NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 305/2013
ze dne 26. listopadu 2012,
kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/40/EU, pokud jde o harmonizované poskytování interoperabilní služby eCall v celé Unii
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2010/40/EU ze dne 7. července 2010 o rámci pro zavedení inteligentních dopravních systémů v oblasti silniční dopravy a pro rozhraní s jinými druhy dopravy (1), a zejména na čl. 7 odst. 2 uvedené směrnice,
po konzultaci s evropským inspektorem ochrany údajů,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ve směrnici 2010/40/EU se požaduje, aby Komise přijala akty v přenesené pravomoci, pokud jde o specifikace nezbytné k zajištění kompatibility, interoperability a návaznosti, pokud jde o zavádění a provozní využití inteligentních dopravních systémů (ITS).
(2)
Podle čl. 3 písm. d) směrnice 2010/40/EU je harmonizované poskytování interoperabilní služby eCall v celé Unii prioritní akcí. Komise by proto měla přijmout v této oblasti potřebné specifikace.
(3)
Článek 26 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice o univerzální službě) (2) vyžaduje, aby volání na jednotné evropské číslo tísňového volání 112 byla přiměřeně zodpovězena a vyřízena způsobem nejlépe odpovídajícím vnitrostátní organizaci záchranných systémů, včetně center pro tísňové volání (center tísňového volání).
(4)
Ve sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů „Systém eCall: čas jej zavést“ (3) jsou plánována nová regulační opatření, jimiž by se v Unii urychlilo zavedení palubního tísňového volání. Jedním z navrhovaných opatření je učinit z potřebné modernizace infrastruktury centra tísňového volání (PSAP) požadované pro řádný příjem a vyřizování volání eCall povinnost.
(5)
V doporučení Komise 2011/750/EU o podpoře služby eCall v sítích elektronických komunikací pro přenos palubních tísňových hovorů na číslo 112 v celé Evropské unii (systém eCall) (4) se členským státům radí, aby u služby eCall určily centrum tísňového volání (PSAP) pro směrování volání eCall a zajistily, aby operátoři mobilní sítě vyřizovali volání eCall řádným způsobem.
(6)
Očekává se, že se interoperabilní služba eCall v celé Unii zkrácením reakční doby tísňových služeb sníží počet smrtelných zranění v Unii a také závažnost zranění způsobených při dopravních nehodách.
(7)
Rovněž se očekává, že interoperabilní služba eCall v celé Unii přinese společnosti úspory, neboť se zlepší zvládání nehod a omezí se dopravní přetížení silnic i následné dopravní nehody.
(8)
Zpracování osobních údajů v rámci vyřizování volání eCall centry tísňového volání, tísňovými službami a servisními partnery se provádí v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (5) a směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES ze dne 12. července 2002 o zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v odvětví elektronických komunikací (směrnice o soukromí a elektronických komunikacích) (6). Členské státy spolu s vnitrostátními orgány pro ochranu údajů zajistí, aby byl tento soulad prokázán, a to během předem provedených kontrolních postupů, jako jsou předběžná oznámení, nebo během následných kontrol, např. v rámci stížností a šetření.
(9)
Interoperabilní služba eCall v celé Unii se řídí doporučeními pracovní skupiny pro ochranu údajů zřízené podle článku 29, které jsou obsaženy v „Pracovním dokumentu o důsledcích iniciativy eCall na ochranu údajů a soukromí“, přijatém dne 26. září 2006 (1609/06/EN, WP 125). Vozidla vybavená palubním zařízením pro eCall nesmí být při běžném provozním stavu zpětně vysledovatelná. Minimální soubor dat zaslaných palubním zařízením pro eCall (tj. při spuštění) musí obsahovat minimální informace požadované pro řádné vyřizování tísňových volání.
(10)
Aniž je dotčena směrnice 95/46/ES, členské státy při zavádění infrastruktury PSAP služby eCall zohlední „Pracovní dokument o důsledcích iniciativy eCall na ochranu údajů a soukromí“ přijatý pracovní skupinou zřízenou podle článku 29 dne 26. září 2006 (1609/06/EN - WP 125).
(11)
Je třeba, aby pro poskytování služeb tísňového volání vypracovaly všechny členské státy společná technická řešení a postupy. Vývoj společných technických řešení by měl být zejména realizován prostřednictvím evropských normalizačních organizací s cílem usnadnit zavedení služby eCall, zajistit interoperabilitu a kontinuitu služby v celé Unii a snížit náklady na její zavedení pro Unii jako celek.
(12)
Evropské normalizační organizace ETSI a CEN vypracovaly společné normy pro zavádění celoevropské služby eCall, na něž se toto nařízení odkazuje.
(13)
Zavedeným infrastrukturám by měla být dána dostatečná doba na modernizaci, a proto by se na ně mělo toto nařízení použít dvanáct měsíců po vstupu v platnost,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto nařízení stanoví specifikace pro modernizaci infrastruktury centra tísňového volání (PSAP) potřebné pro řádný příjem a vyřizování volání eCall, aby byla zajištěna kompatibilita interoperabilita a návaznost harmonizované služby eCall v celé Unii.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí následující definice:
a)
„tísňovou službou“ se rozumí služba, uznávaná jako taková členským státem, která v souladu s vnitrostátními předpisy poskytuje okamžitou a rychlou pomoc v situacích, kdy je zejména přímo ohrožen život nebo zdraví, je přímo ohroženo zdraví nebo bezpečnost jednotlivce či veřejnosti, je přímo ohrožen soukromý nebo veřejný majetek či životní prostředí;
b)
„centrem tísňového volání“ (PSAP) se rozumí fyzické místo, kde jsou v rámci odpovědnosti veřejného orgánu nebo soukromé organizace uznané členským státem jako první přijata tísňová volání;
c)
„nejvhodnějším PSAP“ se rozumí centrum tísňového volání předem určené odpovědnými orgány, které má vyřizovat tísňová volání z určité oblasti nebo tísňová volání určitého typu;
d)
„PSAP služby eCall“ se rozumí nejvhodnější PSAP předem určené orgány, aby jako první přijímalo a vyřizovalo volání eCall;
e)
„operátorem PSAP služby eCall“ se rozumí osoba, která v centru tísňového volání služby eCall přijímá a/nebo vyřizuje tísňová volání;
f)
„servisním partnerem“ se rozumí veřejná nebo soukromá organizace uznaná vnitrostátními orgány, která se podílí na řešení událostí v souvislosti s voláním eCall (např. provozovatel silnice, asistenční služba);
g)
„palubním zařízením“ se rozumí zařízení uvnitř vozidla, které poskytuje nebo má přístup k palubním údajům požadovaným k provedení transakce eCall prostřednictvím veřejné mobilní bezdrátové komunikační sítě;
h)
„eCall“ (s uvedením ve směrnici 2010/40/EU jako „interoperabilní služba eCall v celé Unii“) se rozumí palubní tísňové volání na linku 112 uskutečněné buď automaticky aktivací palubních senzorů, nebo manuálně, kdy prostřednictvím veřejných mobilních komunikačních sítí dojde k přenosu standardizovaného minimálního souboru dat a vytvoří se audiokanál mezi vozidlem a centrem tísňového volání služby eCall;
i)
„transakcí eCall“ se rozumí vytvoření relace mobilních bezdrátových komunikací ve veřejné síti bezdrátových komunikací a přenos minimálního souboru údajů z vozidla do centra tísňového volání služby eCall a vytvoření audiokanálu mezi vozidlem a tímtéž centrem tísňového volání služby eCall;
j)
„minimálním souborem dat (MSD)“ se rozumí informace stanovené normou „Telematika v silniční dopravě a provozu - e-Safety - Minimální soubor dat pro eCall“ (EN 15722), který je zaslán do centra tísňového volání služby eCall;
k)
„identifikačním číslem vozidla (VIN)“ se rozumí alfanumerický kód přidělený vozidlu výrobcem, aby byla zabezpečena řádná identifikace každého vozidla dle popisu v normě ISO 3779;
l)
„sítí mobilních bezdrátových komunikací“ se rozumí síť bezdrátových komunikací s homogenním předáním mezi přístupovými body sítě;
m)
„veřejnou sítí mobilních bezdrátových komunikací“ se rozumí veřejně dostupná síť mobilních bezdrátových komunikací v souladu se směrnicí 2002/22/ES a směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES (7);
n)
„řídící ústřednou tísňových služeb“ se rozumí zařízení využívané jednou nebo více tísňovými službami k vyřizování tísňových volání;
o)
„hrubým MSD“ se rozumí vyjádření předávaného minimálního souboru dat, než je srozumitelným způsobem předložen operátorovi centra tísňového volání služby eCall.
Článek 3
Požadavky na PSAP služby eCall
1. Členské státy zajistí, aby všechna PSAP služby eCall byla vybavena tak, aby byla schopna vyřizovat volání eCall a přijímat minimální soubor dat pocházející z palubních zařízení v souladu s normami „Inteligentní dopravní systémy - eSafety - Provozní požadavky na Panevropský eCall“ (EN 16072) a „Inteligentní dopravní systémy - eSafety -Vysokoúrovňové aplikační požadavky na eCall“ (EN 16062).
2. PSAP služby eCall vyřizuje volání eCall stejně rychle a efektivně jako každé jiné volání na jednotné evropské číslo tísňového volání 112. PSAP služby eCall zpracovává volání eCall v souladu s požadavky vnitrostátních předpisů pro zpracování tísňového volání.
3. PSAP služby eCall je schopno přijímat datové obsahy MSD a předkládat je jasně a srozumitelně operátorovi PSAP služby eCall.
4. PSAP služby eCall má přístup k příslušnému geografickému informačnímu systému (GIS) nebo k rovnocennému systému umožňujícímu operátorovi PSAP služby eCall určit polohu vozidla a směr jeho jízdy na minimální míru přesnosti, jak je vymezena v normě EN 15722 pro souřadnice MSD.
5. Díky výše uvedeným požadavkům je PSAP služby eCall schopno poskytovat odpovídající tísňové službě/odpovídajícím tísňovým službám nebo servisnímu partnerovi/servisním partnerům polohu, typ aktivace služby eCall (manuální nebo automatická) a další příslušné údaje.
6. PSAP služby eCall (jež přijme volání eCall jako první) naváže zvukové spojení s vozidlem a zpracuje údaje z volání eCall; je-li to zapotřebí, PSAP služby eCall může volání i údaje MSD přesměrovat na jiné PSAP, řídící ústřednu tísňových služeb nebo servisního partnera v souladu s vnitrostátními postupy stanovenými vnitrostátním orgánem. Přesměrování se může provést prostřednictvím datového nebo zvukového spojení nebo, pokud možno, prostřednictvím obou spojení.
7. Je-li to vhodné a v závislosti na vnitrostátních postupech a právních předpisech lze PSAP služby eCall a odpovídající tísňové službě/tísňovým službám nebo servisnímu partneru/servisním partnerům poskytnout přístup k vlastnostem vozidla uvedeným ve vnitrostátních databázích a/nebo jiných příslušných zdrojích, aby získali informace nezbytné pro vyřizování volání eCall, a zejména bylo možné vyhodnotit identifikační číslo vozidla (VIN) a předložit další příslušné informace, především typ a model vozidla.
Článek 4
Posuzování shody
Členské státy určí orgány, které jsou příslušné pro posuzování shody operací PSAP služby eCall s požadavky uvedenými v článku 3, a oznámí je Komisi. Posuzování shody musí vycházet z části normy „Inteligentní dopravní systémy - eSafety - Zkoušení shody kompletní komunikace eCall“ (EN 16454), která se týká shody center tísňového volání s celoevropskou službou eCall.
Článek 5
Povinnosti v souvislosti se zaváděním infrastruktury PSAP služby eCall
Členské státy zajistí, aby se při zavádění infrastruktury PSAP služby eCall pro vyřizování interoperabilní služby eCall v celé Unii toto nařízení použilo v souladu se zásadami pro specifikace a zavádění stanovenými v příloze II směrnice 2010/40/EU. Tím není dotčeno právo jednotlivých členských států rozhodnout na jejich území o zavedení infrastruktury PSAP služby eCall pro vyřizování interoperabilní služby eCall v celé Unii. Tímto právem není dotčen žádný legislativní akt přijatý podle čl. 6 odst. 2 druhého pododstavce směrnice 2010/40/EU.
Článek 6
Pravidla týkající se soukromí a ochrany údajů
1. PSAP včetně PSAP služby eCall se považují za správce údajů ve smyslu čl. 2 písm. d) směrnice 95/46/ES. Mají-li být údaje z volání eCall zaslány do jiných řídících ústředen tísňových služeb nebo servisním partnerům podle čl. 3 odst. 5, považují se tyto řídící ústředny tísňových služeb nebo servisní partneři taktéž za správce údajů. Členské státy zajistí, aby PSAP, tísňové služby a servisní partneři při vyřizování volání eCall zpracovávali osobní údaje v souladu se směrnicemi 95/46/ES a 2002/58/ES a tento soulad prokázali vnitrostátním orgánům pro ochranu údajů.
2. Členské státy zejména zajistí, aby byly osobní údaje chráněny proti zneužití, včetně nedovoleného přístupu, úprav nebo ztráty, a aby protokoly týkající se uchovávání osobních údajů, doby uchovávaní těchto údajů, jejich zpracování a ochrany byly vypracovány na vhodné úrovni a řádně dodržovány.
Článek 7
Pravidla týkající se odpovědnosti
1. PSAP služby eCall musí být schopna příslušným orgánům doložit, že ve vztahu k části/částem systému, kterou/které koncipovala nebo řídí, splňují všechny určené požadavky na shodu s normami pro eCall uvedenými v čl. 3 odst. 1. Odpovídají pouze za tu část volání eCall, která jim přísluší a jež začíná v okamžiku, kdy volání eCall dojde v souladu s vnitrostátními postupy do PSAP služby eCall.
2. Za tímto účelem a kromě dalších stávajících opatření týkajících se vyřizování volání na linku 112 se hrubý MSD přijatý spolu s voláním eCall a obsah MSD předložený operátorovi služby eCall uchovávají po určitou dobu v souladu s vnitrostátními předpisy. Tyto údaje se uchovávají v souladu s články 6, 13 a 17 směrnice 95/46/ES.
Článek 8
Podávání zpráv
Členské státy podají Komisi do 23. října 2013 zprávu o stavu provádění tohoto nařízení. Tato zpráva musí obsahovat alespoň seznam příslušných orgánů pro posuzování shody operací PSAP služby eCall, seznam PSAP služby eCall a jejich zeměpisnou příslušnost, harmonogram zavádění v průběhu následujících dvou let, popis zkoušek shody a popis protokolů týkajících se soukromí a ochrany osobních údajů.
Článek 9
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se na infrastruktury zavedené ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost. Použije se ode dne 23. dubna 2014 na infrastruktury, které již byly ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost zavedeny.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 26. listopadu 2012.
A BIZOTTSÁG 305/2013/EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2012. november 26.)
a 2010/40/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek az EU egészére kiterjedő, kölcsönösen átjárható, harmonizált e-segélyhívó szolgáltatások tekintetében való kiegészítéséről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az intelligens közlekedési rendszereknek a közúti közlekedés területén történő kiépítésére, valamint a más közlekedési módokhoz való kapcsolódására vonatkozó keretről szóló, 2010. július 7-i 2010/40/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 7. cikkére,
az európai adatvédelmi biztossal folytatott konzultációt követően,
mivel:
(1)
A 2010/40/EU irányelv értelmében a Bizottság köteles felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat elfogadni az intelligens közlekedési rendszerek (ITS-ek) kiépítése és gyakorlati használata tekintetében érvényesülő kompatibilitás, kölcsönös átjárhatóság és folyamatosság biztosításához szükséges előírásokra vonatkozóan.
(2)
A 2010/40/EU irányelv 3. cikkének d) pontja szerint az EU egészére kiterjedő, kölcsönösen átjárható, harmonizált e-segélyhívó szolgáltatások nyújtása kiemelt intézkedésnek minősül. Ezért helyénvaló, hogy a Bizottság elfogadja a szóban forgó területre nézve szükséges előírásokat.
(3)
Az egyetemes szolgáltatásról, valamint az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és elektronikus hírközlési szolgáltatásokhoz kapcsolódó felhasználói jogokról szóló, 2002. március 7-i 2002/22/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) 26. cikke (Egyetemes szolgáltatási irányelv) előírja, hogy a 112-es egységes európai segélyhívószámra érkező hívások fogadása megfelelő legyen, és e hívások továbbítása a segélyhívó rendszerek - köztük a segélyhívási központok (közbiztonsági válaszpontok) - nemzeti struktúrájához leginkább igazodva történjen.
(4)
Az „E-segélyhívó: nem várhat tovább a rendszer kiépítése” című, az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának szóló bizottsági közlemény (3) új szabályozási intézkedéseket irányoz elő a járművön belüli segélyhívó rendszerek uniós megvalósításának meggyorsítása céljából. A javasolt intézkedések egyike a közbiztonsági válaszpontok (KBVP-k) infrastruktúráját érintő, az e-segélyhívások megfelelő fogadásához és kezeléséhez szükséges fejlesztések kötelezővé tétele.
(5)
A 112-es egységes európai segélyhívón alapuló, a járműből érkező vészhívások továbbítására szolgáló elektronikus hírközlő hálózatokon keresztül megvalósuló uniós szintű e-segélyhívó szolgáltatás („e-segélyhívás”) támogatásáról szóló 2011/750/EU bizottsági ajánlás (4) szerint a tagállamoknak közbiztonsági válaszpontokat kell kijelölniük az e-segélyhívások továbbításához, valamint biztosítaniuk kell, hogy a mobilhálózatok üzemeltetői megfelelően kezeljék a e-segélyhívásokat.
(6)
Azzal, hogy lerövidíti a sürgősségi segélyszolgálatok válaszadási idejét, a kölcsönösen átjárható e-segélyhívási szolgáltatás bevezetése várhatóan csökkenteni fogja az Unióban a közúti halálesetek számát, illetve kevesebb súlyos sérültje lesz a közúti baleseteknek.
(7)
Az eseménykezelés javulásával, a forgalmi torlódások mérséklődésével és a másodlagos balesetek számának csökkenésével a kölcsönösen átjárható e-segélyhívó szolgáltatás a várakozások szerint megtakarítást is jelent majd a társadalom számára.
(8)
Az e-segélyhívások kezelésével összefüggésben a személyes adatok feldolgozását a KBVP-knek, a sürgősségi segélyszolgálatoknak és a szolgáltató partnereknek a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (5), valamint az elektronikus hírközlési ágazatban a személyes adatok kezeléséről, feldolgozásáról és a magánélet védelméről szóló, 2002. július 12-i 2002/58/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (6) (Elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv) megfelelően kell végezniük. A megfelelés nemzeti adatvédelmi hatóságok felé történő igazolásáról a tagállamoknak kell gondoskodniuk: vagy előzetes ellenőrzési eljárás - például előzetes értesítések - révén, vagy utólagos ellenőrzésekkel, például a panaszok kezelése és vizsgálata során.
(9)
Az EU egészére kiterjedő, kölcsönösen átjárható e-segélyhívó szolgáltatás a 29. cikk alapján létrehozott adatvédelmi munkacsoport ajánlásait követi, melyek az e-segélyhívó kezdeményezés adatvédelmi és a magánélet védelmével kapcsolatos vetületeivel foglalkozó, 2006. szeptember 26-án elfogadott munkadokumentumban (1609/06/EN, WP 125) találhatók. Ennek értelmében a járművön belüli e-segélyhívó eszközökkel felszerelt járműveknek nem szabad nyomon követhetőnek lenniük a szokásos üzemelés során. A járművön belüli e-segélyhívó által (az eszköz működésbe lépésekor) küldött minimálisan előírt adatoknak azonban magukban kell foglalniuk a segélyhívások kezeléséhez szükséges legalapvetőbb információkat.
(10)
A 95/46/EK irányelv sérelme nélkül a tagállamoknak az e-segélyhívási KBVP infrastruktúra kialakítása során figyelembe kell venniük a 29. cikk alapján létrehozott adatvédelmi munkacsoport által 2006. szeptember 26-án elfogadott, az e-segélyhívó kezdeményezés adatvédelmi és a magánélet védelmével kapcsolatos vetületeivel foglalkozó munkadokumentumot (1609/06/EN - WP 125).
(11)
Fontos, hogy valamennyi tagállam egységes műszaki és gyakorlati megoldásokat dolgozzon ki a segélyhívó szolgáltatások biztosításához. A közös műszaki megoldások kifejlesztését elsősorban az európai szabványügyi szervezetek bevonásával kell megvalósítani az e-segélyhívó szolgáltatás egész EU-ban történő bevezetésének elősegítése, a szolgáltatás EU-szintű kölcsönös átjárhatóságának és folytonosságának biztosítása, valamint a bevezetés költségeinek csökkentése érdekében.
(12)
Az európai szabványügyi szervezetek, az ETSI és a CEN közös szabványokat dolgoztak ki az összeurópai e-segélyhívó szolgáltatásra vonatkozóan, amelyekre ez a rendelet hivatkozik is.
(13)
Mivel elegendő időt kell biztosítani a már kiépült infrastruktúra korszerűsítésére, helyénvaló, hogy a rendelet rendelkezéseit a szóban forgó infrastruktúrára csak 12 hónappal annak hatálybalépését követően alkalmazzák,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Tárgy és hatály
Ez a rendelet előírásokat határoz meg a közbiztonsági válaszpontok (KBVP-k) infrastruktúráját érintő, az e-segélyhívások megfelelő fogadásához és kezeléséhez szükséges fejlesztések tekintetében, biztosítva ezzel az EU egészére kiterjedő harmonizált e-segélyhívó szolgáltatások kompatibilitását, kölcsönös átjárhatóságát és folyamatosságát.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
a) „sürgősségi segélyszolgálat”: olyan szolgálat, amelyet az adott tagállam ilyenként elismer, és amely a nemzeti szabályozással összhangban azonnali és gyors segélynyújtást biztosít különösen olyan helyzetekben, amelyek közvetlenül veszélyeztetik az életet vagy a testi épséget, az egyének vagy a közösség egészségét vagy biztonságát, a magán- vagy köztulajdont, illetve a környezetet;
b) „közbiztonsági válaszpont” (KBVP): konkrét helyszín, ahol a beérkező segélyhívások első fogadása egy tagállam hatósága vagy a tagállam által elismert magánszervezet felelőssége mellett történik;
c) „a legmegfelelőbb KBVP”: az a központ, amelyet a felelős hatóságok előzetesen kijelöltek az egy adott földrajzi területről érkező vagy bizonyos típusú e-segélyhívások kezelésére;
d) „e-segélyhívási KBVP”: az a legmegfelelőbb KBVP, amelyet a hatóságok az e-segélyhívások első fogadására és kezelésére előzetesen kijelöltek;
e) „e-segélyhívási KBVP diszpécser”: az e-segélyhívási KBVP segélyhívásokat az e-segélyhívási KBVP-n fogadó és/vagy kezelő személy;
f) „szolgáltató partner”: az adott e-segélyhívással kapcsolatos esemény kezelésében szerepet játszó, a nemzeti hatóságok által elismert közjogi vagy magánjogi szervezet (pl. közútkezelő, segítőszolgálat);
g) „járművön belüli eszközök”: olyan berendezések a járművön belül, amelyek hozzáféréssel rendelkeznek vagy hozzáférést biztosítanak a járművel kapcsolatos azon adatokhoz, amelyek szükségesek az e-segélyhívási tranzakciók nyilvános, mobil, vezeték nélküli távközlési hálózaton keresztül történő lebonyolításához;
h) „e-segélyhívás” (a 2010/40/EU irányelvben: „az EU egészére kiterjedő, kölcsönösen átjárható e-segélyhívó szolgáltatás”): a járművön belülről a 112-es hívószámra indított, automatikus (a járművön belüli érzékelő által kiváltott) vagy manuális segélyhívás, amely nyilvános, mobil, vezeték nélküli távközlési hálózatokon keresztül minimálisan előírt adatokat továbbít és hangátviteli összeköttetést létesít a jármű és az e-segélyhívási KBVP között;
i) „e-segélyhívási tranzakció”: mobil, vezeték nélküli kapcsolat megteremtése egy nyilvános, mobil, vezeték nélküli távközlési hálózaton keresztül, a minimálisan előírt adatok továbbítása a járműről valamely e-segélyhívási KBVP-be; valamint hangátviteli összeköttetés létesítése ugyanezen e-segélyhívási KBVP és a jármű között;
j) „minimálisan előírt adatok”: az EN 15722 szabványban (Közúti szállítási és közlekedési telematika - E-biztonság - Az e-segélyhívó rendszer által küldött minimálisan előírt adatok) meghatározott, az e-segélyhívási KBVP-hez továbbított információk;
k) „járműazonosító szám”: a gyártó által a járműhöz rendelt alfanumerikus kód, mely az egyes járművek ISO 3779 szabvány szerinti megfelelő azonosítását biztosítja;
l) „mobil, vezeték nélküli távközlési hálózat”: a hálózati hozzáférési pontok között egységes átvitelt biztosító, vezeték nélküli távközlési hálózat;
m) „nyilvános mobil, vezeték nélküli távközlési hálózat”: olyan, vezeték nélküli távközlési hálózat, amely - a 2002/22/EK irányelvvel és a 2002/21/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (7) összhangban - nyilvánosan elérhető;
n) „sürgősségi irányítóközpont”: a segélyhívásokat kezelő egy vagy több sürgősségi segélyszolgálat által igénybe vett létesítmény;
o) „feldolgozatlan minimálisan előírt adatok”: a minimálisan előírt adatok azt megelőző megjelenési formája, hogy azok az e-segélyhívási KBVP diszpécser számára érthető formában megjelenítésre kerülnének.
3. cikk
Az e-segélyhívási KBVP-kre vonatkozó követelmények
(1) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az e-segélyhívási KBVP-k felszereltsége lehetővé tegye a járművön belüli eszközökről érkező e-segélyhívásoknak és a minimálisan előírt adatoknak az EN 16072 (Intelligens közlekedési rendszer - E-biztonság - Az összeurópai e-segélyhívó szolgáltatás működtetésére vonatkozó követelmények) szabványnak és az EN 16062 (Intelligens közlekedési rendszer - E-biztonság - Az e-segélyhívóra vonatkozó magas szintű alkalmazási követelmények) szabványnak megfelelő fogadását, illetve kezelését.
(2) Az e-segélyhívási KBVP-knek ugyanolyan gyorsasággal és hatékonysággal kell kezelniük az e-segélyhívásokat, mint a 112-es egységes európai segélyhívószámra érkező bármely egyéb hívást. Az e-segélyhívási KBVP-k a segélyhívások feldolgozására vonatkozó nemzeti rendeletek rendelkezéseivel összhangban kezelik az e-segélyhívásokat.
(3) Az e-segélyhívási KBVP-k képesek fogadni a minimálisan előírt adatok adattartalmát, valamint e tartalmat az e-segélyhívási KBVP diszpécser számára világos és érthető formában megjeleníteni.
(4) Az e-segélyhívási KBVP-k hozzáféréssel rendelkeznek egy olyan adekvát földrajzi információs rendszerhez vagy egy azzal egyenértékű rendszerhez, amely segítségével a e-segélyhívási KBVP diszpécser beazonosíthatja a jármű helyzetét és haladási irányát a minimálisan előírt adatok koordinátáira vonatkozóan az EN 15722 szabványban meghatározott minimálisan megkövetelt pontossággal.
(5) Az említett követelmények alapján az e-segélyhívási KBVP-k képesek megadni a megfelelő sürgősségi segélyszolgálat(ok)nak és szolgáltató partner(ek)nek a segélyhívás indításának helyét és típusát (manuális vagy automatikus), valamint más lényeges adatokat.
(6) Az e-segélyhívási KBVP (ahová az e-segélyhívás elsőként fut be) hangátviteli összeköttetésbe lép a járművel és feldolgozza az e-segélyhívási adatokat. Az e-segélyhívási KBVP szükség esetén a hívást és a minimálisan előírt adatokat átirányíthatja - a nemzeti hatóságok által meghatározott nemzeti eljárásokkal összhangban - egy másik KBVP-hez, sürgősségi irányítóközponthoz vagy szolgáltató partnerhez. Az átirányítás adat- vagy hangátviteli összeköttetésen - illetve lehetőleg mindkettőn - keresztül történhet.
(7) Megfelelő esetben, valamint a nemzeti szintű eljárásoktól és szabályozástól függően az e-segélyhívási KBVP-k és a megfelelő sürgősségi segélyszolgálat(ok) vagy szolgáltató partner(ek) hozzáférést kaphatnak a járműnek a nemzeti adatbázisban és/vagy egyéb releváns forrásban szereplő leírásához annak érdekében, hogy lekérdezhessék az e-segélyhívás feldolgozásához szükséges információkat, mindenekelőtt a járműazonosító számot és további kapcsolódó információkat, különös tekintettel a jármű típusára és modelljére.
4. cikk
Megfelelőségértékelés
A tagállamok kijelölik azon hatóságokat, amelyek feladata értékelni az e-segélyhívási KBVP-k működésének megfelelőségét a 3. cikkben felsorolt követelményeknek. A megfelelőségértékelésnek az EN 16454 (Intelligens közlekedési rendszer - E-biztonság - Az e-segélyhívási rendszer megfelelőségének végponttól végpontig történő vizsgálata) szabvány azon részén kell alapulnia, amely a KBVP-k összeurópai e-segélyhívási rendszernek való megfelelőségére vonatkozik.
5. cikk
Az e-segélyhívási KBVP infrastruktúra kiépítésével kapcsolatos követelmények
Az EU egészére kiterjedő, kölcsönösen átjárható e-segélyhívások kezelését szolgáló e-segélyhívási KBVP infrastruktúra kiépítése során a tagállamok gondoskodnak arról, hogy ez a rendelet a 2010/40/EU irányelv II. mellékletében meghatározott - előírásokra és kiépítésre vonatkozó - elvekkel összhangban kerüljön alkalmazásra. Ez nem sérti az egyes tagállamok arra vonatkozó jogát, hogy saját területükön maguk döntsenek a kölcsönösen átjárható uniós e-segélyhívások kezelését szolgáló e-segélyhívási KBVP infrastruktúra kiépítéséről. Az említett jog nem sérti a 2010/40/EU irányelv 6. cikke (2) bekezdésének második albekezdése értelmében elfogadott jogalkotási aktusokat.
6. cikk
Az adatok és a magánélet védelmére vonatkozó szabályok
(1) A KBVP-k, köztük az e-segélyhívási KBVP-k a 95/46/EK irányelv 2. cikkének d) pontja értelmében vett adatkezelőknek tekintendők. Adatkezelőknek minősülnek más sürgősségi irányítóközpontok vagy szolgáltató partnerek is, ha hozzájuk az adatokat a 3. cikk (5) bekezdése szerint átirányítják. A tagállamok kötelesek gondoskodni arról, hogy a személyes adatok feldolgozása - az e-segélyhívások KBVP-k, sürgősségi segélyszolgálatok és szolgáltató partnernek általi kezelése során - a 95/46/EK és a 2002/58/EK irányelvvel összhangban történjen, és hogy e megfelelés igazolásra kerüljön a nemzeti adatvédelmi hatóságok felé.
(2) A tagállamok biztosítják különösen a személyes adatok visszaélés - azon belül jogellenes hozzáférés, módosítás vagy adatvesztés - elleni védelmét, valamint a személyes adatok tárolásával, tartási idejével, feldolgozásával és védelmével kapcsolatos rendelkezések megfelelő szintű előírását és betartatását.
7. cikk
A felelősségre vonatkozó szabályok
(1) Az e-segélyhívási KBVP-k képesek igazolni az illetékes hatóságok felé, hogy az általuk kialakított és ellenőrzött részrendszerek tekintetében teljesítik az e-segélyhívási szabványoknak a 3. cikk (1) bekezdésében felsorolt valamennyi megfelelési követelményét. Az e-segélyhívási KBVP-k a nemzeti eljárásokkal összhangban az e-segélyhívásnak csak az illetőségi körükbe tartozó részéért viselnek felelősséget attól az időponttól kezdve, amikor az e-segélyhívás beérkezik az adott e-segélyhívási KBVP-hez.
(2) E célból, valamint az egyéb, különösen a 112-es hívószámra érkező hívások kezelésére vonatkozó meglévő intézkedéseken túlmenően, mind az e-segélyhívással beérkező feldolgozatlan minimálisan előírt adatokat, mind pedig a minimálisan előírt adatoknak az e-segélyhívási KBVP diszpécser számára megjelenített adattartalmait meg kell őrizni a nemzeti szabályozással összhangban meghatározott ideig. Az ilyen adatok tárolását a 95/46/EK irányelv 6., 13. és 17. cikkének megfelelően kell végezni.
8. cikk
Jelentéstétel
A tagállamok 2013. október 23-ig jelentést tesznek a Bizottságnak e rendelet végrehajtásának állásáról. A jelentés magában foglalja legalább azon hatóságok listáját, amelyek feladata értékelni az e-segélyhívási KBVP-k működésének megfelelőségét, továbbá az e-segélyhívási KBVP-k felsorolását és földrajzi hatókörét, a következő két évre szóló kialakítási tervet, a megfelelőségi vizsgálatok leírását, valamint az adatok és a magánélet védelmét célzó rendelkezések ismertetését.
9. cikk
Hatálybalépés és alkalmazás
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő 20. napon lép hatályba.
Ez a rendelet a hatálybalépése időpontját követően kiépített infrastruktúrákra alkalmazandó. A hatálybalépése időpontjában már meglévő infrastruktúrára 2014. április 23-tól alkalmazandó.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2012. november 26-án.