NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 285/2014
ze dne 13. února 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012, pokud jde o regulační technické normy týkající se smluv s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii a předcházení vyhýbání se pravidlům a povinnostem
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 ze dne 4. července 2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů (1), a zejména na čl. 4 odst. 4 a čl. 11 odst. 14 písm. e) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Aby bylo možné určit, kdy lze OTC derivátovou smlouvu považovat za smlouvu s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii, jakož i stanovit případy, kdy je nutné či vhodné předcházet vyhýbání se pravidlům a povinnostem vyplývajícím z jakéhokoli ustanovení nařízení (EU) č. 648/2012, měl by být vzhledem k široké škále OTC derivátových smluv přijat přístup založený na kritériích.
(2)
Vzhledem k tomu, že podle čl. 13 odst. 3 nařízení (EU) č. 648/2012 se ustanovení uvedeného nařízení považují za splněná, pokud je alespoň jedna smluvní strana usazena v zemi, pro niž Komise přijala prováděcí akt o rovnocennosti v souladu s čl. 13 odst. 2 nařízení (EU) č. 648/2012, by se tyto regulační technické normy měly vztahovat na smlouvy, jejichž obě smluvní strany jsou usazeny ve třetí zemi, jejíž právní, dohledové a vynucovací předpisy dosud nebyly prohlášeny za rovnocenné požadavkům stanoveným v uvedeném nařízení.
(3)
Určité informace o smlouvách uzavřených subjekty ze třetích zemí by byly nadále přístupné pouze příslušným orgánům třetí země. Proto by příslušné orgány Unie měly s těmito orgány úzce spolupracovat, aby bylo zajištěno, že příslušná ustanovení jsou uplatňována a vymáhána.
(4)
Protože pro úplné pochopení příslušných technických norem je zapotřebí technický pojem, měl by být tento pojem definován.
(5)
OTC derivátové smlouvy uzavřené subjekty usazenými ve třetích zemích kryté zárukou poskytnutou subjekty usazenými v Unii vytvářejí pro ručitele usazeného v Unii finanční riziko. Vzhledem k tomu, že toto riziko závisí na velikosti záruky poskytnuté finančními smluvními stranami na krytí OTC derivátových smluv, a vzhledem k propojením mezi finančními smluvními stranami ve srovnání s nefinančními smluvními stranami by se za smlouvy s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii měly považovat pouze OTC derivátové smlouvy uzavřené subjekty usazenými ve třetích zemích, které jsou kryté zárukou, jež přesahuje určité kvantitativní limity a je poskytnuta finanční smluvní stranou usazenou v Unii.
(6)
Finanční smluvní strany usazené ve třetích zemích mohou uzavírat OTC derivátové smlouvy prostřednictvím svých poboček v Unii. Vzhledem k dopadu, jaký má činnost těchto poboček na trhu Unie, by se OTC derivátové smlouvy uzavřené mezi těmito pobočkami v Unii měly považovat za smlouvy s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii.
(7)
OTC derivátové smlouvy uzavřené určitými smluvními stranami s hlavním cílem vyhnout se povinnosti clearingu nebo použití technik zmírňování rizika, která by se vztahovala na subjekty, jež by byly přirozenými smluvními stranami smlouvy, by se měly považovat za vyhýbání se pravidlům a povinnostem stanoveným v nařízení (EU) č. 648/2012, neboť brání dosažení záměru uvedeného nařízení, konkrétně zmírnění úvěrového rizika protistrany.
(8)
OTC derivátové smlouvy, které jsou součástí ujednání, jehož povaha nemá podnikatelské odůvodnění nebo obchodní podstatu a jehož hlavním účelem je obejít použití nařízení (EU) č. 648/2012, včetně pravidel pro podmínky osvobození, by se měly považovat za vyhýbání se pravidlům a povinnostem stanoveným v uvedeném nařízení.
(9)
Situace, kdy jednotlivé složky ujednání neodpovídají právní podstatě ujednání jako celku, kdy je ujednání realizováno způsobem, který by obvykle nebyl použit při postupu, jenž se obecně považuje za rozumné obchodní chování, kdy ujednání nebo řada ujednání obsahují prvky, jejichž důsledkem je neutralizace nebo anulace jejich vzájemné ekonomické podstaty, nebo kdy jednotlivé transakce mají cyklickou povahu, by se měly považovat za signály fingovaného ujednání nebo řady ujednání.
(10)
Technické normy týkající se smluv s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii i technické normy týkající se předcházení vyhýbání se pravidlům a povinnostem stanoveným v nařízení (EU) č. 648/2012 je vhodné stanovit v jediném nástroji, protože oba soubory technických norem se týkají povinnosti clearingu a použití technik zmírňování rizika. Kromě toho mají společné znaky, jako je jejich použití na smlouvy, jejichž smluvní strany by nepodléhaly povinnosti clearingu nebo použití technik zmírňování rizika, jestliže by nebyly splněny podmínky čl. 4 odst. 1 písm. a) bodu v) a čl. 11 odst. 14 písm. e) nařízení (EU) č. 648/2012 upřesněné dále v tomto nařízení.
(11)
Jelikož subjekty třetích zemí, jichž se tyto regulační technické normy dotýkají, potřebují čas k zajištění splnění požadavků nařízení (EU) č. 648/2012, pokud jejich OTC derivátové smlouvy splňují podmínky stanovené v těchto regulačních technických normách a jsou považovány za smlouvy s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii, je vhodné odložit použití ustanovení obsahujících dané podmínky o šest měsíců.
(12)
Toto nařízení vychází z návrhu regulačních technických norem předložených Komisi Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy.
(13)
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy v souladu s článkem 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (2) uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, analyzoval možné související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v oblasti cenných papírů a trhů zřízenou podle článku 37 uvedeného nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použije tato definice:
„zárukou“ se rozumí výslovně zdokumentovaný právní závazek ručitele pokrýt platby částek, které jsou nebo by mohly být splatné na základě OTC derivátových smluv krytých danou zárukou a uzavřených subjektem, v jehož prospěch byla záruka poskytnuta, oprávněnému subjektu, dojde-li k selhání definovanému v záruce nebo neprovede-li subjekt, v jehož prospěch byla záruka poskytnuta, příslušné platby.
Článek 2
Smlouvy s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii
1. OTC derivátová smlouva se považuje za smlouvu s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii, pokud alespoň jednomu subjektu ze třetí země byla finanční smluvní stranou usazenou v Unii poskytnuta záruka, která kryje celý jeho závazek plynoucí z dané OTC derivátové smlouvy nebo jeho část a splňuje obě tyto podmínky:
a)
kryje celý závazek subjektu ze třetí země vyplývající z jedné nebo více OTC derivátových smluv v souhrnné pomyslné výši nejméně 8 miliard EUR nebo ekvivalentu v příslušné cizí měně nebo kryje pouze část závazku subjektu ze třetí země vyplývajícího z jedné nebo více OTC derivátových smluv v souhrnné pomyslné výši nejméně 8 miliard EUR nebo ekvivalentu v příslušné cizí měně vydělené procentním podílem závazku krytým zárukou;
b)
je rovna nejméně 5 % součtu stávajících expozic, jak je definuje čl. 272 bod 17 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (3), v OTC derivátových smlouvách finanční smluvní strany usazené v Unii, která záruku poskytla.
Pokud je maximální výše záruky nižší než limit stanovený v písmenu a) prvního pododstavce, nemají smlouvy kryté touto zárukou přímý, podstatný a předvídatelný vliv v Unii, ledaže by částka záruky byla zvýšena, přičemž v takovém případě ručitel v den zvýšení záruky znovu posoudí přímý, podstatný a předvídatelný vliv smluv v Unii podle podmínek stanovených v písmenech a) a b) prvního pododstavce.
Pokud závazek vyplývající z jedné nebo více OTC derivátových smluv nedosahuje limitu stanoveného v písmenu a) prvního pododstavce, nepovažují se tyto smlouvy za smlouvy s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii, a to ani tehdy, jestliže se maximální výše záruky kryjící tento závazek rovná limitu stanovenému v písmenu a) prvního pododstavce nebo je vyšší, ani je-li splněna podmínka stanovená v písmenu b) prvního pododstavce.
V případě zvýšení závazku vyplývajícího z OTC derivátových smluv nebo snížení stávající expozice ručitel znovu posoudí, zda jsou podmínky stanovené v písmenech a) a b) prvního pododstavce splněny. Posouzení se provádí v den zvýšení závazku pro podmínku stanovenou v písmenu a) prvního pododstavce a měsíčně pro podmínku stanovenou v písmenu b) prvního pododstavce.
OTC derivátové smlouvy v souhrnné pomyslné výši nejméně 8 miliard EUR nebo ekvivalentu v příslušné cizí měně uzavřené před poskytnutím nebo zvýšením záruky a následně kryté zárukou, jež splňuje podmínky stanovené v písmenech a) a b) prvního pododstavce, se považují za smlouvy s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii.
2. OTC derivátová smlouva se považuje za smlouvu s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii, pokud oba subjekty usazené ve třetí zemi uzavřou tuto smlouvu prostřednictvím svých poboček v Unii a byly by považovány za finanční smluvní strany, pokud by byly usazeny v Unii.
Článek 3
Případy, kdy je nutné či vhodné předcházet vyhýbání se pravidlům nebo povinnostem stanoveným v nařízení (EU) č. 648/2012
1. OTC derivátová smlouva se považuje za smlouvu, jejímž účelem je obejít provádění určitých ustanovení nařízení (EU) č. 648/2012, pokud při posouzení smlouvy jako celku a zohlednění všech okolností lze ze způsobu, jakým byla uzavřena, usuzovat, že jejím hlavním účelem je vyhnout se provádění určitých ustanovení uvedeného nařízení.
2. Pro účely odstavce 1 se smlouva považuje za smlouvu, jejímž hlavním účelem je vyhnout se provádění určitých ustanovení nařízení (EU) č. 648/2012, pokud hlavním účelem ujednání nebo řady ujednání souvisejících s touto OTC derivátovou smlouvou je zmařit záměr, smysl a účel kteréhokoli ustanovení nařízení (EU) č. 648/2012, jež by se jinak použilo, včetně případů, kdy je smlouva součástí fingovaného ujednání nebo řady ujednání.
Ujednání, které ve svém základu nemá podnikatelské odůvodnění, obchodní podstatu nebo relevantní ekonomické důvody a jehož součástí je jakákoli smlouva, transakce, plán, opatření, operace, dohoda, podpora, srozumění, příslib, závazek nebo událost, se považuje za fingované ujednání. Ujednání se může skládat z více než jednoho kroku nebo části.
Článek 4
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 2 se použije ode dne 10. října 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. února 2014.
A BIZOTTSÁG 285/2014/EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2014. február 13.)
a 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek az Unióban közvetlen, jelentős és előrelátható hatást kifejtő ügyletekre, valamint a szabályok és kötelezettségek kijátszásának megakadályozására alkalmazandó szabályozástechnikai standardok tekintetében történő kiegészítéséről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a tőzsdén kívüli származtatott ügyletekről, a központi szerződő felekről és a kereskedési adattárakról szóló, 2012. július 4-i 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 4. cikke (4) bekezdésére, valamint 11. cikke (14) bekezdésére,
mivel:
(1)
Tekintettel a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek rendkívül változatos jellegére, kritériumalapú megközelítés szükséges annak meghatározása érdekében, hogy egyrészt egy tőzsdén kívüli származtatott ügylet az Unióban közvetlen, jelentős és előrelátható hatást kifejtőnek minősül-e, másrészt mely esetekben szükséges vagy alkalmas a 648/2012/EU rendeletben foglalt szabályok és kötelezettségek kijátszásának a megakadályozása.
(2)
Tekintettel arra, hogy a 648/2012/EU rendelet 13. cikkének (3) bekezdése értelmében az említett rendelet rendelkezései abban az esetben teljesülnének, ha legalább az egyik szerződő fél székhelye olyan országban található, amelyre vonatkozóan a Bizottság a 648/2012/EU rendelet 13. cikkének (2) bekezdésével összhangban egyenértékűségre vonatkozó végrehajtási jogi aktust fogadott el, a szóban forgó szabályozástechnikai standardok olyan ügyletekre alkalmazandók, amelyek esetében mindkét szerződő fél olyan harmadik országban rendelkezik székhellyel, amelynek jogi, felügyeleti és végrehajtási intézkedéseit még nem nyilvánították egyenértékűnek az említett rendeletben megállapított követelményekkel.
(3)
A harmadik országbeli szervezetek között kötött ügyletekkel kapcsolatos egyes információk továbbra is kizárólag a harmadik országok illetékes hatóságai számára hozzáférhetőek. Ezért az illetékes uniós hatóságoknak szorosan együtt kell működniük az említett hatóságokkal annak biztosítása érdekében, hogy az érintett rendelkezéseket alkalmazzák és érvényre juttassák.
(4)
Tekintettel arra, hogy szakkifejezésre van szükség a megfelelő technikai standardok átfogó értelmezéséhez, e fogalmat meg kell határozni.
(5)
Az Unióban székhellyel rendelkező szervezetek által nyújtott garanciával fedezett, harmadik országbeli szervezetek között kötött tőzsdén kívüli származtatott ügyletek az Unióban székhellyel rendelkező garancianyújtó számára pénzügyi kockázatot jelentenek. Tekintettel továbbá arra, hogy a kockázat a pénzügyi szerződő felek által tőzsdén kívüli származtatott ügyletek fedezésére biztosított garancia mértékétől függene, és tekintettel a pénzügyi szerződő felek nem pénzügyi szerződő felekkel szembeni összekapcsoltságára, kizárólag bizonyos mennyiségi küszöbértéket meghaladó, az Unióban székhellyel rendelkező pénzügyi szerződő felek által nyújtott garanciával fedezett, harmadik országbeli szervezetek között kötött tőzsdén kívüli származtatott ügyletek tekintendők az Unióban közvetlen, jelentős és előrelátható hatást kifejtőnek.
(6)
Harmadik országban székhellyel rendelkező pénzügyi szerződő felek uniós fióktelepük révén is köthetnek tőzsdén kívüli származtatott ügyleteket. Tekintettel az említett fióktelepek tevékenységének uniós piacra gyakorolt hatására, a szóban forgó uniós fióktelepek között kötött tőzsdén kívüli származtatott ügyletek az Unióban közvetlen, jelentős és előrelátható hatást kifejtőnek tekintendők.
(7)
Azok az adott szerződő felek által kötött tőzsdén kívüli származtatott ügyletek, melyek elsődleges célja az elszámolási kötelezettség vagy azon kockázatcsökkentési módszerek alkalmazásának elkerülése, melyek olyan szervezetek esetében alkalmazandók, amelyek természetes szerződő félként léptek volna fel, a 648/2012/EU rendeletben foglalt szabályokat és kötelezettségeket kijátszónak tekintendők, mivel megakadályozzák a rendelet céljának, azaz a partnerkockázat enyhítésének megvalósítását.
(8)
Az olyan eljárás részét képező tőzsdén kívüli származtatott ügyletek, amelynek jellemzőit üzleti megfontolások vagy kereskedelmi tartalom nem támasztja alá, és elsődleges céljuk a 648/2012/EU rendelet alkalmazásának, köztük a mentesség feltételeire vonatkozó szabályoknak a kijátszása, az említett rendeletben foglalt szabályokat és kötelezettségeket kijátszónak tekintendők.
(9)
Azok az esetek, amikor az eljárás elemei nem állnak összhangban az eljárás egészének jogi tartalmával, amikor az eljárásra oly módon kerül sor, amelyet rendszerint nem alkalmaznak ésszerű üzleti magatartás esetén, amikor az eljárás vagy eljárások olyan elemeket tartalmaznak, amelyek kölcsönös gazdasági tartalmukra kiegyenlítő vagy megsemmisítő hatással vannak, illetve amikor körkörös ügyleteket bonyolítanak, mesterséges megállapodás vagy megállapodásokra utaló jeleknek tekintendők.
(10)
Kívánatos az Unióban közvetlen, jelentős és előrelátható hatást kifejtő ügyletekre, valamint a 648/2012/EU rendeletben foglalt szabályok és kötelezettségek kijátszásának a megakadályozására vonatkozó technikai standardokat egyetlen eszköz révén megállapítani, mivel a technikai standardok mindkét csoportja az elszámolási kötelezettséggel, illetve a kockázatcsökkentési módszerekkel kapcsolatos. Ezenfelül közös jellemzőjük, hogy olyan ügyletek esetében alkalmazandók, amelyek szerződő feleire nem vonatkozna az elszámolási kötelezettség vagy a kockázatcsökkentési módszerek alkalmazása, amennyiben a 648/2012/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdése a) pontjának v. alpontjában, valamint 11. cikke (14) bekezdésének e) pontjában rögzített, és e rendeletben részletesebben kifejtett feltételek nem teljesülnének.
(11)
Tekintettel arra, hogy e szabályozástechnikai standardok által érintett harmadik országbeli szervezeteknek időre van szükségük ahhoz, hogy a 648/2012/EU rendelet követelményeinek való megfelelés érdekében intézkedéseket hozzanak abban az esetben, amikor tőzsdén kívüli származtatott ügyleteik teljesítik az e szabályozástechnikai standardokban megállapított feltételeket, melyek szerint az Unióban közvetlen, jelentős és előrelátható hatást kifejtőnek minősülnek, helyénvaló a szóban forgó feltételeket tartalmazó rendelkezés alkalmazását hat hónappal elhalasztani.
(12)
Ez a rendelet az Európai Értékpapír-piaci Hatóság által a Bizottságnak benyújtott szabályozástechnikai standardok tervezetén alapul.
(13)
Az Európai Értékpapír-piaci Hatóság az 1095/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) 10. cikkével összhangban nyilvános konzultációkat folytatott a szabályozástechnikai standardok tervezetéről, elemezte a lehetséges kapcsolódó költségeket és hasznokat, és kikérte az említett rendelet 37. cikke szerint létrehozott Értékpapírpiaci Érdekképviseleti Csoport véleményét,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
„garancia”: a garancianyújtó által vállalt, részletesen dokumentált jogi kötelezettség a szóban forgó garanciával fedezett és a garantált intézmény által kötött tőzsdén kívüli származtatott ügyletek értelmében esedékes vagy esedékessé válható összegek kedvezményezett számára történő kifizetésére, amennyiben a garancia értelmében nemteljesítés következik be, vagy amennyiben a garantált intézmény nem teljesíti a kifizetést.
2. cikk
Az Unióban közvetlen, jelentős és előrelátható hatást kifejtő ügyletek
(1) Azok a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek tekintendők az Unióban közvetlen, jelentős és előrelátható hatást kifejtő ügyleteknek, melyek esetében legalább az egyik harmadik országbeli szervezet olyan garanciában részesül, amelyet egy az Unióban székhellyel rendelkező pénzügyi szerződő fél nyújt a tőzsdén kívüli származtatott ügyletből adódó kötelezettség egészének vagy egy részének fedezésére, amennyiben a garancia megfelel mindkét alábbi kritériumnak:
a)
teljes mértékben fedezi a harmadik országbeli szervezet tőzsdén kívüli származtatott ügyletből vagy ügyletekből adódó, összesen legalább 8 milliárd EUR névleges értékű vagy ennek megfelelő, releváns külföldi pénznemben kifejezett összegű kötelezettségét, vagy összesen legalább 8 milliárd EUR névleges érték vagy ennek megfelelő összegű releváns külföldi pénznem a fedezett kötelezettségnek megfelelő százalékos arányában részben fedezi a harmadik országbeli szervezet tőzsdén kívüli származtatott ügyletből vagy ügyletekből adódó kötelezettséget;
b)
egyenértékű az Unióban székhellyel rendelkező, garancianyújtó pénzügyi szerződő fél tőzsdén kívüli származtatott ügyletei tekintetében fennálló, az 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) 272. cikkének 17. pontjában meghatározottak szerinti aktuális kitettségek összegének legalább 5 százalékával.
Amennyiben a garancia maximális összege nem éri el az első albekezdés a) pontjában megállapított küszöbértéket, a szóban forgó garancia által fedezett ügyletek nem fejtenek ki az Unióban közvetlen, jelentős és előrelátható hatást, ugyanakkor amennyiben a garancia összegét megnövelik, garancianyújtó a garancia megnövelésének napján újraértékeli az ügyletek Unióban kifejtett közvetlen, jelentős és előrelátható hatását az első albekezdés a) és b) pontjában megállapított feltételek figyelembevételével.
Amennyiben a tőzsdén kívüli származtatott ügyletből vagy ügyletekből adódó kötelezettség nem éri el az első albekezdés a) pontjában megállapított küszöbértéket, ezek az ügyletek nem tekintendők az Unióban közvetlen, jelentős és előrelátható hatást kifejtőnek még abban az esetben sem, ha az említett kötelezettséget fedező garancia maximális összege megegyezik az első albekezdés a) pontjában megállapított küszöbértékkel, vagy meghaladja azt, továbbá abban az esetben sem, ha az első albekezdés b) pontjában megállapított feltétel teljesül.
A tőzsdén kívüli származtatott ügyletekből adódó kötelezettség növekedése, vagy az aktuális kitettség csökkenése esetén a garancianyújtó újraértékeli, hogy az első albekezdés a) és b) pontjában megállapított feltételek teljesülnek-e. Az említett értékelést az első albekezdés a) pontjában megállapított feltétel tekintetében a kötelezettség növekedésének napján, az első albekezdés b) pontjában megállapított feltétel tekintetében havonta végzik.
Az összesen legalább 8 milliárd EUR névleges értékben, vagy ennek megfelelő összegű releváns külföldi pénznemben a garancia kibocsátását vagy növelését megelőzően kötött, majd ezt követően az első albekezdés a) és b) pontjában megállapított feltételeknek megfelelő garanciával fedezett tőzsdén kívüli származtatott ügyletek az Unióban közvetlen, jelentős és előrelátható hatást kifejtőnek minősülnek.
(2) Az Unióban közvetlen, jelentős és előrelátható hatást kifejtőnek minősülnek azok a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek, amelyek esetében két harmadik országban székhellyel rendelkező szervezet uniós fióktelepe révén köt tőzsdén kívüli származtatott ügyletet, és amennyiben ezek pénzügyi szerződő feleknek minősülnének, ha rendelkeznének uniós székhellyel.
3. cikk
Esetek, amelyekben szükséges vagy alkalmas a 648/2012/EU rendeletben foglalt szabályok és kötelezettségek kijátszásának megakadályozása
(1) Azok a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek minősülnek a 648/2012/EU rendelet valamely rendelkezésének alkalmazását kijátszó ügyleteknek, melyek esetében az ügylet egészét tekintve és a körülményeket figyelembe véve oly módon jött létre, hogy elsődleges célja az említett rendelet valamely rendelkezése alkalmazásának az elkerülése.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában egy ügylet akkor tekintendő olyan ügyletnek, melynek elsődleges célja a 648/2012/EU rendelet valamely rendelkezése alkalmazásának elkerülése, ha a tőzsdén kívüli származtatott ügylethez kapcsolódó eljárás vagy eljárások elsődleges célja a 648/2012/EU rendelet valamely olyan rendelkezése tárgyának, rendeltetésének vagy céljának meghiúsítása, amely egyébként még abban az esetben is alkalmazandó lenne, ha mesterséges megállapodás vagy megállapodások részét képezné.
Az olyan eljárás, amely alapvetően üzleti megfontolások, kereskedelmi tartalom vagy releváns gazdasági indok híján van, és amelynek részét képezi bármely ügylet, tranzakció, rendszer, fellépés, művelet, egyezség, támogatás, egyetértés, ígéret, kötelezettségvállalás vagy esemény, mesterséges megállapodásnak tekintendő. Az eljárás több lépésből vagy részből is állhat.
4. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
A 2. cikk 2014. október 10-től alkalmazandó.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. február 13-án.