidolgozta az engedélyek kibocsátására vonatkozó végrehajtási rendeletet, amelyet végül 2014 szeptemberében fogadtak el. Mivel azonban a végrehajtási rendelet elfogadására csak 2014 szeptemberében került sor, és nem áll rendelkezésre információ azzal kapcsolatban, hogy azt hogyan hajtanák végre, csak közigazgatási engedélyeket adnak ki, miközben a Srí Lanka-i hajók hajómegfigyelési rendszer nélkül működnek. A regionális megfigyelői program tekintetében a Srí Lanka-i hatóságok által benyújtott dokumentumokból kiderül, hogy néhány megfigyelő kiválasztása és alkalmazása ellenére a program a flotta nagy részére nem terjed ki, mivel a hajók számához képest (az IOTC hajónyilvántartása szerint 1 758) alacsony az ellenőrök száma (45). Srí Lanka azonban e komoly probléma megoldására az IOTC-vel összefüggésben nem tett javaslatot, ami azt jelenti, hogy a nem megfelelő ellenőrzési eszközök miatt nem biztosított a nyílt tengeren Srí Lanka-i lobogó alatt működő flotta megfelelő megfigyelése. Ezzel kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy Srí Lanka az IOTC-nek történő adatszolgáltatás terén súlyos problémákkal küzd, ami aláássa az ország lobogó szerinti államként fennálló kötelezettségei teljesítését.
(61)
A hajómegfigyelési rendszer tekintetében a Bizottság - a 2012. november 15-i határozat (316), (321) és (322) preambulumbekezdésében, valamint az e határozat (60) preambulumbekezdésében leírtak szerint - arra emlékeztet, hogy az IOTC különböző problémákat emelt ki. A 2012. november 15-i határozatot követően Srí Lanka kijelentette, hogy a hajómegfigyelési rendszer bevezetése folyamatban van. A Bizottságnak olyan jogszabályt nyújtott be, amely azt bizonyítja, hogy 2011. november 1-jétől előírás a fedélzeti transzponder, és jelezte, hogy már kiválasztott ák a szolgáltatót. A finanszírozás azonban nem volt megoldott, a Srí Lanka-i hatóságok és az érintett pénzügyi intézmény közötti tárgyalások pedig több mint 18 hónapja folynak. A tárgyalások olyan kölcsön feltételeire vonatkoznak, amely kölcsön egy halászati felügyelő központ megvásárlásához és felállításához, valamint a teljes nyílt tengeri flotta tekintetében a hajómegfigyelési rendszer ésszerű határidőn belüli létrehozását és működtetését szolgáló, az üzemeltetők számára nyújtott pénzügyi támogatáshoz szükséges. Következésképpen Srí Lanka nem rendelkezik halászati felügyelő központtal. Ezenkívül a hajómegfigyelési rendszer még fejlesztés alatt áll, és még nem működik. A Bizottság 2014. januárban tett látogatása során megállapította - és ezt a későbbi Srí Lanka-i beadványok és az IOTC 2013. és 2014. évi megfelelési jelentése is megerősítette -, hogy a Srí Lanka-i halászhajók még mindig nem rendelkeznek hajómegfigyelési rendszerrel. Az IOTC hajómegfigyelési rendszerre vonatkozó követelményeinek való megfelelés tekintetében ellentmondás van az IOTC 2013. és 2014. évi megfelelési jelentése és a Srí Lanka-i intézkedések között. A megfelelési jelentések részleges megfelelésre hivatkoznak, míg a Srí Lanka által nyújtott információkból egyértelműen kiderül, hogy a hajómegfigyelési rendszer bevezetése ténylegesen nem valósult meg. A Srí Lanka-i hatóságok megfigyelési, ellenőrzési és felügyeleti képességéről, különösen a flottája irányítására irányuló működtetési képességéről és egy működő hajómegfigyelési rendszer kifejlesztéséről és bevezetéséről gyűjtött információkra tekintettel Srí Lanka tehát nem teljesíti a halállományokról szóló ENSZ-megállapodás 18. cikke (3) bekezdésének g) pontjában előírt feltételeket.
(62)
A 3.3. szakaszban szereplő tényekből megállapítható, hogy Srí Lanka megsérti a halállományokról szóló ENSZ-megállapodás 18. cikkének (3) bekezdését.
(63)
Következésképpen Srí Lanka - lobogó szerinti államként rá háruló kötelezettségeit tekintve - nem felel meg teljes körűen az ENSZ Tengerjogi Egyezménye 117. és 118. cikkének, valamint a halállományokról szóló ENSZ-megállapodás 18. cikke (3) bekezdésének.
(64)
A 2012. november 15-i határozat (314)-(334) preambulumbekezdésében foglaltakra, valamint az említett határozatot követő fejleményekre tekintettel a Bizottság úgy ítéli meg, hogy - az IUU-rendelet 31. cikkének (3) és (6) bekezdése értelmében - Srí Lanka elmulasztotta a nemzetközi szabályok és rendelkezések, valamint az állományvédelmi és gazdálkodási intézkedések tekintetében rá háruló nemzetközi jogi kötelezettségek teljesítését.
3.4. A fejlődő országok sajátos korlátai
(65)
Emlékeztetni kell arra, hogy az ENSZ humán fejlettségi mutatója (24) alapján Srí Lanka közepes humán fejlettségű országnak tekintendő (a 186 ország közül a kilencvenkettedik). Ezt az 1905/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (25) II. melléklete is megerősíti, ahol Srí Lanka a közepes jövedelmű országok alsó sávjában szerepel.
(66)
A 2012. november 15-i határozat (337) preambulumbekezdésében említettek szerint nem került elő olyan meggyőző bizonyíték, amely arra utalna, hogy Srí Lanka az alacsony fejlettség miatt mulasztotta el nemzetközi jogi kötelezettségei teljesítését. 2012. november 15-ét követően sem mutattak be olyan kézzelfogható bizonyítékot, amelyből kiderül, hogy a feltárt hiányosságokat a kapacitás vagy az igazgatási infrastruktúra hiánya okozza.
(67)
A 2012. november 15-i határozat (336)-(337) preambulumbekezdésében említettekre, valamint a 2012. november 15-ét követő fejleményekre tekintettel a Bizottság úgy ítéli meg, hogy - az IUU-rendelet 31. cikkének (7) bekezdése értelmében - Srí Lanka fejlettségi szintje nem érinti hátrányosan az ország halászattal kapcsolatos fejlettségi állapotát és átfogó teljesítményét.
4. A NEM EGYÜTTMŰKÖDŐ HARMADIK ORSZÁGOK AZONOSÍTÁSÁVAL KAPCSOLATOS KÖVETKEZTETÉSEK
(68)
A fenti megállapításokra tekintettel, miszerint Srí Lanka elmulasztotta a nemzetközi jog értelmében lobogó, kikötő, forgalomba hozatal szerinti vagy parti államként rá háruló, az IUU-halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására irányuló intézkedések meghozatalára vonatkozó kötelezettségei teljesítését, ezt az országot - az IUU-rendelet 31. cikkével összhangban - olyan országként kell azonosítani, amelyet a Bizottság az IUU-halászat elleni küzdelemben nem együttműködő harmadik országnak tekint.
(69)
Az IUU-rendelet 18. cikke (1) bekezdésének g) pontjára tekintettel a tagállamok illetékes hatóságai további bizonyítékok bekérése vagy a lobogó szerinti államnak küldött segítségnyújtás iránti megkeresés nélkül kötelesek elutasítani a halászati termékek Unióba történő behozatalát, ha tudomásukra jut, hogy a fogási tanúsítványt olyan, lobogó szerinti állam hatósága hitelesítette, amely államot az említett rendelet 31. cikkének megfelelően nem együttműködő államként azonosítottak. A kereskedelemre gyakorolt káros hatást lehetőség szerint fokozatosan kell bevezetni az e bizottsági végrehajtási határozat hatálybalépése és a Tanács által hozott esetleges intézkedések közötti időszakban a felek új helyzethez való alkalmazkodásának megkönnyítése, valamint annak érdekében, hogy a gazdasági szereplőknek megfelelő idő álljon rendelkezésére az alkalmazkodáshoz, tekintettel a Srí Lankából származó halászati termékek és a Srí Lanka-i szállítók, köztük a kis- és középvállalkozások különleges jellemzőire. Következésképpen e határozat alkalmazását három hónappal el kell halasztani. Ez a halasztás nem befolyásolja, hogy az IUU-halászattal kapcsolatos Srí Lanka-i helyzet eredményes kezelése érdekében a Tanácsnak gyors intézkedéseket kell hoznia.
(70)
Ki kell jelenteni, hogy Srí Lanka olyan országként történő azonosítása, amelyet a Bizottság e határozat alkalmazásában nem együttműködő országnak tekint, nem zárja ki, hogy a későbbiekben a Bizottság vagy a Tanács a nem együttműködő országok listájának összeállítása céljából további lépéseket tegyen.
(71)
Amennyiben a Tanács Srí Lankát az IUU-rendelet 33. cikkével összhangban felveszi a nem együttműködő országok listájára, ez az azonosításról szóló megelőző határozat elavul.
5. SZAKBIZOTTSÁGI ELJÁRÁS
(72)
Az e határozatban előírt intézkedések összhangban vannak a halászati és akvakultúra-ágazati bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A Bizottság Srí Lanka Demokratikus Szocialista Köztársaságot olyan harmadik országként azonosítja, amelyet a jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászat elleni küzdelemben nem együttműködő harmadik országnak tekint.
2. cikk
Ez a határozat 2015. január 14-én lép hatályba.
Kelt Brüsszelben, 2014. október 14-én.