NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 254/2014
ze dne 26. února 2014
o víceletém programu pro spotřebitele na období 2014-2020 a o zrušení rozhodnutí č. 1926/2006/ES
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 169 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Sdělení Komise ze dne 3. března 2010 nazvané „Evropa 2020 - Strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“ (dále jen „strategie Evropa 2020“) vyzývá, aby občané měli právo plně se účastnit vnitřního trhu, k čemuž je nutné zvýšit jejich možnosti a důvěru, pokud jde o přeshraniční nakupování zboží a služeb, zejména prostřednictvím internetu.
(2)
Unie přispívá k zajištění vysoké úrovně ochrany spotřebitelů a k tomu, aby se spotřebitelé stali ústředním bodem vnitřního trhu, a to podporou a doplňováním politik členských států ve snaze zajistit, aby občané mohli plně požívat výhod vnitřního trhu a aby při tom byla prostřednictvím konkrétních akcí zajištěna řádná ochrana jejich bezpečnosti a právních a hospodářských zájmů.
(3)
Víceletý program Spotřebitelé na období 2014-2020 (dále jen „program“) by měl pomoci zajistit vysokou úroveň ochrany spotřebitelů a plně podpořit ambice strategie Evropa 2020 v oblasti růstu a konkurenceschopnosti prostřednictvím začlenění konkrétních témat určených ve strategii Evropa 2020, pokud jde o digitální agendu pro Evropu, s cílem zajistit, aby digitalizace skutečně vedla ke zlepšení podmínek pro spotřebitele, udržitelný růst, kterého má být dosaženo přechodem k udržitelnějším způsobům spotřeby, sociální začleňování, které má být zajištěno zohledněním zvláštní situace zranitelných spotřebitelů a potřeb stárnoucího obyvatelstva, a o inteligentní regulaci, která má být prováděna mimo jiné sledováním spotřebitelských trhů s cílem napomoci tvorbě inteligentních a správně zacílených právních předpisů.
(4)
Sdělení Komise ze dne 22. května 2012 nazvané „Evropský program pro spotřebitele - zvýšení důvěry a podpora růstu“ (dále jen „Program pro spotřebitele“) stanoví strategický rámec pro spotřebitelskou politiku Unie pro nadcházející období, který spočívá v prosazování zájmů spotřebitelů ve všech politikách na úrovni Unie. Cílem programu pro spotřebitele je vytvořit strategii, jejímž prostřednictvím budou politická opatření účinně a efektivně podporovat spotřebitele po celou dobu jejich života, a to zajištěním bezpečnosti výrobků a služeb, které jsou jim poskytovány, informováním a vzděláváním spotřebitelů, podporou subjektů, které spotřebitele zastupují, posílením práv spotřebitelů, umožněním jejich přístupu ke spravedlnosti a k nápravě a zajištěním vymáhání právních předpisů týkajících se ochrany spotřebitele.
(5)
Nedávný hospodářský pokles odhalil řadu nedostatků a nesrovnalostí v rámci vnitřního trhu, jež mají nepříznivé dopady na důvěru spotřebitelů i občanů. Ačkoli je třeba uznat, že fungování Unie v současnosti podléhá rozpočtovým omezením, Unie by přesto měla poskytnout přiměřené finanční prostředky s cílem umožnit dosažení cílů programu, a podpořit tak strategii Evropa 2020.
(6)
Pro dokončení vnitřního trhu je nezbytné odstranit zbývající neopodstatněné a nepřiměřené překážky bránící jeho řádnému fungování a zvýšit důvěru občanů v tento systém, zejména při přeshraničních nákupech. Unie by měla usilovat o vytvoření náležitých podmínek s cílem posílit postavení spotřebitelů tím, že jim poskytne dostatečné nástroje, znalosti a dovednosti, které jim umožní činit uvážená rozhodnutí založená na informacích, a zvýší jejich informovanost.
(7)
Toto nařízení bere v úvahu ekonomické, sociální a technické prostředí a nově se objevující průvodní jevy. Akce financované v rámci programu budou usilovat zejména o řešení otázek spojených s globalizací, digitalizací, stále složitějšími rozhodnutími, která musí spotřebitelé činit, nezbytností přejít k udržitelnějším způsobům spotřeby, stárnutím obyvatelstva, sociálním vyloučením a s problémem zranitelných spotřebitelů. Jednou z hlavních priorit je začlenění zájmů spotřebitelů do všech unijních politik v souladu s článkem 12 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“). Koordinace s dalšími politikami a programy Unie plní zásadní úlohu při zajišťování plného zohlednění zájmů spotřebitelů v dalších politikách. Aby se podpořila součinnost a zamezilo se duplicitě, měly by další fondy a programy Unie poskytovat finanční podporu na začleňování zájmů spotřebitelů do svých příslušných oblastí.
(8)
Program by měl zajistit vysokou úroveň ochrany všech spotřebitelů a věnovat při tom zvláštní pozornost zranitelným spotřebitelům za účelem zohlednění jejich zvláštních potřeb a posílení jejich pravomocí, jak požaduje usnesení Evropského parlamentu ze dne 22. května 2012 o strategii k posílení práv zranitelných spotřebitelů (4). Tento program by měl zranitelným spotřebitelům zajistit zejména přístup k informacím o zboží a službách, aby měli rovnocenné příležitosti a mohli činit svobodná rozhodnutí založená na informacích, a to především proto, že zranitelní spotřebitelé mohou mít problémy s přístupem k informacím pro spotřebitele a s porozuměním těmto informacím, a být tak vystaveni riziku, že budou uvedeni v omyl.
(9)
Program by měl brát v potaz zejména děti, a to i prostřednictvím spolupráce se zúčastněnými stranami s cílem zajistit, aby se zavázaly k šíření odpovědné reklamy určené nezletilým osobám, zejména proto, aby se bojovalo proti zavádějící reklamě na internetu.
(10)
Uvedené akce by měly být stanoveny v tomto programu, který poskytne rámec pro jejich financování. V souladu s článkem 54 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (5), má toto nařízení poskytnout právní základ pro činnost a pro provádění programu. Toto nařízení navazuje na akce financované podle rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1926/2006/ES (6) a dále v nich pokračuje.
(11)
Je důležité zlepšit ochranu spotřebitele. K dosažení tohoto obecného cíle by měly být stanoveny specifické cíle, pokud jde o bezpečnost, informovanost a vzdělávání spotřebitelů, podporu poskytovanou spotřebitelským organizacím na úrovni Unie, jakož i práva a nápravu a vymáhání práv spotřebitelů. Hodnota a dopad opatření přijatých v rámci programu by měly být pravidelně sledovány a vyhodnocovány s cílem usnadnit tvorbu inteligentnější politiky v zájmu spotřebitelů. S cílem ohodnotit spotřebitelské politiky, a zejména přesného dopadu přijatých opatření, je potřeba vypracovat ukazatele, jejichž hodnota by se však měla posuzovat v širším kontextu.
(12)
Je důležité zvýšit důvěru spotřebitelů. Aby bylo tohoto cíle dosaženo, je nezbytné rozšířit rozsah činnosti, zejména náležitou finanční podporou poskytovanou spotřebitelským organizacím na úrovni Unie a evropským spotřebitelským centrům, a to s přihlédnutím k zásadní úloze, kterou uvedené subjekty plní při poskytování informací a pomoci spotřebitelům ohledně jejich práv, při podpoře spotřebitelů v rámci spotřebitelských sporů, zejména pokud jde o přístup k vhodným mechanismům řešení sporů, a při prosazování zájmů spotřebitelů v rámci řádného fungování vnitřního trhu. Tyto organizace a centra by měly být schopny zlepšit ochranu spotřebitelů a zvýšit jejich důvěru působením přímo na místě a poskytováním pomoci, informací a vzdělávání přizpůsobených potřebám jednotlivých osob.
(13)
Je nezbytné stanovit způsobilé akce, kterými má být uvedených cílů dosaženo.
(14)
Je zapotřebí vymezit kategorie potenciálních příjemců způsobilých získat granty.
(15)
Finanční referenční částka vyhrazená pro program ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (7) je uvedena v tomto nařízení, aniž by tím byly dotčeny rozpočtové pravomoci Evropského parlamentu a Rady stanovené ve Smlouvě o fungování EU.
(16)
Při provádění programu v duchu zásad řádného finančního řízení, transparentnosti a flexibility by další činnost výkonné agentury měla být přípustná v případě splnění všech požadavků stanovených nařízením Rady (ES) č. 58/2003 (8).
(17)
Výdaje Unie a finanční prostředky členských států vynakládané v oblasti bezpečnosti spotřebitelů, jejich vzdělávání, jejich práv a vymáhání těchto práv by měly být lépe koordinovány, aby byla zajištěna doplňkovost, vyšší účinnost a viditelnost a aby bylo dosaženo lepší rozpočtové součinnosti.
(18)
Dohoda o Evropském hospodářském prostoru stanoví pro oblast ochrany spotřebitele spolupráci mezi Unií a jejími členskými státy na jedné straně a zeměmi Evropského sdružení volného obchodu, které se účastní Evropského hospodářského prostoru, na straně druhé. Je rovněž třeba stanovit možnost, aby se programu účastnily další země, zejména země sousedící s Unií a země, které žádají o členství v Evropské unii, kandidátské země nebo země, které k Unii přistupují.
(19)
V souvislosti s prováděním programu a vzhledem ke globalizaci výrobního řetězce a stále větší vzájemné provázanosti trhů by měla být podporována spolupráce se třetími zeměmi, které se programu neúčastní, a to s přihlédnutím k jakýmkoliv relevantním dohodám mezi těmito zeměmi a Unií.
(20)
Na Komisi by měla být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o přizpůsobení ukazatelů stanovených v příloze II za účelem zohlednění změn legislativního rámce v oblasti ochrany spotřebitele a pokud jde o změny přílohy I spočívající ve vyjmutí dotčených konkrétních akcí za účelem zohlednění výsledků hodnotící zprávy vypracované Komisí. Je obzvlášť důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(21)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o přijímání ročních pracovních programů. Uvedené pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (9). Vzhledem k tomu, že program nestanoví kritéria pro bezpečnost výrobků, ale je zaměřen na poskytování finanční podpory nástrojům na provádění politiky v oblasti bezpečnosti výrobků, a vzhledem k poměrně nízké dotčené částce je vhodné uplatnit poradní postup.
(22)
Finanční zájmy Unie by měly být chráněny prostřednictvím přiměřených opatření v rámci celého výdajového cyklu, včetně prevence, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí, zpětného získávání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních prostředků a případných správních a finančních sankcí v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012.
(23)
Jelikož cílů tohoto nařízení nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy z důvodu nadnárodní povahy příslušných otázek, ale spíše jich z důvodu větších možností opatření Unie může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity podle článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(24)
Rozhodnutí č. 1926/2006/ES by mělo být zrušeno.
(25)
Je vhodné zajistit přechod mezi akčním programem Společenství v oblasti spotřebitelské politiky (2007-2013) zavedeným rozhodnutím č. 1926/2006/ES a tímto programem, a to zejména pokud jde o pokračování víceletých opatření, jakož i o hodnocení úspěchů předchozího programu a oblastí v jeho rámci, jež vyžadují větší pozornost. Dále je třeba sladit trvání tohoto programu s trváním víceletého finančního rámce na roky 2014-2020 stanoveného v nařízení Rady (EU, Euratom) č.1311/2013 (10). Tento program by se měl proto použít od 1. ledna 2014. Od 1. ledna 2021 by měly prostředky na technickou a administrativní pomoc v případě potřeby pokrývat výdaje týkající se řízení akcí, které nebudou dokončeny do konce roku 2020,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Víceletý program pro spotřebitele
Tímto nařízením se zavádí víceletý program pro spotřebitele na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020 (dále jen „program“).
Článek 2
Obecný cíl
Obecným cílem tohoto programu je v rámci celkové strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění zajistit vysokou úroveň ochrany spotřebitelů, posílit jejich postavení a učinit je ústředním prvkem vnitřního trhu. Program to zajistí tím, že přispěje k ochraně zdraví, bezpečnosti a právních a hospodářských zájmů spotřebitelů, jakož i k prosazování jejich práva na informace, vzdělávání a organizování se za účelem ochrany svých zájmů, a současně podpoří začlenění zájmů spotřebitelů do dalších oblastí politiky. Program doplňuje, podporuje a sleduje politiky členských států.
Článek 3
Specifické cíle a ukazatele
1. Obecného cíle podle článku 2 se dosáhne prostřednictvím těchto specifických cílů:
a)
Cíl I - Bezpečnost: upevnit a zvýšit bezpečnost výrobků prostřednictvím účinného dozoru nad trhem v rámci celé Unie.
Tento cíl bude měřen zejména podle činnosti a efektivity systému EU pro rychlou výměnu informací o nebezpečných spotřebních výrobcích (RAPEX).
b)
Cíl II - Informovanost a vzdělávání spotřebitelů a podpora poskytovaná spotřebitelským organizacím: zlepšit vzdělávání a informovanost spotřebitelů a povědomí spotřebitelů o jejich právech, rozvíjet soubor poznatků pro účely spotřebitelské politiky, poskytovat podporu spotřebitelským organizacím a zohledňovat současně také specifické potřeby zranitelných spotřebitelů.
c)
Cíl III - Práva a náprava: rozvíjet a posilovat práva spotřebitelů zejména prostřednictvím inteligentní regulace a zlepšením přístupu k jednoduché, účinné a účelné nápravě s nízkými náklady, včetně alternativního řešení sporů.
Tento cíl bude měřen zejména podle využívání alternativního řešení sporů k řešení přeshraničních sporů a podle činnosti celounijního systému řešení sporů on-line a rovněž podle procentního podílu spotřebitelů, kteří v reakci na zjištěný problém učiní příslušné kroky k jeho řešení.
d)
Cíl IV - Vymáhání práva: podporovat vymáhání práv spotřebitelů prostřednictvím posilování spolupráce mezi vnitrostátními donucovacími orgány a podporou spotřebitelů formou poradenství.
Tento cíl bude měřen zejména podle úrovně toku informací a efektivity spolupráce v rámci sítě pro spolupráci v oblasti ochrany spotřebitele, podle činnosti evropských spotřebitelských center a podle toho, do jaké míry jsou spotřebitelé s těmito centry obeznámeni.
Poskytování vysoce kvalitních informací spotřebitelům a jejich zapojení představují meziodvětvovou prioritu, a proto tyto požadavky musí být pokud možno výslovně zahrnuty do všech odvětvových cílů a akcí financovaných v rámci programu.
2. Popis ukazatelů je stanoven v příloze II.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 15 za účelem přizpůsobení ukazatelů uvedených v příloze II.
Článek 4
Způsobilé akce
Specifických cílů uvedených v článku 3 se dosahuje prostřednictvím způsobilých akcí stanovených v tomto seznamu:
a)
v rámci cíle I - Bezpečnost:
1)
vědecké poradenství a analýza rizik týkající se zdraví a bezpečnosti spotřebitelů, pokud jde o nepotravinářské výrobky a služby, včetně podpory úkolů nezávislých vědeckých výborů zřízených rozhodnutím Komise 2008/721/ES (11);
2)
koordinace opatření zaměřených na dozor nad trhem a na vymáhání práva v oblasti bezpečnosti výrobků s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady č. 2001/95/ES (12) a akce zaměřené na zlepšení bezpečnosti spotřebitelských služeb;
3)
správa a další vývoj databází kosmetických přípravků;
b)
v rámci cíle II - Informovanost a vzdělávání spotřebitelů a podpora poskytovaná spotřebitelským organizacím:
4)
budování souboru poznatků pro tvorbu politik v oblastech, které se dotýkají spotřebitelů, pro tvorbu inteligentních a správně zacílených právních předpisů a pro zjišťování případných selhání trhu či změn potřeb spotřebitelů, jenž slouží jako podklad pro rozvoj spotřebitelské politiky, pro vymezení oblastí, které jsou z hlediska spotřebitele nejproblematičtější, a pro začlenění zájmů spotřebitelů do ostatních politik Unie, a zlepšení přístupnosti uvedeného souboru poznatků;
5)
podpora zvyšování transparentnosti a zintenzivnění výměn osvědčených postupů a odborných znalostí prostřednictvím financování poskytovaného spotřebitelským organizacím na úrovni Unie a prostřednictvím budování kapacit spotřebitelských organizací na úrovni Unie a na vnitrostátní a regionální úrovni;
6)
zvyšování transparentnosti spotřebitelských trhů a informací pro spotřebitele, zajištění toho, aby spotřebitelé měli k dispozici porovnatelné, spolehlivé a snadno dostupné údaje, a to i v případě přeshraničního obchodování, s cílem pomoci jim porovnávat nejen ceny, ale i kvalitu a udržitelnost zboží a služeb;
7)
zlepšování vzdělávání spotřebitelů jako celoživotního procesu se zvláštním zaměřením na zranitelné spotřebitele;
c)
v rámci cíle III - Práva a náprava:
8)
příprava právních předpisů o ochraně spotřebitele a jiných regulačních iniciativ Komisí, sledování jejich provádění členskými státy, následné hodnocení jejich dopadu a podpora společných regulačních a samoregulačních iniciativ a sledování skutečného dopadu těchto iniciativ na spotřebitelské trhy;
9)
usnadnění přístupu k mechanismům řešení sporů určeným spotřebitelům, zejména k systémům alternativního řešení sporů, a to i prostřednictvím celounijního on-line systému a vytváření sítí vnitrostátních subjektů alternativního řešení sporů, přičemž je třeba věnovat zvláštní pozornost odpovídajícím opatřením týkajícím se potřeb a práv zranitelných spotřebitelů; sledování fungování a účinnosti mechanismů řešení sporů určených spotřebitelům, včetně vytváření a správy příslušných nástrojů informačních technologií a výměny stávajících osvědčených postupů a zkušeností v členských státech;
d)
v rámci cíle IV - Vymáhání práva:
10)
koordinace opatření zaměřených na dozor a na vymáhání práva s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (13);
11)
finanční příspěvky na společné akce s veřejnými nebo neziskovými subjekty tvořícími sítě na úrovni Unie, které poskytují informace a pomoc spotřebitelům s cílem pomoci jim při uplatňování jejich práv a získávání přístupu ke vhodnému řešení sporů, včetně systémů mimosoudního řešení sporů on-line (síť evropských spotřebitelských center).
Způsobilé akce stanovené v prvním pododstavci tohoto článku jsou případně dále upřesněny v příloze I tím, že je v jejich rámci uveden výčet příslušných konkrétních akcí.
Článek 5
Příjemci způsobilí získat granty
1. Granty na fungování spotřebitelských organizací na úrovni Unie mohou být poskytnuty evropským spotřebitelským organizacím, které splňují všechny tyto podmínky:
a)
jsou nevládní, neziskové, nezávislé na průmyslových, obchodních a podnikatelských nebo jiných neslučitelných zájmech a jejich hlavním cílem a náplní je podpora a ochrana zdraví, bezpečnosti a hospodářských a právních zájmů spotřebitelů v Unii;
b)
nejméně v polovině členských států jsou pověřeny zastupováním zájmů spotřebitelů na úrovni Unie organizace, které zastupují spotřebitele v souladu s vnitrostátními předpisy nebo postupy a působí na regionální nebo celostátní úrovni.
2. Granty na fungování mezinárodních subjektů, které prosazují zásady a politiky, jež přispívají k cílům programu, mohou být poskytnuty organizacím, které splňují všechny tyto podmínky:
a)
jsou nevládní, neziskové, nezávislé na průmyslových, obchodních a podnikatelských nebo jiných neslučitelných zájmech a jejich hlavním cílem a náplní je podpora a ochrana zdraví, bezpečnosti a hospodářských a právních zájmů spotřebitelů;
b)
vykonávají všechny tyto činnosti: zajišťují pro zástupce spotřebitelů z Unie a třetích zemí formální mechanismus umožňující přispívat k politickým diskusím a k politikám, pořádají setkání s politickými činiteli a regulačními orgány s cílem podporovat a prosazovat zájmy spotřebitelů u veřejných orgánů, identifikují společné spotřebitelské záležitosti a problémy, prosazují názory spotřebitelů v rámci dvoustranných vztahů mezi Unií a třetími zeměmi, přispívají k výměně a šíření odborných znalostí a vědomostí ohledně spotřebitelských záležitostí v Unii a v třetích zemích a vypracovávají politická doporučení.
3. Granty na fungování subjektů na úrovni Unie zřízených za účelem koordinace donucovacích opatření v oblasti bezpečnosti výrobků mohou být poskytnuty subjektům uznaným za tímto účelem právními předpisy Unie.
4. Granty na akce celounijních subjektů určené na vypracování kodexů chování, osvědčených postupů a pokynů pro porovnávání cen a jakosti a udržitelnosti výrobku mohou být poskytnuty subjektům, které splňují všechny tyto podmínky:
a)
jsou nevládní, neziskové a nezávislé na průmyslových, obchodních, podnikatelských nebo jiných neslučitelných zájmech a mezi jejich hlavní cíle a náplň patří prosazování a ochrana zájmů spotřebitelů;
b)
působí alespoň v polovině členských států.
5. Granty pro pořádání akcí předsednictví týkajících se spotřebitelské politiky Unie mohou být poskytnuty vnitrostátním orgánům členského státu vykonávajícího předsednictví jednotlivých složení Rady, s výjimkou složení pro zahraniční věci, nebo subjektům určeným tímto členským státem.
6. Granty na akce orgánů členských států odpovědných za ochranu spotřebitele a na akce odpovídajících orgánů třetích zemí mohou být poskytnuty orgánům oznámeným členským státem nebo třetí zemí uvedenou v článku 7 tohoto nařízení Komisi v souladu s nařízením (ES) č. 2006/2004 či směrnicí 2001/95/ES nebo mohou být poskytnuty neziskovým subjektům výslovně určeným uvedenými orgány k tomuto účelu.
7. Granty pro úředníky působící v oblasti vymáhání práva z členských států a třetích zemí mohou být poskytnuty úředníkům z orgánů oznámených členským státem nebo třetí zemí uvedenou v článku 7 tohoto nařízení Komisi pro účely nařízení (ES) č. 2006/2004 a směrnice 2001/95/ES.
8. Granty na akce mohou být poskytnuty subjektu určenému členským státem či třetí zemí uvedenou v článku 7, který je neziskovým subjektem vybraným transparentním postupem nebo veřejným subjektem. Určený subjekt musí být součástí některé unijní sítě, která poskytuje informace a pomoc spotřebitelům s cílem pomoci jim při uplatňování jejich práv a získávání přístupu ke vhodnému řešení sporů (síť evropských spotřebitelských center). Je možné navázat rámcové partnerství jakožto mechanismus dlouhodobé spolupráce mezi Komisí a sítí evropských spotřebitelských center nebo subjekty, jež tuto síť tvoří.
9. Granty na akce mohou být poskytnuty subjektům zabývajícím se stížnostmi, které jsou zřízeny a působí v členských státech Unie a v zemích Evropského sdružení volného obchodu, které se účastní Evropského hospodářského prostoru, a které jsou odpovědné za shromažďování stížností spotřebitelů, vyvíjení snah o vyřešení stížností, poskytování poradenství nebo za podávání informací spotřebitelům o stížnostech nebo dotazech a které v rámci stížností nebo dotazů spotřebitele na obchodníka jednají jako třetí strana. Nezahrnují mechanismy zabývající se stížnostmi spotřebitelů provozované obchodníky, v jejichž rámci se dotazy a stížnosti vyřizují přímo se spotřebitelem, ani mechanismy, které poskytují služby zabývající se stížnostmi, provozované obchodníkem nebo v jeho zastoupení.
Článek 6
Finanční rámec
1. Finanční krytí pro provádění programu na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020 činí 188 829 000 EUR v běžných cenách.
2. Roční prostředky schvalují Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce.
Článek 7
Účast třetích zemí v programu
Účast v programu je otevřena:
a)
zemím Evropského sdružení volného obchodu, které se účastní Evropského hospodářského prostoru, v souladu s podmínkami stanovenými v Dohodě o Evropském hospodářském prostoru;
b)
třetím zemím, zejména přistupujícím a kandidátským zemím i potenciálním kandidátským zemím a zemím, na které se vztahuje evropská politika sousedství, v souladu s obecnými zásadami a obecnými podmínkami pro jejich účast v programech Unie stanovenými v příslušných rámcových dohodách, rozhodnutích Rady přidružení nebo podobných dohodách.
Článek 8
Typy podpůrných opatření a maximální úroveň spolufinancování
1. V souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012 mohou mít finanční příspěvky Unie podobu grantů nebo veřejných zakázek nebo jakýchkoliv jiných opatření potřebných k dosažení cílů uvedených v článcích 2 a 3 tohoto nařízení.
2. Granty Unie a jejich odpovídající maximální výše se stanovují takto:
a)
granty na fungování spotřebitelských organizací na úrovni Unie, vymezené v čl. 5 odst. 1, nepřesahující 50 % způsobilých nákladů;
b)
granty na fungování mezinárodních subjektů, které podporují zásady a politiky přispívající k cílům programu, vymezené v čl. 5 odst. 2, nepřesahující 50 % způsobilých nákladů;
c)
granty na fungování subjektů na úrovni Unie zřízených za účelem koordinace donucovacích opatření v oblasti bezpečnosti výrobků a uznaných za tímto účelem právními předpisy Unie, vymezené v čl. 5 odst. 3, nepřesahující 95 % způsobilých nákladů;
d)
granty na akce celounijních subjektů určené na vypracování kodexů chování, osvědčených postupů a pokynů pro porovnávání cen a jakosti a udržitelnosti výrobků, vymezené v čl. 5 odst. 4, nepřesahující 50 % způsobilých nákladů;
e)
granty pro pořádání akcí předsednictví týkajících se spotřebitelské politiky Unie poskytované vnitrostátním orgánům členského státu vykonávajícího předsednictví jednotlivých složení Rady, s výjimkou složení pro zahraniční věci, nebo subjektům určeným tímto členským státem, nepřesahující 50 % způsobilých nákladů;
f)
granty na akce orgánů členských států odpovědných za ochranu spotřebitele a akce odpovídajících orgánů ve třetích zemích účastnících se v souladu s článkem 7, vymezené v čl. 5 odst. 6, nepřesahující 50 % způsobilých nákladů, kromě akcí výjimečné užitečnosti, u nichž příspěvek Unie na způsobilé náklady nesmí překročit 70 %;
g)
granty na výměny úředníků působících v oblasti vymáhání práva z členských států a třetích zemí účastnících se v souladu s článkem 7, vymezené v čl. 5 odst. 7, pokrývající příspěvky na cestu a pobyt;
h)
granty na akce subjektů určených členským státem nebo třetí zemí uvedenou v článku 7, vymezené v čl. 5 odst. 8, nepřesahující 70 % způsobilých nákladů;
i)
granty na akce vnitrostátních subjektů zabývajících se stížnostmi spotřebitelů, vymezené v čl. 5 odst. 9, nepřesahující 50 % způsobilých nákladů.
3. Akce se považují za akce výjimečné užitečnosti ve smyslu odst. 2 písm. f), jestliže:
a)
pokud jde o granty poskytnuté orgánům a oznámené Komisi pro účely nařízení (ES) č. 2006/2004, podílí se na nich alespoň šest členských států nebo se týkají porušení právních předpisů, jež způsobují nebo pravděpodobně způsobí škodu ve dvou nebo více členských státech;
b)
pokud jde o granty poskytnuté orgánům odpovědným za bezpečnost spotřebních výrobků, podílí se na nich alespoň deset členských států zapojených do evropské sítě orgánů členských států příslušných pro bezpečnost výrobků podle článku 10 směrnice 2001/95/ES nebo přispívají k provádění činností dozoru nad trhem v oblasti bezpečnosti spotřebních výrobků, jež byly stanoveny v právním aktu Unie.
Článek 9
Administrativní a technická pomoc
1. Finanční příspěvek na program může rovněž pokrývat výdaje související s přípravou, sledováním, kontrolou, auditem a hodnocením nezbytnými k řízení programu a plnění jeho cílů, mimo jiné výdaje související s horizontální komunikací týkající se politických priorit Unie, pokud souvisejí s obecnými cíli tohoto nařízení, spolu s veškerými dalšími výdaji na technickou a administrativní pomoc, jež Komisi při řízení programu vzniknou.
2. Celková částka přidělená na pokrytí výdajů souvisejících s přípravou, sledováním, kontrolou, auditem a hodnocením, jakož i výdajů na technickou a administrativní pomoc, které jsou uvedeny v odstavci 1, nesmí překročit 12 % finančního krytí přiděleného pro program.
Článek 10
Způsoby provádění
Komise provádí program prostřednictvím způsobů řízení uvedených v článku 58 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Článek 11
Soudržnost a doplňkovost s dalšími politikami
Komise ve spolupráci s členskými státy zajistí celkovou soudržnost a doplňkovost mezi programem a dalšími příslušnými politikami, nástroji a akcemi Unie, zejména v rámci víceletého programu „Práva, rovnost a občanství“ na období 2014-2020 (14).
Článek 12
Roční pracovní programy
Komise provádí program prostřednictvím ročních pracovních programů. Roční pracovní programy jednotným způsobem provádějí cíle stanovené v článcích 2 a 3 a akce stanovené v článku 4 a dále upřesněné v příloze I.
Komise přijme roční pracovní programy formou prováděcích aktů v souladu s poradním postupem podle čl. 16 odst. 2 tohoto nařízení. V těchto prováděcích aktech musí být uvedeny prvky stanovené v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, a to zejména:
a)
provádění akcí v souladu s článkem 4 a přílohou I tohoto nařízení a orientační přidělení finančních zdrojů;
b)
harmonogram plánovaných výzev k předkládání nabídek a výzev k předkládání návrhů.
Článek 13
Hodnocení a šíření informací
1. Členské státy poskytnou Komise na její žádost informace o provádění a dopadu tohoto programu.
2. Komise:
a)
do 30. září 2017:
i)
přezkoumá plnění cílů všech opatření (na úrovni výsledků a dopadů), aktuální stav provádění způsobilých akcí stanovených v článku 4 a konkrétních akcí uvedených v příloze I, přidělení finančních prostředků příjemcům v souladu s podmínkami stanovenými v článku 5, účinnost využívání zdrojů a jeho evropskou přidanou hodnotu a současně zohlední vývoj v oblasti ochrany spotřebitele s ohledem na rozhodnutí o obnovení, úpravě nebo pozastavení opatření,
ii)
předloží hodnotící zprávu o provedeném přezkumu Evropskému parlamentu a Radě;
b)
do 31. prosince 2017 případně předloží legislativní návrh nebo s výhradou odstavce 3 přijme akt v přenesené pravomoci.
Hodnotící zpráva se dále zabývá možnostmi zjednodušení, vnitřní a vnější soudržností programu, pokračující relevantností všech cílů a příspěvkem opatření k prioritám Unie v oblasti inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění. Uvedená zpráva zohlední výsledky hodnocení dlouhodobého dopadu předcházejícího programu.
Hodnocení dlouhodobějších dopadů a udržitelnosti účinků programu slouží jako podklad pro rozhodnutí o případném obnovení, úpravě nebo pozastavení následujícího programu.
3. Za účelem zohlednění situace, při níž hodnotící zpráva podle odstavce 2 dospěje k závěru, že konkrétní akce stanovené v příloze I nebyly provedeny do 31. prosince 2016 a nelze je provést do konce programového období včetně případů, kdy tyto konkrétní akce již nejsou pro splnění cílů stanovených v článcích 2 a 3 relevantní, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 15 s cílem změnit přílohu I vyjmutím dotčených konkrétních akcí.
4. Komise zveřejní výsledky akcí uskutečněných podle tohoto nařízení.
Článek 14
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření k zajištění toho, aby byly při provádění akcí financovaných podle tohoto nařízení finanční zájmy Unie chráněny prevencí podvodů, korupce a jiného protiprávního jednání, a to účinnými kontrolami a, jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími správními a finančními sankcemi.
2. Komise nebo její zástupci a Evropský účetní dvůr mají pravomoc provádět na základě kontroly dokumentů i inspekce na místě audit u všech příjemců grantů, dodavatelů nebo subdodavatelů, kteří obdrželi finanční prostředky Unie podle tohoto nařízení.
3. Evropský úřad pro boj proti podvodům (dále jen „OLAF“) může provádět vyšetřování, včetně kontrol a inspekcí na místě, v souladu s postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (15) a v nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (16), s cílem zjistit, zda v souvislosti s grantovou dohodou, rozhodnutím o grantu nebo smlouvou financovanou podle tohoto nařízení nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1, 2 a 3, musí dohody o spolupráci se třetími zeměmi a s mezinárodními organizacemi, smlouvy, grantové dohody a rozhodnutí o grantu vyplývající z provádění tohoto nařízení obsahovat ustanovení, která výslovně zmocňují Komisi, Evropský účetní dvůr a OLAF k provádění takových auditů a vyšetřování v souladu s jejich příslušnými pravomocemi.
Článek 15
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 3 odst. 3 a čl. 13 odst. 3 je svěřena Komisi na dobu trvání programu.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 3 odst. 3 a čl. 13 odst. 3 kdykoliv zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 3 odst. 3 a čl. 13 odst. 3 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 16
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 17
Přechodná ustanovení
1. Článek 6 rozhodnutí č. 1926/2006/ES se nadále použije na akce upravené uvedeným rozhodnutím, které nebyly dokončeny do 31. prosince 2013. Z finančních prostředků přidělených na program lze hradit rovněž výdaje na technickou a administrativní pomoc nezbytnou k zajištění přechodu mezi opatřeními přijatými podle rozhodnutí č. 1926/2006/ES a programem.
2. S cílem umožnit řízení akcí, které nebudou dokončeny do 31. prosince 2020, mohou být v případě potřeby do rozpočtu po 31. prosinci 2020 zapsány prostředky na krytí výdajů stanovených v článku 9.
Článek 18
Zrušení
Rozhodnutí č. 1926/2006/ES se zrušuje s účinkem ode dne 1. ledna 2014.
Článek 19
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost den po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 26. února 2014.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 254/2014/EU RENDELETE
(2014. február 26.)
a 2014 és 2020 közötti időszakra vonatkozó többéves fogyasztóvédelmi programról és az 1926/2006/EK határozat hatályon kívül helyezéséről
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 169. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére (2),
rendes jogalkotási eljárás keretében (3),
mivel:
(1)
A Bizottság 2010. március 3-i„Európa 2020 - Az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés stratégiája” című közleménye (a továbbiakban: Európa 2020) arra szólít fel, hogy az európai polgárok lehetőséget kapjanak arra, hogy teljes mértékben részesei legyenek a belső piacnak, ehhez pedig erősíteni kell az azzal kapcsolatos lehetőségeiket, hogy a határon túlról vásároljanak árukat és szolgáltatásokat - különösen online úton -, valamint elő kell segíteni, hogy nagyobb bizalommal legyenek az ilyen vásárlások iránt.
(2)
Az Unió - azáltal, hogy törekszik annak biztosítására, hogy a polgárok maximálisan kihasználhassák a belső piacban rejlő lehetőségeket, és ennek érdekében konkrét intézkedésekkel védi a polgárok biztonságát, illetve jogi és gazdasági érdekeit, ezzel támogatva és kiegészítve a tagállami szakpolitikákat - hozzájárul a magas szintű fogyasztóvédelem biztosításához, és ahhoz, hogy a fogyasztókat helyezze a belső piac középpontjába.
(3)
A 2014-2020 közötti időszakra szóló többéves fogyasztóvédelmi programnak (a továbbiakban: a program) elő kell segítenie a magas szintű fogyasztóvédelmet, és teljes körűen támogatnia kell az Európa 2020 stratégia növekedési és versenyképességi céljait azáltal, hogy integrálja az Európa 2020 stratégiában azonosított, a digitális menetrendre (annak biztosítása érdekében, hogy a digitalizáció valóban a fogyasztók fokozottabb jólétét eredményezze), a fenntartható növekedésre (a fogyasztás fenntarthatóbb irányba terelése), a társadalmi befogadásra (a kiszolgáltatott helyzetben lévő fogyasztók sajátos helyzetének és az elöregedő népesség szükségleteinek figyelembevétele), valamint az intelligens szabályozásra (többek között a fogyasztói piac monitoringja az intelligens és célzott szabályozás elősegítése érdekében) vonatkozó egyes aggályokat.
(4)
A Bizottság 2012. május 22-i„Az európai fogyasztóvédelmi stratégia: a fogyasztói bizalom növelése és a növekedés fellendítése” című közleménye (a továbbiakban: a fogyasztóvédelmi stratégia) az elkövetkező évekre meghatározza az Unió fogyasztóvédelmi politikájának stratégiai keretét, mégpedig úgy, hogy a fogyasztói érdekek védelmét valamennyi uniós szakpolitika részévé teszi. A fogyasztóvédelmi stratégia célja egy olyan stratégia kidolgozása, amelynek köszönhetően a politikai fellépés hatékonyan és érdemben, egész életükben szolgálja a fogyasztókat a rendelkezésükre álló termékek és szolgáltatások biztonságosságának garantálása, tájékoztatás és szemléletformálás, a fogyasztókat képviselő szervezetek támogatása, a fogyasztók jogainak védelme, az igazságszolgáltatáshoz és jogorvoslati lehetőségekhez való hozzáférésük és a fogyasztóvédelmi jogszabályok végrehajtásának biztosítása révén.
(5)
A közelmúltbeli gazdasági visszaesés rávilágított a belső piac számos hiányosságára és következetlenségére, melyek csökkentették a fogyasztók és a polgárok bizalmát. Jóllehet el kell ismerni az Unió jelenlegi működését meghatározó költségvetési korlátokat, az Uniónak megfelelő pénzügyi eszközöket kell biztosítania ahhoz, hogy teljesíthetők legyenek a program célkitűzései, és ezért támogatnia kell az Európa 2020 megvalósítását.
(6)
A belső piac kiteljesítéséhez elengedhetetlen a belső piac megfelelő működését továbbra is gátló indokolatlan és aránytalan akadályok megszüntetése, valamint különösen határokon átnyúló vásárlás esetén a polgárok rendszerbe vetett hitének és bizalmának javítása. Az Uniónak törekednie kell a fogyasztói jogok érvényesítéséhez megfelelő feltételek megteremtésére, azáltal, hogy megfelelő eszközöket biztosít a fogyasztóknak, valamint megfelelő ismeretekkel és kompetenciákkal ruházza fel őket megfontolt és megalapozott döntések meghozatalához, és előmozdítja a fogyasztói tudatosságot.
(7)
E rendelet figyelembe veszi a gazdasági, társadalmi és műszaki környezetet, valamint az azokkal kapcsolatban felmerülő kihívásokat. A program által finanszírozott intézkedések különösen a globalizációval, a digitalizációval, a fogyasztók által hozandó döntések egyre bonyolultabbá válásával, a fogyasztás fenntarthatóbb irányba terelésének szükségességével, a népesség elöregedésével, a társadalmi kirekesztéssel és a kiszolgáltatott helyzetben lévő fogyasztók kérdésével kapcsolatos problémák megoldását tűzik ki célul. Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 12. cikke értelmében a fogyasztói érdekek valamennyi uniós politikába történő integrálása kiemelt feladat. A más uniós szakpolitikákkal és programokkal való koordináció kulcsfontosságú elem annak biztosítása szempontjából, hogy a fogyasztói érdekeket más szakpolitikák teljes mértékben figyelembe vegyék. A szinergiák elősegítése és a párhuzamos munka elkerülése érdekében azonban a többi uniós alap és program keretében gondoskodni kell arról, hogy megfelelő pénzügyi támogatás álljon rendelkezésre a fogyasztói érdekeknek az érintett területeken történő integrálásához.
(8)
A programnak magas szintű védelmet kell biztosítania valamennyi fogyasztó számára, ezen belül is sajátos szükségleteik figyelembevétele és képességeik megerősítése érdekében különös tekintettel kell lennie a kiszolgáltatott helyzetben lévő fogyasztókra, amint azt a kiszolgáltatott helyzetben lévő fogyasztók jogainak megerősítésére irányuló stratégiáról szóló 2012. május 22-i állásfoglalásában (4) az Európai Parlament is kérte. A programnak biztosítania kell különösen, hogy a kiszolgáltatott helyzetben lévő fogyasztók is hozzáférhessenek a termékekre és szolgáltatásokra vonatkozó információkhoz, és ezáltal egyenlő esélyük legyen szabad és megalapozott döntéseket hozni, különös tekintettel arra, hogy számukra külön nehézséget jelent a fogyasztói információkhoz való hozzáférés és azok megértése, és ezért könnyen félrevezethetők.
(9)
A program keretében különös figyelmet kell fordítani a gyermekekre, többek között az érdekelt felekkel együttműködve abból a célból, hogy biztosított legyen a kisgyermekek irányában az érdekelt felek általi felelősségteljes reklámozás, különösen ami a félrevezető online reklámok elleni küzdelmet illeti.
(10)
Intézkedéseket kell meghatározni az intézkedések uniós finanszírozási keretét biztosító programban. A 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) 54. cikkének megfelelően e rendelet célja, hogy jogalapot biztosítson az említett intézkedésekhez és a program végrehajtásához. E rendelet az 1926/2006/EK európai parlamenti és tanácsi határozatra (6) épül, és az annak keretében finanszírozott intézkedéseket folytatja.
(11)
Fontos a fogyasztóvédelem javítása. Ezen általános célkitűzés megvalósítása érdekében egyedi célkitűzéseket kell meghatározni a biztonság, a fogyasztói tájékoztatás és szemléletformálás, illetve az uniós szintű fogyasztói szervezetek támogatása, a jogok és jogorvoslat, valamint a fogyasztói jogok érvényesítése tekintetében. A program keretében meghozott intézkedések értékét és hatását a szakpolitika megfelelőbb kialakításának elősegítése céljából, a fogyasztók érdekében rendszeresen monitoring alá kell vonni, és értékelni kell. A fogyasztóvédelmi politika értékelése és különösen a meghozott intézkedések pontos hatásának mérése érdekében mutatókat kell kidolgozni, amelyek értékét mindazonáltal tágabb összefüggésben kell meghatározni.
(12)
Fontos a fogyasztói bizalom növelése. E célkitűzés elérése érdekében meg kell erősíteni a fellépési képességeket, elsősorban megfelelő pénzügyi támogatás nyújtása révén uniós szintű fogyasztói szervezetek és európai fogyasztói központok részére, figyelembe véve a fogyasztóknak a jogaikkal kapcsolatos tájékoztatásában és segítésében, a fogyasztók fogyasztói jogvitákban - különösen a megfelelő vitarendezési mechanizmusokhoz való hozzáférés tekintetében - való támogatásában, valamint a belső piac megfelelő működése során a fogyasztói érdekek képviseletében betöltött jelentős szerepüket. E szervezeteknek és központoknak képesnek kell lenniük fokozni a fogyasztók védelmét és erősíteni a fogyasztók bizalmát azáltal, hogy a helyszínen intézkednek, illetve a segítségnyújtást, a tájékoztatást és a szemléletformálást az egyéni igényekhez igazítják.
(13)
Rendelkezni kell azokról a támogatható tevékenységekről, amelyek révén ezeket a célkitűzéseket meg lehet valósítani.
(14)
Meg kell határozni a támogatásra jogosult lehetséges kedvezményezettek csoportjait.
(15)
A rendelet - az EUMSZ-ben az Európai Parlament és a Tanács tekintetében meghatározott költségvetési hatáskörök sérelme nélkül - tartalmazza a költségvetési kérdésekben történő együttműködésről, valamint a költségvetési fegyelemről és a pénzgazdálkodás hatékonyságáról és eredményességéről szóló, az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közötti 2013. december 2-i intézményközi megállapodás (7) 17. pontja értelmében a programhoz rendelt pénzügyi referenciaösszeget.
(16)
A program végrehajtása során a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás, valamint az átláthatóság és a rugalmasság elvének a szellemében engedélyezni kell a végrehajtó ügynökség további működését, amennyiben az 58/2003/EK tanácsi rendeletben (8) foglalt valamennyi követelmény teljesül.
(17)
A fogyasztói biztonság, a szemléletformálás, a fogyasztói jogok és a végrehajtás terén felmerülő, uniós és tagállami alapokból finanszírozott kiadásokat jobban össze kell hangolni, a kiegészítő jelleg, a nagyobb hatékonyság és a jobb láthatóság biztosítása, valamint jobb költségvetési szinergiák elérése érdekében.
(18)
Az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás rendelkezik a fogyasztóvédelem területén egyrészről az Unió és tagállamai, másrészről az Európai Szabadkereskedelmi Társulás Európai Gazdasági Térségben részt vevő országai közötti együttműködésről. Rendelkezni kell arról is, hogy a program nyitott legyen más országok, különösen az Unió szomszédságában fekvő, valamint az uniós tagságot kérelmező, tagjelölt vagy csatlakozó országok részvételére is.
(19)
A program végrehajtásának összefüggésében, valamint a termelési lánc globalizálódására és a piacok egymástól való egyre fokozottabb függőségére tekintettel bátorítani kell az együttműködést a programban részt nem vevő harmadik országokkal, figyelembe véve az ezen országok és az Unió között fennálló vonatkozó megállapodásokat.
(20)
A Bizottságot fel kell hatalmazni, hogy az EUMSZ 290. cikkének megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a II. mellékletben foglalt mutatók kiigazítására vonatkozóan a fogyasztóvédelem területén a jogalkotási keretben bekövetkezett változások figyelembevétele érdekében, valamint az I. mellékletnek egyes érintett cselekvések eltávolításával történő, a Bizottság által készítendő értékelési jelentés eredményének figyelembevételén alapuló módosítására vonatkozóan. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munka során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítése és megszövegezése során a Bizottságnak gondoskodnia kell a vonatkozó dokumentumoknak az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz történő egyidejű, valamint időben és megfelelő módon történő eljuttatásáról.
(21)
Annak érdekében, hogy a rendeletet egységes feltételek mellett lehessen végrehajtani, az éves munkaprogramok elfogadása tekintetében a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni. Ezeket a hatásköröket a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (9) megfelelően kell gyakorolni. Mivel a program nem határoz meg termékbiztonsági kritériumokat, hanem pénzügyi támogatást kíván biztosítani a termékbiztonsági politika végrehajtására szolgáló eszközökhöz, továbbá tekintettel arra, hogy a támogatás összege viszonylag alacsony, helyénvaló a tanácsadó bizottsági eljárást alkalmazni.
(22)
Az Unió pénzügyi érdekeit a teljes kiadási ciklusban arányos intézkedésekkel kell védeni, beleértve a szabálytalanságok megelőzését, feltárását és kivizsgálását, az elveszített, jogosulatlanul kifizetett vagy szabálytalanul felhasznált pénzösszegek visszafizettetését, valamint adott esetben a 966/2012/EU, Euratom rendelettel összhangban igazgatási és pénzügyi bírságok kiszabását.
(23)
Mivel e rendelet céljait a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani az érintett kérdéskörök határokon átnyúló jellege miatt, az Unió szintjén azonban az intézkedések hatékonyabb volta miatt e célok jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében meghatározott szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez a rendelet nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket.
(24)
Az 1926/2006/EK határozatot hatályon kívül kell helyezni.
(25)
Helyénvaló a fogyasztóvédelmi politika területén a 2007 és 2013 közötti időszakra vonatkozó, az 1926/2006/EK határozattal létrehozott közösségi cselekvési program és e program között megszakítás nélküli és zavartalan átmenetet biztosítani, különösen a több évre kiterjedő intézkedések folyamatosságának, valamint az előző program sikereinek, illetve a nagyobb figyelmet igénylő területeknek az értékelése tekintetében. Helyénvaló továbbá, hogy összhangban legyen ezen program időtartama az 1311/2013/EU, Euratom tanácsi rendelettel (10) létrehozott 2014 és 2020 közötti időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keret időtartamával. Ennek megfelelően e programot 2014. január 1-jétől kell alkalmazni. Szükség esetén 2021. január 1. után a technikai és adminisztratív segítségre vonatkozó előirányzatnak tartalmaznia kell a 2020 végéig be nem fejezett intézkedések kezelésére vonatkozó kiadásokat,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A többéves fogyasztóvédelmi program
Ez a rendelet többéves fogyasztóügyi programot (a továbbiakban: a program) hoz létre a 2014. január 1-jétől2020. december 31-ig tartó időszakra.
2. cikk
Általános cél
A program általános célja, hogy egy intelligens, fenntartható és inkluzív növekedést célzó, átfogó stratégia keretében magas szintű fogyasztóvédelmet biztosítson, megfelelő eszközöket adjon a fogyasztók kezébe, és a fogyasztókat a belső piac középpontjába helyezze. A program a fogyasztók egészsége, biztonsága és a jogi és gazdasági érdekei védelmének, valamint a tájékoztatáshoz, szemléletformáláshoz és az érdekeik védelme céljából történő önszerveződéshez való joguk előmozdításával fogja ezt biztosítani, támogatva a fogyasztói érdekek más szakpolitikai területekbe való integrálását. A programnak ki kell egészítenie, támogatnia kell és monitoring alá kell vonnia a tagállamok szakpolitikáit.
3. cikk
Egyedi célkitűzések és mutatók
(1) A 2. cikkben említett általános célkitűzést a következő egyedi célkitűzések révén kell megvalósítani:
a)
I. célkitűzés - biztonság: a termékbiztonság hatékony piacfelügyelet révén történő megszilárdítása és javítása Unió-szerte.
E célkitűzést különösen a veszélyes fogyasztási cikkek uniós riasztási rendszerének (RAPEX) tevékenysége és hatékonysága révén értékelik majd;
b)
II. célkitűzés - a fogyasztókat célzó tájékoztatás és szemléletformálás, valamint a fogyasztóvédelmi szervezetek támogatása: a fogyasztóvédelmi szemlélet formálásának, valamint a fogyasztók tájékoztatásának és a fogyasztói jogokkal kapcsolatos ismereteinek javítása, a fogyasztóvédelmi politika tudományos alapjának megteremtése és a fogyasztói szervezetek támogatása, ideértve a kiszolgáltatott helyzetben lévő fogyasztók sajátos igényeinek a figyelembevételét.
c)
III. célkitűzés - jogok és jogorvoslat: a fogyasztói jogok kidolgozása és megerősítése mindenekelőtt intelligens szabályozási intézkedések, valamint az egyszerű, hatékony, gyors és kis költségű jogorvoslathoz, többek között az alternatív vitarendezéshez való hozzáférés javítása révén.
E célkitűzést különösen az alternatív vitarendezés határokon átnyúló viták rendezéséhez történő igénybevétele, egy uniós szintű internetes vitarendezési rendszer tevékenysége, illetve a valamely probléma miatt fellépő fogyasztók százalékaránya alapján értékelik majd;
d)
IV. célkitűzés - fogyasztói jogok érvényesítése: a fogyasztói jogok érvényesítésének támogatása a nemzeti jogérvényesítési szervek közötti együttműködés megerősítése és a fogyasztóknak történő tanácsadás révén.
E célkitűzést különösen a fogyasztóvédelmi együttműködési hálózaton belüli információáramlás szintje és együttműködés hatékonysága, valamint az európai fogyasztói központok tevékenysége és a fogyasztók általi ismertségének mértéke alapján értékelik majd.
A fogyasztók színvonalas tájékoztatása és részvétele ágazatokon átnyúló prioritás, ezért a program keretében finanszírozott minden ágazati célkitűzésben és fellépés kapcsán - a lehetőségek szerint - kifejezetten rendelkezni kell ezekről.
(2) A mutatók leírása a II. mellékletben olvasható.
(3) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 15. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a II. mellékletben szereplő mutatók módosítása érdekében.
4. cikk
Támogatható intézkedések
A 3. cikkben említett egyedi célkitűzéseket a következő felsorolásban szereplő támogatható intézkedésekkel kell teljesíteni:
a)
I. célkitűzés - biztonság:
1.
a nem élelmiszer jellegű termékek és szolgáltatások fogyasztókra vonatkozó egészségügyi és biztonsági szempontjaival kapcsolatos tudományos tanácsadás és kockázatelemzés, beleértve a 2008/721/EK bizottsági határozattal (11) létrehozott független tudományos bizottságok feladatainak támogatását;
2.
a 2001/95/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (12) meghatározott, termékbiztonsággal kapcsolatos piacfelügyeleti és jogérvényesítési intézkedések koordinálása, valamint a fogyasztói szolgáltatások biztonságát javító intézkedések koordinálása;
3.
kozmetikai termékek adatbázisainak karbantartása és továbbfejlesztése;
b)
II. célkitűzés - a fogyasztókat célzó tájékoztatás és szemléletformálás, valamint a fogyasztóvédelmi szervezetek támogatása:
4.
a fogyasztókat érintő területeken a szakpolitikai döntéshozatal tudományos alapjának kialakítása és a tudományos bizonyítékokhoz való hozzáférés javítása az intelligens és célzott szabályozás létrehozása, a piac esetleges működési zavarainak azonosítása, valamint a fogyasztói igények változásának felismerése érdekében, amely alapként szolgálhat a fogyasztóvédelmi politika kidolgozásához, a fogyasztók számára legproblémásabb területek meghatározásához, valamint a fogyasztói érdekeknek más uniós szakpolitikákba történő integrálásához;
5.
támogatás az uniós szintű fogyasztói szervezetek finanszírozása, a kapacitásaik uniós, nemzeti és regionális szintű bővítése, az átláthatóság javítása, valamint a bevált gyakorlatok és a szakismeretek cseréjének fokozása révén;
6.
a fogyasztói piacok és a fogyasztók tájékoztatásának átláthatóbbá tétele, a fogyasztók részére összevethető, megbízható és könnyen hozzáférhető információk biztosítása, többek között a határokon átnyúló esetekben, segítendő őket abban, hogy ne csak a termékek és szolgáltatások árát, hanem azok minőségét és fenntarthatóságát is összehasonlíthassák;
7.
a fogyasztói szemlélet egész életen át tartó formálásának előmozdítása, különös tekintettel a kiszolgáltatott helyzetben lévő fogyasztókra;
c)
III. célkitűzés - jogok és jogorvoslat:
8.
fogyasztóvédelmi jogszabályok és egyéb szabályozási kezdeményezések Bizottság által történő előkészítése, a tagállamok által történő átültetés monitoringja, majd az átültetés hatásának értékelése, valamint társszabályozási és önszabályozási kezdeményezések elősegítése, továbbá az említett kezdeményezések fogyasztói piacokra gyakorolt tényleges hatásainak monitoringja;
9.
a fogyasztóvédelmi vitarendezési mechanizmusokhoz - különösen az alternatív vitarendezési rendszerekhez - való hozzáférés megkönnyítése, többek között egy uniós szintű online rendszeren és a nemzeti alternatív vitarendezési szervek hálózatba szervezésén keresztül, különös figyelmet fordítva a kiszolgáltatott helyzetben lévő fogyasztók igényeivel és jogaival kapcsolatos megfelelő intézkedésekre; a fogyasztóvédelmi vitarendezési mechanizmusok működésének és eredményességének monitoringja, többek között a megfelelő informatikai eszközök kialakítása és üzemeltetése, valamint a tagállamok meglévő bevált gyakorlatainak és tapasztalatainak cseréje révén;
d)
IV. célkitűzés - fogyasztói jogok érvényesítése:
10.
a felügyeleti és jogérvényesítési intézkedések összehangolása, tekintettel a 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (13);
11.
pénzügyi hozzájárulás azon, uniós hálózatba szerveződött közjogi szervek vagy más nonprofit szervezetek közös intézkedéseihez, amelyek tájékoztatást és segítséget nyújtanak a fogyasztóknak jogaik gyakorlásában és a megfelelő vitarendezési fórumokhoz való hozzáférésben - beleértve a peren kívüli internetes vitarendezési fórumokat is (az európai fogyasztói központok hálózata).
Az e cikk első bekezdésében foglalt támogatható tevékenységeket adott esetben az I. melléklet tovább pontosítja, konkrét intézkedéseket rendelve azokhoz.
5. cikk
Támogatásra jogosult kedvezményezettek
(1) Az uniós szintű fogyasztóvédelmi szervezetek működéséhez nyújtott támogatásokban azok az európai fogyasztóvédelmi szervezetek részesülhetnek, amelyek a következő feltételek mindegyikét teljesítik:
a)
az ipari, kereskedelmi és üzleti vagy más ütköző érdekektől mentes nem kormányzati, nonprofit szervezetek, melyeknek elsődleges céljuk, illetve tevékenységük az Unióban a fogyasztók egészségének, biztonságának, gazdasági és törvényes érdekeinek az előmozdítása és védelme;
b)
a tagállamok legalább felében működő, a nemzeti szabályoknak vagy gyakorlatnak megfelelően reprezentatív, és regionális vagy nemzeti szinten aktív szervezetek által a fogyasztói érdekek uniós szintű képviseletével megbízott szervezetek.
(2) A program célkitűzéseinek végrehajtását előmozdító elveket és politikákat ösztönző nemzetközi szervek működéséhez nyújtott támogatásban azok a szervezetek részesülhetnek, amelyek a következő feltételek mindegyikét teljesítik:
a)
ipari, kereskedelmi, illetve üzleti vagy más összeférhetetlenségtől mentes nem kormányzati, nonprofit szervezetek, melyeknek elsődleges céljuk, illetve tevékenységük a fogyasztók egészségének, biztonságának, valamint gazdasági és jogi érdekeinek az előmozdítása és védelme;
b)
a következő tevékenységek mindegyikét végzik: formális mechanizmust biztosítanak az uniós, illetve harmadik országbeli fogyasztók képviselői számára a politikai vitákhoz és a szakpolitikákhoz való hozzájárulás érdekében; a fogyasztói érdekek állami hatóságok körében történő népszerűsítése és szorgalmazása érdekében találkozókat szerveznek a szakpolitika-területen dolgozó tisztviselőkkel és szabályozókkal; megállapítják a leggyakoribb fogyasztói problémákat és kihívásokat, az Unió és harmadik országok közötti kétoldalú kapcsolatok keretében népszerűsítik a fogyasztóvédelmi szempontokat; részt vesznek a fogyasztóvédelmi kérdésekkel kapcsolatos szakértelem és ismeretek Unióban és harmadik országokban történő cseréjében és terjesztésében, valamint szakpolitikai ajánlásokat készítenek.
(3) A termékbiztonság területéhez tartozó intézkedések végrehajtásának összehangolásáért felelős uniós szintű szervek működéséhez nyújtott támogatásokban azok a szervek részesülhetnek, amelyeket uniós jogszabály erre a célra elismer.
(4) Az uniós szintű szervek részére a magatartási kódexek, a bevált gyakorlatok, valamint az árak, a termékminőség és a fenntarthatóság összehasonlítására vonatkozó iránymutatások kidolgozásához nyújtott támogatásban azok a szervek részesülhetnek, amelyek a következő feltételek mindegyikét teljesítik:
a)
ipari, kereskedelmi, illetve üzleti vagy más összeférhetetlenségtől mentes nem kormányzati, nonprofit szervezetek, melyeknek elsődleges céljai, illetve tevékenységei között szerepel a fogyasztói érdekek előmozdítása és védelme;
b)
legalább a tagállamok felében működnek.
(5) Az Unió fogyasztóvédelmi szakpolitikájával kapcsolatos elnökségi rendezvények szervezéséhez támogatást lehet nyújtani a Tanács különböző formációinak elnökségét, a Külügyek Tanácsának kivételével, betöltő tagállam, vagy az e tagállam által kijelölt szervek részére.
(6) A fogyasztóvédelmi ügyekért felelős tagállami és az azoknak megfelelő harmadik országbeli hatóságok intézkedéseihez nyújtott támogatásban a valamely tagállam vagy az e rendelet 7. cikkében említett harmadik ország által a 2006/2004/EK rendelet vagy a 2001/95/EK irányelvnek megfelelően a Bizottsághoz bejelentett hatóságok, illetve az e hatóságok által erre a célra kifejezetten kijelölt nonprofit szervezetek részesülhetnek.
(7) A jogérvényesítés területén dolgozó tagállami és harmadik országbeli tisztviselők számára nyújtott támogatásban a valamely tagállam vagy az e rendelet 7. cikkében említett harmadik ország által a 2006/2004/EK rendelettel és a 2001/95/EK irányelvvel összhangban a Bizottsághoz bejelentett hatóságok tisztviselői részesülhetnek.
(8) Intézkedési támogatásban a valamely tagállam vagy a 7. cikkben említett harmadik ország által kijelölt olyan szerv részesülhet, amely vagy közjogi szerv vagy egy átlátható eljárás keretében kiválasztott nonprofit szervezet. A kijelölt szervnek olyan uniós hálózat tagjának kell lennie, amely tájékoztatást és segítséget nyújt a fogyasztóknak jogaik gyakorlásában és a megfelelő vitarendezési fórumokhoz való hozzáférésben (az európai fogyasztói központok hálózata). A Bizottság és az európai fogyasztói központok hálózata és/vagy annak szervei között keretpartnerséget lehet létrehozni hosszú távú együttműködési mechanizmusként.
(9) Az Unió tagállamaiban és az Európai Szabadkereskedelmi Társulás Európai Gazdasági Térségben részt vevő országokban létrehozott, valamint azokban működő olyan panaszkezelő szervek részesülhetnek intézkedési támogatásban, amelyek a fogyasztói panaszok összegyűjtésével foglalkoznak, megkísérlik megoldani a fogyasztók problémáit, illetve a fogyasztók panaszaival vagy kérdéseivel kapcsolatban tanácsadást vagy tájékoztatást nyújtanak, és a fogyasztó kereskedőt illető panasza vagy kérdése szempontjából harmadik félnek minősülnek. Ezek nem foglalják magukban sem a kereskedők által működtetett panaszkezelési mechanizmusokat, amelyek a fogyasztók panaszait vagy kérdéseit közvetlenül kezelik, sem a kereskedők által vagy nevében működtetett panaszkezelő szolgáltatásokat.
6. cikk
Pénzügyi keret
(1) A program végrehajtására előirányzott pénzügyi keret a 2014. január 1. és 2020. december 31. közötti időszakra vonatkozóan folyó árakon 188 829 000 EUR.
(2) Az éves előirányzatokat a többéves pénzügyi keret határain belül az Európai Parlament és a Tanács engedélyezi.
7. cikk
Harmadik országok részvétele a programban
A programban az alábbiak vehetnek részt:
a)
az Európai Szabadkereskedelmi Társulás Európai Gazdasági Térségben részt vevő országok, az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásban meghatározott feltételeknek megfelelően;
b)
harmadik országok, különösen a csatlakozó és tagjelölt, illetve lehetséges tagjelölt országok és az európai szomszédságpolitika alá tartozó országok, az uniós programokban való részvételükre vonatkozó keretmegállapodásokban, társulási tanácsi határozatokban vagy hasonló megállapodásokban meghatározott általános elveknek, valamint általános feltételeknek és rendelkezéseknek megfelelően.
8. cikk
A támogatás típusai és a társfinanszírozás legmagasabb szintje
(1) A 966/2012/EU, Euratom rendelet értelmében az Unió pénzügyi hozzájárulása történhet támogatás vagy közbeszerzés, illetve az e rendelet 2. és 3. cikkében említett célkitűzések megvalósításához szükséges bármely egyéb beavatkozás formájában.
(2) Az Unió által nyújtott támogatások és azok legmagasabb szintje a következő:
a)
az 5. cikk (1) bekezdése szerinti uniós szintű fogyasztói szervezetek működéséhez nyújtott támogatás, legfeljebb az elszámolható költségek 50 %-a;
b)
az 5. cikk (2) bekezdése értelmében, a fogyasztóvédelmi program célkitűzéseinek végrehajtását előmozdító elveket és politikákat ösztönző nemzetközi szervek működéséhez nyújtott támogatás, legfeljebb az elszámolható költségek 50 %-a;
c)
az 5. cikk (3) bekezdése értelmében a termékbiztonság területén a jogérvényesítési intézkedések összehangolásáért felelős, uniós jogszabály által erre a célra elismert uniós szintű szervek működéséhez nyújtott támogatás, legfeljebb az elszámolható költségek 95 %-a;
d)
az 5. cikk (4) bekezdése értelmében uniós szintű szerveknek a magatartási kódexek, a bevált gyakorlatok, valamint az árak, a termékminőség és a fenntarthatóság összehasonlítására vonatkozó iránymutatások kidolgozásához nyújtott intézkedési támogatás, legfeljebb az elszámolható költségek 50 %-a;
e)
a Tanács különböző formációinak elnökségét, a Külügyek Tanácsának kivételével, betöltő tagállam, vagy az e tagállam által kijelölt szervek részére az Unió fogyasztóvédelmi szakpolitikájával kapcsolatos elnökségi rendezvények szervezéséhez nyújtott támogatás, legfeljebb az elszámolható költségek 50 %-a;
f)
az 5. cikk (6) bekezdése értelmében a tagállamok fogyasztói ügyekért felelős hatóságainak és a 7. cikk szerint részt vevő harmadik országok megfelelő hatóságainak intézkedéseihez nyújtott támogatás, legfeljebb az elszámolható költségek 50 %-a, kivéve az éves munkaprogramokban meghatározott kivételesen hasznos intézkedéseket, amelyek esetében az elszámolható költségekhez való uniós hozzájárulás mértéke legfeljebb 70 % lehet;
g)
az 5. cikk (7) bekezdése értelmében a tagállamokban és a 7. cikk szerint részt vevő harmadik országokban a jogérvényesítés területén dolgozó tisztviselők cseréjéhez kapcsolódó utazási költségekhez és napidíjakhoz nyújtott támogatás;
h)
az 5. cikk (8) bekezdése értelmében egy tagállam vagy a 7. cikkben említett harmadik ország által kijelölt szervek intézkedéseihez nyújtott támogatás, legfeljebb az elszámolható költségek 70 %-a;
i)
az 5. cikk (9) bekezdése szerint a nemzeti fogyasztói panaszkezelő szervek tevékenységéhez nyújtott támogatás, legfeljebb az elszámolható költségek 50 %-a.
(3) Egy intézkedés a következő esetekben minősül a (2) bekezdés f) pontja szerinti kivételesen hasznos intézkedésnek:
a)
a 2006/2004/EK rendelettel összhangban a Bizottságnak bejelentett hatóságok részére nyújtott támogatás esetében akkor, ha az intézkedésben legalább hat tagállam vesz részt, vagy az olyan szabálysértéssel kapcsolatos, amely legalább két tagállamban kárt okoz vagy okozhat;
b)
a fogyasztási cikkek biztonságosságáért felelős hatóságoknak nyújtott támogatás esetében akkor, ha az intézkedés legalább tíz olyan tagállam bevonásával zajlik, amely részt vesz a tagállamok termékbiztonsággal kapcsolatos ügyekben illetékes hatóságainak a 2001/95/EK irányelv 10. cikkében említett európai hálózatában, vagy ha az intézkedés hozzájárul az uniós jogi aktusokban meghatározott, a fogyasztási cikkek biztonságossága területén zajló piacfelügyeleti tevékenységek végrehajtásához.
9. cikk
Adminisztratív és technikai segítségnyújtás
(1) A program pénzügyi kerete fedezheti a program irányításához és a célkitűzéseinek megvalósításához szükséges előkészítő, monitoring-, ellenőrzési, auditálási és értékelési tevékenységhez tartozó költségeket is, ideértve minden, az Unió politikai prioritásairól szóló intézményi kommunikációt - amennyiben azok kapcsolódnak a rendelet általános célkitűzéséhez -, továbbá minden, a Bizottság által a program irányítására fordított technikai és adminisztratív segítségnyújtási kiadást.
(2) Az előkészítő, monitoring-, ellenőrzési, auditálási és értékelési tevékenységhez, továbbá az (1) bekezdésben említett technikai és adminisztratív segítségnyújtáshoz kapcsolódó költségek fedezésére szánt teljes összeg nem haladhatja meg a program részére elkülönített pénzügyi keret 12 %-át.
10. cikk
Végrehajtási módszerek
A Bizottság a 966/2012/EU, Euratom rendelet 58. cikkében említett irányítási módszerek alkalmazásával hajtja végre a programot.
11. cikk
Összhang és egymást kiegészítő jelleg más politikákkal
A Bizottság a tagállamokkal együttműködésben biztosítja az összhangot és az egymást kiegészítő jelleget a program és más kapcsolódó uniós politikák, eszközök és cselekvések között, különösen a 2014 és 2020 közötti időszakra vonatkozó, többéves „Jogok, egyenlőség és polgárság” program (14) keretében.
12. cikk
Éves munkaprogramok
A Bizottság a programot éves munkaprogramokkal hajtja végre. Az éves munkaprogramok révén - következetes módon - végre kell hajtani a 2. és a 3. cikkben kitűzött célokat, valamint a 4. cikkben foglalt és az I. mellékletben tovább pontosított intézkedéseket.
A Bizottság az éves munkaprogramokat végrehajtási jogi aktusok formájában fogadja el, az e rendelet 16. cikkének (2) bekezdésében említett tanácsadó bizottsági eljárásnak megfelelően. A végrehajtási jogi aktusoknak magukban kell foglalniuk a 966/2012/EU, Euratom rendeletben meghatározott elemeket, különösen pedig a következőket:
a)
az e rendelet 4. cikke és I. melléklete szerinti intézkedések végrehajtása, valamint a pénzügyi források indikatív elosztása;
b)
a tervezett ajánlattételi és pályázati felhívások ütemezése.
13. cikk
Értékelés és terjesztés
(1) A Bizottság kérésére a tagállamok információkat szolgáltatnak a program végrehajtásáról és hatásairól.
(2) A Bizottság:
a)
2017. szeptember 30-ig:
i.
áttekinti az intézkedések céljainak teljesítésében elért eredményeket (az eredmények és hatások szintjén), a 4. cikkben foglalt támogatható intézkedések és az I. mellékletben említett egyedi intézkedések végrehajtásának aktuális helyzetét, a pénzeszközöknek a kedvezményezettek részére történő kiosztását az 5. cikkben foglalt feltételeknek megfelelően, a források felhasználásának hatékonyságát és európai többletértékét, a fogyasztóvédelem területén lezajlott fejleményekre tekintettel, az intézkedések megújítására, módosítására vagy felfüggesztésére vonatkozó döntés meghozatala céljából;
ii.
értékelési jelentést nyújt be az elvégzett áttekintésről az Európai Parlament és a Tanács részére;
b)
2017. december 31-ig adott esetben jogalkotási javaslatot nyújt be vagy - a (3) bekezdésre is figyelemmel - felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogad el.
Az értékelési jelentésnek ki kell térnie az egyszerűsítési lehetőségekre, azok belső és külső koherenciájára, valamint arra is, hogy a célkitűzések továbbra is relevánsak-e, és hogy az intézkedések hozzájárulnak-e az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés uniós prioritásainak megvalósításához. Figyelembe kell vennie az előző program hosszú távú hatásának értékelésekor kapott eredményeket.
A program hosszabb távú eredményei és hatásainak fenntarthatósága is értékelésre kerül, hogy az értékelés eredménye felhasználható legyen egy későbbi program megújításával, módosításával vagy felfüggesztésével kapcsolatos döntés során.
(3) Annak érdekében, hogy figyelembe lehessen venni azt is, ha a (2) bekezdésben említett értékelési jelentés azt állapítja meg, hogy az I. mellékletben foglalt egyedi intézkedések végrehajtására 2016. december 31-ig nem került sor, és azokat a program lezárultáig nem lehet végrehajtani, beleértve azt is, hogy a szóban forgó egyedi intézkedések már nem relevánsak a 2. és a 3. cikkben kitűzött célok teljesítése szempontjából, a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 15. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el az I. melléklet oly módon történő módosítására, hogy az érintett egyedi intézkedéseket törli a mellékletből.
(4) A Bizottság az e rendelet alapján végrehajtott intézkedések eredményeit nyilvánosan hozzáférhető formában közzéteszi.
14. cikk
Az Unió pénzügyi érdekeinek védelme
(1) A Bizottság megfelelő intézkedésekkel - csalás, korrupció és más jogellenes cselekmények elleni megelőző intézkedésekkel, hatásos ellenőrzésekkel, szabálytalanság feltárása esetén a jogtalanul kifizetett összegek visszafizettetésével, valamint szükség esetén hatékony, arányos és visszatartó erejű közigazgatási és pénzügyi szankciókkal - biztosítja, hogy az Unió pénzügyi érdekei az e rendelet alapján finanszírozott intézkedések végrehajtása során ne sérüljenek.
(2) A Bizottság és képviselői, valamint az Európai Számvevőszék jogosult dokumentumalapú és helyszíni ellenőrzést végezni a támogatások kedvezményezettjeinél, valamint az e rendelet alapján uniós forrásokban részesülő vállalkozóknál és alvállalkozóknál.
(3) Az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) - a 883/2013/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendeletben (15), valamint a 2185/96/Euratom, EK tanácsi rendeletben (16) foglalt eljárásoknak megfelelően - nyomozásokat, többek között helyszíni ellenőrzéseket és vizsgálatokat folytathat annak megállapítására, hogy elkövettek-e valamely támogatási megállapodással, támogatási határozattal vagy az e rendelet alapján finanszírozott szerződéssel összefüggésben az Unió pénzügyi érdekeit sértő csalást, korrupciót vagy más jogellenes cselekményt.
(4) Az (1), a (2) és a (3) bekezdés sérelme nélkül az e program végrehajtása keretében harmadik országokkal és nemzetközi szervezetekkel kötött együttműködési megállapodásoknak, továbbá a rendelet végrehajtása keretében létrejött szerződéseknek, támogatási megállapodásoknak és támogatási határozatoknak olyan rendelkezéseket kell tartalmazniuk, amelyek kifejezetten felhatalmazzák a Bizottságot, az Európai Számvevőszéket és az OLAF-ot arra, hogy saját hatáskörüknek megfelelően lefolytassák az említett ellenőrzéseket és nyomozásokat.
15. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1) A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására vonatkozóan a Bizottság részére adott felhatalmazás gyakorlásának feltételeit e cikk határozza meg.
(2) A Bizottságnak a 3. cikk (3) bekezdésében és a 13. cikk (3) bekezdésében említett felhatalmazása a program időtartamára szól.
(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 3. cikk (3) bekezdésében és a 13. cikk (3) bekezdésében említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban meghatározott felhatalmazást. Az említett határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon vagy a határozatban megjelölt napon lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(4) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti arról az Európai Parlamentet és a Tanácsot.
(5) A 3. cikk (3) bekezdése és a 13. cikk (3) bekezdése értelmében elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlament vagy a Tanács a jogi aktusról szóló értesítés kézhezvételétől számított 2 hónapon belül nem emel ellene kifogást, vagy ha az Európai Parlament és a Tanács az említett időszak lejárta előtt értesíti a Bizottságot arról, hogy nem emel kifogást. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére az említett időtartam 2 hónappal meghosszabbodik.
16. cikk
Bizottsági eljárás
(1) A Bizottság munkáját egy bizottság segíti. Ez a bizottság egy, a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottságot jelent.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 4. cikkét kell alkalmazni.
17. cikk
Átmeneti intézkedések
(1) Az 1926/2006/EK határozat 6. cikkét továbbra is alkalmazni kell a határozat hatálya alá tartozó, 2013. december 31-ig le nem záruló intézkedések esetében. Tehát a programra vonatkozó pénzügyi keret fedezheti továbbá a program és az 1926/2006/EK határozat alapján elfogadott intézkedések közötti átmenet biztosításához szükséges technikai és adminisztratív segítséggel kapcsolatos kiadásokat.
(2) Szükség esetén előirányzatok vehetők fel a 2020. december 31. utáni költségvetésbe a 9. cikkben meghatározott kiadások fedezésére, hogy kezelni lehessen a 2020. december 31-ig le nem záruló intézkedéseket.
18. cikk
Hatályon kívül helyezés
Az 1926/2006/EK határozat 2014. január 1-jétől kezdődően hatályát veszti.
19. cikk
Hatálybalépés és az alkalmazás dátuma
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetését követőnapon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2014. január 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2014. február 26-án.