NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2015/488
ze dne 4. září 2014,
kterým se mění nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 241/2014, pokud jde o kapitálové požadavky na podniky založené na fixních režijních nákladech
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (1), a zejména na čl. 97 odst. 4 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 575/2013 mimo jiné stanoví obezřetnostní požadavky na investiční podniky s cílem zajistit, aby byly investiční podniky bezpečné a zdravé a vždy splňovaly kapitálové požadavky. Kapitálové požadavky stanovené uvedeným nařízením mají zajistit, aby byla rizika vyplývající z činnosti podniku kryta dostatečnou výší kapitálu. Podle článku 97 nařízení (EU) č. 575/2013 mohou podniky, tj. investiční podniky uvedené v čl. 4 odst. 1 bodě 2 písm. c), používat k výpočtu celkového objemu rizikové expozice alternativní metodu založenou na fixních nákladech. Je tudíž nezbytné stanovit metodiku výpočtu fixních režijních nákladů a seznam položek, které jsou zahrnovány do výpočtů, s cílem dosáhnout jednotného postupu ve všech členských státech.
(2)
Aby bylo zajištěno, že podniky budou schopny zorganizovat řádné ukončení nebo restrukturalizaci své činnosti, měly by mít dostatečné finanční zdroje k tomu, aby po přiměřenou dobu pokryly provozní výdaje. Během ukončování nebo restrukturalizace činnosti musí podnik stále provozovat své podnikání a musí být schopen absorbovat ztráty, jež nejsou kryty dostatečným objemem zisků, aby ochránil investory. Zatímco některé náklady (například odměny zaměstnanců) se mohou snižovat, jiné náklady (například právní výdaje) mohou narůstat. S ohledem na to, že ne všechny podniky používají Mezinárodní standardy účetního výkaznictví (IFRS), a s cílem předejít regulatorní arbitráži je nezbytné dodržovat u podniků obezřetný přístup k výpočtu kapitálu, který automaticky přihlíží ke změnám účetního rámce a nemůže být předmětem arbitráže z důvodu změny účetní kategorizace. Aby byl přiměřeněji zohledněn účinek variabilních výdajů na kapitál, měla by se pravidla pro kapitál podniků opírat o přístup, který od celkových nákladů odečítá variabilní náklady.
(3)
Vzhledem k tomu, že podniky využívají smluvní zástupce a činnost provozovaná prostřednictvím smluvních zástupců vystavuje tyto podniky rizikům ve stejné míře jako činnost prováděná přímo těmito podniky, měla by vhodná pravidla pro kapitálové požadavky na podniky odvozená od fixních režijních nákladů stanovit zařazení nákladů týkajících se smluvních zástupců, aby tak uvedená rizika zohlednila. Nicméně vzhledem k tomu, že náklady spojené se smluvními zástupci obsahují určitý prvek variability, ačkoli je nelze považovat za plně variabilní položku nákladů, bylo by neúměrné započítávat do kapitálových požadavků plnou výši nákladů souvisejících se smluvními zástupci, a tato pravidla by měla tudíž stanovit, že do kapitálových požadavků budezařazen pouze určitý procentní podíl těchto nákladů. Kromě toho, aby se předešlo dvojímu započítávání částek týkajících se smluvních zástupců, měla by tato pravidla zajišťovat odečítání poplatků týkajících se smluvních zástupců před přičtením tohoto procentního podílu ke kapitálovým požadavkům.
(4)
Nařízení (EU) č. 575/2013 stanoví, že příslušné orgány mohou kapitálové požadavky upravit v případech, kdy dojde k podstatné změně činnosti podniku. S cílem zajistit uplatňování stejných podmínek v celé Unii je tudíž nutné stanovit kritéria, podle nichž se určí, co zakládá podstatnou změnu. Podniky se liší svou velikostí, existují tedy velmi malé podniky nebo začínající podniky, pro něž by bylo zbytečně zatěžující, kdyby jim byly ukládány změny kapitálových požadavků, jelikož změny jsou u nich nutně časté. Měly by tedy být stanoveny prahové hodnoty, díky nimž by takové podniky byly osvobozeny od změn jejich kapitálových požadavků v případech, kdy jejich kapitálové požadavky klesnou pod příslušnou prahovou hodnotu.
(5)
Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 241/2014 (2) stanoví regulační technické normy pro kapitálové požadavky na instituce. Toto nařízení určuje metodiku výpočtu fixních režijních nákladů pro podniky. Za účelem zajištění souladu a usnadnění komplexního pohledu a jednoduchého přístupu ke všem ustanovením týkajícím se kapitálu pro osoby, na něž se tyto povinnosti vztahují, je vhodné zařadit všechny regulační technické normy týkající se kapitálu vyžadované nařízením (EU) č. 575/2013 do jednoho nařízení. Nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 241/2014 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(6)
Toto nařízení vychází z návrhů regulačních technických norem, které Evropský orgán pro bankovnictví předložil Komisi.
(7)
Evropský orgán pro bankovnictví uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (3). Před vlastním předložením návrhů technických norem, z nichž toto nařízení vychází, vedl Evropský orgán pro bankovnictví rovněž konzultace s Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy (ESMA),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Do nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 241/2014 se vkládá nová kapitola Va, která zní:
„KAPITOLA Va
KAPITÁLOVÝ POŽADAVEK ZALOŽENÝ NA FIXNÍCH REŽIJNÍCH NÁKLADECH
Článek 34b
Výpočet použitelného kapitálu ve výši alespoň jedné čtvrtiny fixních režijních nákladů za předchozí rok pro účely čl. 97 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Pro účely této kapitoly se ‚podnikem‘ rozumí subjekt uvedený v čl. 4 odst. 1 bodě 2 písm. c) nařízení (EU) č. 575/2013, který poskytuje investiční služby a činnosti uvedené v oddíle A bodech 2 a 4 přílohy I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES (4), nebo investiční podnik.
2. Pro účely čl. 97 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013 podniky vypočítají své fixní režijní náklady za předchozí rok pomocí údajů vyplývajících z platného účetního rámce, a to odečtením následujících položek od celkových nákladů po rozdělení zisku akcionářům uvedených v jejich poslední auditované roční účetní závěrce, nebo (pokud auditovaná účetní závěrka není k dispozici) v roční účetní závěrce ověřené vnitrostátními orgány dohledu:
a)
odměny zaměstnanců vyplácené plně na základě volného uvážení podniku;
b)
podíly zaměstnanců, řídících pracovníků a společníků na zisku, pokud jsou vypláceny plně na základě volného uvážení podniku;
c)
jiná rozdělení zisku a ostatní variabilní odměny, pokud jsou vypláceny plně na základě volného uvážení podniku;
d)
závazky ze sdílených provizí a poplatků, které se přímo týkají pohledávek z provizí a poplatků, jež jsou začleněny v celkových příjmech, pokud je platba závazků z provizí a poplatků podmíněna skutečným obdržením platby pohledávky z provizí a poplatků;
e)
poplatky, provize makléřům a jiné platby hrazené zúčtovacím střediskům, burzám a zprostředkujícím makléřům za účelem realizace, registrace nebo zúčtování transakcí;
f)
případné poplatky smluvním zástupcům definovaným v čl. 4 bodě 25 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES;
g)
úrok z peněz klientů placený zákazníkům;
h)
jednorázové výdaje vyplývající z jiné než běžné činnosti.
3. Jestliže fixní výdaje vznikly v zastoupení podniků třetím stranám, které nejsou smluvními zástupci, a tyto fixní výdaje již nejsou zahrnuty do celkových výdajů uvedených v odstavci 2, podniky provedou jeden z těchto kroků:
a)
pokud je k dispozici členění nákladů těchto třetích stran, podniky určí částku fixních nákladů, které těmto třetím stranám vznikly v jejich zastoupení, a tuto částku přičtou k částce, která je výsledkem odstavce 2;
b)
pokud členění uvedené v písmenu a) není k dispozici, podniky určí částku fixních nákladů, které těmto třetím stranám vznikly v jejich zastoupení, na základě obchodních plánů podniků a tuto částku přičtou k částce, která je výsledkem odstavce 2.
4. Jestliže podnik využívá smluvní zástupce, přičte k částce, která je výsledkem odstavce 2, částku rovnou 35 % všech poplatků týkajících se těchto smluvních zástupců.
5. Jestliže poslední auditovaná účetní závěrka podniku nevykazuje období dvanácti měsíců, vydělí podnik výsledek výpočtu položek podle odstavců 2 až 4 počtem měsíců, které daná účetní závěrka vykazuje, a následně výsledek vynásobí dvanácti, aby získal ekvivalentní roční částku.
Článek 34c
Podmínky, podle nichž příslušné orgány upravují požadavek na držení použitelného kapitálu ve výši alespoň jedné čtvrtiny fixních režijních nákladů za předchozí rok v souladu s čl. 97 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013
1. U podniků uvedených ve druhém pododstavci se změna činnosti podniku považuje za podstatnou, je-li naplněna kterákoli z následujících podmínek:
a)
změna činnosti podniku vede ke změně odhadovaných fixních režijních nákladů podniku o nejméně 20 %;
b)
změna činnosti podniku vede ke změnám kapitálových požadavků podniku na základě odhadovaných fixních režijních nákladů ve výši nejméně 2 miliony EUR.
Podniky uvedené v prvním pododstavci jsou podniky, které naplňují kteroukoli z následujících podmínek:
a)
jejich aktuální kapitálové požadavky založené na fixních režijních nákladech činí nejméně 125 000 EUR;
b)
jejich kapitálové požadavky splňují obě následující podmínky:
i)
na základě aktuálních fixních režijních nákladů činí méně než 125 000 EUR,
ii)
na základě odhadovaných fixních režijních nákladů činí nejméně 150 000 EUR.
2. U podniků uvedených ve druhém pododstavci se změna činnosti podniku považuje za podstatnou, jestliže změna činnosti podniku vede ke změně odhadovaných fixních režijních nákladů podniku o nejméně 100 %.
Podniky uvedené v prvním pododstavci jsou podniky, které naplňují obě následující podmínky:
a)
jejich kapitálové požadavky na základě aktuálních fixních režijních nákladů činí méně než 125 000 EUR;
b)
jejich kapitálové požadavky na základě odhadovaných fixních režijních nákladů činí méně než 150 000 EUR.
Článek 34d
Výpočet odhadovaných fixních režijních nákladů v případě podniku, který dosud neprovozuje činnost po dobu jednoho roku, v souladu s čl. 97 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013
Jestliže podnik dosud neprovozuje činnost po dobu jednoho roku od data zahájení obchodování, použije k výpočtu položek podle čl. 34b odst. 2 písm. a) až h) odhadované fixní režijní náklady uvedené v jeho rozpočtu obchodování na prvních dvanáct měsíců, který předložil se svou žádostí o povolení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. září 2014.
A BIZOTTSÁG (EU) 2015/488 FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2014. szeptember 4.)
a 241/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendeletnek a vállalkozások fix általános költségeken alapuló szavatolótőke-követelményei tekintetében történő módosításáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a hitelintézetekre és befektetési vállalkozásokra vonatkozó prudenciális követelményekről és a 648/2012/EU rendelet módosításáról szóló, 2013. június 26-i 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 97. cikke (4) bekezdésének harmadik albekezdésére,
mivel:
(1)
Az 575/2013/EU rendelet meghatározza többek között a befektetési vállalkozásokra vonatkozó prudenciális követelményeket annak biztosításához, hogy a befektetési vállalkozások biztonságosak és megbízhatóak legyenek és mindenkor megfeleljenek a szavatolótőke-követelményeknek. Az említett rendelet által meghatározott szavatolótőke-követelmények célja annak biztosítása, hogy az üzleti tevékenységből eredő kockázatokat megfelelő összegű szavatoló tőke fedezze. Az 575/2013/EU rendelet 97. cikkének megfelelően a vállalkozások (vagyis a befektetési vállalkozások és a 4. cikk (1) bekezdésének 2.c) pontjában említett szervezetek) a teljes kockázati kitettség kiszámításához használhatnak fix költségeken alapuló alternatív módszert. Annak érdekében, hogy a tagállamok egységes megközelítést alkalmazzanak, meg kell határozni a fix általános költségek kiszámításának módszertanát és azon tételek listáját, amelyeket a számítások során figyelembe kell venni.
(2)
Ahhoz, hogy a vállalkozások képesek legyenek tevékenységeik rendezett felszámolására vagy szerkezetátalakítására, elegendő pénzügyi forrással kell rendelkezniük ahhoz, hogy működési költségeiket megfelelő ideig fedezni tudják. A felszámolás vagy szerkezetátalakítás során a vállalkozásnak folytatnia kell tevékenységét és a befektetők védelme céljából képesnek kell lennie azon veszteségek viselésére, amelyek nem fedezhetők megfelelő nagyságrendű nyereségből. Míg egyes költségek (például a személyzeti bónuszok) csökkenhetnek, más költségek (például jogi kiadások) növekedhetnek. Tekintettel arra, hogy nem minden vállalkozás alkalmazza a nemzetközi pénzügyi beszámolási standardokat (IFRS), valamint a szabályozási arbitrázs elkerülése céljából alapvető, hogy a vállalkozások szavatoló tőkéjének kiszámítása során prudens megközelítést alkalmazzanak, amellyel a számviteli szabályozás változásait automatikusan figyelembe veszik és azok nem kerülhetők meg a számviteli kategóriák módosítása révén. A változó költségek szavatoló tőkére gyakorolt hatásának megfelelőbb figyelembevétele érdekében a vállalkozások szavatoló tőkéjére vonatkozó szabályoknak olyan megközelítésen kell alapulniuk, amelynek keretében a változó költségek levonásra kerülnek az összes ráfordításból.
(3)
Tekintettel arra, hogy a vállalkozások meghatalmazottakat vesznek igénybe és a meghatalmazott üzleti tevékenysége ugyanolyan kockázatot jelent a vállalkozás számára, mint az általa végzett üzleti tevékenység, a vállalkozás előre jelzett fix általános költségeken alapuló szavatolótőke-követelményére vonatkozó megfelelő szabályok révén biztosítani kell a meghatalmazottakhoz kapcsolódó költségek figyelembevételét az említett kockázatok tükrözése érdekében. Mivel a meghatalmazottakhoz kapcsolódó költségeknek vannak változó elemeik, de nem tekinthetők teljes mértékben változó költségnek, aránytalan lenne a meghatalmazottakhoz kapcsolódó költségek teljes összegét figyelembe venni a szavatalótőke-követelményekben, ezért e szabályok előírják, hogy az említett költségeknek csak egy bizonyos hányadát lehet figyelembe venni. Továbbá annak elkerülése érdekében, hogy a meghatalmazottakhoz kapcsolódó díjak összegei kétszer kerüljenek beszámításra, e szabályoknak rendelkezniük kell a meghatalmazottakhoz kapcsolódó díjaknak még az azt megelőző levonásáról, hogy az említett hányad bekerülne a szavatolótőke-követelményekbe.
(4)
Az 575/2013/EU rendelet előírja, hogy az illetékes hatóságok módosíthatják a szavatolótőke-követelményeket, amennyiben a vállalkozás üzleti tevékenységében lényeges változás következett be. Annak érdekében, hogy az illetékes hatóságok az Unió egészén azonos feltételeket alkalmazzanak, meg kell határozni azokat a feltételeket, amelyek alapján megállapítható, hogy mi minősül lényeges változásnak. Mivel a vállalkozások mérete eltérő, vannak nagyon kisméretű, illetve indulási szakaszban levő vállalkozások, amelyek számára - tekintettel arra, hogy esetükben mindenképp gyakori a változás - szükségtelenül nagy terhet jelentene szavatolótőke-követelményük módosítása. Ezért minimális küszöbértékeket kell meghatározni, hogy ezek a vállalkozások mentesüljenek a szavatolótőke-követelményük módosítása alól, amennyiben saját szavatolótőke-követelményük a küszöbérték alatt van.
(5)
A 241/2014/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (2) az intézményekre vonatkozó tőkekövetelményekre alkalmazandó szabályozástechnikai standardokat határoz meg. E rendelet megállapítja a vállalkozások fix általános költségei kiszámításának módszertanát. A koherencia biztosítása, valamint annak elősegítése érdekében, hogy az említett kötelezettségek hatálya alá tartozó személyek átfogó rálátással rendelkezzenek a szavatoló tőkére vonatkozó rendelkezésekre és könnyen hozzáférhessenek azokhoz, az 575/2013/EU rendelet által a szavatoló tőkére vonatkozóan előírt szabályozástechnikai standardokat célszerű egyetlen rendeletbe foglalni. Ezért a 241/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendeletet ennek megfelelően módosítani kell.
(6)
Ez a rendelet az Európai Bankhatóság által a Bizottsághoz benyújtott szabályozástechnikai standardtervezeteken alapul.
(7)
Az EBH nyilvános konzultációt folytatott az e rendelet alapját képező szabályozástechnikai standardok tervezetéről, elemezte az ezzel összefüggésben felmerülő lehetséges költségeket és hasznot, és kikérte az 1093/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) 37. cikke alapján létrehozott Banki Érdekképviseleti Csoport véleményét. Az Európai Bankhatóság az e rendelet alapjául szolgáló technikaistandard-tervezetek benyújtása előtt konzultált az Európai Értékpapír-piaci Hatósággal (ESMA) is,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A 241/2014/EU rendelet a következő Va. fejezettel egészül ki:
„Va. FEJEZET
FIX ÁLTALÁNOS KÖLTSÉGEKEN ALAPULÓ SZAVATOLÓTŐKE-KÖVETELMÉNY
34b. cikk
Az előző évi fix általános költségek legalább egynegyedének megfelelő figyelembe vehető tőke kiszámítása az 575/2013/EU rendelet 97. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában
(1) E fejezet alkalmazásában »vállalkozás« az 575/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének 2.c) pontjában említett azon szervezet, amely a 2004/39/EK irányelv I. melléklete A. szakaszának 2. és 4. pontjában felsorolt befektetési szolgáltatásokat nyújtja, illetve tevékenységeket végzi, vagy a befektetési vállalkozás.
(2) Az 575/2013/EU rendelet 97. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában a vállalkozások az előző évi fix általános költségeiket az alkalmazandó számviteli szabályozásnak megfelelő, a legújabb auditált éves pénzügyi kimutatásban vagy - amennyiben auditált éves pénzügyi kimutatás nem áll rendelkezésre - a nemzeti felügyeleti hatóság által ellenőrzött éves pénzügyi kimutatásban szereplő adatok felhasználásával számítják ki úgy, hogy az alábbi tételek kivonásra kerülnek az összes ráfordításból a részvényeseknek teljesített nyereségfelosztást követően:
a)
teljes mértékben diszkrecionális személyzeti bónusz;
b)
az alkalmazottak, igazgatók és partnerek nyereségrészesedése, amennyiben teljes mértékben diszkrecionális;
c)
egyéb nyereség-előirányzat és egyéb változó javadalmazás, amennyiben teljes mértékben diszkrecionális;
d)
megosztott jutalék- és díjtartozások, amelyek közvetlenül kapcsolódnak az összes bevételbe beszámított jutalék- és díjkövetelésekhez, mely jutalék- és díjtartozások kifizetése a jutalék- és díjkövetelések tényleges beérkezésétől függ;
e)
elszámolóházaknak, tőzsdéknek és közvetítő brókereknek ügyletek végrehajtása, nyilvántartásba vétele vagy elszámolása céljából fizetett díjak, tőzsdei és egyéb díjak;
f)
adott esetben a 2004/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (4) 4. cikkének 25. pontjában meghatározott meghatalmazottaknak fizetendő díjak;
g)
ügyfeleknek az ügyfélpénzek után fizetett kamat;
h)
nem szokásos tevékenységekből eredő nem ismétlődő kiadások.
(3) Amennyiben meghatalmazottól eltérő harmadik félnél keletkezik fix költség a vállalkozás nevében, és ezt a fix költséget még nem tartalmazza a (2) bekezdésben említett összes ráfordítás, a vállalkozás a következő intézkedések valamelyikét teszi:
a)
amennyiben az említett harmadik fél költségeinek bontása rendelkezésre áll, a vállalkozás meghatározza az említett harmadik fél által a nevében viselt fix költségek összegét és hozzáadja ezt az összeget a (2) bekezdés alapján kiszámított adathoz;
b)
amennyiben az a) pontban említett bontás nem áll rendelkezésre, a vállalkozás üzleti tervei alapján meghatározza az említett harmadik fél által a nevében viselt fix költségek összegét és hozzáadja ezt az összeget a (2) bekezdés alapján kiszámított adathoz.
(4) Amennyiben a vállalkozás meghatalmazottat vesz igénybe, a meghatalmazotthoz kapcsolódó összes díj 35 %-ának megfelelő összeget kell hozzáadni a (2) bekezdés alapján kiszámított adathoz.
(5) Amennyiben a vállalkozás legújabb auditált pénzügyi kimutatása nem terjed ki tizenkét hónapos időszakra, a vállalkozás a (2)-(4) bekezdés szerinti számítások eredményét elosztja az említett pénzügyi kimutatásban szereplő hónapok számával, majd az eredményt megszorozza tizenkettővel, hogy megfelelő éves összeget kapjon.
34c. cikk
Az előző évi fix általános költségek legalább egynegyedének megfelelő, az 575/2013/EU rendelet 97. cikkének (2) bekezdése szerinti figyelembe vehető tőke tartására vonatkozó követelménynek az illetékes hatóság általi módosítására vonatkozó feltételek
(1) A második albekezdésben említett vállalkozások esetében az üzleti tevékenységben bekövetkezett változás akkor minősül lényegesnek, ha a következő feltételek valamelyike teljesül:
a)
a vállalkozás üzleti tevékenységének változása a vállalkozás előre jelzett fix általános költségében legalább 20 %-os változást eredményez;
b)
a vállalkozás üzleti tevékenységének változása a vállalkozás előre jelzett fix általános költségeken alapuló szavatolótőke-követelményében legalább 2 millió EUR-nak megfelelő változást eredményez.
Az első albekezdésben említett vállalkozások azok, amelyek teljesítik a következő feltételek valamelyikét:
a)
fix általános költségeken alapuló jelenlegi szavatolótőke-követelményük legalább 125 000 EUR;
b)
szavatolótőke-követelményük teljesíti mindkét következő feltételt:
i.
a jelenlegi fix általános költségek alapján kevesebb mint 125 000 EUR;
ii.
az előre jelzett fix általános költségek alapján legalább 150 000 EUR;
(2) A második albekezdésben említett vállalkozások esetében az üzleti tevékenységben bekövetkezett változás akkor minősül lényegesnek, ha a vállalkozás üzleti tevékenységének változása a vállalkozás előre jelzett fix általános költségeiben legalább 100 %-os változást eredményez.
Az első albekezdésben említett vállalkozások azok, amelyek teljesítik mindkét következő feltételt:
a)
jelenlegi fix általános költségeken alapuló szavatolótőke-követelményük kevesebb mint 125 000 EUR;
b)
előre jelzett fix általános költségeken alapuló szavatolótőke-követelményük kevesebb mint 150 000 EUR.
34d. cikk
Az előre jelzett fix általános költségek kiszámítása az 575/2013/EU rendelet 97. cikke (3) bekezdésének megfelelően, amennyiben a vállalkozás még nem folytatott üzleti tevékenységet egy teljes éven át
Amennyiben a vállalkozás az indulása napjától számítva még nem folytatott üzleti tevékenységet egy teljes éven át, a 34b. cikk (2) bekezdésének a)-h) pontjában felsorolt tételek kiszámításához az üzleti tevékenységének első tizenkét hónapjára a költségvetésébe beállított, az engedély iránti kérelmében feltüntetett, előre jelzett fix általános költségeket használja.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. szeptember 4-én.