PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 752/2013
ze dne 31. července 2013,
kterým se mění nařízení (ES) č. 555/2008, pokud jde o vnitrostátní programy podpory a obchod se třetími zeměmi v odvětví vína
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (1), a zejména na článek 103za a čl. 158a odst. 4 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Články 4 a 5 nařízení Komise (ES) č. 555/2008 (2) stanoví kritéria způsobilosti pro akce na propagaci vína na trzích třetích zemí zahrnuté do vnitrostátních programů podpory a kritéria pro výběrové řízení týkající se těchto akcí.
(2)
Vzhledem ke zvláštní povaze opatření propagace vína na trzích třetích zemí a s ohledem na zkušenosti získané při provádění vnitrostátních programů podpory by měla být stanovena pravidla způsobilosti pro personální a režijní náklady, které příjemci vznikly během provádění těchto opatření.
(3)
V čl. 19 odst. 2 nařízení (ES) č. 555/2008 je stanoveno finanční řízení investičních opatření. Aby se zjednodušilo provádění investičních projektů v rámci provádění programového období 2014-2018, je v roce 2014 a 2015 třeba zvýšit maximální stropy pro zálohy. V souvislosti s ukončením prvního programového období 2009-2013 by se měl stejný přístup použít i pro realizaci investičních projektů. Proto by maximální stropy pro zálohy měly být zvýšeny rovněž pro rok 2013.
(4)
Je vhodné zavést opatření, která by zaručila řádné finanční řízení a zlepšila kontrolu finančních prostředků poskytovaných Unií na zálohy příjemcům v rámci vnitrostátních programů podpory. Uvedená opatření by se vzhledem k době, kterou členské státy potřebují k jejich provedení, měla začít používat od roku 2014, s výjimkou případů, kdy se členské státy rozhodnou poskytnout zvýšené zálohy v roce 2013 až do výše maximálních stropů stanovených v čl. 19 odst. 2 nařízení (ES) č. 555/2008.
(5)
Hlava III kapitola II oddíl 2 nařízení (ES) č. 555/2008 stanoví požadavky, které musí být splněny pro dovoz vína, hroznové šťávy a hroznového moštu do Unie. Oddíl zejména stanoví povinnost předložit pro vinařské výrobky dovážené do Unie doklad V I 1, který byl vyplněn na formuláři V I 1, jenž odpovídá vzoru z přílohy IX uvedeného nařízení, a který byl podepsán odpovědným pracovníkem úředního subjektu a odpovědným pracovníkem uznané laboratoře, nebo zjednodušený tištěný doklad V I 1. S přihlédnutím k rozvoji systémů elektronického zpracování dat v uvedeném odvětví a s cílem usnadnit sledování pohybu a kontroly výrobků z révy vinné je vhodné povolit také použití systémů elektronického zpracování dat, a tudíž elektronických dokumentů. Nicméně použití systémů elektronického zpracování dat by mělo podléhat dodržování určitých podmínek a stanovisku Unie, že systém kontrol zavedený ve třetí zemi poskytuje dostatečné záruky, pokud jde o povahu, původ a sledovatelnost vinařských výrobků dovážených do Unie z uvedené třetí země. Je proto nezbytné stanovit minimální požadované podmínky pro to, aby Unie mohla úředně schválit rovnocennost systému kontrol používaného v dotyčné třetí zemi se systémem platným v Unii.
(6)
V zájmu jasnosti by třetí země, které zavedly systém kontrol uznaný Unií za rovnocenný, měly být zařazeny do seznamu.
(7)
Po posouzení žádosti, kterou podaly příslušné orgány Chile s cílem využívat zjednodušeného postupu podle článku 45 nařízení (ES) č. 555/2008, a poté, co Unie uznala, že systém kontrol používaný v Chile v odvětví vína poskytuje zvláštní záruky pro kontrolu a sledovatelnost vín vyrobených v Chile, by doklady V I 1 vystavené producenty vína v Chile, kteří od příslušných chilských orgánů obdrželi individuální schválení a u nichž byla těmito orgány provedena inspekce, měly být považovány za osvědčení a zprávy o výsledku rozboru vydané subjekty a laboratořemi, které jsou zařazeny na seznam uvedený v článku 48 daného nařízení. Seznam třetích zemí uvedený v čl. 43 odst. 2 a článku 45 nařízení (ES) č. 555/2008 a uvedený v příloze XII daného nařízení by měl být odpovídajícím způsobem doplněn.
(8)
Nařízení (ES) č. 555/2008 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(9)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 555/2008 se mění takto:
1)
V hlavě II kapitole II oddílu 1 se doplňuje článek 5a, který zní:
„Článek 5a
Způsobilé náklady
1. Personální náklady příjemce podle článku 4 se považují za způsobilé, pokud vzniknou v souvislosti s přípravou, prováděním nebo návazným opatřením konkrétního podporovaného propagačního projektu, včetně hodnocení. To zahrnuje náklady na personál, který příjemce najal konkrétně na propagační projekt, a náklady na podíl pracovních hodin, které v rámci propagačního projektu odpracovali stálí zaměstnanci příjemce.
Členské státy považují osobní náklady za způsobilé pouze tehdy, pokud příjemci předloží podklady podrobně uvádějící činnost skutečně provedenou v rámci konkrétního podporovaného propagačního projektu.
2. Režijní náklady, které příjemci vznikly, se považují za způsobilé pouze v případě, že:
a)
souvisejí s přípravou, prováděním nebo následným opatřením projektu a
b)
nepřesahují 4 % skutečných nákladů na provádění projektů.
O způsobilosti těchto režijních nákladů mohou členské státy rozhodnout na základě paušální sazby nebo na základě předložení podkladů. Pokud rozhodují na základě předložených podkladů, vychází výpočet těchto nákladů z účetních zásad, pravidel a metod používaných v zemi příjemce.“
2)
V čl. 19 odst. 2 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Částka zálohy nepřekročí 20 % veřejné podpory související s investicí a podmínkou jejího vyplacení je poskytnutí bankovní záruky nebo rovnocenné záruky ve výši 110 % částky zálohy. Avšak v případě investic, pro které bude individuální rozhodnutí o poskytnutí podpory přijato v rozpočtových letech 2013, 2014 nebo 2015, lze částku zálohy zvýšit až o 50 % veřejné podpory související s danou investicí. Pro účely prováděcího nařízení Komise (EU) č. 282/2012 (3) se stanoví povinnost vyčerpat celkovou částku zálohy při provádění dotčené akce do dvou let od jejího vyplacení.
3)
V hlavě II kapitole III se doplňuje článek 37b, který zní:
„Článek 37b
Sdělení týkající se záloh
1. V případě poskytnutí záloh v souladu s čl. 5 odst. 7, čl. 9 odst. 2, čl. 19 odst. 2 a čl. 24 odst. 3 jsou příjemci povinni poskytnout platebním agenturám každoročně pro každý projekt tyto informace:
a)
výkazy nákladů - pro jednotlivá opatření - zdůvodňující čerpání záloh do 15. října a
b)
potvrzení - pro jednotlivá opatření - o zůstatku nevyčerpaných záloh ke dni 15. října.
Členské státy ve svých vnitrostátních předpisech stanoví datum předání těchto informací, aby mohly být zařazeny do stávající ročních účetních závěrek platebních agentur uvedených v článku 6 nařízení (ES) č. 885/2006 ve lhůtě stanovené v čl. 7 odst. 2 zmíněného nařízení.
2. Odstavec 1 se nevztahuje na roční účetní závěrky za rok 2013, s výjimkou případů, kdy se zálohy na více než 20 % a až do výše 50 % veřejné podpory související s investicemi poskytují v souladu s čl. 19 odst. 2 druhým pododstavcem.
3. Pro účely čl. 18 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 282/2012 se jako doklady o prokázání nároku na konečné poskytnutí zálohy předkládá poslední výkaz nákladů a potvrzení o zůstatku uvedené v odstavci 1.
Pokud jde o zálohy podle čl. 9 odst. 2 a čl. 19 odst. 2 tohoto nařízení, předloží se poslední výkaz nákladů a potvrzení o zůstatku uvedené v odstavcích 1 a 2 do konce druhého rozpočtového roku po vyplacení záloh.“
4)
V hlavě III kapitole II se vkládá nový článek 45a, který zní:
„Článek 45a
Elektronický doklad
1. Doklady V I 1 vystavené v souladu s články 43 a 45 lze nahradit elektronickým dokladem pro dovoz vinařských výrobků do Unie ze třetích zemí, které používají systém kontrol uznaný Unií za rovnocenný se systémem, který byl pro stejné výrobky stanoven právními předpisy Unie.
Systém kontrol ve třetí zemi lze uznat za rovnocenný se systémem, který byl pro stejné výrobky stanoven Unií, pokud splňuje alespoň tyto podmínky:
a)
poskytuje dostatečné záruky, pokud jde o povahu, původ a sledovatelnost vinařských výrobků vyrobených na území dané třetí země nebo s nimiž se na tomto území obchoduje;
b)
zaručuje přístup k údajům shromážděným v používaném elektronickém systému, zejména pokud jde o registraci a identifikaci hospodářských subjektů, kontrolních subjektů a laboratoří provádějících analýzu;
c)
zaručuje možnost kontrolovat údaje uvedené v písmeni b) v rámci vzájemné administrativní spolupráce.
Třetí země, které používají systém kontrol uznaný Unií za rovnocenný v souladu s druhým pododstavcem, se zařadí na seznam uvedený v příloze XII části C.
2. Elektronický doklad uvedený v odstavci 1 obsahuje alespoň informace nezbytné pro vystavení dokladu V I 1.
Příslušné orgány třetí země vývozu přiřadí elektronickému dokladu jedinečný správní referenční kód nebo se tento kód přiřadí pod jejich dohledem. Tento kód je uveden v obchodních dokladech požadovaných pro dovoz na území Unie.
3. Přístup k elektronickému dokladu nebo k údajům nutným pro jeho vystavení se uděluje na žádost příslušných orgánů členského státu určení.
Údaje uvedené v prvním pododstavci lze požadovat v podobě tištěného dokladu, na němž jsou údaje uvedeny formou datových prvků vyjádřených stejným způsobem jako v elektronickém dokladu.“
5)
Příloha XII se nahrazuje zněním uvedeným v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 31. července 2013.
A BIZOTTSÁG 752/2013/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2013. július 31.)
az 555/2008/EK rendeletnek a borágazatot érintő nemzeti támogatási programok és harmadik országokkal folytatott kereskedelem tekintetében történő módosításáról
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a mezőgazdasági piacok közös szervezésének létrehozásáról, valamint egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó egyedi rendelkezésekről szóló, 2007. október 22-i 1234/2007/EK tanácsi rendeletre (az egységes közös piacszervezésről szóló rendelet) (1) és különösen annak 103za. cikkére és 158a. cikke (4) bekezdésére, összefüggésben 4. cikkével,
mivel:
(1)
Az 555/2008/EK bizottsági rendelet (2) 4. és 5. cikke meghatározza, milyen kritériumok teljesülése mellett támogathatók azon intézkedések és a hozzájuk kapcsolódó kiválasztási eljárások, amelyek nemzeti támogatási programok részeként borok harmadik országbeli piacokon végzett promóciójára irányulnak.
(2)
Tekintve a harmadik országbeli piacokra irányuló borpromóciós intézkedések különleges jellegét és figyelemmel a nemzeti támogatási programok végrehajtása során nyert tapasztalatokra, szabályokat kell megállapítani a kedvezményezettek számára az ilyen intézkedések végrehajtásakor felmerülő személyzeti költségek és általános költségek támogathatóságára vonatkozóan.
(3)
Az 555/2008/EK rendelet 19. cikkének (2) bekezdése rendelkezik a beruházási intézkedésekkel kapcsolatos pénzgazdálkodásról. Annak érdekében, hogy a 2014-2018 közötti programozási időszak végrehajtásának keretében könnyebben lehessen beruházási projekteket megvalósítani, 2014-ben és 2015-ben meg kell emelni az előlegkifizetések felső határát. Ugyanezt a megközelítést kell alkalmazni a 2009-2013 közötti első programozási időszak utolsó szakaszához kapcsolódó beruházási projektek megvalósítása tekintetében is. Ezért az előlegkifizetések felső határát 2013-ra vonatkozóan is meg kell emelni.
(4)
Helyénvaló olyan intézkedéseket bevezetni, amelyek hatékony és eredményes pénzgazdálkodást garantálnak a nemzeti támogatási programok keretében a kedvezményezettek számára megelőlegezett uniós támogatások terén, valamint javítják az ilyen támogatások ellenőrzését. Tekintve, hogy a tagállamoknak a szóban forgó intézkedések végrehajtásához időre van szükségük, az alkalmazást 2014-től kell elkezdeni, kivéve, ha a tagállamok úgy döntenek, hogy 2013-ban az 555/2008/EK rendelet 19. cikkének (2) bekezdésében meghatározandó felső határokig növelt mértékű előlegeket nyújtanak.
(5)
Az 555/2008/EK rendelet III. címe II. fejezetének 2. szakasza meghatározza a bor, szőlőlé és szőlőmust Unióba történő behozatala tekintetében teljesítendő követelményeket. A szakasz rendelkezik többek között arról a kötelezettségről, miszerint az Unióba behozott borászati termékekre vonatkozóan az említett rendelet IX. mellékletében szereplő mintának megfelelő V I 1 formanyomtatvány alapján elkészített és egy hivatalos szerv tisztviselőjével és egy jóváhagyott laboratórium tisztviselőjével aláíratott V I 1 okmányt, illetve egy egyszerűsített papíralapú V I 1 okmányt kell benyújtani. Tekintve a szóban forgó ágazatban működő számítógépes rendszerek fejlődését, valamint annak érdekében, hogy könnyebbé váljon a borászati termékek mozgásának és ellenőrzésének nyomon követése, helyénvaló engedélyezni a számítógépes rendszerek és ebből következően az elektronikus okmányok használatát is. Ugyanakkor a számítógépes rendszerek használatát bizonyos feltételekhez kell kötni, valamint attól kell függővé tenni, hogy az Unió elismeri-e, hogy egy harmadik országban létrehozott ellenőrzési rendszer elegendő garanciát nyújt a szóban forgó harmadik országból az Unióba behozott bortermékek jellege, eredete és nyomonkövethetősége tekintetében. Ezért meg kell határozni azokat a minimális feltételeket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy az Unió hivatalosan elfogadja: az érintett harmadik országban fennálló ellenőrzési rendszer egyenértékű az Unióban működő rendszerrel.
(6)
Az egyértelműség érdekében jegyzéket kell készíteni azon harmadik országokról, amelyek az Unió által egyenértékűnek elismert ellenőrzési rendszert hoztak létre.
(7)
A chilei illetékes hatóságok kérelmet nyújtottak be az 555/2008/EK rendelet 45. cikke szerinti egyszerűsített eljárás alkalmazása, valamint aziránt, hogy az Unió a chilei borágazatban fennálló ellenőrzési rendszert a Chilében termelt borok ellenőrzése és nyomonkövethetősége tekintetében külön garanciákat nyújtó rendszerként ismerje el; a kérelem vizsgálata nyomán el kell rendelni, hogy azon V I 1 okmányokat, amelyeket illetékes hatóságaik egyedi jóváhagyásával rendelkező és azok ellenőrzésének tárgyát képező chilei bortermelők állítottak ki, úgy kell tekinteni, mint az olyan tanúsítványokat vagy analitikai bizonylatokat, amelyeket az 555/2008/EK rendelet 48. cikkében említett jegyzékben szereplő szervek és laboratóriumok állítottak ki. Az 555/2008/EK rendelet 43. cikkének (2) bekezdésében és 45. cikkében említett, XII. mellékletében szereplő, harmadik országokat magában foglaló jegyzéket ennek megfelelően ki kell egészíteni.
(8)
Az 555/2008/EK rendeletet ezért ennek megfelelően módosítani kell.
(9)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a mezőgazdasági piacok közös szervezésével foglalkozó irányítóbizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 555/2008/EK rendelet a következőképpen módosul:
1.
A II. cím II. fejezetének 1. szakasza a következő 5a. cikkel egészül ki:
„5a. cikk
Elszámolható költségek
(1) A 4. cikkben említett kedvezményezett személyzeti költségei elszámolhatónak tekintendők, amennyiben egy adott, támogatásban részesülő promóciós projekt előkészítése, végrehajtása vagy nyomon követése - ideértve az értékelést is - tekintetében merülnek fel. Ide tartoznak azok a költségek, amelyek a kedvezményezett által kifejezetten a promóciós projekthez szerződtetett munkavállalókhoz, valamint a kedvezményezett állandó alkalmazottainak a promóciós projektre fordított munkaóráihoz kapcsolódnak.
A tagállamok a személyzeti költségeket csak akkor tekintik elszámolhatónak, ha a kedvezményezettek olyan igazoló dokumentumokat bocsátanak rendelkezésre, amelyek részletes ismertetést adnak a támogatásban részesülő adott promóciós projekt kapcsán ténylegesen elvégzett munkáról.
(2) A kedvezményezettnél felmerült általános költségek csak akkor tekinthetők elszámolhatónak, ha:
a)
a projekt előkészítéséhez, végrehajtásához vagy nyomon követéséhez kapcsolódnak; és
b)
nem haladják meg a projektvégrehajtás tényleges költségeinek 4 %-át.
A tagállamok eldönthetik, hogy az említett általános költségek támogatása átalányalapon vagy igazoló dokumentumok bemutatása alapján történik. Ez utóbbi esetben az említett költségek kiszámítása a kedvezményezett országában használatos számviteli alapelvekkel, szabályokkal és módszerekkel összhangban történik.”
2.
A 19. cikk (2) bekezdésének második albekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„Az előleg összege nem haladhatja meg a beruházáshoz kapcsolódó köztámogatás 20 %-át, és kifizetésének feltétele egy, az előleg összegének 110 %-ára szóló bankgarancia vagy azzal egyenértékű biztosíték nyújtása. Azoknál a beruházásoknál azonban, amelyek esetében a támogatás odaítéléséről szóló egyedi határozatot a 2013., 2014. vagy 2015. pénzügyi évben hozzák meg, az előlegek összege elérheti az adott beruházáshoz kapcsolódó köztámogatás 50 %-át. A 282/2012/EU bizottsági végrehajtási rendelet (3) alkalmazásában a teljes előlegösszeget a kifizetése utáni két éven belül kötelező felhasználni az érintett intézkedés végrehajtására.
3.
A II. cím III. fejezete a következő 37b. cikkel egészül ki:
„37b. cikk
Az előlegekhez kapcsolódó kommunikáció
(1) Abban az esetben, ha az 5. cikk (7) bekezdésének, a 9. cikk (2) bekezdésének, a 19. cikk (2) bekezdésének és a 24. cikk (3) bekezdésének megfelelően előleg nyújtására kerül sor, a kedvezményezettek kötelesek az egyes projektek tekintetében a kifizető ügynökségeknek évente megadni az alábbi információkat:
a)
költségkimutatás, amely intézkedésenként igazolja az előlegek felhasználását az október 15-ig terjedő időszak tekintetében; és
b)
az október 15-én fennmaradó, fel nem használt egyenleg intézkedésenkénti megerősítése.
A tagállamok nemzeti szabályaikban meghatározzák az említett információk továbbításának időpontját annak érdekében, hogy azokat a kifizető ügynökségek a 885/2006/EK rendelet 7. cikkének (2) bekezdésében foglalt határidőn belül belefoglalhassák az említett rendelet 6. cikkében előírt, az adott évre vonatkozó éves beszámolójukba.
(2) Az (1) bekezdés nem alkalmazandó a 2013. évi éves beszámolókra, kivéve, ha a 19. cikk (2) bekezdése második albekezdésének megfelelően a beruházási köztámogatás 20 %-át meghaladó, de annak legfeljebb 50 %-át kitevő előlegek nyújtására kerül sor.
(3) A 282/2012/EU végrehajtási rendelet 18. cikke (2) bekezdésének alkalmazásában a végleges jogosultság igazolása az (1) bekezdésben említett utolsó költségkimutatás és egyenlegmegerősítés.
Az e rendelet 9. cikke (2) bekezdésének és 19. cikke (2) bekezdésének értelmében nyújtott előlegek tekintetében az (1) és (2) bekezdésben említett utolsó költségkimutatást és egyenlegmegerősítést az előlegek kifizetése utáni második pénzügyi év végéig kell benyújtani.”
4.
A III. cím II. fejezete a következő 45a. cikkel egészül ki:
„45a. cikk
Elektronikus okmány
(1) A 43. és a 45. cikknek megfelelően elkészített V I 1 okmány helyettesíthető elektronikus okmánnyal, amennyiben a borászati termékeket olyan harmadik országokból hozzák be az Unióba, amelyek ellenőrzési rendszerét az Unió az uniós jogszabályok által ugyanazon termékekre létrehozott rendszerrel egyenértékűnek fogadja el.
Egy harmadik ország ellenőrzési rendszere akkor fogadható el egyenértékűnek az Unió által ugyanazon termékekre létrehozott rendszerrel, ha legalább az alábbi feltételeknek megfelel:
a)
elegendő garanciát nyújt az érintett harmadik ország területén előállított vagy forgalmazott borászati termékek jellege, származása és nyomonkövethetősége tekintetében;
b)
hozzáférést biztosít az alkalmazott elektronikus rendszerben tárolt adatokhoz, különös tekintettel a gazdasági szereplők, ellenőrző szervek és az elemző laboratóriumok nyilvántartásba vételére és azonosítására;
c)
biztosítja a b) pontban említett adatok kölcsönös igazgatási együttműködés keretében való ellenőrzésének lehetőségét.
Azon harmadik országokat, amelyek ellenőrzési rendszerét az Unió a második albekezdésnek megfelelően egyenértékűként elfogadta, fel kell venni a XII. melléklet C. részében szereplő jegyzékbe.
(2) Az (1) bekezdés szerinti elektronikus okmány legalább azon információkat tartalmazza, amelyek a V I 1 okmány elkészítéséhez szükségesek.
Az exportáló harmadik ország illetékes hatósága vagy az annak felügyelete alatt eljáró szerv az elektronikus okmányhoz egyedi adminisztratív referenciakódot utal. Ennek a kódnak szerepelnie kell az Unióba való behozatalhoz szükséges kereskedelmi dokumentumokban.
(3) A rendeltetési tagállam illetékes hatóságai kérésre hozzáférést kapnak az elektronikus okmányhoz vagy az annak elkészítéséhez szükséges adatokhoz.
Az első albekezdésben említett adatok olyan papíralapú okmány formájában is kérhetők, amelyben az adatok az elektronikus okmányban alkalmazottal megegyező módon kifejezett adatelemekként vannak feltüntetve.”
5.
A XII. melléklet helyébe e rendelet mellékletének szövege lép.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2013. július 31-én.