SMĚRNICE RADY (EU) 2015/2376
ze dne 8. prosince 2015,
kterou se mění směrnice 2011/16/EU, pokud jde o povinnou automatickou výměnu informací v oblasti daní
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 115 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (3),
v souladu se zvláštním legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Problémy způsobené přeshraničním vyhýbáním se daňové povinnosti, agresivním daňovým plánováním a škodlivou daňovou soutěží výrazně narostly a dostaly se do středu pozornosti v Unii i ve světě. Oslabováním daňové základny se značně snižují daňové příjmy členských států, což jim brání v uplatňování daňových politik podporujících růst. Vydávání předběžných daňových rozhodnutí, která usnadňují důsledné a transparentní uplatňování práva, je běžnou praxí i v Unii. Vyjasnění daňového práva pro poplatníky poskytne jistotu pro podnikání, a tím může povzbudit investice a dodržování právních předpisů a mít pozitivní dopad na další rozvíjení jednotného trhu v Unii na základě zásad a svobod vycházejících ze Smluv. Rozhodnutí týkající se struktur motivovaných daněmi však v některých případech vedla k tomu, že vykonstruovaně vysoké částky příjmů byly mírně zdaněny v zemi vydávající, pozměňující nebo obnovující předběžné rozhodnutí, a ponechala vykonstruovaně nízké částky příjmu ke zdanění v jakýchkoli jiných zúčastněných zemích. Je tudíž naléhavě třeba zvýšit transparentnost. Za tímto účelem je třeba posílit nástroje a mechanismy zřízené směrnicí Rady 2011/16/EU (4).
(2)
Evropská rada ve svých závěrech ze dne 18. prosince 2014 zdůraznila, že na celosvětové úrovni i na úrovni Unie je naléhavě nutné pokročit v úsilí v boji proti vyhýbání se daňovým povinnostem a agresivnímu daňovému plánování. Evropská rada položila důraz na transparentnost a uvítala záměr Komise předložit návrh týkající se automatické výměny informací o daňových rozhodnutích v Unii.
(3)
Ve směrnici 2011/16/EU se stanoví povinnost výměny informací mezi členskými státy z vlastního podnětu v pěti konkrétních případech a ve stanovených lhůtách. Výměna informací z vlastního podnětu v případech, kdy příslušný orgán jednoho členského státu důvodně předpokládá, že může dojít k výpadku daně v jiném členském státě, již platí pro daňová rozhodnutí, jež členský stát vydá, změní nebo obnoví konkrétnímu daňovému poplatníkovi, pokud jde o výklad nebo uplatňování daňových předpisů v budoucnosti, a jež mají přeshraniční rozměr.
(4)
Efektivní výměně informací o předběžných daňových rozhodnutích s přeshraničním prvkem a předběžných posouzeních převodních cen z vlastního podnětu však brání několik významných praktických obtíží, například prostor pro uvážení umožňující členskému státu vydávajícímu rozhodnutí rozhodovat o tom, které další členské státy by měly být informovány. Vyměňované informace by proto měly být tam, kde je to vhodné, přístupné všem ostatním členským státům.
(5)
Oblast působnosti automatické výměny informací o předběžných daňových rozhodnutích s přeshraničním prvkem a předběžných posouzeních převodních cen vydaných, změněných nebo obnovených určité osobě nebo skupině osob, na něž má taková osoba nebo skupina osob právo se spoléhat, by se měla týkat jakékoli materiální formy (bez ohledu na závaznost nebo nezávaznost takových rozhodnutí či posouzení a na způsob, jakými byla vydána).
(6)
V zájmu právní jistoty by měla být směrnice 2011/16/EU změněna vložením vhodných definic předběžného daňového rozhodnutí s přeshraničním prvkem a předběžného posouzení převodních cen. Rozsah těchto definic by měl být dostatečně široký, aby se vztahoval na celou řadu situací, včetně těchto typů předběžných daňových rozhodnutí s přeshraničním prvkem a předběžných posouzení převodních cen:
-
jednostranná předběžná posouzení převodních cen nebo jednostranná předběžná rozhodnutí o převodních cenách,
-
dvoustranná nebo vícestranná předběžná posouzení převodních cen a dvou- nebo vícestranná předběžná rozhodnutí o převodních cenách,
-
posouzení nebo rozhodnutí určující existenci nebo neexistenci stálé provozovny,
-
posouzení nebo rozhodnutí určující existenci nebo neexistenci skutečností s potenciálním dopadem na základ daně stálé provozovny,
-
posouzení nebo rozhodnutí určující daňové postavení hybridního subjektu v jednom členském státě, které se týká rezidenta jiné jurisdikce,
-
jakož i posouzení nebo rozhodnutí týkající se oceňovací báze pro odpis aktiva v jednom členském státě, které je pořízeno od společnosti v téže skupině, ale v jiné jurisdikci.
(7)
Daňoví poplatníci mají právo se na předběžné daňové rozhodnutí s přeshraničním prvkem nebo předběžné posouzení převodních cen spoléhat například během daňových řízení nebo daňových kontrol za předpokladu, že skutečnosti, na kterých je uvedené rozhodnutí nebo posouzení založeno, byly předestřeny správně a že tito daňoví poplatníci plní podmínky daného rozhodnutí nebo posouzení.
(8)
Členské státy si budou informace vyměňovat bez ohledu na to, zda daňoví poplatníci podmínky předběžného daňového rozhodnutí s přeshraničním prvkem nebo předběžného posouzení převodních cen plní.
(9)
Poskytnutí informací by nemělo vést k vyzrazení obchodního, průmyslového či profesního tajemství nebo obchodního postupu ani k vyzrazení informace, které by odporovalo veřejnému pořádku.
(10)
V zájmu využití přínosů povinné automatické výměny informací o předběžných daňových rozhodnutích s přeshraničním prvkem a předběžných posouzeních převodních cen by měly být informace sděleny neprodleně po jejich vydání, změně nebo obnovení, a proto by měly být pro sdělování informací stanoveny pravidelné intervaly. Ze stejných důvodů je rovněž vhodné stanovit povinnou automatickou výměnu informací o předběžných daňových rozhodnutích s přeshraničním prvkem a předběžných posouzeních převodních cen, která byla vydána, změněna nebo obnovena v období začínajícím pět let přede dnem použitelnosti této směrnice a která jsou stále platná ke dni 1. ledna 2014. Z takové povinné automatické výměny by však za určitých podmínek mohly být vyjmuty konkrétní osoby nebo skupiny osob s ročním čistým obratem v rámci skupiny nižším než 40 000 000 EUR.
(11)
V zájmu právní jistoty je vhodné vyjmout za řady velmi přísných podmínek z povinné automatické výměny informace o dvoustranných nebo vícestranných předběžných posouzeních převodních cen se třetími zeměmi podle rámce stávajících mezinárodních smluv s těmito třetími zeměmi, pokud ustanovení dané smlouvy neumožňují předat informace obdržené v jejím rámci třetí straně. V takových případech by však namísto toho měly být vyměňovány informace určené v čl. 8a odst. 6 týkající se žádostí, které vedly k vydání takových dvoustranných nebo vícestranných předběžných posouzení převodních cen. U informací, které mají být sděleny, by tudíž mělo být v těchto případech uvedeno, že jsou poskytovány na základě takové žádosti.
(12)
Povinná automatická výměna informací o předběžných daňových rozhodnutích s přeshraničním prvkem a předběžných posouzeních převodních cen by měla v každém případě zahrnovat sdělení vymezeného souboru základních informací, který by byl přístupný pro všechny členské státy. Komise by měla být zmocněna k přijetí praktických opatření nezbytných ke standardizaci sdělování takových informací postupem podle směrnice 2011/16/EU (za účasti Výboru pro správní spolupráci při zdanění) pro zavedení standardního formuláře, který bude pro výměnu informací používán. Tento postup by se měl rovněž použít při přijímání dalších praktických opatření k provádění výměny informací, jako například specifikace jazykových požadavků, jež by se při výměně informací prostřednictvím standardního formuláře uplatnily.
(13)
Při vývoji takového standardního formuláře pro povinnou automatickou výměnu informací je vhodné zohlednit práci provedenou v rámci Fóra OECD o škodlivých daňových praktikách, kde je vyvíjen standardní formulář pro výměnu informací v souvislosti s akčním plánem týkajícím se oslabování daňové základny a přesouvání zisku. Je rovněž vhodné spolupracovat úzce a koordinovaně s OECD, a to nejen v oblasti vývoje takového standardního formuláře pro povinnou automatickou výměnu informací. Konečným cílem by mělo být globální zajištění rovných podmínek, při čemž by Unie měla stát v čele a podporovat, aby rozsah automaticky vyměňovaných informací o předběžných daňových rozhodnutích s přeshraničním prvkem a předběžných posouzeních převodních cen byl spíše širší.
(14)
Členské státy by si měly vyměňovat základní informace, přičemž omezená řada základních informací by měla být sdělována i Komisi. To by mělo Komisi umožnit kdykoli sledovat a vyhodnocovat účinné uplatňování povinné automatické výměny informací o předběžných daňových rozhodnutích s přeshraničním prvkem a předběžných posouzeních převodních cen. Informace obdržené Komisí by však neměly být používány pro žádné další účely. Toto sdělení by navíc nemělo zprostit členský stát jeho povinností ohlásit každou státní podporu Komisi.
(15)
Nezbytným prvkem fungování účinného systému automatické výměny informací je zpětná vazba ze strany přijímajícího členského státu členskému státu posílajícímu informace. Je proto vhodné zdůraznit, že příslušné orgány členských států by měly jednou ročně zasílat zpětnou vazbu o automatické výměně informací ostatním dotyčným členským státům. V praxi by tato povinná zpětná vazba měla být zajištěna dvoustraně dohodnutými mechanismy.
(16)
V případě nutnosti by v návaznosti na fázi povinné automatické výměny informací podle této směrnice měl členský stát mít možnost dovolávat se článku 5 směrnice 2011/16/EU, pokud jde o výměnu informací na základě žádosti o doplňující informace, včetně plného znění předběžných daňových rozhodnutí s přeshraničním prvkem nebo předběžných posouzení převodních cen, od členského státu, který taková rozhodnutí nebo posouzení vydal.
(17)
Je vhodné připomenout, že čl. 21 odst. 4 směrnice 2011/16/EU upravuje požadavky na jazyk a překlad v případě žádostí o spolupráci, včetně žádostí o doručení, a připojených dokumentů. Toto pravidlo by se mělo rovněž uplatnit v případech, kdy členské státy žádají o doplňující informace v návaznosti na příslušnou fázi povinné automatické výměny základních informací o předběžných daňových rozhodnutích s přeshraničním prvkem a předběžných posouzeních převodních cen.
(18)
Členské státy by měly přijmout veškerá přiměřená opatření nezbytná k tomu, aby odstranily veškeré překážky, které by mohly bránit účinné a co nejširší povinné automatické výměně informací o předběžných daňových rozhodnutích s přeshraničním prvkem a předběžných posouzeních převodních cen.
(19)
Za účelem posílení efektivního využívání zdrojů, usnadnění výměny informací a zamezení toho, aby každý z členských států musel prodělat obdobný vývoj v oblasti svých systémů pro ukládání informací, by mělo být přijato zvláštní ustanovení o vytvoření centrálního rejstříku přístupného všem členským státům a Komisi, kam by členské státy informace vkládaly a kde by je uchovávaly místo jejich výměny prostřednictvím zabezpečené elektronické pošty. Praktická opatření nezbytná pro vytvoření takového rejstříku by měla stanovit Komise postupem podle čl. 26 odst. 2 směrnice 2011/16/EU.
(20)
S ohledem na povahu a rozsah změn zavedených směrnicí Rady 2014/107/EU (5) a touto směrnicí by měl být prodloužen harmonogram pro předkládání informací, statistik a zpráv podle směrnice 2011/16/EU. Takové prodloužení by mělo zajistit, aby informace, které mají být poskytnuty, mohly odrážet zkušenosti vyplývající z těchto změn. Prodloužení by se mělo uplatnit na statistické údaje a další informace, které mají být předloženy členskými státy před 1. lednem 2018, i na zprávu a případně návrh, které má Komise předložit před 1. lednem 2019.
(21)
Stávající ustanovení týkající se důvěrnosti by měla být změněna tak, aby zohlednila rozšíření povinné automatické výměny informací na předběžná daňová rozhodnutí s přeshraničním prvkem a na předběžná posouzení převodních cen.
(22)
Tato směrnice dodržuje základní lidská práva a ctí zásady uznávané zejména Listinou základních práv Evropské unie. Cílem této směrnice je zejména zajistit plné dodržování práva na ochranu osobních údajů a svobody podnikání.
(23)
Jelikož cíle této směrnice, totiž efektivní správní spolupráce mezi členskými státy za podmínek slučitelných s řádným fungováním vnitřního trhu, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, ale spíše jej může být z důvodu požadované jednotnosti a účinnosti lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(24)
Směrnice 2011/16/EU by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Směrnice 2011/16/EU se mění takto:
1)
Článek 3 se mění takto:
a)
bod 9 se nahrazuje tímto:
„9)
‚automatickou výměnou‘
a)
pro účely čl. 8 odst. 1 a článku 8a systematické sdělování předem určených informací jinému členskému státu bez předchozí žádosti a v předem stanovených pravidelných intervalech. Pro účely čl. 8 odst. 1 se dostupnými informacemi rozumějí informace v daňových záznamech sdělujícího členského státu, jež lze získat postupy pro shromažďování a zpracovávání informací v daném členském státě;
b)
pro účely čl. 8 odst. 3a systematické sdělování předem určených informací o rezidentech jiných členských států příslušnému členskému státu, jehož jsou rezidenty, bez předchozí žádosti a v předem stanovených pravidelných intervalech. Zvýrazněné termíny použité v čl. 8 odst. 3a a 7a, čl. 21 odst. 2 a čl. 25 odst. 2 a 3 je třeba chápat ve smyslu odpovídajících definic obsažených v příloze I;
c)
pro účely všech jiných ustanovení této směrnice než čl. 8 odst. 1, čl. 8 odst. 3a a článku 8a systematické sdělování předem určených informací podle písmen a) a b) tohoto bodu;“;
b)
doplňují se nové body, které znějí:
„14)
‚předběžným daňovým rozhodnutím s přeshraničním prvkem‘ jakákoli dohoda, sdělení nebo jakýkoli jiný nástroj nebo jednání s obdobnými účinky, též vydaný, změněný nebo obnovený v rámci daňové kontroly, který splňuje tyto podmínky:
a)
byl vydán, změněn nebo obnoven přímo vládou či daňovým orgánem členského státu nebo jeho nižším územním či správním celkem, včetně místních orgánů, nebo jejich jménem, bez ohledu na to, zda je skutečně využit;
b)
byl vydán, změněn nebo obnoven ve prospěch konkrétní osoby nebo skupiny osob a tato osoba nebo skupina osob má právo se na něj spoléhat;
c)
týká se výkladu nebo použití právního nebo správního ustanovení v souvislosti se správou nebo vynucováním vnitrostátních právních předpisů týkajících se daní členského státu nebo jeho nižších územních či správních celků, včetně místních orgánů;
d)
souvisí s přeshraniční transakcí nebo otázkou, zda činnosti vykonávané určitou osobou v jiné jurisdikci vytvářejí stálou provozovnu či nikoli; a
e)
je učiněn před transakcemi nebo činnostmi v jiné jurisdikci, které by mohly vytvářet stálou provozovnu, nebo před podáním daňového přiznání za období, v němž k transakci nebo řadě transakcí nebo k činnostem došlo.
Přeshraniční transakce může mimo jiné zahrnovat provádění investic, poskytování zboží, služeb, financí nebo využívání hmotného nebo nehmotného majetku a nemusí se přímo týkat osoby, které je předběžné daňové rozhodnutí s přeshraničním prvkem určeno;
15)
‚předběžným posouzením převodních cen‘ jakákoli dohoda, sdělení nebo jakýkoli jiný nástroj nebo jednání s obdobnými účinky, též vydaný, změněný nebo obnovený v rámci daňové kontroly, který splňuje tyto podmínky:
a)
byly vydán, změněn nebo obnoven přímo vládou či daňovým orgánem jednoho nebo více členských států, včetně jejich nižších územních či správních celků, včetně místních orgánů, nebo jejich jménem, bez ohledu na to, zda je skutečně využit;
b)
byl vydán, změněn nebo obnoven ve prospěch konkrétní osoby nebo skupiny osob a tato osoba nebo skupina osob má právo se na něj spoléhat; a
c)
stanoví před provedením přeshraničních transakcí mezi sdruženými podniky vhodný soubor kritérií k určení převodních cen pro uvedené transakce nebo stanoví přiřazení zisku určité stálé provozovně.
Podniky jsou sdruženými podniky, pokud se jeden podnik podílí přímo nebo nepřímo na řízení, kontrole nebo kapitálu jiného podniku nebo tytéž osoby se přímo nebo nepřímo podílejí na řízení, kontrole nebo kapitálu těchto podniků.
Převodní ceny jsou ceny, za které nějaký podnik převádí hmotné zboží a nehmotný majetek nebo poskytuje služby podnikům, které jsou s ním sdruženy, a ‚stanovování převodních cen‘ je nutno chápat odpovídajícím způsobem;
16)
pro účely bodu 14 se ‚přeshraniční transakcí‘ rozumí transakce nebo řada transakcí, pokud:
a)
ne všechny strany transakce nebo řady transakcí jsou pro daňové účely rezidenty v členském státě, který vydává, mění nebo obnovuje předběžné daňové rozhodnutí s přeshraničním prvkem;
b)
kterákoli ze stran transakce nebo řady transakcí je současně pro daňové účely rezidentem ve více než jedné jurisdikci;
c)
jedna ze stran transakce nebo řady transakcí vykonává podnikatelskou činnost v jiné jurisdikci prostřednictvím stálé provozovny a daná transakce nebo řada transakcí je součástí celkové podnikatelské činnosti stálé provozovny. Přeshraniční transakce nebo řada transakcí zahrnuje rovněž opatření učiněná určitou osobou, pokud jde o podnikatelské činnosti v jiné jurisdikci, které taková osoba vykonává prostřednictvím stálé provozovny; nebo
d)
tyto transakce nebo řady transakcí mají přeshraniční dopad.
Pro účely bodu 15 se ‚přeshraniční transakcí‘ rozumí transakce nebo řada transakcí, do nichž jsou zapojeny sdružené podniky, z nichž ne všechny jsou pro daňové účely rezidenty na území jediné jurisdikce, nebo transakce nebo řada transakcí, které mají přeshraniční dopad;
17)
pro účely bodů 15 a 16 se ‚podnikem‘ rozumí jakákoli forma podnikání.“
2)
V článku 8 se zrušují odstavce 4 a 5.
3)
Vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 8a
Rozsah a podmínky povinné automatické výměny informací o předběžných daňových rozhodnutích s přeshraničním prvkem a předběžných posouzeních převodních cen
1. Příslušný orgán členského státu, ve kterém je vydáno, změněno nebo obnoveno předběžné daňové rozhodnutí s přeshraničním prvkem nebo předběžné posouzení převodních cen po 31. prosinci 2016, o něm prostřednictvím automatické výměny a v souladu s platnými praktickými opatřeními přijatými podle článku 21 sdělí informace příslušným orgánům všech ostatních členských států a s omezením případů stanovených v odstavci 8 tohoto článku i Komisi.
2. Příslušný orgán členského státu sdělí v souladu s platnými praktickými opatřeními přijatými podle článku 21 příslušným orgánům všech ostatních členských států a s omezením případů stanovených v odstavci 8 tohoto článku i Komisi informace o předběžných daňových rozhodnutích s přeshraničním prvkem a předběžných posouzeních převodních cen vydaných, změněných nebo obnovených v období začínajícím pět let před 1. lednem 2017.
Informace o předběžných daňových rozhodnutích s přeshraničním prvkem a předběžných posouzeních převodních cen, která byla vydána, změněna nebo obnovena mezi 1. lednem 2012 a 31. prosincem 2013, se sdělí za podmínky, že tato rozhodnutí či posouzení byla stále platná k 1. lednu 2014.
Informace o předběžných daňových rozhodnutích s přeshraničním prvkem a předběžných posouzeních převodních cen, která byla vydána, změněna nebo obnovena mezi 1. lednem 2014 a 31. prosincem 2016, se sdělí bez ohledu na to, zda jsou tato rozhodnutí či posouzení stále platná.
Členské státy mohou vyjmout ze sdělování uvedeného v tomto odstavci informace o předběžných daňových rozhodnutích s přeshraničním prvkem a předběžných posouzeních převodních cen vydaných, změněných nebo obnovených před 1. dubnem 2016 pro konkrétní osobu nebo skupinu osob - kromě těch, které provádějí převážně finanční nebo investiční činnosti - s ročním čistým obratem ve smyslu čl. 2 bodu 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/34/EU (6) v rámci skupiny nižším než 40 000 000 EUR (nebo odpovídající částka v jiné měně) v účetním období předcházejícím dni vydání, změny nebo obnovení těchto rozhodnutí a posouzení.
3. Dvoustranná nebo vícestranná předběžná posouzení převodních cen s třetími zeměmi jsou vyloučeny z oblasti působnosti automatické výměny informací podle tohoto článku, jestliže mezinárodní daňová dohoda, podle které bylo předběžné posouzení převodních cen sjednáno, nepovoluje poskytnutí informací třetím osobám. Informace o takových dvoustranných nebo vícestranných předběžných posouzeních převodních cen se budou vyměňovat podle článku 9, pokud příslušná mezinárodní daňová dohoda, podle které bylo předběžné posouzení převodních cen sjednáno, poskytnutí takových informací povoluje a k jejich poskytnutí dá svolení příslušný orgán dané třetí země.
Pokud by však dvoustranná nebo vícestranná předběžná posouzení převodních cen byla vyloučena z automatické výměny informací podle první věty prvního pododstavce tohoto odstavce, vyměňují se podle odstavců 1 a 2 tohoto článku namísto toho informace určené v odstavci 6 tohoto článku uvedené v žádosti, které vedly k vydání takového dvoustranného nebo vícestranného předběžného posouzení převodních cen.
4. Odstavce 1 a 2 se nepoužijí na předběžná daňová rozhodnutí s přeshraničním prvkem, která se týkají výlučně daňových záležitostí jedné nebo více fyzických osob.
5. Informace se vyměňují takto:
a)
pokud jde o informace vyměňované podle odstavce 1 - do tří měsíců po skončení poloviny kalendářního roku, během něhož byla předběžná daňová rozhodnutí s přeshraničním prvkem nebo předběžná posouzení převodních cen vydána, změněna nebo obnovena;
b)
pokud jde o informace vyměňované podle odstavce 2 - před 1. lednem 2018.
6. Informace, jež má členský stát sdělit podle odstavců 1 a 2, zahrnují:
a)
identifikační údaje příslušné osoby jiné než fyzické osoby a případně skupiny osob, k níž náleží;
b)
shrnutí obsahu předběžného daňového rozhodnutí s přeshraničním prvkem nebo předběžného posouzení převodních cen, včetně popisu příslušných podnikatelských činností nebo transakcí nebo řady transakcí v obecných rysech, které nevede k vyzrazení obchodního, průmyslového nebo profesního tajemství nebo obchodního postupu ani k vyzrazení informací, které by odporovalo veřejnému pořádku;
c)
data vydání, změny nebo obnovení předběžného daňového rozhodnutí s přeshraničním prvkem nebo předběžného posouzení převodních cen;
d)
den nabytí platnosti předběžného daňového rozhodnutí s přeshraničním prvkem nebo předběžného posouzení převodních cen, pokud je uveden;
e)
den pozbytí platnosti předběžného daňového rozhodnutí s přeshraničním prvkem nebo předběžného posouzení převodních cen, pokud je uveden;
f)
druh předběžného daňového rozhodnutí s přeshraničním prvkem nebo předběžného posouzení převodních cen;
g)
částku příslušné transakce nebo řady transakcí, jichž se předběžné daňové rozhodnutí s přeshraničním prvkem nebo předběžné posouzení převodních cen týká, pokud je v nich uvedena;
h)
popis souboru kritérií používaných ke stanovení převodních cen nebo převodní cenu samu v případě předběžného posouzení převodních cen;
i)
identifikaci metody používané ke stanovení převodních cen nebo převodní cenu samu v případě předběžného posouzení převodních cen;
j)
identifikaci případných dalších členských států, které by mohly být předběžným daňovým rozhodnutím s přeshraničním prvkem nebo předběžným posouzením převodních cen dotčeny;
k)
identifikační údaje každé osoby jiné než fyzické osoby v případných dalších členských státech, která může být předběžným daňovým rozhodnutím s přeshraničním prvkem nebo předběžným posouzením převodních cen dotčena (s informací o tom, se kterými členskými státy jsou dotčené osoby spojeny); a
l)
uvedení toho, zda sdělované informace vycházejí z předběžného daňového rozhodnutí s přeshraničním prvkem či předběžného posouzení převodních cen samotného nebo ze žádosti uvedené v odst. 3 druhém pododstavci.
7. K usnadnění výměny informací podle odstavce 6 tohoto článku přijme Komise praktická opatření nezbytná k provedení tohoto článku, včetně opatření pro standardizaci sdělování informací podle odstavce 6 tohoto článku, jako součást postupu pro stanovení standardního formuláře podle čl. 20 odst. 5.
8. Informace uvedené v odst. 6 písm. a), b), h) a k) tohoto článku se nesdělují Komisi.
9. Příslušný orgán dotčeného členského státu identifikovaného podle odst. 6 písm. j) bez prodlení a v každém případě nejpozději sedm pracovních dnů od obdržení informací potvrdí pokud možno elektronickými prostředky jejich přijetí příslušnému orgánu, který je poskytl. Toto opatření se použije, dokud nebude zprovozněn rejstřík uvedený v čl. 21 odst. 5.
10. Členské státy mohou v souladu s článkem 5 a s ohledem na čl. 21 odst. 4 požádat o doplňující informace, včetně plného znění předběžného daňového rozhodnutí s přeshraničním prvkem nebo předběžného posouzení převodních cen.
Článek 8b
Statistické údaje o automatických výměnách
1. Členské státy před 1. lednem 2018 Komisi každoročně poskytnou statistické údaje o objemu automatických výměn podle článků 8 a 8a a pokud možno informace o správních a dalších příslušných nákladech a přínosech souvisejících s uskutečněnou výměnou a o veškerých případných změnách jak pro orgány daňové správy, tak pro třetí strany.
2. Komise před 1. lednem 2019 předloží zprávu, která bude obsahovat přehled a hodnocení obdržených statistických údajů a informací podle odstavce 1 tohoto článku ohledně otázek, jako jsou správní a další související náklady a přínosy automatické výměny informací a praktické aspekty s tím spojené. Je-li to vhodné, předloží Komise Radě návrh týkající se kategorií a podmínek stanovených v čl. 8 odst. 1, včetně podmínky, že informace o osobách, které jsou rezidenty jiných členských států, musí být dostupné, nebo položek uvedených v čl. 8 odst. 3a, nebo obojího.
Při projednávání návrhu předloženého Komisí Rada posoudí další posílení efektivnosti a fungování automatické výměny informací a zvýšení její úrovně s cílem stanovit, že:
a)
příslušný orgán každého členského státu sdělí automatickou výměnou příslušnému orgánu kteréhokoli jiného členského státu informace týkající se daňových období od 1. ledna 2019 a osob, které jsou rezidenty tohoto jiného členského státu, u všech kategorií příjmu a majetku uvedených v čl. 8 odst. 1, jak jsou chápány podle vnitrostátních právních předpisů členského státu, který tyto informace sděluje; a
b)
seznamy kategorií a položek uvedené v čl. 8 odst. 1 a 3a se rozšíří o další kategorie a položky, včetně licenčních poplatků.
(6) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/34/EU ze dne 26. června 2013 o ročních účetních závěrkách, konsolidovaných účetních závěrkách a souvisejících zprávách některých forem podniků, o změně směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES a o zrušení směrnic Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS (Úř. věst. L 182, 29.6.2013, s. 19).“" 						
4)
V článku 20 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„5. Komise přijme postupem podle čl. 26 odst. 2 před 1. lednem 2017 standardní formulář, včetně jazykového režimu. Automatická výměna informací o předběžných daňových rozhodnutích s přeshraničním prvkem a předběžných posouzeních převodních cen podle článku 8a se provádí s použitím uvedeného standardního formuláře. Tento standardní formulář nesmí být rozšířen nad rámec prvků výměny informací uvedených v čl. 8a odst. 6 a dalších souvisejících oblastí spojených s těmito prvky nutných pro dosažení cílů článku 8a.
Jazykový režim uvedený v prvním pododstavci tohoto odstavce nebrání členským státům ve sdělování informací podle článku 8a v kterémkoli z úředních a pracovních jazyků Unie. Jeho součástí však může být požadavek, aby se klíčové prvky těchto informací zasílaly rovněž v jiném úředním a pracovním jazyce Unie.“
5)
Článek 21 se mění takto:
a)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Osobám řádně zmocněným Bezpečnostním akreditačním úřadem Komise lze přístup k těmto informacím umožnit pouze tehdy, je-li to nezbytné pro péči o rejstřík uvedený v odstavci 5 a o síť CCN a pro jejich údržbu a rozvoj.“;
b)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„5. Do 31. prosince 2017 vyvine Komise bezpečný centrální rejstřík členských států pro správní spolupráci v oblasti daní, ve kterém se v zájmu zajištění automatické výměny stanovené v čl. 8a odst. 1 a 2 zaznamenávají informace, jež mají být sdělovány podle uvedených odstavců, a zajistí jeho technickou a logistickou podporu. K informacím zaznamenaným v tomto rejstříku mají přístup příslušné orgány všech členských států. Komise má k informacím zaznamenaným v tomto rejstříku rovněž přístup, avšak s omezeními stanovenými v čl. 8a odst. 8. Komise přijme nezbytná praktická opatření postupem podle čl. 26 odst. 2.
Dokud nebude tento bezpečný centrální rejstřík v provozu, provádí se automatická výměna stanovená v čl. 8a odst. 1 a 2 v souladu s odstavcem 1 tohoto článku a platnými praktickými opatřeními.“
6)
Článek 23 se mění takto:
a)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Členské státy předávají Komisi roční hodnocení účinnosti automatické výměny informací podle článků 8 a 8a a sdělují jí dosažené praktické výsledky. Formu a podmínky předávání tohoto ročního hodnocení stanoví Komise postupem podle čl. 26 odst. 2.“;
b)
odstavce 5 a 6 se zrušují.
7)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 23a
Důvěrnost údajů
1. S informacemi sdělovanými Komisi podle této směrnice nakládá Komise jako s důvěrnými v souladu s předpisy platnými pro orgány Unie a nesmí je použít pro žádné účely jiné než ty, které jsou požadovány ke stanovení, zda a do jaké míry dodržují členské státy tuto směrnici.
2. Informace, které Komisi poskytl některý členský stát podle článku 23, a veškeré zprávy či dokumenty vypracované Komisí na jejich základě mohou být předány jiným členským státům. Tyto předané informace podléhají služebnímu tajemství a požívají stejné ochrany jako obdobné informace podle vnitrostátního práva členského státu, který je obdržel.
Zprávy a dokumenty vypracované Komisí uvedené v prvním pododstavci mohou členské státy použít pouze pro analytické účely a nesmějí je zveřejnit ani zpřístupnit žádné další osobě nebo subjektu bez výslovného souhlasu Komise.“
8)
V článku 25 se vkládá nový odstavec, který zní:
„1a. Nařízení (ES) č. 45/2001 se vztahuje na veškeré zpracování osobních údajů podle této směrnice orgány a institucemi Unie. Pro účely správného uplatňování této směrnice je však rozsah povinností a práv uvedených v článku 11, čl. 12 odst. 1 a článcích 13 až 17 nařízení (ES) č. 45/2001 omezen na míru nezbytnou pro ochranu zájmů stanovených v čl. 20 odst. 1 písm. b) uvedeného nařízení.“
Článek 2
1. Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 31. prosince 2016. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Použijí je ode dne 1. ledna 2017.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 8. prosince 2015.
A TANÁCS (EU) 2015/2376 IRÁNYELVE
(2015. december 8.)
a 2011/16/EU irányelvnek az adózás területére vonatkozó kötelező automatikus információcsere tekintetében történő módosításáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 115. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Parlament véleményére (1),
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (2),
tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére (3),
különleges jogalkotási eljárás keretében,
mivel:
(1)
A határokon átnyúló adókikerülés, az agresszív adótervezés, valamint a káros adóverseny az elmúlt években egyre súlyosabb kihívást jelent, és ezek a jelenségek az Európai Unióban, illetve világszerte előtérbe kerültek. Az adóalap-erózió jelentősen csökkenti a nemzeti adóbevételeket, ami nehezíti, hogy a tagállamok növekedésbarát adópolitikát alkalmazzanak. Az Unióban is elterjedt gyakorlat a feltételes adómegállapítás, amely elősegíti a jog következetes és átlátható alkalmazását. Az adójogi kérdések adózók számára történő tisztázása biztonságot nyújt a vállalkozásoknak, és ezzel ösztönözheti a beruházást és a jogkövetést, ezért elősegítheti azt a célkitűzést, hogy az uniós Szerződések mögött meghúzódó elveket és szabadságokat alapul véve továbbfejlesszük az Unió egységes piacát. Bizonyos adózási megfontolásokból kialakított struktúrákra vonatkozó feltételes adómegállapítások azonban egyes esetekben azt eredményezték, hogy a feltételes adómegállapítást kiadó, módosító, illetve meghosszabbító tagállamban alacsony szintű adót vetettek ki mesterségesen magas nyereségösszegekre, és ennek megfelelően mesterségesen alacsony összegű volt a fennmaradó adóköteles nyereség minden egyéb érintett országban. Sürgősen szükség van ezért az átláthatóság növelésére. Ennek érdekében meg kell erősíteni a 2011/16/EU tanácsi irányelv (4) által létrehozott eszközöket és mechanizmusokat.
(2)
Az Európai Tanács 2014. december 18-i következtetéseiben hangsúlyozta, hogy sürgős előrelépésre van szükség az adókikerülés és az agresszív adótervezés elleni küzdelemre irányuló erőfeszítések terén mind globális, mind uniós szinten. z Európai Tanács - kiemelve az átláthatóság fontosságát - üdvözölte a Bizottság azon szándékát, hogy javaslatot terjesszen elő a feltételes adómegállapításokra vonatkozó információk Unión belüli automatikus cseréjéről.
(3)
A 2011/16/EU irányelv öt meghatározott esetben és konkrét határidőket előírva rendelkezik a tagállamok közötti kötelező spontán információcseréről. Az azon esetekre vonatkozó spontán információcsere, amikor egy tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságának oka van feltételezni, hogy egy másik tagállamban adóbevétel-kiesés következhet be, már ma is alkalmazandó azokra a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapításokra, amelyeket egy tagállam egy meghatározott adózónak kiad, módosít, illetve meghosszabbít az adózási rendelkezések jövőbeli értelmezése és alkalmazása tárgyában.
(4)
A határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapításokra és az előzetes ármegállapításokra vonatkozó spontán információcsere hatékonyságát azonban számos fontos gyakorlati nehézség akadályozza, melyek egyike, hogy a kibocsátó tagállam mérlegelheti, mely más tagállamokat értesítsen. Ezért az információcsere tárgyát képező információkat adott esetben az összes többi tagállam részére elérhetővé kell tenni.
(5)
A meghatározott személy vagy személyek egy csoportja részére kiadott, módosított, illetve meghosszabbított, a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapítások és előzetes ármegállapítások esetében - amelyekre a meghatározott személy vagy személyek csoportja jogosult hivatkozni -az automatikus információcsere körének az ilyen megállapítások minden megjelenési formájára ki kell terjednie (függetlenül azok kötelező erejétől és kiadásuk módjától).
(6)
A jogbiztonság érdekében módosítani kell a 2011/16/EU irányelvet oly módon, hogy az kiegészüljön a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapítás és az előzetes ármegállapítás megfelelő fogalommeghatározásával. E fogalommeghatározásoknak elegendően tágnak kell lenniük, hogy a különféle helyzetek széles skálájára kiterjedjenek, ideértve különösen az alábbi típusú határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapításokat és előzetes ármegállapításokat:
-
egyoldalú előzetes ármegállapítások és/vagy ilyen határozatok,
-
kétoldalú vagy többoldalú előzetes ármegállapítások és ilyen határozatok,
-
állandó telephely meglétét vagy hiányát megállapító megállapodások vagy határozatok,
-
állandó telephely adóalapjára potenciálisan hatást gyakorló tények meglétét vagy hiányát megállapító megállapodások vagy határozatok,
-
az egyik tagállamban lévő, másik államban adóügyi illetőségű személlyel kapcsolatban álló hibrid szervezet adójogi státusát megállapító megállapodások vagy határozatok,
-
valamint az olyan megállapodások vagy határozatok, amelyek meghatározzák az egyik tagállamban egy olyan eszköz értékcsökkenési leírásának alapját, amelyet a vállalatcsoport másik állambeli tagjától szereztek be.
(7)
Az adózók jogosultak hivatkozni határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapításokra, illetve előzetes ármegállapításokra, például adózási folyamatok keretében, illetve adóellenőrzés során, azzal a feltétellel, hogy azok a közölt tények, amelyeken a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapítás, illetve ármegállapítás alapul, pontosan megfelelnek a valóságnak, és az adózók betartják a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapításban, illetve az előzetes ármegállapításban foglalt feltételeket.
(8)
A tagállamok attól függetlenül cserélnek információt, hogy az adózó betartja-e a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapításban, illetve az előzetes ármegállapításban foglalt feltételeket.
(9)
Az információszolgáltatás nem járhat üzleti, ipari vagy szakmai titok, kereskedelmi folyamat vagy olyan információ felfedésével, amelynek felfedése sérti a közrendet.
(10)
Annak érdekében, hogy a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapításokra és az előzetes ármegállapításokra vonatkozó kötelező automatikus információcsere minél hasznosabb legyen, az információkat a megállapítások kiadását, módosítását, illetve meghosszabbítását követően haladéktalanul továbbítani kell, és ennek érdekében meg kell határozni, hogy az információközlést milyen rendszeres időközönként kell végezni. Ugyanezen okokból helyénvaló kötelező automatikus információcseréről rendelkezni azon határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapításokra és előzetes ármegállapításokra vonatkozóan, amelyeket az ezen irányelv alkalmazásának kezdő napja előtt öt évvel kezdődő időszakban adtak ki, módosítottak, illetve hosszabbítottak meg, és 2014. január 1-jén még érvényesek voltak. Mindemellett egyes olyan személyek, illetve személyek olyan csoportjai, amelyek csoportszintű éves nettó árbevétele 40 000 000 EUR-nál kevesebb, bizonyos feltételek mellett kizárhatók e kötelező automatikus információcsere köréből.
(11)
Jogbiztonsági okokból helyénvaló szigorú feltételek mellett kizárni a kötelező automatikus információcsere köréből a harmadik országokkal kötött hatályos nemzetközi szerződések keretében az említett harmadik országok vonatkozásában született kétoldalú vagy többoldalú előzetes ármegállapításokat, ha e szerződések nem teszik lehetővé a szerződés keretében kapott információknak a szerződésben nem részes országgal való közlését. Ezekben az esetekben azonban az információcserének a 8a. cikk (6) bekezdésében meghatározott azon információkra kell kiterjednie, amelyekre az ilyen kétoldalú vagy többoldalú előzetes ármegállapítás kibocsátását eredményező kérelmek hivatkoznak. Ezért ilyen esetekben a közölt információnak tartalmaznia kell a jelzést arra vonatkozóan, hogy az információnyújtás ilyen kérelem alapján történik.
(12)
A határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapításokra és az előzetes ármegállapításokra vonatkozó kötelező automatikus információcserének minden esetben ki kell terjednie egyes alapvető információk meghatározott körére, mely minden tagállam részére elérhető lenne. A Bizottságnak felhatalmazást kell kapnia arra, hogy az információcserére szolgáló formanyomtatvány kidolgozása tekintetében a 2011/16/EU irányelvben meghatározott (az adóügyi közigazgatási együttműködéssel foglalkozó bizottság közreműködésével folyó) eljárás alapján elfogadja az információcsere standardizálása érdekében szükséges gyakorlati intézkedéseket. Ezzel az eljárással kell elfogadni az információcsere megvalósításához szükséges további gyakorlati intézkedéseket is, például azokat, amelyek meghatározzák a formanyomtatvány alkalmazásával megvalósuló információcserére alkalmazandó nyelvhasználati szabályokat.
(13)
A kötelező automatikus információcserére szolgáló formanyomtatvány kidolgozása során helyénvaló figyelembe venni a káros adózási gyakorlatokkal foglalkozó OECD-fórum munkáját is, amely az adóalap-erózióra és a nyereségátcsoportosításra vonatkozó cselekvési tervvel összefüggésben jelenleg dolgoz ki egy információcserére szolgáló formanyomtatványt. Célszerű emellett koordinált módon, szorosan együttműködni az OECD-vel, és nem csupán a kötelező automatikus információcserére szolgáló formanyomtatvány kidolgozásának ügyében. A végcél a globális szinten egyenlő versenyfeltételek megvalósulása, és ennek keretében az Uniónak vezető szerepet kell játszania annak előmozdítása révén, hogy a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapításokról és az előzetes ármegállapításokról kicserélt információk köre meglehetősen tág legyen.
(14)
A tagállamoknak meg kell osztaniuk egymás között az alapvető információkat, és ezek egy szűk körét a Bizottsággal is közölniük kell. Ennek lehetővé kell tennie, hogy a Bizottság mindenkor nyomon kövesse és értékelje a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapításokra és az előzetes ármegállapításokra vonatkozó automatikus információcsere hatékony alkalmazását. A Bizottság által kapott információk azonban más célra nem használhatóak fel. Ez a tájékoztatás emellett nem mentesítené a tagállamokat azon kötelezettségük alól, hogy az állami támogatásokat a Bizottságnak bejelentsék.
(15)
Az automatikus információcsere működéséhez szükséges, hogy az információt fogadó tagállam visszajelzést adjon az információt közlő tagállamnak. Ezért helyénvaló hangsúlyozni, hogy a tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságainak évente visszajelzést kell küldeniük az automatikus információcseréről a többi érintett tagállamnak. A kötelező visszajelzés gyakorlati kereteit a két félnek kell közös megállapodással kialakítania.
(16)
Ha szükséges, az ezen irányelv szerinti kötelező automatikus információcserét követően lehetővé kell tenni, hogy a tagállamok a 2011/16/EU irányelv megkeresésre történő információcserére vonatkozó 5. cikke alapján további információkat is kérhessenek a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapításokat, illetve előzetes ármegállapításokat kibocsátó tagállamtól, többek között azok teljes szövegét is.
(17)
Helyénvaló emlékeztetni arra, hogy a 2011/16/EU irányelv 21. cikkének (4) bekezdése szabályozza az együttműködési megkeresésekre, ezen belül az értesítési megkeresésekre és az azokhoz csatolt dokumentumokra alkalmazandó nyelvhasználati és fordítási követelményeket. E szabály alkalmazandó azokban az esetekben is, amikor a tagállamok a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapításokra és az előzetes ármegállapításokra vonatkozó alapvető információk kötelező automatikus cseréjét követően további információkat kérnek.
(18)
A tagállamoknak minden ésszerű szükséges intézkedést meg kell hozniuk annak érdekében, hogy felszámolják azokat az akadályokat, amelyek a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapításokra és az előzetes ármegállapításokra vonatkozó hatékony és lehető legszélesebb körű kötelező automatikus információcsere útjában állnak.
(19)
Az erőforrások hatékony felhasználása és az információcsere előmozdítása céljából, továbbá annak elkerülése érdekében, hogy minden tagállam hasonló fejlesztések végrehajtására kényszerüljön az információk tárolásának érdekében, külön rendelkezni kell egy valamennyi tagállam és a Bizottság számára hozzáférhető központi adattár létrehozásáról, ahova a tagállamok feltölthetik, és ahol tárolhatják az információkat, ahelyett hogy biztonságos e-mail útján osztanák meg ezeket az információkat. Az adattár létrehozásához szükséges gyakorlati intézkedéseket a Bizottságnak a 2011/16/EU irányelv 26. cikkének (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell elfogadnia.
(20)
Az információk, statisztikai adatok és jelentések benyújtására a 2011/16/EU tanácsi irányelvben (5) megállapított határidőket ki kell terjeszteni, tekintettel a 2014/107/EU irányelv és a jelen irányelv által bevezetett módosítások jellegére és mértékére. E kiterjesztésnek biztosítania kell, hogy a benyújtandó információk tükrözzék a módosításokból eredő tapasztalatokat. A kiterjesztést mind a tagállamok által 2018. január 1-jéig benyújtandó statisztikai adatokra és egyéb információkra, mind a Bizottság által 2019. január 1-jéig benyújtandó jelentésre és - adott esetben - javaslatra alkalmazni kell.
(21)
Módosítani kell a titoktartásra vonatkozó meglévő rendelkezéseket annak érdekében, hogy azok tükrözzék a kötelező automatikus információcsere kiterjesztését a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapításokra és az előzetes ármegállapításokra.
(22)
Ez az irányelv tiszteletben tartja az alapvető jogokat, és szem előtt tartja különösen az Európai Unió Alapjogi Chartájában elismert alapelveket. Ezen belül mindenekelőtt teljes mértékben biztosítani kívánja a személyes adatok védelmének és a vállalkozás szabadságának tiszteletben tartását.
(23)
Mivel ezen irányelv célját, nevezetesen a tagállamok közötti, a belső piac megfelelő működésével összeegyeztethető hatékony közigazgatási együttműködést a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, az Unió szintjén azonban a szükséges egységesség és hatékonyság miatt e célok jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez az irányelv nem lépi túl az e cél eléréséhez szükséges mértéket.
(24)
A 2011/16/EU irányelvet ezért ennek megfelelően módosítani kell,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
A 2011/16/EU irányelv a következőképpen módosul:
1.
A 3. cikk a következőképpen módosul:
a)
a 9. pont helyébe a következő szöveg lép:
„9. »automatikus csere«:
a)
a 8. cikk (1) bekezdése és a 8a. cikk alkalmazásában előre meghatározott információk előzetes megkeresés nélküli, rendszeres, előre meghatározott időközönként történő közlése egy másik tagállammal. A 8. cikk (1) bekezdésének alkalmazásában rendelkezésre álló információkon az információt közlő tagállam adónyilvántartásában található, az adott tagállam információgyűjtésre és -feldolgozásra szolgáló eljárásaival összhangban visszakereshető információkat kell érteni;
b)
a 8. cikk (3a) bekezdésének alkalmazásában más tagállambeli illetőségű személyekre vonatkozó, előre meghatározott információk előzetes megkeresés nélküli, szisztematikus, előre meghatározott időközönként történő közlése az adott személy illetősége szerinti tagállammal. A 8. cikk (3a) bekezdésében, a 8. cikk (7a) bekezdésében, a 21. cikk (2) bekezdésében, valamint a 25. cikk (2) és (3) bekezdésében minden, nagy kezdőbetűvel írt fogalom jelentése megegyezik az I. mellékletben foglalt megfelelő fogalommeghatározással;
c)
a 8. cikk (1) és (3a) bekezdése, valamint a 8a. cikk kivételével minden, ezen irányelv egyéb rendelkezésének alkalmazásában előre meghatározott információknak az e pont a) és b) alpontja szerinti rendszeres közlése;”
b)
a szöveg kiegészül az alábbi pontokkal:
„14.
»határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapítás«: bármely, így például adóellenőrzés keretében kibocsátott, módosított vagy meghosszabbított megállapodás, közlemény vagy más, hasonló hatású eszköz vagy intézkedés, amely teljesíti az alábbi feltételeket:
a)
kibocsátására, módosítására vagy meghosszabbítására valamely tagállam kormánya vagy adóhatósága, vagy valamely tagállam területi vagy közigazgatási alegységei, többek között a helyi hatóságok által vagy nevében került sor, tekintet nélkül arra, hogy a tényleges felhasználására sor kerül-e;
b)
kibocsátására, módosítására vagy meghosszabbítására konkrét személynek vagy személyeknek címezve került sor, és e személy vagy személyek jogosultak ezen adómegállapításra hivatkozni;
c)
tartalmát illetően az adott tagállamra vagy annak területi vagy közigazgatási alegységeire - ideértve a helyi hatóságokat is -vonatkozó nemzeti adójogszabályok igazgatásával vagy végrehajtásával kapcsolatos jogi vagy közigazgatási rendelkezés értelmezésére vagy alkalmazására vonatkozik;
d)
határokon átnyúló ügyletre vagy arra a kérdésre vonatkozik, hogy egy, adott személy által más államban folytatott tevékenység állandó telephely létrehozását jelenti-e; valamint
e)
olyan más állambeli ügyleteket vagy tevékenységeket megelőzően keletkezett, amely ügyletek vagy tevékenységek állandó telephely létrejöttét eredményezhetik, vagy azt megelőzően, hogy az ilyen ügylet, ügyletsorozat vagy tevékenység időszakára vonatkozóan adóbevallást nyújtanának be.
A határokon átnyúló ügylet egyebek mellett vonatkozhat befektetésre, áruk, szolgáltatások vagy finanszírozás nyújtására, vagy tárgyi eszközök vagy immateriális javak használatára, és abban a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapítás címzettjének nem kell közvetlenül részt vennie;
(15)
»előzetes ármegállapítás«: adóellenőrzés keretében kibocsátott, módosított vagy meghosszabbított megállapodás, közlemény vagy bármely más, hasonló hatású eszköz vagy intézkedés, amely teljesíti az alábbi feltételeket:
a)
kibocsátására, módosítására vagy meghosszabbítására egy vagy több tagállam kormánya vagy adóhatósága, vagy területi vagy közigazgatási alegységei, többek között a helyi hatóságok által vagy nevében került sor, tekintet nélkül arra, hogy a tényleges felhasználására sor kerül-e;
b)
kibocsátására, módosítására vagy meghosszabbítására konkrét személynek vagy személyeknek címezve került sor, és e személy vagy személyek jogosultak ezen ármegállapításra hivatkozni; és
c)
kapcsolt vállalkozások közötti határokon átnyúló ügyletek megvalósulását megelőzően meghatározza a megfelelő kritériumokat ezen ügyletek transzferárképzésére vonatkozóan, vagy a nyereség egy állandó telephelyhez való hozzárendeléséről rendelkezik.
Vállalkozások akkor minősülnek kapcsolt vállalkozásnak, ha egy vállalkozás egy másik irányításában, ellenőrzésében vagy tőkéjében közvetve vagy közvetlenül részt vesz, vagy ha a vállalkozások irányításában, ellenőrzésében vagy tőkéjében közvetve vagy közvetlenül azonos személyek vesznek részt.
A transzferárak azok az árak, amelyeken valamely vállalkozás fizikai termékeket, immateriális javakat vagy szolgáltatásokat ad át vagy nyújt kapcsolt vállalkozásai számára; a »transzferárazás« ennek megfelelően értendő;
(16)
A 14. pont alkalmazásában a »határokon átnyúló ügylet« olyan ügylet vagy ügyletsorozat, amelynek esetében:
a)
az ügyletben vagy ügyletsorozatban részes felek nem mindannyian rendelkeznek adózási szempontból illetőséggel abban a tagállamban, amelyik a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapítást kiadta, módosította vagy meghosszabbította;
b)
az ügyletben vagy ügyletsorozatban részes felek valamelyike adózási szempontból egyidejűleg egynél több államban rendelkezik illetőséggel;
c)
az ügyletben vagy ügyletsorozatban részes felek egyike állandó telephelyen keresztül más államban folytat tevékenységet, és az ügylet vagy ügyletsorozat az állandó telephely tevékenységének egészét vagy részét képezi. A határokon átnyúló ügylet vagy ügyletsorozat fogalmába beleértendők egy adott személy azon intézkedései is, amelyeket más államban, állandó telephelyen keresztül folytatott üzleti tevékenységéhez kapcsolódóan tesz; vagy
d)
az ilyen ügyletek vagy ügyletsorozatok határokon átnyúló hatást fejtenek ki.
A 15. pont alkalmazásában a »határokon átnyúló ügylet« olyan ügylet vagy ügyletsorozat, amelyben a részt vevő kapcsolt vállalkozások nem mindegyike rendelkezik adózási szempontból ugyanazon állam területén illetőséggel, vagy olyan ügylet vagy ügyletsorozat, amely határokon átnyúló hatást fejt ki.
(17)
A 15. és a 16. pont alkalmazásában a »vállalkozás« fogalma bármely formában végzett gazdasági tevékenységet magában foglal.”
2.
A 8. cikk (4) és (5) bekezdését el kell hagyni.
3.
A szöveg kiegészül az alábbi cikkekkel:
„8a. cikk
A határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapításokra és az előzetes ármegállapításokra vonatkozó kötelező automatikus információcsere alkalmazási köre és feltételei
(1) Az a hatáskörrel rendelkező tagállami hatóság, amely 2016. december 31. után határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapítást vagy előzetes ármegállapítást ad ki, módosít vagy hosszabbít meg, köteles automatikus információcsere keretében tájékoztatni erről a többi tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságait és az Európai Bizottságot - az e cikk (8) bekezdésében foglalt korlátozásoktól eltekintve - a 21. cikkel összhangban elfogadott, vonatkozó gyakorlati intézkedések betartásával.
(2) A tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai továbbá - a 21. cikkel összhangban elfogadott, vonatkozó gyakorlati intézkedések betartásával - tájékoztatják az összes többi tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságát, valamint az Európai Bizottságot azokról a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapításokról és előzetes ármegállapításokról - az e cikk (8) bekezdésében foglalt korlátozásoktól eltekintve -, amelyek kiadására, módosítására vagy meghosszabbítására a 2017. január 1. előtti ötéves időszakban került sor.
Ha a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapítási határozatok vagy előzetes ármegállapodások kiadására, módosítására vagy meghosszabbítására 2012. január 1. és 2013. december 31. között került sor, azokról akkor kell tájékoztatást adni, ha 2014. január 1-jén még mindig érvényben voltak.
Ha a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapítási határozatok vagy előzetes ármegállapodások kiadására, módosítására vagy meghosszabbítására 2014. január 1. és 2016. december 31. között került sor, akkor azokról tájékoztatást kell adni, függetlenül attól, hogy még mindig érvényben vannak-e.
A tagállamok az e bekezdésben előírt tájékoztatás keretében nem kötelesek közölni a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapításokra és előzetes ármegállapításokra vonatkozó információkat, amennyiben azokat - a főként pénzügyi vagy befektetési tevékenységeket folytató személyek vagy személyek csoportja kivételével - 2016. április 1. előtt adták ki, módosították vagy hosszabbították meg olyan konkrét személynek vagy személyek olyan konkrét csoportjának címezve, aki(k)nek vagy amely(ek)nek a szóban forgó határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapítás vagy előzetes ármegállapítás kiadásának, módosításának vagy meghosszabbításának időpontját megelőző pénzügyi évben a 2013/34/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (6) 2. cikkének 5. pontjában szereplő fogalommeghatározás szerint csoportszintű nettó árbevétele 40 000 000 EUR-nál (vagy ennek megfelelő, más pénznemben kifejezett összegnél) kevesebb.
(3) Az e cikk szerinti automatikus információcsere nem terjed ki azokra a harmadik országokkal kialakított kétoldalú vagy többoldalú előzetes ármegállapításokra, amelyeket olyan nemzetközi adómegállapodás keretében tárgyaltak meg, amely tiltja az előzetes ármegállapítás harmadik felekkel való közlését. Az ilyen kétoldalú vagy többoldalú előzetes ármegállapításokról a 9. cikkel összhangban kell tájékoztatást nyújtani, feltéve, hogy az a nemzetközi adómegállapodás, amelynek keretében az előzetes ármegállapítást megtárgyalták, megengedi azok közlését, és a harmadik ország hatáskörrel rendelkező hatósága is engedélyezi az információ közzétételét.
Amennyiben azonban a kétoldalú vagy többoldalú előzetes ármegállapítás e bekezdés első albekezdésének első mondata alapján nem tartozna az automatikus információcsere körébe, helyette az e cikk (6) bekezdésében meghatározott, a kétoldalú vagy többoldalú előzetes ármegállapítás iránti kérelemben szereplő információkat kell közölni az e cikk (1) és (2) bekezdésében előírtaknak megfelelően.
(4) Az (1) és a (2) bekezdés nem alkalmazandó abban az esetben, ha a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapítás kizárólag egy vagy több természetes személy adózásával kapcsolatos.
(5) Az információk közlésére az alábbiak szerint kerül sor:
a)
az (1) bekezdés alapján továbbított információk esetében: azon naptári félév végét követő három hónapon belül, amelyikben a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapítást vagy az előzetes ármegállapítást kibocsátották, módosították vagy meghosszabbították;
b)
a (2) bekezdés alapján továbbított információk esetében: 2018. január 1. előtt.
(6) A tagállamok által e cikk (1) és (2) bekezdése alapján nyújtandó tájékoztatásnak az alábbi információkat kell tartalmaznia:
a)
a személy megnevezése (a természetes személyek kivételével), és adott esetben azon csoport megnevezése, amelyhez az adott személy tartozik;
b)
a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapítás vagy előzetes ármegállapítás összefoglalása, melynek keretében leírást kell adni a szóban forgó gazdasági tevékenységekről, illetve ügyletekről vagy ügyletsorozatokról, de csupán általános fogalmak használatával, anélkül, hogy a leírás kereskedelmi, gazdasági vagy szakmai titok, kereskedelmi eljárás, vagy olyan információ felfedésével járna, amelynek közlése sérti a közrendet;
c)
a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapítás vagy az előzetes ármegállapítás kiadásának, módosításának vagy meghosszabbításának időpontja;
d)
a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapítás vagy az előzetes ármegállapítás érvényességi idejének első napja, ha meghatározták;
e)
a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapítás vagy az előzetes ármegállapítás érvényességi idejének utolsó napja, ha meghatározták;
f)
a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapítás vagy az előzetes ármegállapítás típusa;
g)
a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapítás vagy az előzetes ármegállapítás tárgyát képező ügylet vagy ügyletsorozat összege, ha azt az összeget a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapítás vagy előzetes ármegállapítás tartalmazza;
h)
előzetes ármegállapítás esetében a transzferárképzésre vagy magára a transzferárra vonatkozóan alkalmazott kritériumok ismertetése;
i)
előzetes ármegállapítás esetében a transzferárképzésnek vagy magának a transzferárnak a meghatározására alkalmazott módszer ismertetése;
j)
azon tagállamok megnevezése - ha van ilyen -, amelyeket a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapítás vagy előzetes ármegállapítás valószínűleg érint;
k)
a természetes személyek kivételével azon más tagállambeli személyek megnevezése - ha vannak ilyenek -, amelyeket a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapítás vagy előzetes ármegállapítás valószínűleg érint (azoknak a tagállamoknak a megjelölésével, amelyekhez az érintett személyek kapcsolódnak); és
l)
annak megjelölése, hogy a nyújtott tájékoztatás magán a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapításon vagy előzetes ármegállapításon, vagy pedig az e cikk (3) bekezdésének második albekezdésében említett kérelmen alapul-e.
(7) Az e cikk (6) bekezdésében említett információcsere elősegítése érdekében a Bizottság meghozza az e cikk végrehajtásához szükséges gyakorlati intézkedéseket - ideértve az e cikk (6) bekezdésében említett információk közlésének standardizálására irányuló rendelkezéseket is a 20. cikk (5) bekezdése szerinti formanyomtatvány létrehozását célzó eljárás részeként.
(8) Az e cikk (6) bekezdésének a), b), h) és k) pontjában meghatározott információkat az Európai Bizottsággal nem kell közölni.
(9) A (6) bekezdés j) pontja alapján megnevezett tagállamok hatáskörrel rendelkező hatósága késedelem nélkül, de legkésőbb hét munkanapon belül - lehetőség szerint elektronikus úton - visszaigazolja az információkat közlő hatóságnak az információk kézhezvételét. Ez az intézkedés a 21. cikk (5) bekezdésében említett adattár működésének megkezdéséig alkalmazandó.
(10) A tagállamok az 5. cikkel összhangban, a 21. cikk (4) bekezdését figyelembe véve további információkat is kikérhetnek, így többek között a határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapítások, illetve az előzetes ármegállapítások teljes szövegét is.
8b. cikk
Az automatikus cserére vonatkozó statisztika
(1) A tagállamok 2018. január 1. előtt évente statisztikai adatokat küldenek a Bizottságnak a 8. és a 8a. cikk alapján végrehajtott automatikus információcsere volumenéről, valamint - a lehetőségekhez mérten - tájékoztatják a Bizottságot a végrehajtott információcserékhez kapcsolódó adminisztratív és egyéb releváns költségekről és előnyökről, továbbá az esetleges változásokról, az adóhatóságok és a harmadik felek tekintetében egyaránt.
(2) A Bizottság 2019. január 1. előtt jelentést nyújt be, amelyben áttekinti és értékeli az e cikk (1) bekezdése alapján kapott statisztikai adatokat és információkat, így például az automatikus információcsere adminisztratív és egyéb kapcsolódó költségeit és előnyeit, valamint az ezekhez kapcsolódó gyakorlati kérdéseket. A Bizottság adott esetben javaslatot nyújt be a Tanácsnak: vagy a 8. cikk (1) bekezdésében megállapított kategóriákkal és feltételekkel kapcsolatban - ideértve azt a feltételt is, hogy a más tagállambeli illetőségű személyekkel kapcsolatos információknak rendelkezésre kell állniuk - vagy a 8. cikk (3a) bekezdésben említett elemekkel kapcsolatban, vagy mindkettő vonatkozásában.
A Bizottság által benyújtott javaslat megvizsgálása során a Tanács felméri, hogy helyénvaló lenne-e az automatikus információcsere hatékonyságának és működésének további megerősítése, illetve színvonalának emelése, azzal a céllal hogy:
a)
az automatikus csere révén minden tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága közölje bármely más tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságával a 2019. január 1. utáni adómegállapítási időszakokra vonatkozó, a másik tagállambeli illetőségű adóalanyokkal kapcsolatos információkat a 8. cikk (1) bekezdésében felsorolt - az információt közlő tagállam nemzeti jogszabályai szerinti értelmezésben vett - összes jövedelem- és tőkekategória tekintetében; és
b)
a 8. cikk (1) és a (3a) bekezdésében meghatározott kategóriák és elemek listái további kategóriákkal és elemekkel bővüljenek, így többek között kiegészüljenek a jogdíjakkal.
(6) Az Európai Parlament és a Tanács 2013/34/EU irányelve (2013. június 26.) a meghatározott típusú vállalkozások éves pénzügyi kimutatásairól, összevont (konszolidált) éves pénzügyi kimutatásairól és a kapcsolódó beszámolókról, a 2006/43/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról, valamint a 78/660/EGK és a 83/349/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 182., 2013.6.29., 19. o.).”" 						
4.
A 20. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(5) A Bizottság 2017. január 1. előtt a 26. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban elfogad egy formanyomtatványt a nyelvhasználati szabályokkal együtt. A határokon átnyúló vonatkozású feltételes adómegállapításról és az előzetes ármegállapításról való, 8a. cikk szerinti automatikus információcserét e formanyomtatvány igénybevételével kell végrehajtani. A formanyomtatványon közlendő adatok köre nem terjedhet túl az információcsere keretében közlendő, a 8a. cikk (6) bekezdésében felsorolt elemeken, valamint azon egyéb, ezen elemekhez kapcsolódó adatmezőkön, amelyek kitöltése a 8a. cikkben foglalt célok eléréséhez szükséges.
Az első albekezdésben említett nyelvhasználati szabályok nem akadályozhatják meg azt, hogy a tagállamok az Unió bármely hivatalos vagy munkanyelvén közöljék a 8a. cikkben említett információkat. A nyelvhasználati szabályok azonban előírhatják azt, hogy az információ legfontosabb elemeit az Unió egy másik hivatalos vagy munkanyelvén is megküldjék.”
5.
A 21. cikk a következőképpen módosul:
a)
a (3) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(3) A Bizottság biztonsági akkreditációs hatósága által megfelelően akkreditált személyek ezen információkhoz csak az (5) bekezdésben említett adattár és a CCN-hálózat gondozásához, karbantartásához és fejlesztéséhez szükséges mértékű hozzáféréssel rendelkezhetnek.”;
b)
a szöveg az alábbi bekezdéssel egészül ki:
„(5) Az ezen irányelv 8a. cikkének (1) és (2) bekezdésében előírt automatikus információcsere céljából a Bizottság 2017. december 31-ig kidolgoz egy biztonságos tagállami szintű központi adóügyi közigazgatási együttműködési adattárat az említett bekezdések keretében közlendő információk rögzítése céljára, és ahhoz műszaki és logisztikai támogatást is biztosít. Valamennyi tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságának hozzáféréssel kell rendelkeznie az adattárban rögzített információkhoz. Az adattárban rögzített információkhoz továbbá - a 8a. cikk (8) bekezdése szerinti korlátok között - a Bizottságnak is hozzáféréssel kell rendelkeznie. A Bizottság a szükséges gyakorlati intézkedéseket a 26. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban fogadja el.
Az említett biztonságos központi adattár üzembe helyezéséig a 8a. cikk (1) és (2) bekezdésében előírt automatikus információcserét az e cikk (1) bekezdésével és a vonatkozó gyakorlati intézkedésekkel összhangban kell végrehajtani.”
6.
A 23. cikk a következőképpen módosul:
a)
a (3) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(3) A tagállamok éves értékelést nyújtanak be a Bizottságnak a 8. és a 8a. cikkben említett automatikus információcsere hatékonyságáról, valamint a gyakorlatban elért eredményekről. A Bizottság a 26. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban megállapítja az éves jelentés formáját, illetve a benyújtására vonatkozó feltételeket.”;
b)
az (5) és a (6) bekezdést el kell hagyni.
7.
A szöveg az alábbi cikkel egészül ki:
„23a. cikk
Bizalmas adatkezelés
(1) A Bizottság biztosítja az ezen irányelv értelmében számára továbbított információknak az uniós hatóságokra irányadó rendelkezések szerinti bizalmas kezelését; az említett információk semmilyen célra nem használhatók fel annak megállapításán túl, hogy a tagállamok megfelelnek-e, illetve milyen mértékben felelnek meg ennek az irányelvnek.
(2) A tagállamok által a 23. cikk értelmében a Bizottsággal közölt információk, valamint a Bizottság által ezen információk felhasználásával készített bármely jelentés vagy dokumentum továbbítható a többi tagállamnak. Az ilyen módon továbbított információkra hivatalos titoktartási kötelezettség vonatkozik, és azok ugyanolyan védelmet élveznek, mint amilyet az információt fogadó tagállam nemzeti joga más ilyen jellegű információknak is biztosít.
Az első albekezdésben említett, a Bizottság által készített jelentéseket és dokumentumokat a tagállamok kizárólag elemzési célokra használhatják fel, és a Bizottság kifejezett hozzájárulása nélkül nem tehetik közzé és nem bocsáthatják más személy vagy szervezet rendelkezésére.”
8.
A 25. cikk az alábbi bekezdéssel egészül ki:
„(1a) A személyes adatok ezen irányelv alapján való, uniós intézmények vagy szervek általi feldolgozására a 45/2001/EK rendelet alkalmazandó. Ezen irányelv helyes alkalmazása érdekében azonban a 45/2001/EK rendelet 11. cikkében, 12. cikkének (1) bekezdésében, valamint 13-17. cikkében meghatározott kötelezettségek és jogok alkalmazási körét az említett rendelet 20. cikke (1) bekezdésének b) pontjában említett érdekek védelme céljából szükséges mértékben korlátozni kell.”
2. cikk
(1) A tagállamok 2016. december 31-ig elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Ezen intézkedések szövegét haladéktalanul megküldik a Bizottságnak.
Az említett rendelkezéseket 2017. január 1-jétől alkalmazzák.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
3. cikk
Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
4. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2015. december 8-án.