NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 133/2014
ze dne 31. ledna 2014,
kterým se za účelem přizpůsobení technickému pokroku mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES, nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 595/2009 a nařízení Komise (EU) č. 582/2011, pokud jde o mezní hodnoty emisí
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES ze dne 5. září 2007, kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (rámcová směrnice) (1), a zejména na čl. 39 odst. 2, 6 a 7 uvedené směrnice,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 595/2009 ze dne 18. června 2009 o schvalování typu motorových vozidel a motorů z hlediska emisí z těžkých nákladních vozidel (Euro VI) a o přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidel, o změně nařízení (ES) č. 715/2007 a směrnice 2007/46/ES a o zrušení směrnic 80/1269/EHS, 2005/55/ES a 2005/78/ES (2), a zejména na čl. 4 odst. 3, čl. 5 odst. 4, čl. 6 odst. 2 a článek 12 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 595/2009 stanoví mezní hodnoty emisí a společné technické požadavky pro schvalování typu motorových vozidel a náhradních dílů z hlediska emisí a stanoví pravidla pro plnění podmínek shodnosti v provozu, palubní diagnostické systémy (OBD) a měření spotřeby paliva.
(2)
Aby se zvýšila úroveň environmentální výkonnosti vozidel, měla by být zavedena mezní hodnota počtu částic u zážehových motorů.
(3)
Právní předpisy o schvalování typu motorových vozidel a motorů z hlediska emisí z těžkých nákladních vozidel (Euro VI) je třeba přizpůsobit technickému pokroku. Proto je třeba stanovit požadavky pro schvalování typu a plnění podmínek shodnosti v provozu motorů a vozidel, jež používají dvoupalivové technologie. Pozornost by se měla věnovat rovněž dalším otázkám schvalování typu motorů využívajících plynná paliva.
(4)
Nařízení Komise (EU) č. 582/2011 (3) požaduje stanovení mezní hodnoty pro palubní diagnostiku (OTL) pro emise oxidu uhelnatého.
(5)
V případě těžkých nákladních vozidel s maximální technicky přípustnou hmotností naloženého vozidla nepřesahující 7,5 tuny je vhodné povolit, aby byly systémy OBD namontované do těchto vozidel částečně upraveny v souladu s pravidly pro OBD platnými pro lehká užitková vozidla, aniž by se snížila úroveň jejich environmentální výkonnosti.
(6)
Nařízení (EU) č. 582/2011 odkazuje opakovaně na předpisy Evropské hospodářské komise OSN (EHK OSN), zejména na předpis EHK OSN č. 49 (4), pokud jde o technické požadavky, jež musí členské státy, výrobci a technické zkušebny dodržovat při schvalování typu a prokazování podmínek shodnosti v provozu. Vzhledem k tomu, že Světové fórum harmonizace předpisů pro vozidla (WP.29) přijalo sérii změn 06 předpisu EHK OSN č. 49, je třeba změnit odkazy na předpis EHK OSN č. 49, jež obsahuje legislativa týkající se normy Euro VI.
(7)
Je třeba rovněž stanovit některé další požadavky, aby byla zajištěna rovnocennost ES schválení typu a schválení typu podle předpisu EHK OSN č. 49.
(8)
Teplota oleje v motoru musí být vyjádřena v kelvinech. Proto je třeba změnit přílohu VIII směrnice 2007/46/ES.
(9)
Směrnice 2007/46/ES, nařízení (ES) č. 595/2009 a nařízení (EU) č. 582/2011 by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(10)
Aby měly členské státy a výrobci dostatek času na změnu svých příslušných informačních systémů, je vhodné odložit použitelnost změn souvisejících s prohlášením o shodě.
(11)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Technického výboru - motorová vozidla,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy I, III, IV a IX směrnice 2007/46/ES se mění v souladu s přílohou I tohoto nařízení.
Článek 2
Příloha I nařízení (ES) č. 595/2009 se nahrazuje zněním přílohy II tohoto nařízení.
Článek 3
Nařízení (EU) č. 582/2011 se mění takto:
1)
Článek 2 se mění takto:
a)
bod 9 se nahrazuje tímto:
„9)
„vhodnou poškozenou součástí nebo systémem“ (dále jen „QDC“) se rozumí součást nebo systém, který byl záměrně poškozen například prostřednictvím zrychleného stárnutí nebo se kterým bylo manipulováno řízeným způsobem a který byl přijat schvalovacím orgánem v souladu s ustanoveními přílohy 9B předpisu EHK OSN č. 49 pro použití během prokazování správné činnosti OBD systému motoru;“;
b)
body 19 a 20 se nahrazují tímto:
„19)
„Wobbeho indexem (dolním Wl nebo horním Wu)“ se rozumí poměr odpovídající výhřevnosti plynu na jednotku objemu k druhé odmocnině poměrné hustoty plynu za stejných referenčních podmínek:
Lze jej vyjádřit rovněž takto:
20)
„faktorem posunu λ (dále Sλ)“ se rozumí výraz, který popisuje požadovanou pružnost systému řízení motoru z hlediska změny poměru přebytku vzduchu λ, jestliže motor pracuje s plynem rozdílného složení, než má čistý methan, jak je stanoveno v bodě A.5.5.1 dodatku 5 k příloze 4 předpisu EHK OSN č. 49;“;
c)
doplňují se nové body 45 až 56, které znějí:
„45)
„naftovým režimem“ se rozumí normální provozní režim dvoupalivového motoru, v němž motor není poháněn plynným palivem za žádných provozních podmínek motoru;
46)
„dvoupalivovým motorem“ se rozumí systém motoru zkonstruovaný tak, aby fungoval současně na naftový a plynný pohon, přičemž obě paliva se měří zvlášť a poměr spotřeby jednotlivých paliv se může vzájemně lišit v závislosti na provozu;
47)
„dvoupalivovým režimem“ se rozumí normální provozní režim dvoupalivového motoru, během nějž je za určitých provozních podmínek motor poháněn současně naftovým a plynným palivem;
48)
„dvoupalivovým vozidlem“ se rozumí vozidlo, jež je poháněno dvoupalivovým motorem a jež čerpá palivo spotřebovávané motorem z oddělených systémů skladování ve vozidle;
49)
„servisním režimem“ se rozumí zvláštní režim dvoupalivového motoru, který se aktivuje pro účely opravy či odstavení vozidla z provozu, není-li dvoupalivový režim možný;
50)
„poměrem obsahu energie v plynu (GER)“ se u dvoupalivového motoru rozumí poměr (vyjádřený v procentech) obsahu energie plynného paliva k obsahu energie obou paliv (motorové nafty a plynného paliva), obsah energie paliv je definován jako hodnota výhřevnosti;
51)
„průměrným poměrem obsahu energie v plynu“ se rozumí průměrný poměr obsahu energie v plynu vypočítaný za jízdní cyklus;
52)
„dvoupalivovým motorem typu 1A“ se rozumí dvoupalivový motor, který pracuje v části zkušebního cyklu WHTC prováděné za tepla s průměrným poměrem obsahu energie v plynu, který není nižší než 90 procent (GERWHTC ≥ 90 %), a který nepoužívá při volnoběhu výhradně motorovou naftu a nemá naftový režim;
53)
„dvoupalivovým motorem typu 1B“ se rozumí dvoupalivový motor, který pracuje v části zkušebního cyklu WHTC prováděné za tepla s průměrným poměrem obsahu energie v plynu, který není nižší než 90 procent (GERWHTC ≥ 90 %), a který v dvoupalivovém režimu nepoužívá při volnoběhu výhradně motorovou naftu a má naftový režim;
54)
„dvoupalivovým motorem typu 2A“ se rozumí dvoupalivový motor, který pracuje v části zkušebního cyklu WHTC prováděné za tepla s průměrným poměrem obsahu energie v plynu mezi 10 a 90 procenty (10 % GERWHTC 90 %) a který nemá naftový režim, nebo který pracuje v části zkušebního cyklu WHTC prováděné za tepla s průměrným poměrem obsahu energie v plynu, který není nižší než 90 procent (GERWHTC ≥ 90 %), avšak používá při volnoběhu výhradně motorovou naftu a nemá naftový režim;
55)
„dvoupalivovým motorem typu 2B“ se rozumí dvoupalivový motor, který pracuje v části zkušebního cyklu WHTC prováděné za tepla s průměrným poměrem obsahu energie v plynu mezi 10 a 90 procenty (10 % GERWHTC 90 %) a který má naftový režim, nebo který pracuje v části zkušebního cyklu WHTC prováděné za tepla s průměrným poměrem obsahu energie v plynu, který není nižší než 90 procent (GERWHTC ≥ 90 %), avšak může v dvoupalivovém režimu používat při volnoběhu výhradně motorovou naftu a má naftový režim;
56)
„dvoupalivovým motorem typu 3B“ se rozumí dvoupalivový motor, který pracuje v části zkušebního cyklu WHTC prováděné za tepla s průměrným poměrem obsahu energie v plynu nejvýše 10 procent (GERWHTC ≤ 10 %) a má naftový režim.“
2)
V článku 3 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Za účelem získání ES schválení typu systému motoru nebo rodiny motoru jako samostatného technického celku, ES schválení typu vozidla se schváleným systémem motoru z hlediska emisí a informací o opravách a údržbě vozidla či ES schválení typu vozidla z hlediska emisí a informací o opravách a údržbě vozidla výrobce v souladu s ustanoveními přílohy I prokáže, že se na vozidlo či systémy motoru vztahují zkoušky a že splňují požadavky stanovené v článcích 4 a 14 a v přílohách III až VIII, X, XIII, XIV a XVII. Výrobce rovněž zajistí shodu se specifikacemi referenčních paliv stanovenými v příloze IX. V případě dvoupalivových motorů a vozidel splní výrobce kromě toho rovněž požadavky stanovené v příloze XVIII.“
3)
V článku 3 se odstavce 2 až 6 nahrazují tímto:
„2. Za účelem získání ES schválení typu vozidla se schváleným systémem motoru z hlediska emisí a informací o opravách a údržbě vozidla či ES schválení typu vozidla z hlediska emisí a informací o opravách a údržbě vozidla zajistí výrobce shodu s požadavky na montáž stanovenými v oddílu 4 přílohy I a v případě dvoupalivových vozidel rovněž s dodatečnými požadavky na montáž stanovenými v oddíle 6 přílohy XVIII.
3. Za účelem získání rozšíření ES schválení typu vozidla z hlediska emisí a informací o opravách a údržbě vozidla typu schváleného v rámci tohoto nařízení, jehož referenční hmotnost je vyšší než 2 380 kg, ale nepřesahuje 2 610 kg, musí výrobce splňovat požadavky stanovené v oddíle 5 přílohy VIII.
4. Ustanovení pro alternativní schválení typu stanovená v bodě 2.4.1 přílohy X a v bodě 2.1 přílohy XIII neslouží pro účely ES schválení typu systému motoru nebo rodiny motorů jako samostatného technického celku. Uvedená ustanovení se nepoužijí ani na dvoupalivové motory a vozidla.
5. Jakýkoliv systém motoru a konstrukční prvek, který by mohl ovlivnit plynné emise a emise částic, je navržen, konstruován, montován a instalován tak, aby motor za běžného užívání mohl splňovat ustanovení nařízení (ES) č. 595/2009 a tohoto nařízení. Výrobce rovněž zajistí shodu s požadavky na emise mimo cyklus stanovenými v článku 14 a příloze VI tohoto nařízení. V případě dvoupalivových motorů a vozidel se použijí rovněž ustanovení přílohy XVIII.
6. Za účelem získání ES schválení typu systému motoru nebo rodiny motoru jako samostatného technického celku či ES schválení typu vozidla z hlediska emisí a informací o opravách a údržbě vozidla výrobce pro účely získání schválení typu s univerzální použitelností paliv, schválení typu s omezenou použitelností paliv nebo schválení typu se specifickou použitelností paliv zajistí shodu s požadavky stanovenými v oddílu 1 přílohy I.“
4)
V čl. 5 odst. 4 se doplňuje nové písmeno j), které zní:
„j)
případně dokumentaci nezbytnou pro správnou montáž typu motoru schváleného jako samostatný technický celek.“
5)
Článek 6 se mění takto:
a)
vkládá se nový odstavec 1a, který zní:
„1a. Alternativně k postupu stanovenému v odstavci 1 udělí schvalovací orgán ES schválení typu systému motoru nebo rodiny motorů jako samostatného technického celku, jsou-li splněny všechny tyto podmínky:
a)
schválení typu systému motoru nebo rodiny motorů jako samostatného technického celku již bylo v okamžiku podání žádosti o ES schválení typu uděleno v souladu s předpisem EHK OSN č. 49;
b)
jsou splněny požadavky stanovené v článcích 2a až 2f tohoto nařízení ohledně přístupu k informacím palubního diagnostického systému vozidla a k informacím o opravách a údržbě vozidla a platné pro dotčený systém motoru nebo rodinu motorů;
c)
během přechodného období stanoveného v čl. 4 odst. 7 jsou splněny požadavky stanovené v bodě 6.2 přílohy X tohoto nařízení;
d)
použijí se všechny další výjimky stanovené v bodech 3.1 a 5.1 přílohy VII tohoto nařízení, bodech 2.1 a 6.1 přílohy X tohoto nařízení, bodech 2, 4.1, 5.1, 7.1, 8.1 a 10 přílohy XIII tohoto nařízení a bodu 1 dodatku 6 přílohy XIII tohoto nařízení.“;
b)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Schvalovací orgán při udělení ES schválení typu podle odstavců 1 a 1a vydá certifikát ES schválení typu s použitím vzoru uvedeného v dodatku 5 k příloze I.“
6)
Článek 8 se mění takto:
a)
vkládá se nový odstavec 1a, který zní:
„1a. Alternativně k postupu stanovenému v odstavci 1 udělí schvalovací orgán ES schválení typu vozidla se schváleným systémem motoru z hlediska emisí a přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidla, jsou-li splněny všechny tyto podmínky:
a)
schválení typu vozidla se schváleným systémem motoru již bylo v okamžiku podání žádosti o ES schválení typu uděleno v souladu s předpisem EHK OSN č. 49;
b)
jsou splněny požadavky stanovené v článcích 2a až 2f tohoto nařízení ohledně přístupu k informacím palubního diagnostického systému vozidla a k informacím o opravách a údržbě vozidla;
c)
během přechodného období stanoveného v čl. 4 odst. 7 jsou splněny požadavky stanovené v bodě 6.2 přílohy X tohoto nařízení;
d)
použijí se všechny další výjimky stanovené v bodech 3.1 a 5.1 přílohy VII tohoto nařízení, bodech 2.1 a 6.1 přílohy X tohoto nařízení, bodech 2, 4.1, 5.1, 7.1, 8.1 a 10 přílohy XIII tohoto nařízení a bodu 1 dodatku 6 přílohy XIII tohoto nařízení.“;
b)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Schvalovací orgán při udělení ES schválení typu podle odstavců 1 a 1a vydá certifikát ES schválení typu s použitím vzoru uvedeného v dodatku 6 k příloze I.“
7)
Článek 10 se mění takto:
a)
vkládá se nový odstavec 1a, který zní:
„1a. Alternativně k postupu stanovenému v odstavci 1 udělí schvalovací orgán ES schválení typu vozidla z hlediska emisí a přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidla, jsou-li splněny všechny tyto podmínky:
a)
schválení typu vozidla již bylo v okamžiku podání žádosti o ES schválení typu uděleno v souladu s předpisem EHK OSN č. 49;
b)
jsou splněny požadavky stanovené v článcích 2a až 2f tohoto nařízení ohledně přístupu k informacím palubního diagnostického systému vozidla a k informacím o opravách a údržbě vozidla;
c)
během přechodného období stanoveného v čl. 4 odst. 7 jsou splněny požadavky stanovené v bodě 6.2 přílohy X tohoto nařízení;
d)
použijí se všechny další výjimky stanovené v bodech 3.1 a 5.1 přílohy VII tohoto nařízení, bodech 2.1 a 6.1 přílohy X tohoto nařízení, bodech 2, 4.1, 5.1, 7.1, 8.1 a 10 přílohy XIII tohoto nařízení a bodu 1 dodatku 6 přílohy XIII tohoto nařízení.“;
b)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Schvalovací orgán při udělení ES schválení typu podle odstavců 1 a 1a vydá certifikát ES schválení typu s použitím vzoru uvedeného v dodatku 7 k příloze I.“
8)
V čl. 16 odst. 5 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Zkušební podmínky musí splňovat požadavky stanovené v oddílu 6 přílohy 4 předpisu EHK OSN č. 49.“
9)
Přílohy I, II, IV a XIV se mění v souladu s přílohou III tohoto nařízení.
10)
Příloha III se nahrazuje zněním přílohy IV tohoto nařízení.
11)
Doplňuje se příloha XVIII, jejíž znění je uvedeno v příloze V tohoto nařízení.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014 s výjimkou oddílu 4 přílohy I, který se použije ode dne 1. července 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 31. ledna 2014.
A BIZOTTSÁG 133/2014/EU RENDELETE
(2014. január 31.)
a 2007/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek, az 595/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek és az 582/2011/EU bizottsági rendeletnek a kibocsátási határértékek tekintetében a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a gépjárművek és pótkocsijaik, valamint az ilyen járművek rendszereinek, alkatrészeinek és önálló műszaki egységeinek jóváhagyásáról szóló, 2007. szeptember 5-i 2007/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre („keretirányelv”) (1) és különösen annak 39. cikke (2), (6) és (7) bekezdésére,
tekintettel a nehéz tehergépjárművek kibocsátásai (Euro VI) tekintetében a gépjárművek és motorok típusjóváhagyásáról, a járművek javítására és karbantartására vonatkozó információkhoz való hozzáférésről, a 715/2007/EK rendelet és a 2007/46/EK irányelv módosításáról, valamint a 80/1269/EGK, a 2005/55/EK és a 2005/78/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. június 18-i 595/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 4. cikke (3) bekezdésére, 5. cikke (4) bekezdésére, 6. cikke (2) bekezdésére és 12. cikkére,
mivel:
(1)
Az 595/2009/EK rendelet kibocsátási határértékeket és közös műszaki előírásokat határoz meg a gépjárművek és pótalkatrészek típusjóváhagyására kibocsátásuk tekintetében, továbbá szabályokat állapít meg a használatban lévő járművek megfelelőségére, a fedélzeti diagnosztikai (OBD-) rendszerekre, valamint a tüzelőanyag-fogyasztás mérésére.
(2)
A járművek környezetvédelmi tulajdonságainak javítása érdekében részecskeszámra vonatkozó határértéket kell bevezetni a szikragyújtású motorokra vonatkozóan.
(3)
A gépjárműveknek és a motoroknak a nehéz tehergépjárművek kibocsátásai (Euro VI) tekintetében történő típusjóváhagyásáról szóló jogszabályokat hozzá kell igazítani a műszaki fejlődéshez. A vegyes üzemű motorok és járművek típusjóváhagyására és a használatban lévő vegyes üzemű motorok és járművek megfelelőségére vonatkozó követelményekről ezért rendelkezni kell. A gáz-halmazállapotú tüzelőanyagot használó motorok típusjóváhagyására vonatkozó további kérdésekkel is foglalkozni kell.
(4)
Az 582/2011/EU bizottsági rendelet (3) előírja a szén-monoxidra vonatkozó fedélzeti diagnosztikai küszöbérték meghatározását.
(5)
A legfeljebb 7,5 tonna műszakilag megengedhető legnagyobb terhelt tömegű nehéz haszonjárművek esetében helyénvaló megengedni, hogy a szóban forgó járművekbe beszerelt fedélzeti diagnosztikai rendszereket részben a könnyű haszongépjárművekre vonatkozó fedélzeti diagnosztikai szabályok szerint fejlesszék ki, anélkül, hogy ez a járművek környezetvédelmi tulajdonságaik rovására menne.
(6)
Az 582/2011/EU rendelet többször hivatkozik az Egyesült Nemzetek Európai Gazdasági Bizottságának (ENSZ-EGB) előírásaira, különösen az ENSZ-EGB 49. sz. előírására (4), amely azokról a műszaki előírásokról szól, amelyeket a tagállamoknak, a gyártóknak és a műszaki szolgálatoknak típusjóváhagyás során és a használat közbeni megfelelőség ellenőrzése esetén kell követniük. Mivel a járműelőírások összehangolásával foglalkozó világfórum (WP.29) elfogadta az ENSZ-EGB 49. sz. előírásának 06. módosítássorozatát, az Euro VI kibocsátási határértékekre vonatkozó jogszabályokban frissíteni kell az ENSZ-EGB 49. sz. előírására vonatkozó hivatkozásokat.
(7)
Meg kell állapítani néhány további követelményt annak érdekében, hogy biztosított legyen az EK-típusjóváhagyás és az ENSZ-EGB 49. sz. előírása alapján történő típusjóváhagyás egyenértékűsége.
(8)
A motorolaj hőmérsékletét Kelvinben kell megadni. A 2007/46/EK irányelv VIII. mellékletét ezért módosítani kell.
(9)
A 2007/46/EK irányelvet, az 595/2009/EK rendeletet és az 582/2011/EU rendeletet ezért ennek megfelelően módosítani kell.
(10)
Annak érdekében, hogy a tagállamoknak és a gyártóknak elegendő idejük legyen az információs rendszerek módosítására, a megfelelőségi nyilatkozatra vonatkozó módosítások alkalmazását indokolt elhalasztani.
(11)
Az ebben a rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a „Műszaki Bizottság - Gépjárművek” elnevezésű bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A 2007/46/EK irányelv I., III., IV. és IX. melléklete e rendelet I. mellékletének megfelelően módosul:
2. cikk
Az 595/2009/EK rendelet I. mellékletének helyébe e rendelet II. melléklete lép.
3. cikk
Az 582/2011/EU rendelet a következőképpen módosul:
1.
a 2. cikk a következőképpen módosul:
a)
a 9. pont helyébe a következő szöveg lép:
„9.
»minősített lerontott alkatrész vagy rendszer«: olyan alkatrész vagy rendszer, amelyet szándékosan lerontottak például gyorsított öregítéssel, illetve szabályozott módon történő manipulálással, és amelyet az ENSZ-EGB 49. sz. előírása 9B. mellékletének rendelkezései szerint a jóváhagyó hatóság a motorrendszer fedélzeti diagnosztika működésének demonstrálására történő használathoz ilyenként elfogadott;”;
b)
a 19. és 20. pont helyébe a következő szöveg lép:
„19.
»Wobbe-index (alsó: Wl; vagy felső: Wu)«: az egységnyi térfogatú gáz megfelelő fűtőértékének és az azonos referenciaviszonyok mellett mért relatív sűrűsége négyzetgyökének hányadosa:
amelyet a következőképpen is ki lehet fejezni:
20.
»λ-eltolódási tényező« (a továbbiakban: »Sλ«): az az ENSZ-EGB 49. sz. előírása 4. melléklete 5. függelékének A.5.5.1. szakaszában meghatározott kifejezés, amely a motorvezérlő rendszer megkívánt flexibilitását írja le arra az esetre, ha a λ levegőfelesleg-arány megváltozik, a tiszta metántól különböző összetételű, gázzal működő motorok esetében;”;
c)
a szöveg a következő 45-56. ponttal egészül ki:
„45.
»dízel üzemmód«: vegyes üzemű motor azon szokásos üzemmódja, melynek során a motor semmilyen üzemállapotban nem használ gáznemű tüzelőanyagot;
46.
»vegyes üzemű motor«: olyan motorrendszer, amelyet úgy terveztek, hogy egyidejűleg működjön külön-külön adagolt dízel tüzelőanyaggal és gáz-halmazállapotú tüzelőanyaggal, és az egyik tüzelőanyagból felhasznált mennyiség a másik tüzelőanyaghoz képest az üzemállapottól függően változhat;
47.
»vegyes üzemmód«: vegyes üzemű motor azon szokásos üzemmódja, melynek során a motor egyes üzemállapotokban egyszerre használ dízel tüzelőanyagot és gáz-halmazállapotú tüzelőanyagot;
48.
»vegyes üzemű jármű«: olyan, vegyes üzemű motorral meghajtott jármű, amely a motor által felhasznált tüzelőanyagokat a jármű fedélzetén elhelyezett külön tárolórendszerekből biztosítja;
49.
»karbantartási üzemmód«: a vegyes üzemű motor olyan különleges üzemmódja, melynek célja javítás vagy a jármű forgalomból való eltávolítása, ha a vegyes üzemű motor működésképtelen;
50.
»gáz energiahányadosa (GER)«: vegyes üzemű motor esetében a gáznemű tüzelőanyag energiatartalmának és a két tüzelőanyag (dízel és gáz) energiatartalmának hányadosa (százalékban kifejezve), a tüzelőanyagok energiatartalmát az alacsonyabb fűtőértéken véve;
51.
»átlagos gázhányados«: a gáznemű tüzelőanyagnak egy menetciklusban kiszámított átlagos energiahányadosa;
52.
»1A. típusú, vegyes üzemű motor«: olyan vegyes üzemű motor, amely legalább 90 százalékos átlagos gázhányadossal működik a WHTC vizsgálati ciklus melegindításos részén (GERWHTC ≥ 90 %), és amely alapjáraton nem kizárólag dízelt fogyaszt és nem rendelkezik dízel üzemmóddal;
53.
»1B. típusú, vegyes üzemű motor«: olyan vegyes üzemű motor, amely legalább 90 százalékos átlagos gázhányadossal működik a WHTC vizsgálati ciklus melegindításos részén (GERWHTC ≥ 90 %), és amely vegyes üzemmódban alapjáraton nem kizárólag dízelt fogyaszt, de rendelkezik dízel üzemmóddal;
54.
»2A. típusú, vegyes üzemű motor«: olyan vegyes üzemű motor, amely 10 és 90 százalék közötti átlagos gázhányadossal működik a WHTC vizsgálati ciklus melegindításos részén (10 % GERWHTC 90 %), és amely nem rendelkezik dízel üzemmóddal, vagy olyan vegyes üzemű motor, amely legalább 90 százalékos átlagos gázhányadossal működik a WHTC vizsgálati ciklus melegindításos részén (GERWHTC ≥ 90 %), és amely alapjáraton kizárólag dízelt fogyaszt, de nem rendelkezik dízel üzemmóddal;
55.
»2B. típusú, vegyes üzemű motor«: olyan vegyes üzemű motor, amely 10 és 90 százalék közötti átlagos gázhányadossal működik a WHTC vizsgálati ciklus melegindításos részén (10 % GERWHTC 90 %), és amely rendelkezik dízel üzemmóddal, vagy olyan vegyes üzemű motor, amely legalább 90 százalékos átlagos gázhányadossal működik a WHTC vizsgálati ciklus melegindításos részén (GERWHTC ≥ 90 %), és amely alapjáraton vegyes üzemmódban tud kizárólag dízelt fogyasztani, és rendelkezik dízel üzemmóddal;
56.
»3B. típusú, vegyes üzemű motor«: olyan vegyes üzemű motor, amely legfeljebb 10 százalékos átlagos gázhányadossal működik a WHTC vizsgálati ciklus melegindításos részén (GERWHTC ≤ 10 %), és amely rendelkezik dízel üzemmóddal;”;
2.
a 3. cikk (1) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(1) Valamely motorrendszer vagy motorcsalád önálló műszaki egységként történő EK-típusjóváhagyásának, jóváhagyott motorrendszerrel felszerelt járműnek a kibocsátások és a járműjavítási és -karbantartási információk tekintetében történő EK-típusjóváhagyásának vagy valamely járműnek a kibocsátások és a járműjavítási és -karbantartási információk tekintetében történő EK-típusjóváhagyásának megszerzéséhez a gyártó az I. melléklet rendelkezéseinek megfelelően bemutatja, hogy a járműveken vagy motorrendszereken elvégezték a vizsgálatokat, és megfelelnek a 4. és a 14. cikkben, valamint a III-VIII., a X., a XIII., a XIV. és a XVII. mellékletben meghatározott követelményeknek. A gyártó továbbá a referencia-tüzelőanyagok IX. mellékletben ismertetett specifikációinak való megfelelést is biztosítja. A vegyes üzemű motorok és járművek esetében a gyártónak ezenkívül a XVIII. mellékletében előírt követelményeket is teljesítenie kell.”;
3.
a 3. cikk (2)-(6) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(2) Jóváhagyott motorrendszerrel felszerelt járműnek a kibocsátások és a járműjavítási és -karbantartási információk tekintetében történő EK-típusjóváhagyásának vagy járműnek a kibocsátások és a járműjavítási és -karbantartási információk tekintetében történő EK-típusjóváhagyásának megszerzéséhez a gyártó biztosítja az I. melléklet 4. szakaszában meghatározott beépítési előírások, valamint vegyes üzemű járművek esetében a XVIII. melléklet 6. szakaszában előírt további beépítési előírások betartását.
(3) A kibocsátások és a járműjavítási és -karbantartási információk tekintetében e rendelet alapján jóváhagyott, 2 380 kg feletti, de 2 610 kg referenciatömeget meg nem haladó jármű EK-típusjóváhagyása kiterjesztésének megszerzéséhez a gyártónak teljesítenie kell a VIII. melléklet 5. szakaszában meghatározott követelményeket.
(4) A X. melléklet 2.4.1. pontjában és a XIII. melléklet 2.1. pontjában meghatározott, az alternatív típusjóváhagyásra vonatkozó rendelkezések nem alkalmazandók motorrendszer vagy motorcsalád önálló műszaki egységként történő EK-típusjóváhagyásának céljára. Az említett rendelkezések a vegyes üzemű motorokra és járművekre sem vonatkoznak.
(5) Az olyan motorrendszereket és tervezési elemeket, amelyek hatással lehetnek a gáznemű és szilárd károsanyag-kibocsátásra, úgy kell megtervezni, legyártani, összeszerelni és beépíteni, hogy a motor - rendeltetésszerű használata esetén - megfeleljen az 595/2009/EK rendelet és e rendelet rendelkezéseinek. A gyártónak továbbá biztosítania kell azt is, hogy a jármű megfeleljen a 14. cikkben és e rendelet VI. mellékletében ismertetett menetcikluson kívüli kibocsátási követelményeknek. Vegyes üzemű motorok és járművek esetében a XVIII. melléklet rendelkezései is alkalmazandók.
(6) Egy motorrendszer vagy motorcsalád önálló műszaki egységként történő EK-típusjóváhagyásának vagy egy jármű kibocsátások és járműjavítási és -karbantartási információk tekintetében történő EK-típusjóváhagyásának megszerzéséhez a tüzelőanyag-tartomány tekintetében általános típusjóváhagyás, a tüzelőanyag-tartomány tekintetében korlátozott típusjóváhagyás vagy tüzelőanyag-specifikus típusjóváhagyás megszerzése érdekében a gyártó biztosítja az I. melléklet 1. szakaszában meghatározott követelményeknek való megfelelést.”;
4.
az 5. cikk (4) bekezdése a következő j) ponttal egészül ki:
„j)
adott esetben az önálló műszaki egységként típusjóváhagyásban részesített motor helyes beépítéséhez szükséges dokumentációcsomag.”;
5.
a 6. cikk a következőképpen módosul:
a)
a cikk a következő (1a) bekezdéssel egészül ki:
„(1a) Az (1) bekezdésben leírt eljárás helyett a jóváhagyó hatóság abban az esetben is megadja a motorrendszerre vagy motorcsaládra mint önálló műszaki egységre az EK-típusjóváhagyást, ha teljesül valamennyi alábbi feltétel:
a)
az EK-típusjóváhagyásra irányuló kérelem benyújtásának időpontjában már megadták a motorrendszer vagy motorcsalád önálló műszaki egységként való típusjóváhagyását az ENSZ-EGB 49. sz. előírása szerint;
b)
az e rendelet 2a-2f. cikkében a jármű fedélzeti diagnosztikai információihoz és a járműjavítási és -karbantartási információkhoz való hozzáférésre vonatkozóan előírt, a motorrendszerre vagy motorcsaládra alkalmazandó követelmények teljesülnek;
c)
a 4. cikk (7) bekezdésében meghatározott átmeneti időszakban teljesülnek az e rendelet X. mellékletének 6.2. pontjában előírt követelmények;
d)
Az e rendelet VII. mellékletének 3.1. és 5.1. pontjában, az e rendelet X. mellékletének 2.1. és 6.1. pontjában, az e rendelet XIII. mellékletének 2., 4.1., 5.1., 7.1., 8.1. és 10. pontjában, valamint az e rendelet XIII. melléklete 6. függelékének 1. pontjában meghatározott minden egyéb kivétel alkalmazandó.”;
b)
a (2) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(2) Az EK-típusjóváhagyásnak az (1) és az (1a) bekezdés szerinti megadásakor a jóváhagyó hatóság az I. melléklet 5. függelékében megadott minta szerint állítja ki az EK-típusbizonyítványt.”;
6.
a 8. cikk a következőképpen módosul:
a)
a cikk a következő (1a) bekezdéssel egészül ki:
„(1a) Az (1) bekezdésben leírt eljárás helyett a jóváhagyó hatóság abban az esetben is megadja a jóváhagyott motorrendszerrel felszerelt járműre az EK-típusjóváhagyást a kibocsátások és a járműjavítási és -karbantartási információkhoz való hozzáférés tekintetében, ha teljesül valamennyi alábbi feltétel:
a)
az EK-típusjóváhagyásra irányuló kérelem benyújtásának időpontjában már megadták a jóváhagyott motorrendszerrel felszerelt jármű típusjóváhagyását az ENSZ-EGB 49. sz. előírása szerint;
b)
az e rendelet 2a-2f. cikkében a jármű fedélzeti diagnosztikai információihoz és a járműjavítási és -karbantartási információkhoz való hozzáférésre vonatkozóan előírt követelmények teljesülnek;
c)
a 4. cikk (7) bekezdésében meghatározott átmeneti időszakban teljesülnek az e rendelet X. mellékletének 6.2. pontjában előírt követelmények;
d)
Az e rendelet VII. mellékletének 3.1. és 5.1. pontjában, az e rendelet X. mellékletének 2.1. és 6.1. pontjában, az e rendelet XIII. mellékletének 2., 4.1., 5.1., 7.1., 8.1. és 10. pontjában, valamint az e rendelet XIII. melléklete 6. függelékének 1. pontjában meghatározott minden egyéb kivétel alkalmazandó.”;
b)
a (2) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(2) Az EK-típusjóváhagyásnak az (1) és az (1a) bekezdés szerinti megadásakor a jóváhagyó hatóság az I. melléklet 6. függelékében megadott minta szerint állítja ki az EK-típusbizonyítványt.”;
7.
a 10. cikk a következőképpen módosul:
a)
a cikk a következő (1a) bekezdéssel egészül ki:
„(1a) Az (1) bekezdésben leírt eljárás helyett a jóváhagyó hatóság abban az esetben is megadja a járműre az EK-típusjóváhagyást a kibocsátások és a járműjavítási és -karbantartási információkhoz való hozzáférés tekintetében, ha teljesül valamennyi alábbi feltétel:
a)
az EK-típusjóváhagyásra irányuló kérelem benyújtásának időpontjában már megadták a jármű típusjóváhagyását az ENSZ-EGB 49. sz. előírása szerint;
b)
az e rendelet 2a-2f. cikkében a jármű fedélzeti diagnosztikai információihoz és a járműjavítási és -karbantartási információkhoz való hozzáférésre vonatkozóan előírt követelmények teljesülnek;
c)
a 4. cikk (7) bekezdésében meghatározott átmeneti időszakban teljesülnek az e rendelet X. mellékletének 6.2. pontjában előírt követelmények;
d)
Az e rendelet VII. mellékletének 3.1. és 5.1. pontjában, az e rendelet X. mellékletének 2.1. és 6.1. pontjában, az e rendelet XIII. mellékletének 2., 4.1., 5.1., 7.1., 8.1. és 10. pontjában, valamint az e rendelet XIII. melléklete 6. függelékének 1. pontjában meghatározott minden egyéb kivétel alkalmazandó.”;
b)
a (2) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(2) Az EK-típusjóváhagyásnak az (1) és az (1a) bekezdés szerinti megadásakor a jóváhagyó hatóság az I. melléklet 7. függelékében megadott minta szerint állítja ki az EK-típusbizonyítványt.”;
8.
a 16. cikk (5) bekezdése második albekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„A vizsgálati feltételeknek meg kell felelniük az ENSZ-EGB 49. sz. előírása 4. mellékletének 6. szakaszában előírt követelményeknek.”;
9.
az I., II. és IV-XIV. melléklet e rendelet III. mellékletének megfelelően módosul;
10.
a III. melléklet helyébe e rendelet IV. melléklete lép;
11.
a rendelet a XVIII. melléklettel egészül ki, amelynek szövege e rendelet V. mellékletében szerepel.
4. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2014. január 1-jétől kell alkalmazni, kivéve az I. melléklet 4. pontját, amely 2014. július 1-jétől alkalmazandó.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. január 31-én.