SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2014/55/EU
ze dne 16. dubna 2014
o elektronické fakturaci při zadávání veřejných zakázek
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V členských státech v současné době existuje a používá se řada celosvětových, celostátních, regionálních i soukromých norem pro elektronickou fakturaci. Žádná z těchto norem nepřevažuje a většina z nich není navzájem interoperabilní.
(2)
Jelikož neexistuje žádná společná norma, členské státy v případě, kdy prosazují používání elektronických faktur při zadávání veřejných zakázek nebo toto používání povinně ukládají, volí vytvoření vlastního technického řešení založeného na vlastní vnitrostátní normě. V důsledku toho počet odlišných norem koexistujících v rámci všech členských států narůstá a je pravděpodobné, že poroste i do budoucna.
(3)
Velké množství norem, které nejsou interoperabilní, vede k nadměrné složitosti, právní nejistotě a dodatečným provozním nákladům pro hospodářské subjekty, které elektronické faktury v různých členských státech používají. Od hospodářských subjektů, které se chtějí účastnit přeshraničního zadávání veřejných zakázek, se tak často vyžaduje, aby se pokaždé, kdy vstoupí na nový trh, řídily novou normou elektronické fakturace. Odlišné právní a technické požadavky na elektronické faktury odrazují hospodářské subjekty od přeshraničního zadávání veřejných zakázek, a vytvářejí tak překážky přístupu na trh přeshraničního zadávání veřejných zakázek a překážky obchodu. Znemožňují tím využívání základních svobod, a mají proto přímý účinek na fungování vnitřního trhu.
(4)
Tyto překážky obchodu uvnitř Unie budou v budoucnu pravděpodobně dále narůstat, neboť vzhledem k tomu, že používání elektronických faktur při zadávání veřejných zakázek se v členských státech rozšiřuje nebo se stává povinným, vzniká čím dál více vnitrostátních a soukromých norem, které nejsou interoperabilní.
(5)
Překážky přeshraničního obchodu plynoucí z koexistence vícera souborů právních požadavků a technických norem v oblasti elektronické fakturace a ze skutečnosti, že tyto normy nejsou interoperabilní, by měly být odstraněny nebo zmírněny. K dosažení tohoto cíle by měla být vytvořena společná evropská norma pro sémantický datový model základních prvků elektronické faktury (dále jen „evropská norma pro elektronickou fakturaci“). Tato norma by měla stanovit a charakterizovat základní prvky, které musí elektronická faktura vždy obsahovat, a usnadnit tak zasílání a přijímání elektronických faktur mezi systémy založenými na různých technických normách. Za předpokladu, že stávající vnitrostátní technické normy nejsou s touto evropskou normou v rozporu, neměla by je tato norma nahrazovat ani omezovat jejich používání a rovněž by měla být zachována možnost pokračovat v jejich uplatňování souběžně s evropskou normou.
(6)
Zajištěním sémantické interoperability a zvýšením právní jistoty tato směrnice podpoří využívání elektronické fakturace při zadávání veřejných zakázek, čímž bude mít pro členské státy, veřejné zadavatele, zadavatele a hospodářské subjekty zásadní přínos z hlediska úspor, dopadu na životní prostředí a snížení administrativní zátěže.
(7)
Přínosy elektronické fakturace jsou maximalizovány, pokud lze vystavování, zasílání, předávání, příjem a zpracování faktur plně automatizovat. Z tohoto důvodu by za slučitelné s evropskou normou pro elektronickou fakturaci měly být považovány pouze strojově čitelné faktury, které může příjemce zpracovávat automaticky a digitálně. Pouhý obrázkový soubor by neměl být považován za elektronickou fakturu pro účely této směrnice.
(8)
Cílem interoperability je umožnit jednotnou prezentaci a zpracovávání informací mezi obchodními systémy bez ohledu na jejich technologii, použití nebo platformu. Úplnou interoperabilitou se rozumí schopnost být interoperabilní na třech odlišných úrovních: z hlediska obsahu faktury (úroveň sémantická), formátu nebo použitého jazyka (úroveň syntaktická) a způsobu předání faktury. Sémantickou interoperabilitou se rozumí, že elektronická faktura obsahuje určité nezbytné informace a je zachován přesný význam vyměňovaných informací, jemuž je jednoznačně porozuměno nezávisle na způsobu, jímž jsou tyto informace fyzicky ztvárněny nebo předány. Syntaktickou interoperabilitou se rozumí, že datové prvky jsou na elektronické faktuře uváděny v takovém formátu, který umožňuje jejich přímou výměnu mezi odesílatelem a příjemcem a automatické zpracování. Syntaktickou interoperabilitu lze zajistit jedním ze dvou způsobů, a sice použitím společné syntaxe nebo pomocí mapování různých syntaxí.
(9)
Na trhu se používá značné množství syntaxí. Syntaktická interoperabilita je stále častěji zajišťována pomocí mapování. Tento způsob je účinný, pokud faktura obsahuje všechny nezbytné datové prvky na sémantické úrovni a jejich význam je jednoznačný. Jelikož tomu tak ale často není, je třeba přijmout opatření k zajištění interoperability na sémantické úrovni. V zájmu dalšího zjednodušení používání elektronické fakturace a snížení nákladů by jedním z dlouhodobých cílů mělo být omezení počtu používaných syntaxí, pokud možno soustředěním se pouze na nejpoužívanější z nich.
(10)
Normalizace elektronické fakturace rovněž doplňuje snahy o podporu využívání elektronického zadávání zakázek, jak je odrážejí příslušná ustanovení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU (4) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/25/EU (5).
(11)
Evropská rada v závěrech ze zasedání ve dnech 28. a 29. června 2012 a 24. října 2013 uvedla, že prioritou by měla být opatření zaměřená na další rozvoj přeshraničního elektronického obchodování a modernizaci veřejné správy, mimo jiné usnadněním přechodu k elektronické fakturaci a jejím urychleným zavedením.
(12)
Evropský parlament v usnesení ze dne 20. dubna 2012 poukázal na roztříštěnost trhu způsobenou různými vnitrostátními pravidly pro elektronickou fakturaci, vyzdvihl podstatné výhody, které elektronická fakturace nabízí, a zdůraznil význam právní jistoty, jasného technického prostředí a otevřených a interoperabilních řešení elektronické fakturace na základě společných právních požadavků, obchodních postupů a technických norem. Z těchto důvodů Evropský parlament vyslovil požadavek, aby se elektronická fakturace při zadávání veřejných zakázek stala do roku 2016 povinnou.
(13)
Evropské mnohostranné fórum pro elektronickou fakturaci (e-fakturaci) zřízené rozhodnutím Komise ze dne 2. listopadu 2010 (6) přijalo v říjnu 2013 jednomyslně doporučení týkající se využití sémantického datového modelu na podporu interoperability elektronické fakturace.
(14)
Tato směrnice by se měla použít na elektronické faktury přijímané veřejnými zadavateli a zadavateli a vystavované v rámci plnění zakázek, na něž se vztahuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/81/ES (7), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/23/EU (8), směrnice 2014/24/EU nebo směrnice 2014/25/EU. Tato směrnice by se měla vztahovat pouze na elektronické faktury vystavené hospodářským subjektem, jemuž byla přidělena veřejná zakázka nebo koncese (hlavní dodavatel). Pokud však členské státy podle článku 71 směrnice 2014/24/EU a článku 88 směrnice 2014/25/EU stanoví přímou úhradu subdodavatelům, mělo by se v zadávací dokumentaci rovněž stanovit, zda se v souvislosti s platbami subdodavatelům má či nemá používat elektronická fakturace. Mělo by být jasně stanoveno, že pokud je zakázka zadána skupině hospodářských subjektů, vztahuje se tato směrnice na elektronické faktury vystavené skupinou jako takovou i jednotlivými hospodářskými subjekty.
(15)
Tato směrnice by se měla rovněž uplatnit, pokud koncese v souvislosti s platbou vyžaduje, aby hospodářský subjekt, kterému byla koncese udělena, vystavil fakturu. Pojem „koncesef“ je vymezen v čl. 5 bodu 1 směrnice 2014/23/EU. Předmětem udělování koncesí je zajištění stavebních prací nebo služeb prostřednictvím koncese, kdy protiplnění za tuto koncesi spočívá v právu požívat výnosů z daných stavebních prací nebo služeb nebo v tomto právu společně s platbou.
(16)
Tato směrnice podléhá článku 346 Smlouvy o fungování EU. Tato směrnice se nevztahuje na elektronické faktury vystavené na základě plnění (prohlášeného za utajené nebo doprovázeného zvláštními bezpečnostními opatřeními) zakázek, které jsou vyloučeny z oblasti působnosti směrnice 2014/23/EU podle čl. 10 odst. 6 uvedené směrnice, směrnice 2014/24/EU podle čl. 15 odst. 3 uvedené směrnice a směrnice 2014/25/EU podle čl. 24 odst. 3 uvedené směrnice. Za stejných podmínek by měla být v této směrnici stanovena výjimka pro elektronické faktury vystavené na základě plnění (prohlášeného za utajené nebo doprovázeného zvláštními bezpečnostními opatřeními) těchto zakázek, které spadají do oblasti působnosti směrnice 2009/81/ES.
(17)
Definice používané v této směrnici by měly být v souladu s jinými unijními právními předpisy v oblasti veřejných zakázek.
(18)
Komise by měla uplatňovat příslušná ustanovení nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1025/2012 (9) a o vypracování evropské normy pro elektronickou fakturaci požádat příslušnou evropskou normalizační organizaci. Podle příslušných ustanovení nařízení (EU) č. 1025/2012 se rozhodnutí Komise, kterým se taková žádost stanoví, přijímá přezkumným postupem podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (10).
(19)
Evropská norma pro elektronickou fakturaci by měla vycházet ze stávajících technických specifikací, které byly vypracovány v rámci evropských normalizačních organizací, jako jsou CEN (CWA 16356-MUG a CWA 16562-CEN BII), a měla by zohledňovat jiné příslušné technické specifikace vypracované v rámci mezinárodních normalizačních organizací, jako jsou UN/CEFACT (CII v. 2.0) a ISO (finanční faktura založená na metodice ISO 20022). Při plnění žádosti o vypracování normy by příslušná evropská normalizační organizace měla rovněž zohlednit výsledky rozsáhlých pilotních projektů prováděných v rámci programu na podporu politiky rámcového programu pro konkurenceschopnost a inovace a technické specifikace elektronické fakturace jakýchkoli jiných příslušných subjektů a organizací, které jsou podnikatelskou sférou hojně využívány. Evropská norma pro elektronickou fakturaci by zároveň měla být slučitelná se stávajícími normami provádění plateb, aby bylo možné platby automaticky zpracovávat.
(20)
Ve své žádosti určené příslušné evropské normalizační organizaci by Komise měla požadovat, aby evropská norma pro elektronickou fakturaci byla technologicky neutrální s cílem zabránit jakémukoli narušení hospodářské soutěže, aby byla slučitelná s příslušnými mezinárodními normami pro elektronickou fakturaci s cílem zabránit tomu, aby se dodavatelé ze třetích zemí potýkali s technickými překážkami pro přístup na trh, a usnadnit evropským dodavatelům zasílání elektronických faktur kupujícím ze třetích zemí, a aby byla v souladu se směrnicí Rady 2006/112/ES (11). Jelikož elektronické faktury mohou obsahovat osobní údaje, měla by Komise rovněž požadovat, aby evropská norma pro elektronickou fakturaci brala ohled na ochranu osobních údajů v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (12) a na zásadu ochrany údajů již ve fázi návrhu, zásadu proporcionality a zásadu minimalizace údajů. Vedle těchto minimálních požadavků by Komise měla ve své žádosti určené příslušné evropské normalizační organizaci stanovit další požadavky na obsah evropské normy pro elektronickou fakturaci a lhůtu pro její přijetí.
(21)
Aby bylo zajištěno, že elektronickou fakturaci při zadávání veřejných zakázek mohou využívat i malé a střední podniky, měla by evropská norma pro elektronickou fakturaci umožňovat zavedení uživatelsky vstřícných systémů elektronické fakturace, tedy těch, které jsou snadno srozumitelné a snadno použitelné. V této souvislosti je rovněž třeba zohlednit skutečnost, že zejména malé a střední podniky, jakož i menší veřejní zadavatelé a zadavatelé mají omezený počet zaměstnanců a omezené finanční prostředky.
(22)
Evropská norma pro elektronickou fakturaci by měla být rovněž vhodná pro použití při obchodním styku mezi podniky. Aby mohly novou normu využívat i soukromé hospodářské subjekty ve vzájemných obchodních vztazích, měla by tedy Komise zajistit, aby norma nebyla vypracována tak, že by byla vhodná pouze pro použití v oblasti zadávání veřejných zakázek.
(23)
Faktury vydávané v různých hospodářských odvětvích mohou vyžadovat zahrnutí informací specifických pro dané odvětví. Součástí všech faktur by však měl být omezený počet společných standardních prvků. Přítomnost těchto prvků je nezbytná k ověření toho, zda faktura řádně zachycuje příslušné základní obchodní plnění, a k zajištění právní platnosti faktury. Seznam těchto prvků vyžadovaných pro účely DPH je stanoven ve směrnici 2006/112/ES. Evropská norma pro elektronickou fakturaci by proto měla být s tímto souborem prvků v souladu.
(24)
Evropská norma pro elektronickou fakturaci by měla vymezit sémantické datové prvky týkající se zejména komplementárních údajů o prodávajícím a kupujícím, identifikátorů procesu, atributů faktury, fakturačních položek, informací o dodání, údajů o platbě a platebních podmínek. Základní prvky elektronické faktury by měla obsahovat každá elektronická faktura. Tím by se zajistilo jasné a jednotné uplatňování elektronické fakturace.
(25)
Přestože odesílatel elektronické faktury by měl mít nadále možnost zaručit pravost původu a integritu obsahu faktury několika způsoby, včetně elektronickým podpisem, neměla by evropská norma pro elektronickou fakturaci v zájmu zajištění souladu se směrnicí 2006/112/ES jako jeden ze svých prvků obsahovat požadavek elektronického podpisu.
(26)
S cílem zabránit vzniku nadměrných nákladů a zátěže pro veřejné zadavatele a zadavatele by příslušná evropská normalizační organizace měla mít za úkol určit seznam omezeného počtu syntaxí splňujících evropskou normu pro elektronickou fakturaci. Tento seznam by neměl být součástí evropské normy pro elektronickou fakturaci. Takto určené syntaxe musí být již hojně a úspěšně používány hospodářskými subjekty a veřejnými zadavateli. V zájmu usnadnění a urychlení provedení v členských státech by příslušná evropská normalizační organizace měla být požádána, aby zajistila vhodné syntaktické vazby mezi evropskou normou pro elektronickou fakturaci a všemi syntaxemi uvedenými na seznamu. Syntaktické vazby jsou pokyny o způsobu, jakým by norma mohla být v jednotlivých syntaxích vyjádřena. Produkt této normalizace by měl doplnit evropskou normu pro elektronickou fakturaci a seznam syntaxí.
(27)
Za účelem usnadnění používání evropské normy pro elektronickou fakturaci by měla být Evropská normalizační organizace rovněž vyzvána, aby navrhla pokyny týkající se interoperability přenosu. Tyto pokyny by neměly být součástí evropské normy pro elektronickou fakturaci ani být závazné pro veřejné zadavatele a zadavatele.
(28)
Před zavedením evropské normy pro elektronickou fakturaci v členských státech by mělo být dostatečně otestováno její praktické používání. Toto posouzení by mělo být provedeno během vypracovávání normy. Měli by do něj být zapojeni koneční uživatelé a mělo by se zejména zaměřit na aspekty praktičnosti a uživatelské vstřícnosti a mělo by prokázat, že normu lze zavést nákladově efektivním a přiměřeným způsobem.
(29)
Pokud evropská norma pro elektronickou fakturaci a seznam syntaxí vyhovujících této normě, které vypracuje příslušná evropská normalizační organizace, splní požadavky obsažené v žádosti Komise podané evropské normalizační organizaci a pokud byla tato norma otestována, měly by být odkazy na evropskou normu pro elektronickou fakturaci a seznam syntaxí zveřejněny v Úředním věstníku Evropské unie.
(30)
Ustanovení této směrnice týkající se vypracování normy a dalších produktů normalizace jsou v souladu s příslušnými ustanoveními nařízení (EU) č. 1025/2012. S ohledem na specifika této směrnice je však vhodné stanovit, že rozhodnutí zveřejnit, nezveřejnit nebo zveřejnit s omezením odkazy na normu a seznam syntaxí se mají přijímat přezkumným postupem. Tím by však nemělo být dotčeno použití příslušných ustanovení nařízení (EU) č. 1025/2012 o formálních námitkách proti harmonizovaným normám.
(31)
Evropské normalizační organizace provádějí pravidelnou revizi a aktualizaci norem, aby odpovídaly technologickému vývoji. Vzhledem k rychlosti tohoto vývoje v odvětví informačních a komunikačních technologií by měla Komise rovněž mít možnost příslušnou evropskou normalizační organizaci požádat, aby provedla revizi a aktualizaci evropské normy pro elektronickou fakturaci s cílem zohlednit tento vývoj a zajistit i nadále interoperabilitu.
(32)
S cílem reagovat na technologický vývoj nebo požadavky trhu by měla mít Komise možnost přijmout prováděcí akt, kterým reviduje a aktualizuje seznam syntaxí. V případě složitějších úprav by Komise rovněž měla mít možnost příslušnou normalizační organizaci požádat, aby provedla revizi a aktualizaci seznamu syntaxí.
(33)
Komise by měla mít možnost revidovat již zveřejněný seznam syntaxí, považuje-li to za nezbytné k zajištění úplné a trvalé interoperability, k zohlednění technologického vývoje nebo k omezení počtu používaných syntaxí. Měla by při tom vzít v úvahu seznam syntaxí, které určila, revidovala a aktualizovala příslušná evropská normalizační organizace.
(34)
Po uplynutí lhůt pro provedení ve vnitrostátním právu stanovených v této směrnici by měly být veřejní zadavatelé a zadavatelé povinni přijímat a zpracovávat elektronické faktury, které vyhovují požadavkům evropské normy pro elektronickou fakturaci a kterékoli ze syntaxí uvedených na seznamu zveřejněném Komisí v Úředním věstníku Evropské unie. Veřejní zadavatelé a zadavatelé by tedy neměli odmítat elektronické faktury, které splňují výše uvedené podmínky, pouze z důvodu nesplnění požadavků (například vnitrostátních nebo odvětvových požadavků nebo doplňujících technických požadavků jakéhokoli druhu) jiných než těch, které jsou konkrétně stanoveny v této směrnici. Jiné závažné důvody pro odmítnutí, například důvody týkající se smluvních podmínek, by však touto povinností dotčeny být neměly. Veřejní zadavatelé a zadavatelé by v každém případě měli mít nadále možnost před zaplacením faktury ověřit, zda obsah elektronické faktury řádně zachycuje příslušné základní obchodní plnění (například zda je fakturovaná částka správná) a zda faktura byla zaslána správnému příjemci. Zákazem odmítnout elektronické faktury podle této směrnice není dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/7/EU (13).
(35)
Tato směrnice by měla ukládat povinnost přijímat a zpracovávat elektronické faktury pouze příjemcům, tj. veřejným zadavatelům, centrálním zadavatelům a zadavatelům. Touto směrnicí by nemělo být dotčeno právo odesílatele faktury rozhodnout se mezi vystavením faktury v souladu s evropskou normou pro elektronickou fakturaci, v souladu s vnitrostátními nebo jinými technickými normami nebo v papírové podobě. Tato směrnice by však členským státům neměla bránit ve stanovení toho, že v rámci zadávání veřejných zakázek by měly být vystavovány pouze elektronické faktury. Pokud se odesílatel rozhodne vystavit fakturu za použití evropské normy pro elektronickou fakturaci, měla by povinnost příjemce přijmout a zpracovat tuto fakturu platit pouze v případě, že je daná faktura vystavena v jedné ze syntaxí uvedených na seznamu syntaxí, který Komise zveřejnila v Úředním věstníku Evropské unie. Tím by neměla být dotčena možnost odesílatele využít služeb třetí osoby k převodu mezi jeho vlastní syntaxí a jednou ze syntaxí na daném seznamu.
(36)
Evropský inspektor ochrany údajů byl konzultován v souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (14) a vydal dne 11. listopadu 2013 (15) stanovisko. Ve svém stanovisku zveřejnil doporučení k zajištění dostatečné ochrany údajů při uplatňování této směrnice. Tato doporučení by měla být zohledněna při vypracovávání evropské normy pro elektronickou fakturaci a při zpracovávání osobních údajů veřejnými zadavateli a zadavateli. Mělo by být zejména jasně stanoveno, že stávající zákony týkající se ochrany údajů platí rovněž v oblasti elektronické fakturace a že zveřejňování osobních údajů pro účely transparentnosti a odpovědnosti musí být ve vyváženém poměru s ochranou soukromí.
(37)
Jelikož směrnice 2006/112/ES obsahuje pravidla fakturace, včetně elektronické fakturace, je třeba vyjasnit její vztah k této směrnici. Tato směrnice sleduje odlišný cíl, má odlišnou oblast působnosti než směrnice 2006/112/ES, a proto nemá vliv na ustanovení uvedené směrnice týkající se používání elektronických faktur pro účely DPH. Článek 232 směrnice 2006/112/ES upravuje vztahy mezi obchodními partnery a jeho cílem je zajistit, aby s používáním elektronických faktur musel příjemce souhlasit. Tím by však nemělo být dotčeno právo členských států uložit veřejným zadavatelům a zadavatelům povinnost přijímat za určitých podmínek elektronické faktury.
(38)
Aby veřejní zadavatelé a zadavatelé mohli řádně připravit a přijmout technická opatření, která jsou v návaznosti na zavedení evropské normy pro elektronickou fakturaci a schválení seznamu syntaxí nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí, a s ohledem na potřebu urychleného zavedení elektronické fakturace by se mělo považovat za opodstatněné stanovení lhůty pro provedení ve vnitrostátním právu v délce osmnácti měsíců od zveřejnění odkazu na evropskou normu pro elektronickou fakturaci a seznamu syntaxí v Úředním věstníku Evropské unie. Odchylně od této obecné lhůty pro provedení ve vnitrostátním právu by členské státy, s cílem usnadnit přijetí elektronické fakturace na straně některých veřejných zadavatelů, jako jsou místní a regionální veřejní zadavatelé a veřejné podniky, měly mít možnost odložit uplatňování této směrnice na veřejné zadavatele na nižší než ústřední úrovni a zadavatele na třicet měsíců od zveřejnění odkazu na evropskou normu pro elektronickou fakturaci a seznamu syntaxí v Úředním věstníku Evropské unie. Tato možnost odložit uplatňování požadavků této směrnice by se neměla vztahovat na centrální zadavatele.
(39)
S cílem usnadnit provádění požadavků této směrnice pro veřejné zadavatele a zadavatele by Komise měla zajistit, aby byly členské státy v plném rozsahu a pravidelně informovány o pokroku prací, které budou z hlediska vypracování normy a souvisejících produktů normalizace vykonávat příslušné evropské normalizační organizace. Členské státy by tak měly možnost provést nezbytné přípravné práce, s cílem dokončit provádění v rámci dohodnutých lhůt.
(40)
Vzhledem k tomu, že veřejní zadavatelé a zadavatelé budou moci přijímat elektronické faktury odpovídající i jiným normám než evropské normě pro elektronickou fakturaci, jakož i faktury papírové, nestanoví-li vnitrostátní právní předpisy jinak, nevytváří tato směrnice žádné dodatečné náklady ani zatížení podniků, včetně mikropodniků a malých a středních podniků ve smyslu doporučení Komise 2003/361/ES (16). Komise i členské státy by se dále měly vynasnažit, aby minimalizovaly náklady na evropskou normu pro elektronickou fakturaci pro její uživatele, zejména mikropodniky a malé a střední podniky, a usnadnily tak její přijetí v celé Evropské unii.
(41)
Členské státy by měly při provádění této směrnice zohledňovat potřeby malých a středních podniků i menších veřejných zadavatelů a zadavatelů a měly by všem veřejným zadavatelům, zadavatelům a dodavatelům poskytovat potřebnou podporu, aby mohli evropskou normu pro elektronickou fakturaci používat. Kromě toho by měla být stanovena opatření ke vzdělávání, zejména pro malé a střední podniky.
(42)
V zájmu usnadnění technických a procesních úprav, které musí všechny strany zapojené do zadávání veřejných zakázek provést, aby zajistily úspěšné provedení této směrnice, by členské státy měly v rámci možností zpřístupnit pomoc ze strukturálních fondů všem způsobilým veřejným zadavatelům, zadavatelům a malým a středním podnikům.
(43)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení této směrnice a sestavení, omezení a revize seznamu syntaxí by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením (EU) č. 182/2011. Prováděcí akty týkající se seznamu syntaxí by měly být přijímány přezkumným postupem, jelikož tyto akty slouží k usnadnění používání evropské normy pro elektronickou fakturaci a zajišťují interoperabilitu a rychlou reakci na technologický vývoj. Přezkumný postup by měl být rovněž používán k přijetí prováděcích aktů ohledně námitek proti evropské normě pro elektronickou fakturaci, neboť tyto akty by mohly mít důsledky pro povinnost přijímat a zpracovávat elektronické faktury.
(44)
Jelikož cílů této směrnice, totiž odstranění překážek trhu a obchodu vytvořených existencí odlišných vnitrostátních pravidel a norem a v zajištění interoperability, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Oblast působnosti
Tato směrnice se použije na elektronické faktury vystavované na základě plnění zakázek, na něž se vztahuje směrnice 2009/81/ES, 2014/23/EU, 2014/24/EU nebo 2014/25/EU.
Tato směrnice se nevztahuje na elektronické faktury vystavované na základě plnění zakázek, které spadají do oblasti působnosti směrnice 2009/81/ES, pokud bylo zadání a plnění zakázky v souladu s platnými právními a správními předpisy členského státu prohlášeno za utajené nebo musí být doprovázeno zvláštními bezpečnostními opatřeními a pokud daný členský státy stanovil, že dotyčné základní zájmy nelze zaručit mírnějšími opatřeními.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
1)
„elektronickou fakturou“ faktura, která byla vystavena, předána a přijata ve strukturovaném elektronickém formátu, jenž umožňuje její automatizované a elektronické zpracování;
2)
„základními prvky elektronické faktury“ soubor zásadních informačních prvků, které musí elektronická faktura obsahovat, aby umožňovala přeshraniční interoperabilitu, včetně informací nezbytných k zajištění souladu s právními předpisy;
3)
„sémantickým datovým modelem“ strukturovaný a logicky vzájemně propojený soubor pojmů a jejich významů, které určují základní prvky elektronické faktury;
4)
„syntaxí“ strojově čitelný jazyk nebo dialekt jazyka použitý k vyjádření datových prvků obsažených v elektronické faktuře;
5)
„syntaktickými vazbami“ pokyny o způsobu, jakým by sémantický datový model pro elektronické faktury mohl být v jednotlivých syntaxích vyjádřen;
6)
„veřejnými zadavateli“ veřejní zadavatelé ve smyslu čl. 1 bodu 17 směrnice 2009/81/ES, čl. 6 odst. 1 směrnice 2014/23/EU a čl. 2 odst. 1 bodu 1 směrnice 2014/24/EU;
7)
„veřejnými zadavateli na nižší úrovni“ veřejní zadavatelé na nižší úrovni ve smyslu čl. 2 odst. 1 bodu 3 směrnice 2014/24/EU;
8)
„centrálním zadavatelem“ centrální zadavatel ve smyslu čl. 2 odst. 1 bodu 16 směrnice 2014/24/EU;
9)
„zadavateli“ zadavatelé ve smyslu čl. 1 bodu 17 směrnice 2009/81/ES, čl. 7 odst. 1 a 2 směrnice 2014/23/EU a čl. 4 odst. 1 směrnice 2014/25/EU;
10)
„mezinárodní normou“ mezinárodní norma ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1025/2012;
11)
„evropskou normou“ evropská norma ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 1025/2012.
Článek 3
Vytvoření evropské normy
1. Komise požádá příslušnou evropskou normalizační organizaci, aby navrhla evropskou normu pro sémantický datový model základních prvků elektronické faktury (dále jen „evropská norma pro elektronickou fakturaci“).
Komise vznese požadavek, aby evropská norma pro elektronickou fakturaci splňovala alespoň tato kritéria:
-
byla technologicky neutrální,
-
byla slučitelná s příslušnými mezinárodními normami pro elektronickou fakturaci,
-
zohledňovala potřebu ochrany osobních údajů v souladu se směrnicí 95/46/ES, přístup ochrany údajů již od návrhu a zásady proporcionality, minimalizace údajů a omezení účelu,
-
byla soudržná s příslušnými ustanoveními směrnice 2006/112/ES,
-
umožňovala zavedení praktických, uživatelsky vstřícných a nákladově efektivních systémů elektronické fakturace,
-
zohledňovala zvláštní potřeby malých a středních podniků, jakož i veřejných zadavatelů na nižší úrovni a zadavatelů,
-
byla vhodná pro použití při obchodním styku mezi podniky.
Komise příslušnou evropskou normalizační organizaci požádá, aby poskytla omezený seznam syntaxí, které splňují evropskou normu pro elektronickou fakturaci, vhodné syntaktické vazby a pokyny týkající se interoperability předávání s cílem usnadnit používání takové normy.
Tyto žádosti se přijímají postupem stanoveným v čl. 10 odst. 1 až 5 nařízení (EU) č. 1025/2012.
Norma musí být v rámci svého vypracovávání příslušnou evropskou normalizační organizací ve lhůtě stanovené v odstavci 2 otestována z hlediska praktické použitelnosti pro konečného uživatele. Celkovou odpovědnost za toto testování nese Komise, která zajistí, aby během provádění testu byl brán zvláštní zřetel na dodržení kritérií praktičnosti, uživatelské vstřícnosti a případných nákladů na zavedení v souladu s odst. 1 druhým pododstavcem. Zprávu o výsledku testování předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě.
2. Pokud evropská norma pro elektronickou fakturaci vypracovaná v souladu se žádostí uvedenou v odstavci 1 splňuje požadavky, jež jsou v této žádosti uvedeny, a poté, co byla dokončena testovací fáze podle odst. 1 pátého pododstavce, zveřejní Komise odkaz na tuto normu v Úředním věstníku Evropské unie společně se seznamem omezeného počtu syntaxí vypracovaným v souladu s žádostí uvedenou v odstavci 1. Toto zveřejnění musí být dokončeno do 27. května 2017.
Článek 4
Formální námitky proti evropské normě
1. Má-li členský stát nebo Evropský parlament za to, že evropská norma pro elektronickou fakturaci a seznam syntaxí zcela nesplňují požadavky stanovené v čl. 3 odst. 1, uvědomí o tom Komisi a připojí podrobné vysvětlení; Komise poté rozhodne:
a)
zveřejnit, nezveřejnit nebo zveřejnit s omezením odkazy na evropskou normu pro elektronickou fakturaci a seznam syntaxí v Úředním věstníku Evropské unie;
b)
zachovat, zachovat s omezením nebo zrušit odkazy na evropskou normu pro elektronickou fakturaci a seznam syntaxí v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Komise zveřejní na svých internetových stránkách informace o evropské normě pro elektronickou fakturaci a seznamu syntaxí, které byly předmětem rozhodování podle odstavce 1.
3. Komise vyrozumí příslušnou evropskou normalizační organizaci o rozhodnutí uvedeném v odstavci 1 a případně ji požádá o revizi dané evropské normy pro elektronickou fakturaci nebo seznamu syntaxí.
4. Rozhodnutí uvedená v odst. 1 písm. a) a b) tohoto článku se přijímají přezkumným postupem podle čl. 10 odst. 2.
Článek 5
Udržování a další vývoj evropské normy a seznamu syntaxí
1. V zájmu zohlednění technologického vývoje a zajištění plné a trvalé interoperability v elektronické fakturaci při zadávání veřejných zakázek může Komise:
a)
provádět aktualizace nebo revize evropské normy pro elektronickou fakturaci;
b)
provádět aktualizace nebo revize seznamu syntaxí, který zveřejnila v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Pokud se Komise rozhodne přistoupit k opatření uvedenému v odst. 1 písm. a), podá žádost u příslušné evropské normalizační organizace. Tato žádost se podává postupem podle čl. 3 odst. 1 bez použití lhůt v něm stanovených.
3. Článek 4 se použije na každou aktualizaci nebo revizi provedenou v souladu s odst. 1 písm. a) tohoto článku.
4. Pokud se Komise rozhodne přistoupit k opatření uvedenému v odst. 1 písm. b), učiní tak přezkumným postupem podle čl. 10 odst. 2 nebo podáním žádosti u příslušné evropské normalizační organizace. Tato žádost se podává postupem podle čl. 3 odst. 1 bez použití lhůt v něm stanovených.
Článek 6
Základní prvky elektronické faktury
Základními prvky elektronické faktury jsou mimo jiné:
a)
identifikátory procesu a faktury;
b)
fakturační období;
c)
údaje o prodávajícím;
d)
údaje o kupujícím;
e)
údaje o plátci;
f)
údaje o daňovém zástupci prodávajícího;
g)
referenční číslo zakázky;
h)
informace o dodání;
i)
pokyny k platbě;
j)
informace o přeplatcích nebo nedoplatcích;
k)
informace o fakturačních položkách podle řádků;
l)
celkové fakturované částky;
m)
rozdělení DPH.
Článek 7
Přijetí a zpracování elektronických faktur
Členské státy zajistí, aby veřejní zadavatelé a zadavatelé přijímali a zpracovávali elektronické faktury, které splňují evropskou normu pro elektronickou fakturaci, na niž byl zveřejněn odkaz podle čl. 3 odst. 2, a odpovídají kterékoli ze syntaxí uvedených na seznamu zveřejněném podle čl. 3 odst. 2.
Článek 8
Ochrana údajů
1. Touto směrnicí není dotčeno platné právo Unie a vnitrostátní právo v oblasti ochrany údajů.
2. Nestanoví-li právní předpisy Unie nebo vnitrostátní právní předpisy jinak, a aniž jsou dotčeny výjimky a omezení podle článku 13 směrnice 95/46/ES, lze osobní údaje získané za účelem elektronické fakturace použít pouze k tomuto účelu nebo případně k účelům s ním slučitelným.
3. Aniž jsou dotčeny výjimky a omezení podle článku 13 směrnice 95/46/ES, členské zajistí, aby právní úprava zveřejňování osobních údajů shromážděných při elektronické fakturaci pro účely transparentnosti a určení odpovědnosti byla v souladu s účelem tohoto zveřejnění a se zásadou ochrany soukromí.
Článek 9
Používání elektronických faktur pro účely DPH
Touto směrnicí není dotčena směrnice 2006/112/ES.
Článek 10
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 11
Provedení do vnitrostátního práva
1. Členské státy přijmou, zveřejní a uplatňují právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 27. listopadu 2018. Jejich znění sdělí neprodleně Komisi.
2. Odchylně od odstavce 1 členské státy do osmnácti měsíců od zveřejnění odkazu na evropskou normu pro elektronickou fakturaci v Úředním věstníku Evropské unie přijmou, zveřejní a uplatňují předpisy nezbytné k dosažení souladu s povinností přijímat a zpracovávat elektronické faktury stanovenou v článku 7.
Členské státy mohou odložit uplatňování uvedené v prvním pododstavci nejdéle na třicet měsíců od zveřejnění odkazu na evropskou normu pro elektronickou fakturaci v Úředním věstníku Evropské unie, pokud jde o jejich veřejné zadavatele na nižší úrovni a zadavatele.
Po zveřejnění odkazu na evropskou normu pro elektronickou fakturaci zveřejní Komise v Úředním věstníku Evropské unie konečnou lhůtu pro uvedení předpisů podle prvního pododstavce v účinnost.
3. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 12
Přezkum
Komise přezkoumá účinky této směrnice na vnitřní trh a na využívání elektronické fakturace při zadávání veřejných zakázek a do tří let po uplynutí lhůty maximálního odkladu pro veřejné zadavatele na nižší úrovni, uvedené v čl. 11 odst. 2 druhém pododstavci, o tom podá zprávu Evropskému parlamentu a Radě. V případě potřeby ke zprávě připojí posouzení dopadů týkající se potřeby dalších opatření.
Článek 13
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 14
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 16. dubna 2014.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2014/55/EU IRÁNYELVE
(2014. április 16.)
az elektronikus számlázás közbeszerzésben történő alkalmazásáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 114. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek történő megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére (2),
rendes jogalkotási eljárás keretében (3),
mivel:
(1)
Számos, az egész világra kiterjedő, nemzeti, regionális és magán elektronikus számlázási szabvány létezik és van jelenleg használatban a tagállamokban. A szabványok egyike sem uralkodó, és sokuk közt nincs átjárhatóság.
(2)
Közös szabvány hiányában a tagállamok az elektronikus számláknak a közbeszerzések területén való használatára ösztönzéskor vagy azok kötelezővé tételekor úgy döntenek, hogy saját műszaki megoldásokat fejlesztenek ki külön nemzeti szabványok alapján. Ezért a tagállamokban egymás mellett létező különböző szabványok száma egyre növekszik, és a jövőben valószínűleg tovább fog növekedni.
(3)
A nem átjárható szabványok sokfélesége túlzottan bonyolult helyzetet, jogbizonytalanságot és működési többletköltségeket eredményez a különböző tagállamokban elektronikus számlákat használó gazdasági szereplők számára. A több tagállamra kiterjedő közbeszerzési tevékenységet végezni kívánó gazdasági szereplőket gyakran új elektronikus számlázási szabványnak való megfelelésre kötelezik minden egyes alkalommal, amikor egy új piacra belépnek. Mivel elriasztják a gazdasági szereplőket a több tagállamra kiterjedő közbeszerzési tevékenységektől, az elektronikus számlákra vonatkozó eltérő jogi és műszaki követelmények piacra lépési akadályokat képeznek a több tagállamra kiterjedő közbeszerzésekben, és akadályozzák a kereskedelmet. Korlátozzák az alapvető szabadságokat, és így közvetlen hatást gyakorolnak a belső piac működésére.
(4)
Az Unión belüli kereskedelem ezen akadályai valószínűleg gyarapodni fognak a jövőben, mivel egyre több nem átjárható nemzeti és magánszabványt dolgoznak ki, és mivel az elektronikus számláknak a közbeszerzések területén való használata egyre elterjedtebbé vagy kötelezővé válik a tagállamokban.
(5)
Az elektronikus számlázásra vonatkozó számos jogi előírás és műszaki szabvány egymás melletti létezéséből és az átjárhatóság hiányából fakadó, a határokon átnyúló kereskedelmet gátló akadályokat meg kell szüntetni, vagy mérsékelni kell azokat. E célkitűzés elérése érdekében az elektronikus számla minimális adattartalmának szemantikai adatmodelljére vonatkozó közös európai szabványt (az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány) kell kidolgozni. A szabványban meg kell határozni és le kell írni azt a minimális adattartalmat, amelyet az elektronikus számláknak minden esetben tartalmazniuk kell, megkönnyítve ezáltal az elektronikus számlák különböző műszaki szabványok szerinti rendszerek közötti küldését és fogadását. E szabvány nem váltja fel a meglévő nemzeti műszaki szabványokat, és nem korlátozza azok alkalmazását, amennyiben azok nem ellentétesek ezen európai szabvánnyal, és lehetővé kell tenni, hogy azokat továbbra is használni lehessen, az európai szabvánnyal párhuzamosan.
(6)
A szemantikai átjárhatóság biztosítása és a jogbiztonság javítása révén ez az irányelv előmozdítja az elektronikus számlázás elterjedését a közbeszerzések területén, lehetővé téve ezáltal a tagállamoknak, az ajánlatkérő szerveknek, a közszolgáltató ajánlatkérőknek és a gazdasági szereplőknek, hogy jelentős előnyöket generáljanak megtakarítások, környezeti hatások és az adminisztratív terhek csökkenése formájában.
(7)
Az elektronikus számlázás előnyei a számla keletkeztetésének, küldésének, átadásának, fogadásának és feldolgozásának a teljesen automatizálttá tételével maximalizálhatóak. Ezért kizárólag a géppel olvasható, a fogadó által automatikusan és digitálisan feldolgozható számlákat lehet az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabványnak megfelelőnek minősíteni. Egy egyszerű képfájlt nem szabad ezen irányelv értelmében elektronikus számlának tekinteni.
(8)
Az átjárhatóság célja annak lehetővé tétele, hogy az információkat a különböző üzleti rendszerekben koherensen lehessen megadni és feldolgozni, függetlenül attól, hogy e rendszerek milyen technológiát, alkalmazásokat vagy platformot használnak. A teljes átjárhatóság három különböző szintet foglal magában: a számla adattartalmát (szemantika), a használt formátumot vagy nyelvet (szintaxis) és a továbbítás módját. A szemantikai átjárhatóságba beletartozik egyrészt az, hogy az elektronikus számlának tartalmaznia kell bizonyos mennyiségű előírt információt, másrészt hogy a kicserélt információnak meg kell őriznie a pontos jelentését és egyértelműen érthetőnek kell lennie, függetlenül az információ fizikai megjelenésének vagy továbbításának módjától. A szintaktikai átjárhatóság azt jelenti, hogy az elektronikus számlában olyan formátumban kell feltüntetni az adatokat, amely lehetővé teszi a küldő és a fogadó fél közötti közvetlen adatcserét és az automatikus feldolgozást. A szintaktikai átjárhatóság kétféle módon biztosítható: közös szintaxis alkalmazásával vagy pedig a különböző szintaxisok közötti megfeleltetéssel.
(9)
Nagyszámú szintaxis van alkalmazásban. A szintaktikai átjárhatóságot egyre inkább megfeleltetéssel biztosítják. Ez a módszer akkor hatékony, ha a számla szemantikailag minden szükséges adatot tartalmaz, és azok jelentése egyértelmű. Mivel ez általában nem így van, intézkedésre van szükség a szemantikai átjárhatóság biztosítása érdekében. Az elektronikus számlázás további egyszerűsítése és a költségek csökkentése érdekében az egyik hosszú távú célként azt kell kitűzni, hogy csökkenjen a szintaxisok száma, lehetőleg a legáltalánosabban használtakra összpontosítva.
(10)
Az elektronikus számlázás szabványosítása továbbá kiegészíti az elektronikus közbeszerzés elterjedésére irányuló erőfeszítéseket, amelyeket a 2014/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (4) és a 2014/25/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (5) idevágó rendelkezései tükröznek.
(11)
Az Európai Tanács a 2012. június 28-29-i és a 2013. október 24-i következtetéseiben kijelentette, hogy elsősorban azokat az intézkedéseket kell kiemelten kezelni, amelyek a határokon átívelő online adásvételt és a közigazgatás modernizálását hivatottak továbbfejleszteni, egyebek mellett az elektronikus számlázásra való áttérés elősegítésével és annak gyors bevezetése révén.
(12)
Az Európai Parlament a 2012. április 20-i állásfoglalásában rámutatott arra, hogy az elektronikus számlázásra vonatkozó nemzeti szabályok miatt a piac nem egységes, kiemelte az elektronikus számlázás által biztosított jelentős előnyöket, és hangsúlyozta a jogbiztonság, az áttekinthető technikai környezet és a közös jogi követelményeken, üzleti eljárásokon és műszaki szabványokon alapuló nyitott és átjárható e-számlázási megoldások jelentőségét. Ezen okokból az Európai Parlament arra szólított fel, hogy az e-számlázást 2016-ra tegyék kötelezővé a közbeszerzések területén.
(13)
A 2010. november 2-i bizottsági határozattal (6) létrehozott, az elektronikus számlázással (e-számlázás) foglalkozó többoldalú európai fórum 2013 októberében egyhangúlag elfogadott egy, az elektronikus számlázás átjárhatóvá tételét támogató szemantikai adatmodell használatára vonatkozó ajánlást.
(14)
Ezt az irányelvet az ajánlatkérő szervek és közszolgáltató ajánlatkérők által fogadott és a 2009/81/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (7), a 2014/23/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (8), a 2014/24/EU irányelv, vagy a 2014/25/EU irányelv hatálya alá tartozó szerződések teljesítésének eredményeként kiállított elektronikus számlákra kell alkalmazni. Ennek az irányelvnek kizárólag az azon gazdasági szereplő által kiállított elektronikus számlákra kell vonatkoznia, amellyel a közbeszerzési vagy koncessziós szerződést megkötötték (fővállalkozó). Amennyiben azonban a tagállamok a 2014/24/EU irányelv 71. cikkének és a 2014/25/EU irányelv 88. cikkének megfelelően az alvállalkozók közvetlen kifizetéséről rendelkeznek, a közbeszerzési dokumentumokban meghatározandó szabályozásnak ki kell terjednie az elektronikus számlák alvállalkozók kifizetésére való használatának a lehetőségére. Egyértelművé kell tenni, hogy abban az esetben, amikor a szerződést gazdasági szereplők egy csoportjával kötik meg, ez az irányelv a csoport által vagy az egyes gazdasági szereplők által kiállított elektronikus számlákra alkalmazandó-e.
(15)
Ezen irányelv hatályának azokra a fizetséggel együtt járó koncessziós szerződésekre is ki kell terjednie, amelyek nyomán azon gazdasági szereplőnek, akinek a szerződést odaítélték, számlát kell kiállítania. A „koncesszió” fogalmát a 2014/23/EU irányelv 5. cikkének 1. pontja határozza meg. A koncessziós szerződések tárgya építési beruházás vagy szolgáltatás koncesszióba adás révén történő beszerzése, amelynek ellenértéke az építmény vagy szolgáltatás hasznosítási jogának átadása vagy e jog átadása pénzbeli ellenszolgáltatással kiegészülve.
(16)
Ezen irányelv alkalmazása az Európai Unió működéséről szóló szerződés 346. cikkének hatálya alá tartozik. Ez az irányelv nem alkalmazandó az olyan (titkosnak minősített vagy különleges biztonsági intézkedésekkel járó) szerződések teljesítésének eredményeképp kiállított elektronikus számlákra, amelyekre a 2014/23/EU irányelv 10. cikkének (6) bekezdése, a 2014/24/EU irányelv 15. cikkének (3) bekezdése, valamint a 2014/25/EU irányelv 24. cikkének (3) bekezdése alapján nem terjed ki az említett irányelvek hatálya. Ugyanezen feltételek mellett külön kizárást kell előírni ezen irányelvben az olyan (titkosnak minősített vagy különleges biztonsági intézkedésekkel járó) szerződések teljesítésének eredményeképpen kiállított elektronikus számlákra, amelyek a 2009/81/EK irányelv hatálya alá tartoznak.
(17)
Ezen irányelv fogalommeghatározásainak összhangban kell lenniük a közbeszerzésre vonatkozó uniós jogszabályokkal.
(18)
A Bizottságnak alkalmaznia kell az 1025/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (9) vonatkozó rendelkezéseit, amikor felkéri az érintett európai szabványügyi szervezetet az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány kidolgozására. Az 1025/2012/EU rendelet értelmében az ilyen felkérésről szóló bizottsági döntésre a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben (10) említett vizsgálóbizottsági eljárást kell alkalmazni.
(19)
Az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabványnak az európai szabványügyi szervezetek keretében kidolgozott, meglévő műszaki előírásokon - pl. CEN (CWA 16356-MUG és CWA 16562-CEN BII) - kell alapulnia, és azokban figyelembe kell venni a nemzetközi szabványügyi szervezetek keretében kidolgozott egyéb vonatkozó műszaki előírásokat - pl. UN/CEFACT (CII v. 2.0) és ISO (az ISO 20022 módszertanon alapuló pénzügyi számla). Az érintett európai szabványügyi szervezetnek a szabványosítás iránti kérelem teljesítésekor figyelembe kell vennie a versenyképességi és innovációs keretprogram szakpolitikai támogató programja keretében végrehajtott nagyszabású kísérleti projektek eredményeit, továbbá más szerv vagy szervezet olyan e-számlázásra vonatkozó műszaki előírásait, amelyeket az üzleti világban széles körben alkalmaznak. Az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabványnak összhangban kell lennie a létező fizetési szabványokkal is a fizetések automatikus feldolgozásának lehetővé tétele érdekében.
(20)
Az érintett európai szabványügyi szervezet felkérésekor a Bizottságnak meg kell követelnie, hogy az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány technológiailag semleges legyen a verseny torzulásának elkerülése érdekében, összeegyeztethető legyen az elektronikus számlázásra vonatkozó nemzetközi szabványokkal a célból, hogy a harmadik országbeli szolgáltatóknak ne kelljen a piacra lépést gátló technikai akadályokkal megküzdeniük, és hogy az európai szolgáltatók könnyebben küldhessenek elektronikus számlát a harmadik országbeli vásárlók részére, továbbá meg kell követelnie azt is, hogy a szabvány megfeleljen a 2006/112/EK tanácsi irányelvnek (11). Mivel az elektronikus számlák személyes adatokat is tartalmazhatnak, a Bizottságnak azt is elő kell írnia, hogy az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány a 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (12) összhangban figyelembe vegye a személyes adatok védelmét, és a beépített adatvédelem, az arányosság és az adatminimalizálás elvét. E minimumkövetelmények mellett az érintett európai szabványügyi szervezethez intézett felkérésében a Bizottságnak az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány tartalmára vonatkozó további követelményeket is meg kell határoznia, és határidőt kell szabnia annak elfogadására.
(21)
Annak biztosítása érdekében, hogy a kis- és középvállalkozások is részesülhessenek a közbeszerezésben alkalmazott elektronikus számlázás előnyeiből, az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabványnak lehetővé kell tennie, hogy könnyen érthető és alkalmazható, felhasználóbarát elektronikus számlázási rendszerek jöjjenek létre. E tekintetben azt is figyelembe kell venni, hogy különösen a kis- és középvállalkozások, valamint a kisebb ajánlatkérő szervek és közszolgáltató ajánlatkérők korlátozott számú személyzettel és pénzügyi forrásokkal rendelkeznek.
(22)
Az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabványnak arra is alkalmasnak kell lennie, hogy vállalkozások közötti kereskedelmi ügyletekben alkalmazzák azt. Ezért annak érdekében, hogy a magánszektorbeli gazdasági szereplők használhassák az új szabványt az egymással bonyolított üzleti ügyeik során, a Bizottságnak biztosítania kell, hogy a szabványt úgy alakítsák ki, hogy azt ne csak a közbeszerzésben lehessen alkalmazni.
(23)
A különböző gazdasági ágazatokban kibocsátott számlák esetében szükség lehet az adott ágazatra jellemző információk feltüntetésére. Mindazonáltal bizonyos számú közös szabványelemet minden számlának tartalmaznia kell. Ezen elemek elengedhetetlenek annak ellenőrzéséhez, hogy a számla helyesen tükrözi-e az alapjául szolgáló ügyletet, és az arról való meggyőződéshez, hogy a számla jogi szempontból érvényes-e. A 2006/112/EK irányelv tartalmazza a héa megállapítása céljából szükséges elemek listáját. Az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabványnak összhangban kell lennie a számlaadatokra vonatkozó ezen alapelemekkel.
(24)
Az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabványnak meg kell határoznia különösen a kiegészítő értékesítői és beszerzői adatokra, a folyamatazonosítókra, a számlaattribútumokra, a számlán található tételek adataira, a szállítási információkra, valamint a fizetési adatokra és feltételekre vonatkozó szemantikai adatelemeket. Az elektronikus számla minimális adattartalmát minden elektronikus számlán fel kell tüntetni. Ez biztosítja az elektronikus számlázás világos és egységes alkalmazását.
(25)
Bár az elektronikus számla küldője számára továbbra is biztosítani kell azt a lehetőséget, hogy a számla eredetiségét és adattartalmának sértetlenségét különböző módokon, többek között elektronikus aláírással garantálja, a 2006/112/EK irányelvnek való megfelelés érdekében az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány nem írhatja elő az elektronikus aláírás kötelező használatát.
(26)
Annak érdekében, hogy az ajánlatkérő szervekre és a közszolgáltató ajánlatkérőkre ne háruljanak túlzott költségek és terhek, az érintett európai szabványügyi szervezetet fel kell kérni, hogy állítson össze egy olyan, korlátozott számú szintaxisból álló listát, amely megfelel az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabványnak. Indokolt, hogy az említett lista ne képezze az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány részét. A listára csak olyan szintaxisok kerülhetnek fel, amelyeket a gazdasági szereplők és az ajánlatkérő szervek már széles körben és sikeresen alkalmaznak. A tagállamok általi végrehajtás megkönnyítése és felgyorsítása érdekében az érintett európai szabványügyi szervezetet fel kell kérni, hogy dolgozzon ki megfelelő leképezési szabályokat az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabványból kiindulva a listán feltüntetett összes szintaxisra vonatkozóan. A leképezési szabályok iránymutatást nyújtanak ahhoz, hogy a szabványt hogyan lehet különböző szintaxisokban megjeleníteni. E szabvány jellegű dokumentum célja, hogy kiegészítse az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabványt, valamint szintaxisok listáját.
(27)
Az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány alkalmazásának megkönnyítése érdekében az európai szabványügyi szervezetet arra is fel kell kérni, hogy a továbbítás átjárhatóságára vonatkozóan dolgozzon ki iránymutatásokat. Indokolt, hogy az említett iránymutatások ne képezzék az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány részét, és ne kötelezzék az ajánlatkérő szerveket és a közszolgáltató ajánlatkérőket.
(28)
Az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabványnak a tagállamokban való bevezetését megelőzően megfelelően tesztelni kell a szabvány gyakorlati alkalmazását. E vizsgálatot a szabvány kidolgozása során kell elvégezni. E vizsgálatba be kell vonni a végfelhasználókat, és figyelembe kell venni különösen a gyakorlati szempontokat, a felhasználóbarát jelleget, és a vizsgálatnak bizonyítania kell, hogy a szabványt költséghatékony és arányos módon be lehet vezetni.
(29)
Amennyiben az érintett európai szabványügyi szervezet által kidolgozott, az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány és a szabványnak megfelelő szintaxisok listája teljesíti a Bizottságnak az európai szabványügyi szervezet számára tett felkérésében foglalt követelményeket, és amennyiben e szabványokat tesztelték, akkor az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány hivatkozási számát és a szintaxisok listáját közzé kell tenni az Európai Unió Hivatalos Lapjában.
(30)
A szabvány és a szabvány jellegű dokumentumok kidolgozására vonatkozóan ezen irányelvben foglalt előírások összhangban vannak az 1025/2012/EU rendelet vonatkozó rendelkezéseivel. Mindamellett, figyelembe véve ezen irányelv sajátosságait, helyénvaló előírni, hogy a szabvány hivatkozási számának és a szintaxislistának a közzétételére, közzé nem tételére vagy korlátozásokkal történő közzétételére vonatkozó határozatokat vizsgálóbizottsági eljárással kell elfogadni. Ez azonban nem sértheti az 1025/2012/EU rendelet vonatkozó rendelkezéseinek alkalmazását a harmonizált szabványokkal szembeni hivatalos kifogások tekintetében.
(31)
Az európai szabványügyi szervezetek rendszeresen felülvizsgálják és aktualizálják a szabványokat annak érdekében, hogy megfeleljenek a technológiai fejlődésnek. Mivel az IKT-ágazatban igen gyors a technológiai fejlődés, a Bizottságnak arra is lehetőséget kell biztosítani, hogy felkérje az érintett európai szabványügyi szervezetet, hogy vizsgálja felül és aktualizálja az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabványt e fejlődés figyelembevétele és az átjárhatóság folyamatos biztosítása céljából.
(32)
A szintaxislista felülvizsgálata és aktualizálása tekintetében a Bizottságnak lehetőséget kell biztosítani arra, hogy végrehajtási jogi aktust fogadjon el a technológiai fejlődésre vagy a piaci követelményekre való reagálás céljából. Összetettebb kiigazítások esetében a Bizottságnak arra is lehetőséget kell biztosítani, hogy felkérje az érintett európai szabványügyi szervezetet, hogy vizsgálja felül és aktualizálja a szintaxisok listáját.
(33)
Amennyiben a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a teljes körű és folyamatos átjárhatóság biztosítása érdekében figyelembe kell venni a technológiai fejlődést vagy korlátozni kell a használható szintaxisok számát, a számára lehetővé kell tenni, hogy felülvizsgálja a már közzétett szintaxisok listáját. Ennek során a Bizottságnak az érintett európai szabványügyi szervezet által összeállított, felülvizsgált és aktualizált szintaxislistát kell figyelembe vennie.
(34)
Az ezen irányelvben előírt átültetési határidő lejárta után, az ajánlatkérő szerveknek és a közszolgáltató ajánlatkérőknek köteleseknek kell lenniük elfogadni és feldolgozni az olyan elektronikus számlákat, amelyek megfelelnek az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabványnak és a Bizottság által az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett listán szereplő bármely szintaxisnak. Az ajánlatkérő szervek és a közszolgáltató ajánlatkérők ezért nem utasíthatnák el a fenti feltételeknek megfelelő elektronikus számlákat kizárólag azon az alapon, hogy azok nem felelnek meg az ezen irányelvben kifejezetten előírtaktól eltérő követelményeknek (például a nemzeti vagy ágazatspecifikus követelményeknek vagy bármilyen más további műszaki követelménynek). Mindazonáltal az elutasítás egyéb kötelező indokait, mint például a szerződéses feltételetekkel kapcsolatos indokok, ez a kötelezettség nem érintheti. A számla kiegyenlítése előtt az ajánlatkérő szerveknek és a közszolgáltató ajánlatkérőknek minden esetben biztosítani kell, hogy ellenőrizhessék, hogy az elektronikus számla megfelelően tükrözi-e az alapjául szolgáló üzleti tranzakciót (például, hogy a számla összege helyes-e), és hogy a számlát a megfelelő címzettnek állították-e ki. Az az előírás, hogy az ezen irányelvben foglaltaknak megfelelő elektronikus számla nem utasítható el, nem sérti a 2011/7/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvet (13).
(35)
Ennek az irányelvnek csak a számla címzettjeit, azaz az ajánlatkérő szerveket, a központi beszerző szerveket és a közszolgáltató ajánlatkérőket kell köteleznie az elektronikus számlák elfogadására és feldolgozására. Ez az irányelv nem sértheti a számla küldőjének azon jogát, hogy eldöntse, hogy a számlát a nemzeti vagy más műszaki előírásokkal és az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvánnyal összhangban nyújtja-e be, vagy pedig papíralapon. Mindazonáltal ezen irányelv nem akadályozhatja meg a tagállamokat abban, hogy úgy rendelkezzenek, hogy csak elektronikus számlát lehet benyújtani a közbeszerzés keretében. Amennyiben a küldő úgy dönt, hogy az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány szerinti számlát nyújt be, a címzettnek az átvételre és feldolgozásra vonatkozó kötelezettsége csak akkor alkalmazható, ha a számla a Bizottság által az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett szintaxislistában szereplő szintaxisok valamelyike szerint készült. Ez nem sértheti a küldő azon jogát, hogy harmadik fél szolgáltatásait vegye igénybe ahhoz, hogy saját szintaxisát lefordítsa a listán szereplő szintaxisok valamelyikére.
(36)
A 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (14) 28. cikkének (2) bekezdésével összhangban sor került az európai adatvédelmi biztossal folytatandó konzultációra, és a biztos 2013. november 11-én véleményt (15) nyilvánított. Az európai adatvédelmi biztos közzétette az elégséges adatvédelem ezen irányelv alkalmazásában való biztosítására vonatkozó ajánlásait. Az említett ajánlásokat az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány kidolgozásakor és a személyes adatok feldolgozásakor az ajánlatkérő szerveknek és a közszolgáltató ajánlatkérőknek figyelembe kell venniük. Különösen azt kell tisztázni, hogy a meglévő adatvédelmi jogszabályok alkalmazandók az elektronikus számlázás terén is, és hogy a személyes adatok átláthatóság és elszámoltathatóság céljából történő közzététele során tiszteletben kell tartani az átláthatósági és elszámoltathatósági követelmények és a magánélet védelme közötti egyensúlyt.
(37)
Mivel a 2006/112/EK irányelv tartalmaz a számlázásra, és azon belül az elektronikus számlázásra vonatkozó szabályokat, tisztázni kell az említett irányelvnek az ezzel az irányelvvel való viszonyát. Ezen irányelv célja és hatálya eltér a 2006/112/EK irányelvétől, így nem érinti az elektronikus számlák héa céljából történő alkalmazására vonatkozóan az abban meghatározott rendelkezéseket. Különösen a 2006/112/EK irányelv 232. cikke az üzleti partnerek közötti kapcsolattal foglalkozik, és célja annak biztosítása, hogy a küldő ne kényszeríthesse rá a számlabefogadóra az elektronikus számla alkalmazását. Ez azonban nem sértheti a tagállamok azon jogát, hogy az ajánlatkérő szervek és a közszolgáltató ajánlatkérők számára bizonyos feltételek mellett előírják az elektronikus számlák elfogadását.
(38)
Annak lehetővé tétele érdekében, hogy az ajánlatkérő szervek és a közszolgáltató ajánlatkérők megfelelő módon felkészüljenek, és meghozzák azokat a technikai intézkedéseket, amelyek - az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány létrehozását és a szintaxisok listájának jóváhagyását követően - az ezen irányelvnek való megfeleléshez szükségesek, valamint az elektronikus számlázás gyors megvalósításának szükségességét szem előtt tartva, indokoltnak tekinthető az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány hivatkozási számának és a szintaxisok listájának az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetését követő 18 hónapos átültetési határidő. Ezen általános átültetési időszaktól eltérve, valamint az elektronikus számlázásnak az egyes ajánlatkérő szervek - mint a helyi és regionális ajánlatkérő szervek és a közvállalkozások - körében történő elterjesztése érdekében a tagállamok az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány hivatkozási számának és a szintaxisok listájának az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetését követő 30 hónappal elhalaszthatják az ezen irányelvben meghatározott követelmények alkalmazását a központi szint alatti ajánlatkérő szervek és közszolgáltató ajánlatkérők esetében. Az ezen irányelvben meghatározott követelmények alkalmazásának elhalasztására vonatkozó lehetőség a központi beszerző szervekre nem alkalmazható.
(39)
Annak érdekében, hogy az ajánlatkérő szervek és a közszolgáltató ajánlatkérők számára megkönnyítse ezen irányelv követelményeinek a végrehajtását, a Bizottságnak gondoskodnia kell arról, hogy a tagállamok teljes körű és rendszeres tájékoztatást kapjanak az érintett európai szabványügyi szervezetekben a szabványok és szabvány jellegű dokumentumok kidolgozásával kapcsolatosan végzett munka előrehaladásáról. Ez várhatóan lehetővé teszi, hogy a tagállamok megtegyék az ahhoz szükséges előkészületeket, hogy az elfogadott határidőkön belül teljesítsék a követelményeket.
(40)
Mivel az ajánlatkérő szervek és a közszolgáltató ajánlatkérők - amennyiben a nemzeti jogszabályok eltérően nem rendelkeznek - elfogadhatják majd az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabványtól eltérő szabványoknak megfelelő elektronikus számlákat csakúgy, mint a papíralapú számlákat, ezen irányelv nem keletkeztet további költségeket vagy terheket a vállalkozások számára, beleértve a 2003/361/EK bizottsági ajánlás (16) értelmében vett mikro-, kis- és középvállalkozásokat is. Továbbá a Bizottságnak és a tagállamoknak minden intézkedést meg kell tenniük annak érdekében, hogy a felhasználók és különösen a mikro-, kis- és középvállalkozások számára az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvánnyal járó költségeket minimalizálják abból a célból, hogy elősegítsék annak elterjedését az Európai Unió egész területén.
(41)
A tagállamoknak ezen irányelv végrehajtása során figyelembe kell venniük a kis- és középvállalkozások, valamint a kisebb ajánlatkérő szervek és közszolgáltató ajánlatkérők igényeit, és az összes ajánlatkérő szerv és szervezet, valamint beszállító számára biztosítaniuk kell a szükséges támogatást, hogy az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabványt használni lehessen. Emellett képzési programokat kell biztosítani, különösen a kis- és középvállalkozások számára.
(42)
Annak érdekében, hogy megkönnyítsék azokat a technikai és eljárásbeli kiigazításokat, amelyeket a közbeszerzésben érintett valamennyi szereplőnek ezen irányelv sikeres végrehajtásának biztosítása céljából el kell végeznie, a tagállamok a lehetőség szerint valamennyi jogosult ajánlatkérő szerv, közszolgáltató ajánlatkérő és kis- és középvállalkozás számára elérhetővé teszik a strukturális alapok támogatását.
(43)
Ezen irányelv egységes végrehajtási feltételeinek biztosítása érdekében a szintaxislista összeállítására, korlátozására és felülvizsgálatára vonatkozó végrehajtási hatáskört kell ruházni a Bizottságra. E hatáskört a 182/2011/EU rendeletben foglaltak szerint kell gyakorolni. A szintaxislistával kapcsolatos végrehajtási jogi aktusok elfogadására a vizsgálóbizottsági eljárást kell alkalmazni, mivel ezek rendeltetése az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány használatának a megkönnyítése, valamint az átjárhatóság és a technológiai fejlődésre való gyors reagálás biztosítása. Szintén a vizsgálóbizottsági eljárást kell alkalmazni az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvánnyal szembeni kifogásokkal kapcsolatos végrehajtási jogi aktusok elfogadására, mivel az említett jogi aktusok az elektronikus számlák elfogadására és feldolgozására vonatkozó kötelezettségekre is kihathatnak.
(44)
Mivel ezen irányelv céljait, nevezetesen a különböző nemzeti szabályok és szabványok létezéséből eredő piaci akadályok és kereskedelmi korlátozások megszüntetését és az átjárhatóság biztosítását a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, az Unió szintjén azonban e célok jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez az irányelv nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
Hatály
Ezt az irányelvet a 2009/81/EK irányelv, a 2014/23/EU irányelv, a 2014/24/EU irányelv vagy a 2014/25/EU irányelv hatálya alá tartozó szerződések teljesítésének eredményeként kiállított elektronikus számlákra kell alkalmazni.
Ez az irányelv nem alkalmazandó a 2009/81/EK irányelv hatálya alá tartozó szerződések teljesítésének eredményeként kiállított elektronikus számlákra, ha a beszerzést és a szerződés teljesítését titkosnak nyilvánították, illetve az érintett tagállamban hatályos törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezések szerint különleges biztonsági intézkedéseknek kell kísérniük, és az adott tagállam úgy ítéli meg, hogy az alapvető érdekeinek védelmét nem lehetséges kisebb beavatkozással járó intézkedésekkel garantálni.
2. cikk
Fogalommeghatározások
Ezen irányelv alkalmazásában:
1. „elektronikus számla”: strukturált elektronikus formátumban kiállított, továbbított és fogadott számla, amely automatikusan és elektronikusan feldolgozható;
2. „az elektronikus számla minimális adattartalma”: olyan lényegi információelemek, amelyeket az elektronikus számlának kötelezően tartalmaznia kell a határokon átnyúló átjárhatóság lehetővé tételéhez, beleértve a jogi megfelelés biztosításához szükséges információt is;
3. „szemantikai adatmodell”: strukturált és logikailag összefüggő feltétel- és jelentésrendszer, amely meghatározza az elektronikus számla minimális adattartalmát;
4. „szintaxis”: az elektronikus számlában foglalt adatok megjelenítésére szolgáló, géppel olvasható nyelv vagy dialektus;
5. „leképezési szabályok”: arra vonatkozó iránymutatások, hogy az elektronikus számlák szemantikai adatmodelljét hogyan lehet a különböző szintaxisokban megjeleníteni;
6. „ajánlatkérő szerv”: a 2009/81/EK irányelv 1. cikkének 17. pontjában, a 2014/23/EU irányelv 6. cikkének (1) bekezdésében és a 2014/24/EU irányelv 2. cikke (1) bekezdésének 1. pontjában meghatározott ajánlatkérő szerv;
7. „központi szint alatti ajánlatkérő szerv”: a 2014/24/EU irányelv 2. cikke (1) bekezdésének 3. pontjában meghatározott, központi szint alatti ajánlatkérő;
8. „központi beszerző szerv”: a 2014/24/EU irányelv 2. cikke (1) bekezdésének 16. pontjában meghatározott központi beszerző szerv;
9. „közszolgáltató ajánlatkérő”: a 2009/81/EK irányelv 1. cikkének 17. pontjában, a 2014/23/EU irányelv 7. cikkének (1) és (2) bekezdésében és a 2014/25/EU irányelv 4. cikkének (1) bekezdésében, meghatározott közszolgáltató ajánlatkérő;
10. „nemzetközi szabvány”: az 1025/2012/EU rendelet 2. cikke (1) bekezdésének a) pontjában meghatározott nemzetközi szabvány;
11. „európai szabvány”: az 1025/2012/EU rendelet 2. cikke (1) bekezdésének b) pontjában meghatározott európai szabvány.
3. cikk
Európai szabvány létrehozása
(1) A Bizottság felkéri a megfelelő európai szabványügyi szervezetet az elektronikus számla minimális adattartalmának szemantikai adatmodelljére vonatkozó európai szabvány (az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány) kidolgozására.
A Bizottság megköveteli, hogy az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány legalább a következő feltételeket teljesítse:
-
technológiailag semleges,
-
az elektronikus számlázásra vonatkozó megfelelő nemzetközi szabványokkal összeegyeztethető,
-
figyelembe veszi a személyes adatok 95/46/EK irányelvvel összhangban történő védelmének szükségességét, a beépített adatvédelmi megközelítést, valamint az arányosság, az adatminimalizálás és a célhoz kötöttség elvét;
-
összhangban van a 2006/112/EK irányelv vonatkozó rendelkezéseivel;
-
lehetővé teszi a célszerű, felhasználóbarát, rugalmas és költséghatékony elektronikus számlázási rendszerek létrehozását;
-
figyelembe veszi a kis- és középvállalkozások, valamint a központi szint alatti ajánlatkérők és a közszolgáltató ajánlatkérők sajátos igényeit;
-
használható a gazdasági szereplők közötti kereskedelmi ügyletekben.
A Bizottság felkéri az érintett európai szabványügyi szervezetet, hogy állítson össze egy korlátozott számú olyan szintaxisokból álló listát, amelyek megfelelnek az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabványnak, valamint hogy készítsen megfelelő leképezési szabályokat és a továbbítás átjárhatóságára vonatkozó iránymutatásokat az ilyen szabványok alkalmazásának elősegítése céljából.
A felkéréseket az 1025/2012/EU rendelet 10. cikkének (1)-(5) bekezdésében rögzített eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
A szabványt az érintett európai szabványügyi szervezet által való kidolgozása során, valamint a (2) bekezdésben meghatározott határidőn belül tesztelni kell a végfelhasználók általi gyakorlati alkalmazás szempontjából. A Bizottság viseli az általános felelősséget a tesztelésért, és biztosítja, hogy annak során külön figyelembe vegyék a célszerűség és a felhasználóbarát jelleg kritériumát, valamint az esetleges végrehajtási költségeket, az (1) bekezdés második albekezdésének megfelelően. A Bizottság a tesztelés eredményéről jelentést tesz az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.
(2) Amennyiben az (1) bekezdésben szereplő követelményeknek megfelelően kidolgozott elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány teljesíti az említett követelményeket, és ha az (1) bekezdés ötödik albekezdésében említett tesztelési szakasz befejeződött, a Bizottság az európai szabvány hivatkozási számát közzéteszi az Európai Unió Hivatalos Lapjában, az (1) bekezdésben foglalt követelménynek megfelelően összeállított, korlátozott számú szintaxisból álló listával együtt. E közzétételre 2017. május 27-ig sort kell keríteni.
4. cikk
Az európai szabvánnyal szembeni hivatalos kifogások
(1) Amennyiben valamely tagállam vagy az Európai Parlament úgy ítéli meg, hogy az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány és a szintaxislista nem teljesíti maradéktalanul a 3. cikk (1) bekezdésében foglalt követelményeket, részletes indokolással tájékoztatja erről a Bizottságot, amely a következőkről határoz:
a)
közzéteszi, nem teszi közzé vagy korlátozásokkal közzéteszi a szóban forgó elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabványra vonatkozó hivatkozásokat és szintaxislistát az Európai Unió Hivatalos Lapjában;
b)
fenntartja, korlátozásokkal fenntartja vagy visszavonja a szóban forgó elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabványra vonatkozó hivatkozásokat és szintaxislistát az Európai Unió Hivatalos Lapjában, illetve Lapjából.
(2) A Bizottság a webhelyén közzéteszi az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabványról szóló információkat és a szintaxislistát, amelyekről az (1) bekezdésben említettek szerint határozat született.
(3) A Bizottság az (1) bekezdésben említett határozatról tájékoztatja az érintett európai szabványügyi szervezetet, és szükség esetén kéri a szóban forgó elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány és szintaxislista felülvizsgálatát.
(4) Az e cikk (1) bekezdésének a) és b) pontjában említett határozatot a 10. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás szerint kell elfogadni.
5. cikk
Az európai szabvány és a szintaxislista gondozása és továbbfejlesztése
(1) A technológiai fejlődés figyelembevétele és a közbeszerzésben alkalmazott elektronikus számlázások közötti teljes mértékű átjárhatóság folyamatos biztosítása érdekében a Bizottság:
a)
frissítheti vagy felülvizsgálhatja az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabványt;
b)
frissítheti vagy felülvizsgálhatja a Bizottság által az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett szintaxislistát.
(2) Amennyiben a Bizottság az (1) bekezdés a) pontjában említett intézkedés mellett dönt, felkérést intéz az érintett európai szabványügyi szervezethez. Az említett felkérést a 3. cikk (1) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően, az abban meghatározott határidők alkalmazása nélkül kell megtenni.
(3) Az (1) bekezdés a) pontjában foglaltak szerinti frissítésre vagy felülvizsgálatra vonatkozóan a 4. cikk alkalmazandó.
(4) Amennyiben a Bizottság az (1) bekezdés b) pontjában említett intézkedés mellett dönt, vagy a 10. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően, vagy pedig az érintett európai szabványügyi szervezethez intézett felkérés révén kell azt megvalósítania. Az említett felkérést a 3. cikk (1) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően, az abban meghatározott határidők alkalmazása nélkül kell megtenni.
6. cikk
Az elektronikus számla minimális adattartalma
Az elektronikus számla minimális adattartalma többek között a következőket foglalja magában:
a)
folyamat- és számlaazonosítók;
b)
számlázási időszak;
c)
az értékesítő adatai;
d)
a beszerző adatai;
e)
a kedvezményezett adatai;
f)
az értékesítő adóügyi képviselőjének adatai;
g)
a szerződés hivatkozási száma;
h)
szállítási információk;
i)
fizetési rendelkezések;
j)
jóváírásokra vagy terhelésekre vonatkozó információk;
k)
a számlán szereplő tételekre vonatkozó információk;
l)
a számla összege;
m)
a héa részletes lebontásban.
7. cikk
Az elektronikus számlák fogadása és feldolgozása
A tagállamok biztosítják, hogy az ajánlatkérő szervek és a közszolgáltató ajánlatkérők fogadják és dolgozzák fel az olyan elektronikus számlákat, amelyek megfelelnek a 3. cikk (2) bekezdésének megfelelően közzétett hivatkozási számú, az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabványnak, valamint a 3. cikk (2) bekezdésének megfelelően közzétett listán szereplő bármely szintaxisnak.
8. cikk
Adatvédelem
(1) Ez az irányelv nem érinti az adatvédelemre vonatkozó uniós és nemzeti jogot.
(2) Az uniós és nemzeti jog eltérő rendelkezéseire is figyelemmel, valamint a 95/46/EK irányelv 13. cikkében meghatározott mentességek és korlátozások sérelme nélkül az elektronikus számlák céljára szerzett személyes adatok kizárólag az említett célra, illetve az azzal összeegyeztethető célokra használhatók fel.
(3) A tagállamok a 95/46/EK irányelv 13. cikkében meghatározott mentességek és korlátozások sérelme nélkül biztosítják, hogy az elektronikus számlázás keretében gyűjtött személyes adatoknak az átláthatóság és az elszámoltathatóság céljából történő közzétételére vonatkozó szabályok összhangban legyenek a közzététel céljával és a magánélet védelmének elvével.
9. cikk
Elektronikus számlák alkalmazása héa céljából
Ez az irányelv nem érinti a 2006/112/EK irányelv rendelkezéseit.
10. cikk
A bizottság eljárása
(1) A Bizottság munkáját egy bizottság segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet szerinti bizottságnak minősül.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
11. cikk
Átültetés
(1) A tagállamok elfogadják, kihirdetik és alkalmazzák azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2018. november 27-ig megfeleljenek. E rendelkezések szövegéről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérve, a tagállamok legkésőbb az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány hivatkozásainak az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő közzétételétől számított 18 hónapon belül elfogadják, kihirdetik és alkalmazzák azokat a rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy az elektronikus számlák fogadására és feldolgozására vonatkozó, a 7. cikkben foglalt kötelezettségnek megfeleljenek.
A tagállamok legkésőbb az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány hivatkozásainak az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetését követő 30 hónappal elhalaszthatják az első albekezdésben említett követelmény alkalmazását a központi szint alatti ajánlatkérők és a közszolgáltató ajánlatkérők esetében.
A Bizottság az elektronikus számlázásra vonatkozó európai szabvány hivatkozási számának a közzétételekor az Európai Unió Hivatalos Lapjában kihirdeti az első albekezdésben említett intézkedések hatálybaléptetésének végleges dátumát.
(3) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
12. cikk
Felülvizsgálat
A Bizottság megvizsgálja az ezen irányelv által a belső piacra és az elektronikus számlázás közbeszerzések területén való alkalmazására gyakorolt hatásokat, és a 11. cikk (2) bekezdésének második albekezdésében a központi szint alatti ajánlatkérők számára előírt legkésőbbi halasztott határidőtől számított három éven belül jelentést nyújt be azokról az Európai Parlament és a Tanács számára. A jelentéshez adott esetben a további szükséges intézkedésekkel kapcsolatos hatásvizsgálatot is csatolni kell.
13. cikk
Hatálybalépés
Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
14. cikk
Címzettek
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Strasbourgban, 2014. április 16-án.