PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1337/2013
ze dne 13. prosince 2013,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011, pokud jde o uvádění země původu nebo místa provenience u čerstvého, chlazeného a zmrazeného vepřového, skopového, kozího a drůbežího masa
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011 ze dne 25. října 2011 o poskytování informací o potravinách spotřebitelům, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 a (ES) č. 1925/2006 a o zrušení směrnice Komise 87/250/EHS, směrnice Rady 90/496/EHS, směrnice Komise 1999/10/ES, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES, směrnic Komise 2002/67/ES a 2008/5/ES a nařízení Komise (ES) č. 608/2004 (1), a zejména na čl. 26 odst. 8 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V čl. 26 odst. 2 nařízení (EU) č. 1169/2011 se stanoví povinnost uvádět zemi původu nebo místo provenience na etiketě masa kódů kombinované nomenklatury uvedených na seznamu v příloze XI zmíněného nařízení, tj. u čerstvého, chlazeného a zmrazeného vepřového, skopového, kozího a drůbežího masa.
(2)
Je třeba dosáhnout rovnováhy mezi potřebou informovat spotřebitele a dodatečnými náklady pro provozovatele a vnitrostátní orgány, které mají v konečném důsledku dopad na konečnou cenu produktu. Posouzení dopadů a studie, kterou Komise zadala, prozkoumaly několik možností, jak uvádět zemi původu nebo místo provenience s ohledem na nejdůležitější fáze života zvířat. Výsledky ukazují, že spotřebitelé požadují především informace ohledně místa, kde bylo zvíře chováno. Poskytování povinných informací o místě narození zvířete by naopak vyžadovalo zřízení nových systémů zpětného vysledování i na úrovni zemědělských podniků s příslušnými náklady z toho plynoucími, zatímco označení místa porážky lze provést za dostupnou cenu a poskytuje cenné informace pro spotřebitele. Pokud jde o zeměpisné značení, existují důkazy, že uvedení členského státu nebo třetí země by pro spotřebitele představovalo nejdůležitější informaci.
(3)
V rámci nařízení (EU) č. 1169/2011 je koncept „země původu“ potraviny stanoven v souladu s články 23 až 26 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (2). Pro živočišné produkty se tento koncept týká země, ve které je produkt zcela vyroben nebo získán, čímž se při použití pro maso rozumí země, v níž se zvíře narodilo, bylo chováno a poraženo. Pokud se na výrobě potraviny podílelo několik zemí, týká se tento koncept země, v níž u těchto produktů došlo k jejich poslednímu podstatnému a hospodářsky zdůvodněnému zpracování nebo opracování. Použití tohoto konceptu na případy, při kterých pochází maso ze zvířat narozených, chovaných a poražených v různých zemích, by však nevedlo k dostatečnému informování spotřebitelů o původu tohoto masa. Ve všech těchto případech je proto nezbytné zajistit na etiketě uvedení členského státu nebo třetí země, kde bylo zvíře chováno po dobu, která představuje podstatnou část obvyklého cyklu chovu pro každý druh, jakož i uvedení členského státu nebo třetí země, kde bylo zvíře poraženo. Pojem „původ“ by měl být vyhrazen pro maso získané ze zvířat narozených, chovaných a poražených, a proto zcela získaných v jednom členském státě nebo třetí zemi.
(4)
V případech, kdy je zvíře chováno v několika členských státech či třetích zemích a dobu chovu nelze dodržet, by mělo být zajištěno odpovídající uvedení místa chovu, aby se mohlo lépe vyhovět potřebám spotřebitelů a zabránilo se zbytečné komplikovanosti etikety.
(5)
Kromě toho by měla být stanovena pravidla pro balení obsahující kusy masa ze stejných nebo různých druhů získaného ze zvířat chovaných a poražených v různých členských státech nebo třetích zemích.
(6)
Tento systém označování vyžaduje pravidla pro zpětné vysledování ve všech fázích produkce a distribuce masa, od porážky až po balení, aby byla zaručena souvislost mezi označeným masem a zvířetem nebo skupinou zvířat, ze kterých bylo maso získáno.
(7)
Je třeba stanovit zvláštní pravidla pro maso dovážené ze třetích zemí, kdy informace požadované pro označení nejsou k dispozici.
(8)
Co se týče mletého masa a ořezů, mělo by být provozovatelům vzhledem k povaze příslušných výrobních procesů umožněno využívat zjednodušený systém označení.
(9)
S ohledem na obchodní význam informací, které mají být podle tohoto nařízení poskytovány, by provozovatelé potravinářských podniků měli mít možnost doplnit k povinnému označení na etiketě další prvky odkazující na provenienci masa.
(10)
Jelikož jsou příslušná ustanovení nařízení (EU) č. 1169/2011 použitelná ode dne 13. prosince 2014 a článek 47 uvedeného nařízení stanoví použití prováděcích pravidel podle uvedeného nařízení od 1. dubna každého kalendářního roku, mělo by se toto nařízení začít používat od 1. dubna 2015.
(11)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto nařízení stanoví pravidla pro uvádění země původu nebo místa provenience na etiketě čerstvého, chlazeného a zmrazeného vepřového masa, skopového nebo kozího masa a masa z drůbeže příslušných kódů kombinované nomenklatury uvedených na seznamu v příloze XI nařízení (EU) č. 1169/2011.
Článek 2
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se použijí definice „provozovatele potravinářského podniku“ v čl. 3 bodě 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 (3), definice „provozu“ v čl. 2 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 (4) a definice „mletého masa“, „jatek“ a „bourárny/porcovny“ stanovené v bodech 1.13, 1.16 a 1.17 přílohy I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 (5).
2. Použijí se rovněž tyto definice:
a)
„ořezy“ se rozumí malé kousky masa kódů kombinované nomenklatury uvedených na seznamu v příloze XI nařízení (EU) č. 1169/2011, uznané za vhodné k lidské spotřebě a získané výhradně z ořezávání při vykosťování jatečně upravených těl nebo bourání/porcování masa;
b)
„šarží“ se rozumí maso kódů kombinované nomenklatury uvedených na seznamu v příloze XI nařízení (EU) č. 1169/2011, získané z jednoho živočišného druhu, též s kostí, též bourané/porcované nebo mleté, které bylo bouráno/porcováno, mleto nebo baleno za téměř stejných podmínek.
Článek 3
Zpětné vysledování
1. Provozovatelé potravinářských podniků mají k dispozici a používají ve všech fázích produkce a distribuce masa uvedeného v článku 1 systém identifikace a registrace.
2. Uvedený systém se používá tak, aby byla zaručena:
a)
souvislost mezi masem a zvířetem nebo skupinou zvířat, ze kterých bylo maso získáno, přičemž během porážky za tuto souvislost odpovídají jatka, a
b)
předávání informací týkajících se označení uvedených v článcích 5, 6 nebo 7 spolu s masem, provozovatelům v následujících fázích produkce a distribuce.
Každý provozovatel potravinářského podniku je odpovědný za provádění systému identifikace a registrace stanoveného v prvním pododstavci, a to ve fázi výroby a distribuce, ve které působí.
Provozovatel potravinářského podniku, který balí nebo značí maso v souladu s články 5, 6 nebo 7, zajistí vzájemnou souvislost mezi kódem šarže identifikujícím maso dodané spotřebiteli nebo zařízení společného stravování a příslušnou šarží nebo šaržemi masa, z nichž se balení nebo označená šarže skládá. Všechna balení se stejným kódem šarže musí odpovídat stejným označením v souladu s články 5, 6 nebo 7.
3. Systém uvedený v odstavci 1 obsahuje zejména záznamy o dovozech zvířat, jatečně upravených těl nebo kusů těl do provozu provozovatele potravinářského podniku a odvozech z něj a zajišťuje vzájemnou souvislost mezi o dovozy a odvozy.
Článek 4
Skupina zvířat
1. Velikost skupiny zvířat uvedené v článku 3 je dána:
a)
počtem jatečně upravených těl bouraných/porcovaných společně a tvořících jednu šarži příslušné bourárny/porcovny v případě bourání/porcování jatečně upravených těl;
b)
počtem jatečně upravených těl, jejichž maso tvoří jednu šarži příslušné bourárny/porcovny nebo zařízení na mletí masa v případě dalšího bourání/porcování nebo mletí.
2. Velikost šarže nesmí být větší než denní produkce jednoho provozu.
3. Kromě případu, kdy se použije článek 7, provozy, v nichž se maso bourá/porcuje nebo mele, zajistí při vytváření šarží, že všechna jatečně upravená těla v šarži odpovídají zvířatům, na jejichž maso se vztahuje totožné označení v souladu s čl. 5 odst. 1 nebo čl. 5 odst. 2.
Článek 5
Označování masa
1. Etiketa masa uvedeného v článku 1 a určeného pro dodání konečnému spotřebiteli nebo zařízením společného stravování obsahuje tyto údaje:
a)
členský stát nebo třetí země, kde probíhal chov, s označením „Chov v: (název členského státu nebo třetí země)“ v souladu s těmito kritérii:
i)
pro prasata:
-
pokud je poražené zvíře starší 6 měsíců, členský stát nebo třetí země, kde probíhala poslední, alespoň čtyřměsíční doba chovu,
-
pokud je poražené zvíře mladší 6 měsíců a jeho živá hmotnost je nejméně 80 kilogramů, členský stát nebo třetí země, kde probíhala doba chovu poté, co zvíře dosáhlo hmotnosti 30 kilogramů,
-
pokud je poražené zvíře mladší 6 měsíců a jeho živá hmotnost je nižší než 80 kilogramů, členský stát nebo třetí země, kde probíhala celá doba chovu;
ii)
pro ovce a kozy: členský stát nebo třetí země, kde probíhala poslední, alespoň šestiměsíční doba chovu, nebo pokud je poražené zvíře mladší 6 měsíců, členský stát nebo třetí země, kde probíhala celá doba chovu,
iii)
pro drůbež: členský stát nebo třetí země, kde probíhala poslední, alespoň jednoměsíční doba chovu, nebo pokud je poražené zvíře mladší než jeden měsíc, členský stát nebo třetí země, kde probíhala celá doba chovu poté, co bylo zvíře umístěno na výkrm;
b)
členský stát nebo třetí země, kde došlo k porážce, s označením „Porážka v: (název členského státu nebo třetí země)“ a
c)
kód šarže identifikující maso dodané spotřebiteli nebo zařízení společného stravování.
Pokud doby chovu uvedené v písmenu a) není dosaženo v žádném z členských států nebo třetích zemí, kde se zvíře chovalo, údaj uvedený v písmenu a) se nahradí údajem „Chov v: několik členských států EU“ nebo v případě, že maso nebo zvířata byla dovezena do Unie, údajem „Chov v: několik zemí mimo EU“ nebo „Chov v: několik zemí EU a mimo EU“.
Pokud však doby chovu uvedené v písmenu a) není dosaženo v žádném z členských států nebo třetích zemí, kde se zvíře chovalo, údaj uvedený v písmenu a) lze nahradit údajem „Chov v: (seznam členských států nebo třetích zemí, kde se zvíře chovalo)“, jestliže provozovatel potravinářského podniku doloží ke spokojenosti příslušného orgánu, že zvíře bylo v těchto členských státech či třetích zemích chováno.
2. Údaje uvedené v písmenech a) a b) odstavce 1 lze nahradit údajem „Původ: (název členského státu nebo třetí země)“, jestliže provozovatel potravinářského podniku doloží ke spokojenosti příslušného orgánu, že maso uvedené v článku 1 bylo získáno ze zvířat narozených, chovaných a poražených v jednom členském státě nebo třetí zemi.
3. Pokud několik kusů masa ze stejných nebo různých druhů odpovídá různým údajům na etiketě v souladu s odstavci 1 a 2 a je předkládáno ve stejném balení pro spotřebitele nebo zařízení společného stravování, musí být na etiketě uveden:
a)
seznam příslušných členských států nebo třetích zemí v souladu s odstavci 1 nebo 2, a to pro každý druh;
b)
kód šarže identifikující maso dodané spotřebiteli nebo zařízení společného stravování.
Článek 6
Odchylka pro maso ze třetích zemí
Odchylně od čl. 5 odst. 1 písm. a) musí etiketa masa uvedeného v článku 1, které bylo dovezeno pro uvedení na trh Unie a pro které nejsou informace stanovené v čl. 5 odst. 1 písm. a) k dispozici, obsahovat údaj „Chov v: mimo EU“ a „Porážka v: (název třetí země, kde bylo zvíře poraženo)“.
Článek 7
Odchylky pro mleté maso a ořezy
Odchylně od čl. 5 odst. 1 písm. a) a b), čl. 5 odst. 2 a článku 6, pokud jde o mleté maso a ořezy, lze použít tyto údaje:
a)
„Původ: EU“, pokud jsou mleté maso nebo ořezy vyrobeny výlučně z masa získaného ze zvířat narozených, chovaných a poražených v různých členských státech;
b)
„Chov a porážka v: EU“, pokud jsou mleté maso nebo ořezy vyrobeny výlučně z masa získaného ze zvířat chovaných a poražených v různých členských státech;
c)
„Chov a porážka v: mimo EU“, pokud jsou mleté maso nebo ořezy vyrobeny výlučně z masa dovezeného do Unie;
d)
„Chov v: mimo EU“ a „Porážka v: EU“, pokud jsou mleté maso nebo ořezy vyrobeny výlučně z masa získaného ze zvířat dovezených do Unie jako zvířata na porážku a poražených v jednom nebo několika členských státech;
e)
„Chov a porážka v: EU a mimo EU“, pokud jsou mleté maso nebo ořezy vyrobeny z:
i)
masa získaného ze zvířat chovaných a poražených v jednom nebo několika členských státech a z masa dovezeného do Unie nebo
ii)
masa získaného ze zvířat dovezených do Unie a poražených v jednom nebo několika členských státech.
Článek 8
Doplňkové dobrovolné informace na etiketě
Provozovatelé potravinářských podniků mohou údaje uvedené v článcích 5, 6 nebo 7 doplnit o doplňkové informace týkající se provenience masa.
Doplňkové informace uvedené v prvním pododstavci nesmí být v rozporu s údaji uvedenými v článcích 5, 6 nebo 7 a musí být v souladu s pravidly kapitoly V nařízení (EU) č. 1169/2011.
Článek 9
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. dubna 2015. Nepoužije se pro maso, které bylo na trh Unie uvedeno v souladu s právními předpisy před 1. dubnem 2015, a to až do spotřebování zásob.
Je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. prosince 2013.
A BIZOTTSÁG 1337/2013/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2013. december 13.)
az 1169/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet alkalmazási szabályainak a friss, hűtött vagy fagyasztott sertés-, juh-, kecske- és baromfihús származási országa vagy eredete helyének feltüntetése tekintetében történő megállapításáról
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a fogyasztók élelmiszerekkel kapcsolatos tájékoztatásáról, az 1924/2006/EK és az 1925/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról és a 87/250/EGK bizottsági irányelv, a 90/496/EGK tanácsi irányelv, az 1999/10/EK bizottsági irányelv, a 2000/13/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv, a 2002/67/EK és a 2008/5/EK bizottsági irányelv és a 608/2004/EK bizottsági rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2011. október 25-i 1169/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 26. cikke (8) bekezdésére,
mivel:
(1)
Az 1169/2011/EU rendelet 26. cikkének (2) bekezdése kimondja, hogy a XI. mellékletben felsorolt Kombinált Nómenklatúra-kódok alá tartozó hús, azaz a friss, hűtött vagy fagyasztott sertés-, juh-, kecske- és baromfihús esetében kötelező feltüntetni a származási országot vagy az eredet helyét.
(2)
Egyensúlyt kell teremteni a fogyasztók tájékoztatás iránti igénye, valamint ennek a gazdasági szereplők és a tagállami hatóságok számára jelentett többletköltségei között, amelyek a termék végső árát alakítják. A hatásvizsgálat és egy a Bizottság megbízásából készített tanulmány több lehetőséget is megvizsgált a származási ország vagy eredet helyének feltüntetése tekintetében, figyelemmel az állatok legfontosabb életszakaszaira. Az eredmények azt mutatják, hogy a fogyasztók mindenekelőtt az állat nevelésének helyére vonatkozó információt igénylik. Ugyanakkor az állat születési helyére vonatkozó információ kötelező megadása új, további költségekkel járó nyomonkövetési rendszerek létrehozását tenné szükségessé a gazdaságok szintjén, míg a vágás helyének a címkén való feltüntetése mérsékeltebb költségekkel jár, és értékes információt nyújt a fogyasztónak. Ami a földrajzi elhelyezkedést illeti, bebizonyosodott, hogy a fogyasztók számára a legfontosabb a tagállam vagy harmadik ország feltüntetése.
(3)
Az 1169/2011/EU rendelet egy élelmiszer „származási országának” fogalmát a 2913/92/EGK tanácsi rendelet (2) 23-26. cikkével összhangban határozza meg. Az állati termékek esetében ez a fogalom arra az országra utal, amelyben a terméket teljes egészében előállították; ez a húsra vonatkoztatva azt az országot jelenti, ahol az állat született, nevelkedett és ahol levágták. Ha több ország is érintett egy élelmiszer előállításában, az említett fogalom arra az országra utal, amelyben a termékeket az utolsó lényeges és gazdaságilag indokolt feldolgozásnak vagy megmunkálásnak alávetették. E fogalom olyan helyzetekben történő alkalmazása, amikor a hús különböző országokban született, nevelt és levágott állatokból származik, nem tájékoztatja a fogyasztókat megfelelően a hús eredetéről. Ezért minden ilyen esetben elő kell írni, hogy a címkén tüntessék fel azt a tagállamot vagy harmadik országot, ahol az állat egy - az adott faj esetében szokásos állattartási ciklus jelentős részét képviselő - ideig nevelkedett, valamint azt a tagállamot vagy harmadik országot, ahol az állatot levágták. A „származás” kifejezést az egyetlen tagállamban vagy harmadik országban született, nevelt és levágott állatokból, tehát teljes egészében egyetlen tagállamban vagy harmadik országban nyert hús esetében történő használatra kell fenntartani.
(4)
Azokban az esetekben, amikor az állat több tagállamban vagy harmadik országban nevelkedett, és a tartási időszak egyikben sem tekinthető jelentősnek, az állattartás helyét oly módon kell megjelölni, hogy a fogyasztók igényei jobban teljesüljenek, és a címke se legyen szükségtelenül bonyolult.
(5)
Ezenkívül szabályokat kell megállapítani a különböző tagállamokban vagy harmadik országokban nevelt és levágott, azonos vagy különböző fajú állatokból nyert húsdarabokat tartalmazó csomagokra vonatkozóan.
(6)
Ez a címkézési rendszer nyomonkövetési szabályokat ír elő a hús termelésének és forgalmazásának minden, a vágástól a csomagolásig terjedő szakaszára, a címkézett húson annak az állatnak vagy állatcsoportnak a megjelölése érdekében, amelyekből a hús származik.
(7)
Külön szabályokat kell biztosítani a harmadik országokból importált húsra vonatkozóan, amennyiben a szükséges információk a címkén nem szerepelnek.
(8)
Tekintettel a darált hús és a húsnyesedék termelési folyamatainak jellegzetességeire, a piaci szereplők számára egyszerűsített jelzések használatát kell lehetővé tenni.
(9)
Mivel az e rendelet alapján nyújtandó tájékoztatás kereskedelmi érdekeket érint, az élelmiszer-ipari vállalkozók számára lehetőséget kell biztosítani arra, hogy a címkén a kötelező információk mellett a hús származására utaló más elemeket is feltüntessenek.
(10)
Mivel az 1169/2011/EU rendelet vonatkozó rendelkezései 2014. december 13-tól alkalmazandók, és az említett rendelet 47. cikke a végrehajtási szabályoknak minden naptári év április 1-jétől kezdődő alkalmazásáról rendelkezik, e rendeletet 2015. április 1-jétől kell alkalmazni.
(11)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állategészségügyi Állandó Bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Tárgy és hatály
E rendelet szabályokat határoz meg az 1169/2011/EU rendelet XI. mellékletében felsorolt Kombinált Nómenklatúra-kódok alá tartozó friss, hűtött vagy fagyasztott sertéshús, juhhús, kecskehús és baromfihús származási országának vagy eredete helyének feltüntetésére vonatkozóan.
2. cikk
Fogalommeghatározások
(1) E rendelet a 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) 3. cikkének 3. pontjában meghatározott „élelmiszer-ipari vállalkozó”, a 852/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) 2. cikke (1) bekezdésének c) pontjában meghatározott „létesítmény”, valamint a 853/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) I. mellékletének 1.13., 1.16. és 1.17. pontjában meghatározott „darált hús”, „vágóhíd” és „darabolóüzem” fogalmakat alkalmazza.
(2) E rendelet alkalmazásában továbbá:
a)
„húsnyesedék” az 1169/2011/EU rendelet XI. mellékletében felsorolt Kombinált Nómenklatúra-kódok alá tartozó, emberi fogyasztásra alkalmasnak minősített apró húsdarabkák, amelyek kizárólag a bontás során, a hasított testek kicsontozása vagy a hús darabolása során jöttek létre;
b)
„tétel” az 1169/2011/EU rendelet XI. mellékletben felsorolt Kombinált Nómenklatúra-kódok alá tartozó, egyetlen fajból nyert, csontos vagy csontozott, akár darabolt vagy darált hús, gyakorlatilag azonos körülmények között darabolva, darálva vagy csomagolva.
3. cikk
Nyomonkövethetőség
(1) Az élelmiszer-ipari vállalkozók az 1. cikkben említett hús termelésének és a forgalmazásának minden szakaszára vonatkozóan azonosítási és nyilvántartási rendszert vezetnek be és alkalmaznak.
(2) Az említett rendszert oly módon kell alkalmazni, hogy biztosítsa:
a)
a hús és a között az állat vagy állatcsoport közötti megfelelést, amelyből a hús származik; a vágás szakaszában e megfeleltetés a vágóhíd felelőssége; valamint
b)
az 5., a 6. és a 7. cikkben említett jelzésekkel kapcsolatos megfelelő információk a hússal együtt történő továbbítását a termelés és a forgalmazás későbbi szakaszaiban érintett gazdasági szereplők számára.
Minden élelmiszer-ipari vállalkozó a termelés és a forgalmazás azon szakaszában felelős az első albekezdésben meghatározott azonosítási és nyilvántartási rendszer alkalmazásáért, amelyben érintett.
A fogyasztónak vagy a közétkeztetésben működő gazdasági szereplőnek szállított hús és a tétel azonosító száma, valamint a csomagot vagy a címkézett tételt alkotó hús megfelelő tétele vagy tételei közötti megfelelést a húst az 5., 6. és 7. cikkben foglaltak szerint csomagoló vagy címkéző élelmiszer-ipari vállalkozó biztosítja. Valamennyi, ugyanazzal az azonosító tételszámmal rendelkező csomagon azonos jelzéseket kell feltüntetni, az 5., 6., vagy 7. cikk szerint.
(3) Az (1) bekezdésben említett rendszer különösen az állatok, a hasított testek vagy a darabolt húsok élelmiszer-ipari vállalkozó létesítményébe történő érkezésének és az onnan történő elszállításának időpontját rögzíti, és biztosítja az érkezések és elszállítások közötti megfelelést.
4. cikk
Az állatok csoportja
(1) A 3. cikkben említett állatcsoport méretét az alábbiak határozzák meg:
a)
a hasított testek darabolása során az együtt darabolt hasított testek száma, amelyek az érintett darabolóüzemben egy tételt alkotnak;
b)
a további darabolás vagy aprítás/darálás során azon hasított testek száma, amelyek húsa az érintett daraboló- vagy darálóüzemben egy tételt alkot.
(2) Egy tétel mérete nem haladhatja meg egy létesítmény egy napi termelését.
(3) Kivéve azokat az eseteket, amelyekben a 7. cikk alkalmazandó, a tételek összeállítása során a hús darabolását vagy darálását végző létesítmények gondoskodnak arról, hogy az egy tételben található valamennyi hasított test megfeleljen azoknak állatoknak, amelyek húsára az 5. cikk (1) vagy (2) bekezdése szerint azonos címkézési jelzéseket kell alkalmazni.
5. cikk
A hús címkézése
(1) Az 1. cikkben említett, a végső fogyasztónak vagy a közétkeztetésben működő gazdasági szereplőnek szánt hús címkéjén a következők szerepelnek:
a)
az a tagállam vagy harmadik ország, ahol az állat nevelkedett: „Az állattartás helye: (tagállam vagy harmadik ország)”, a következő feltételek szerint:
i.
sertések esetében:
-
ha az állatot 6 hónapnál idősebb korában vágják le, az a tagállam vagy harmadik ország, ahol az állatot az utolsó, legalább négy hónapos időszakban tartották,
-
ha az állat elérte a legalább 80 kilogramm élősúlyt, és 6 hónapnál fiatalabb korában vágják le, az a tagállam vagy harmadik ország, ahol az állatot az azt követő időszakban tartották, amikor elérte a 30 kilogramm élősúlyt,
-
ha az állat nem érte el a 80 kilogramm élősúlyt, és 6 hónapnál fiatalabb korában vágják le, az a tagállam vagy harmadik ország, ahol az állatot a teljes időszakban tartották;
ii.
juhok és kecskék esetében: az a tagállam vagy harmadik ország, ahol az állatot az utolsó, legalább hat hónapos időszakban tartották, vagy abban az esetben, ha az állatot 6 hónapnál fiatalabb korában vágják le, az a tagállam vagy harmadik ország, ahol az állatot a teljes időszakban tartották;
iii.
baromfik esetében: az a tagállam vagy harmadik ország, ahol az állatot az utolsó, legalább egy hónapos időszakban tartották, vagy abban az esetben, ha az állatot egy hónapnál fiatalabb korában vágják le, az a tagállam vagy harmadik ország, ahol az állatot az azt követő teljes időszakban tartották, amikor hízlalásra került;
b)
az a tagállam vagy harmadik ország, ahol a vágást végezték: „A vágás helye: (tagállam vagy harmadik ország)”; valamint
c)
a fogyasztónak vagy a közétkeztetésben működő gazdasági szereplőnek szállított hús azonosító tételszáma.
Ha az a) pontban említett tartási időszak az állat nevelkedése szerinti egyik tagállamban vagy harmadik országban sem megfelelő hosszúságú, az a) pontban említett szöveg helyébe „Az állattartás helye: az Európai Unió több tagállama”, vagy ha a húst vagy az állatokat az Unióba importálták, „Az állattartás helye: több Európai Unión kívüli ország” vagy „Az állattartás helye: az Európai Unió több tagállama és több Európai Unión kívüli ország” szöveg lép.
Ha azonban az a) pontban említett tartási időszak az állat nevelkedése szerinti egyik tagállamban vagy harmadik országban sem megfelelő hosszúságú, az a) pontban említett szöveg helyébe „Az állattartás helye: (tagállamok vagy harmadik országok felsorolása, ahol az állat nevelkedett)” szöveg léphet, amennyiben az élelmiszer-ipari vállalkozó hitelt érdemlően bizonyítja az illetékes hatóság számára, hogy az állat ezekben a tagállamokban vagy harmadik országokban nevelkedett.
(2) Az (1) bekezdés a) és b) pontjában meghatározott szövegek helyébe a „Származási hely: (tagállam vagy harmadik ország)” szöveg léphet, amennyiben az élelmiszer-ipari vállalkozó hitelt érdemlően bizonyítja az illetékes hatóság számára, hogy az 1. cikkben említett hús olyan állatból származik, amely egyetlen tagállamban vagy harmadik országban született, nevelkedett és került vágásra.
(3) Amennyiben a fogyasztónak vagy közétkeztetésben működő gazdasági szereplőnek szánt, ugyanazon csomagban elhelyezett több, azonos vagy különböző fajból származó húsdarabra az (1) és (2) bekezdés értelmében különböző címkézési előírások vonatkoznak, a címkén fel kell tüntetni:
a)
valamennyi faj esetében a megfelelő tagállamok vagy harmadik országok felsorolását az (1) és (2) bekezdés szerint;
b)
a fogyasztónak vagy a közétkeztetésben működő gazdasági szereplőnek szállított hús azonosító tételszámát.
6. cikk
A harmadik országokból származó húsra vonatkozó eltérés
Az 5. cikk (1) bekezdésének a) pontjától eltérve az 1. cikkben említett, uniós piacon történő forgalomba hozatalra importált azon hús címkéjén, amelyre vonatkozóan az 5. cikk (1) bekezdésének a) pontjában előírt információ nem áll rendelkezésre, a következő szöveget kell feltüntetni: „Az állattartás helye: az Európai Unión kívül” és „A vágás helye: (a harmadik ország, ahol az állatot levágták)”.
7. cikk
A darált húsra és a húsnyesedékre vonatkozó eltérés
Az 5. cikk (1) bekezdésének a) és b) pontjától, az 5. cikk (2) bekezdésétől és a 6. cikktől eltérve a darált hús és a húsnyesedék esetében a címkén az alábbiakat lehet feltüntetni:
a)
„Származási hely: Európai Unió”, amennyiben a darált hús vagy a húsnyesedék kizárólag különböző uniós tagállamokban született, nevelt és levágott állatok húsából származik;
b)
„Az állattartás és a vágás helye: Európai Unió”, ha a darált hús vagy a húsnyesedék kizárólag különböző uniós tagállamokban nevelt és levágott állatok húsából származik;
c)
„Az állattartás és a vágás helye: az Európai Unión kívül”, ha a darált hús vagy a húsnyesedék kizárólag az Unióba importált állatok húsából származik;
d)
„Az állattartás helye: az Európai Unión kívül” és „A vágás helye: Európai Unió”, amennyiben a darált hús vagy a húsnyesedék kizárólag az Unióba vágás céljából importált és egy vagy több uniós tagállamban levágott állatok húsából származik;
e)
„Az állattartás és a vágás helye: Európai Unió és az Európai Unión kívül”, ha a darált hús vagy a húsnyesedék előállítása:
i.
egy uniós vagy több uniós tagállamban nevelt és levágott állatok húsából és az Unióba importált húsból; vagy
ii.
az Unióba importált és egy vagy több uniós tagállamban levágott állatok húsából történt.
8. cikk
Önkéntes kiegészítő információk a címkén
Az élelmiszer-ipari vállalkozók a hús származási helyére vonatkozó további információkkal egészíthetik ki az 5., 6. vagy 7. cikkben említett szövegeket.
A első bekezdésben említett további információk nem állhatnak ellentmondásban az 5., 6. vagy 7. cikkben említett szövegekkel, és meg kell felelniük az 1169/2011/EU rendelet V. fejezetében foglalt szabályoknak.
9. cikk
Hatálybalépés és alkalmazás
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2015. április 1-jétől kell alkalmazni. A rendelet nem vonatkozik az uniós piacon 2015. április 1-jét megelőzően jogszerűen forgalomba hozott húsra, a készletek kimerüléséig.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2013. december 13-án.