SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2014/90/EU
ze dne 23. července 2014
o lodní výstroji a o zrušení směrnice Rady 96/98/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 100 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Globální rozměr námořní dopravy vyžaduje, aby Unie uplatňovala a podporovala mezinárodní regulační rámec pro námořní bezpečnost. Mezinárodní úmluvy o námořní bezpečnosti požadují, aby státy vlajky zajistily, že výstroj používaná na palubách lodí splňuje určité bezpečnostní požadavky, pokud jde o návrh, zhotovení a funkčnost, a aby vydávaly příslušná osvědčení. Za tímto účelem byly Mezinárodní námořní organizací (IMO) a mezinárodními a evropskými normalizačními orgány vyvinuty podrobné funkční a zkušební normy pro určité typy lodní výstroje.
(2)
Mezinárodní nástroje ponechávají správním orgánům státu vlajky značný prostor pro uvážení. Bez harmonizace vede tato situace k různým úrovním bezpečnosti výrobků, které příslušné vnitrostátní orgány osvědčily jako vyhovující požadavkům uvedených úmluv a norem; to ovlivňuje řádné fungování vnitřního trhu, protože pro členské státy je obtížné přijmout bez dalšího ověřování výstroj opatřenou osvědčením v jiném členském státě, která má být umístěna na palubě lodí plujících pod jejich vlajkou.
(3)
Tyto problémy odstraňuje harmonizace na úrovni Unie. Směrnice Rady 96/98/ES (3) proto stanovila společná pravidla s cílem odstranit rozdíly při provádění mezinárodních norem prostřednictvím jasně určeného souboru požadavků a jednotných postupů pro vydávání osvědčení.
(4)
Různé další právní nástroje Unie stanoví požadavky a podmínky, jejichž úkolem je mimo jiné zajistit volný pohyb zboží v rámci vnitřního trhu nebo chránit životní prostředí, pro některé výrobky, které se svou povahou podobají výstroji používané na palubách lodí, avšak nesplňují mezinárodní normy, jež se mohou podstatně lišit od vnitřních právních předpisů Unie a neustále se vyvíjejí. Uvedené výrobky tedy nemohou být členskými státy osvědčeny v souladu s příslušnými mezinárodními úmluvami o námořní bezpečnosti. Výstroj, která má být umístěna na palubě lodí EU v souladu s mezinárodními bezpečnostními normami, by proto měla podléhat výlučně ustanovením této směrnice, která by v každém případě měla být považována za lex specialis; kromě toho je třeba zavést zvláštní označení, aby bylo patrné, že výstroj opatřená danou značkou splňuje požadavky stanovené v příslušných mezinárodních úmluvách a nástrojích, které vstoupily v platnost.
(5)
Kromě stanovení podrobných funkčních a zkušebních norem pro lodní výstroj umožňují někdy mezinárodní nástroje opatření, která se odchylují od normativních požadavků, ale která jsou za určitých podmínek vhodná pro splnění záměru těchto požadavků. Mezinárodní úmluva o bezpečnosti lidského života na moři (SOLAS) z roku 1974 umožňuje alternativní konstrukci a uspořádání, které by mohly být použity jednotlivými členskými státy jednajícími na vlastní odpovědnost.
(6)
Zkušenosti s prováděním směrnice 96/98/ES ukazují, že je nutné přijmout další opatření s cílem zlepšit mechanismy provádění a prosazování uvedené směrnice, zjednodušit právní prostředí a zaručit přitom harmonizované uplatňování a plnění požadavků IMO v celé Unii.
(7)
Je proto třeba pro lodní výstroj stanovit požadavky, jež by byly v souladu s bezpečnostními normami stanovenými v příslušných mezinárodních nástrojích, včetně příslušných zkušebních norem, aby bylo zajištěno, že výstroj, která splňuje uvedené požadavky, se může bez potíží pohybovat na vnitřním trhu a může být umístěna na palubě lodí plujících pod vlajkou kteréhokoli členského státu.
(8)
Aby byla umožněna spravedlivá hospodářská soutěž v oblasti rozvoje lodní výstroje, mělo by být vynaloženo veškeré úsilí na podporu používání veřejně dostupných norem, aby byly dostupné bezplatně nebo za nominální poplatek a aby všem bylo dovoleno vytváření kopií, distribuce a využívání bezplatně nebo za nominální poplatek.
(9)
Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 768/2008/ES (4) stanoví společné zásady a referenční ustanovení, jež se mají použít napříč odvětvovými právními předpisy, s cílem poskytnout ucelený základ pro revizi nebo přepracování uvedených právních předpisů. Uvedené rozhodnutí vytváří obecný horizontální rámec pro budoucí právní předpisy harmonizující podmínky uvádění výrobků na trh a je referenčním dokumentem pro stávající právní předpisy. Uvedený obecný rámec poskytuje vhodná řešení problémů zjištěných při provádění směrnice 96/98/ES. Je proto nezbytné začlenit definice a referenční ustanovení rozhodnutí č. 768/2008/ES do této směrnice s úpravami, které si žádají specifické rysy odvětví lodní výstroje.
(10)
Aby byly orgánům dozoru nad trhem poskytnuty další, konkrétní prostředky, které jim usnadní plnění jejich úkolů, mohla by být značka shody ve vhodném časovém horizontu doplněna či nahrazena elektronickým identifikátorem.
(11)
Povinnosti hospodářských subjektů by měly být stanoveny způsobem přiměřeným a nediskriminačním pro ty hospodářské subjekty, které jsou usazeny v Unii, s ohledem na skutečnost, že významná část lodní výstroje spadající do oblasti působnosti této směrnice nemusí být nikdy dovezena a distribuována na území členských států.
(12)
Vzhledem k tomu, že lodní výstroj se na palubu lodí umísťuje v průběhu jejich stavby nebo opravy po celém světě, je dozor nad trhem obzvláště obtížný a nemůže být účinně podporován hraničními kontrolami. Proto by měly být jasně stanoveny příslušné povinnosti členských států a hospodářských subjektů v rámci Unie. Členské státy by měly zajistit, aby na palubě lodí plujících pod jejich vlajkou byla instalována pouze vyhovující výstroj a aby tato povinnost byla plněna vydáním, potvrzením nebo obnovením osvědčení těchto lodí správními orgány státu vlajky podle mezinárodních úmluv, jakož i prostřednictvím vnitrostátních opatření pro dozor nad trhem zavedených v souladu s rámcem Unie pro dozor nad trhem, který je stanoven v kapitole III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 (5). Komise by měla členským státům při plnění těchto povinností poskytovat podporu prostřednictvím informačních systémů pro posuzování, oznamování a kontrolu subjektů oprávněných k provádění úkolů posuzování shody, pro sdílení informací v souvislosti se schválenou lodní výstrojí, žádostmi, které byly staženy či zamítnuty, a nesouladem lodní výstroje s předpisy.
(13)
Zárukou v souladu s povinnostmi podle této směrnice, že výstroj je vyhovující a může být uvedena na trh za účelem jejího umístění na palubu lodi EU, by mělo být v první řadě umístění značky shody na lodní výstroj výrobcem nebo případně dovozcem. Poté jsou zapotřebí určitá ustanovení, která by zajistila bezpečné pokračování a použitelnost značky shody po jejím umístění na výstroj a účinné plnění úlohy vnitrostátních orgánů dozoru nad trhem. Výrobce, nebo případně dovozce či distributor, by měl být povinen poskytnout příslušným orgánům úplné a pravdivé informace týkající se výstroje, kterou opatřil značkou shody, a to s cílem zajistit, aby lodní výstroj byla i nadále bezpečná. Výrobce by měl být povinen spolupracovat s orgány dozoru nad trhem, a to i pokud jde o normy, podle nichž vyrobil a osvědčil výstroj, a měl by rovněž vynakládat náležitou péči v souvislosti s lodní výstrojí, kterou uvádí na trh. V tomto ohledu by výrobce mající sídlo mimo Unii měl za účelem zajištění spolupráce s příslušnými vnitrostátními orgány jmenovat zplnomocněného zástupce.
(14)
Soulad s mezinárodními zkušebními normami lze nejlépe prokázat postupy posuzování shody, např. těmi, které jsou stanoveny v rozhodnutí č. 768/2008/ES. Nicméně výrobci by měli mít k dispozici pouze ty postupy posuzování shody, které splňují požadavky mezinárodních nástrojů.
(15)
Pro zajištění spravedlivého a účinného postupu při vyšetřování podezření na nedodržení předpisů je třeba, aby členské státy byly vybídnuty, aby přijaly veškerá opatření vedoucí k důslednému a objektivnímu hodnocení rizik; jestliže Komise usoudí, že tato podmínka byla splněna, neměla by při přezkumu omezujících opatření přijatých dotyčnými členskými státy, pokud jde o nevyhovující výstroj, mít povinnost provádět uvedené hodnocení znovu.
(16)
Komise by při plnění svých vyšetřovacích povinností s ohledem na oznámené subjekty měla členské státy pokud možno informovat a spolupracovat s nimi, přičemž je třeba náležitě zohlednit nezávislou úlohu Komise.
(17)
Pokud se orgány dozoru určitého členského státu domnívají, že lodní výstroj, na niž se vztahuje tato směrnice, může představovat riziko pro námořní bezpečnost, zdraví nebo životní prostředí, měly by provést hodnocení nebo zkoušky dotčené výstroje. Je-li takové riziko zjištěno, členský stát by měl vyzvat dotčený hospodářský subjekt, aby přijal vhodná nápravná opatření nebo aby danou výstroj dokonce stáhl z trhu či z oběhu.
(18)
Za výjimečných okolností by mělo být povoleno používání lodní výstroje, která nenese značku shody, zejména tehdy, pokud loď nemůže získat výstroj se značkou shody v přístavu nebo zařízení mimo EU, nebo jestliže výstroj označená značkou shody není na trhu k dispozici.
(19)
Je nezbytné zajistit, aby plnění cílů této směrnice nebylo ohroženo neexistencí mezinárodních norem nebo závažnými nedostatky či anomáliemi ve stávajících normách, včetně zkušebních norem, v případě konkrétní lodní výstroje spadající do oblasti působnosti této směrnice. Je rovněž nezbytné určit konkrétní lodní výstroj, v jejímž případě by mohlo být výhodné použití elektronického identifikátoru. Je navíc nezbytné, aby byly průběžně aktualizovány jiné než podstatné prvky této směrnice, totiž odkazy na normy uvedené v příloze III, jakmile budou k dispozici nové normy. Na Komisi by proto měla být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o přijímání harmonizovaných technických specifikací a zkušebních norem, za určitých okolností a na prozatímním základě, a změnu uvedených odkazů. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(20)
Aby bylo možné splnit cíle této směrnice, je třeba mezinárodní nástroje uplatňovat na vnitřním trhu jednotně. Je proto nezbytné u každé lodní výstroje, pro kterou je podle mezinárodních úmluv požadováno schválení státem vlajky, jasně a včas identifikovat požadavky na návrh, zhotovení a funkčnost, jakož i příslušné zkušební normy stanovené pro uvedenou výstroj v mezinárodních nástrojích, a přijmout společná kritéria a postupy, včetně časového rámce, pro uplatňování těchto požadavků a norem oznámenými subjekty, orgány členských států a hospodářskými subjekty, včetně jakéhokoli subjektu odpovědného za umístění výstroje na palubu lodi EU. Je rovněž nezbytné zajistit, aby plnění cílů této směrnice nebylo ohroženo nedostatky v příslušných technických specifikacích a zkušebních normách nebo v případě, že IMO nevypracuje příslušné normy pro lodní výstroj spadající do oblasti působnosti této směrnice.
(21)
Mezinárodní nástroje, s výjimkou zkušebních norem, by měly být automaticky uplatňovány v jejich platném znění. S cílem zmírnit riziko, že zavedení nových zkušebních norem do právních předpisů Unie způsobí nepřiměřené obtíže loďstvu Unie a hospodářským subjektům z hlediska jasnosti a právní jistoty, by vstup těchto nových zkušebních norem v platnost neměl být automatický, ale měl by být výslovně určen Komisí.
(22)
Za účelem zajištění jednotných podmínek pro provádění této směrnice by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (6).
(23)
V zájmu usnadnění harmonizovaného, urychleného a jednoduchého provádění této směrnice by prováděcí akty přijaté podle této směrnice měly mít formu nařízení Komise.
(24)
V souladu se zavedenými postupy může výbor uvedený v této směrnici užitečným způsobem přispívat k posuzování záležitostí týkajících se uplatňování této směrnice, na něž v souladu s jeho jednacím řádem upozorní předseda výboru nebo zástupce členského státu.
(25)
Jsou-li např. v rámci odborné skupiny Komise posuzovány záležitosti týkající se této směrnice, které nesouvisejí s jejím prováděním nebo porušováním, měly by být Evropskému parlamentu v souladu se stávajícími postupy poskytnuty úplné informace a podklady a ve vhodných případech by měl být přizván k účasti na příslušných zasedáních.
(26)
Komisi je v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1406/2002 (7) při účinném provádění příslušných závazných právních aktů Unie a při plnění úkolů, jimiž je v nich Komise pověřena, nápomocna Evropská agentura pro námořní bezpečnost.
(27)
Příslušné orgány a všechny hospodářské subjekty by měly vynaložit veškeré úsilí, aby v souladu s mezinárodní praxí usnadnily písemnou komunikaci s cílem nalézt společné komunikační prostředky.
(28)
Jelikož cílů této směrnice, to jest jednotným uplatňováním příslušných mezinárodních nástrojů týkajících se výstroje, která má být umístěna na palubě lodí, zvýšit bezpečnost na moři, zabránit znečišťování moří a zajistit volný pohyb této výstroje v Unii, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich může být z důvodu rozsahu činnosti lépe dosaženo na úrovni Unie, smí Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(29)
Navrhovaná opatření představují podstatnou změnu ustanovení směrnice 96/98/ES, a proto by uvedená směrnice měla být v zájmu jasnosti zrušena a nahrazena touto směrnicí,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
KAPITOLA 1
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Cíl
Cílem této směrnice je jednotným uplatňováním příslušných mezinárodních nástrojů týkajících se lodní výstroje, která má být umístěna na palubě lodí EU, posílit bezpečnost na moři, zabránit znečišťování moří a zajistit volný pohyb této výstroje v Unii.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
1)
„lodní výstrojí“ výstroj spadající do oblasti působnosti této směrnice podle článku 3;
2)
„lodí EU“ loď plující pod vlajkou některého členského státu a spadající do oblasti působnosti mezinárodních úmluv;
3)
„mezinárodními úmluvami“ níže uvedené úmluvy i s jejich závaznými protokoly a předpisy přijaté pod záštitou Mezinárodní námořní organizace (IMO), které vstoupily v platnost a které stanoví zvláštní požadavky na schválení výstroje, jež má být umístěna na palubě lodi, státem vlajky:
-
Úmluva o mezinárodních pravidlech pro zabránění srážkám na moři z roku 1972 (COLREG),
-
Mezinárodní úmluva o zabránění znečišťování z lodí z roku 1973 (MARPOL),
-
Mezinárodní úmluva o bezpečnosti lidského života na moři z roku 1974 (SOLAS);
4)
„zkušebními normami“ zkušební normy pro lodní výstroj stanovené:
-
Mezinárodní námořní organizací (IMO),
-
Mezinárodní organizací pro normalizaci (ISO),
-
Mezinárodní elektrotechnickou komisí (IEC),
-
Evropským výborem pro normalizaci (CEN),
-
Evropským výborem pro normalizaci v elektrotechnice (Cenelec),
-
Mezinárodní telekomunikační unií (ITU),
-
Evropským ústavem pro telekomunikační normy (ETSI),
-
Komisí v souladu s článkem 8 a čl. 27 odst. 6 této směrnice,
-
regulačními orgány uznanými v dohodách o vzájemném uznávání, jichž je Unie stranou;
5)
„mezinárodními nástroji“ mezinárodní úmluvy spolu s rezolucemi a oběžníky IMO, jimiž se tyto úmluvy v jejich platném znění provádějí, a zkušební normy;
6)
„značkou shody“ symbol uvedený v článku 9 a stanovený v příloze I nebo případně elektronický identifikátor uvedený v článku 11;
7)
„oznámeným subjektem“ organizace určená příslušným správním orgánem členského státu podle článku 17;
8)
„dodáním na trh“ dodání lodní výstroje na trh Unie v rámci obchodní činnosti, ať už za úplatu, nebo bezplatně;
9)
„uvedením na trh“ první dodání lodní výstroje na trh Unie;
10)
„výrobcem“ fyzická nebo právnická osoba, která vyrábí lodní výstroj nebo si nechává lodní výstroj navrhnout nebo vyrobit a tuto výstroj uvádí na trh pod svým jménem nebo ochrannou známkou;
11)
„zplnomocněným zástupcem“ fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, která byla písemně pověřena výrobcem, aby jednala jeho jménem při plnění konkrétních úkolů;
12)
„dovozcem“ fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, která uvádí na trh Unie lodní výstroj ze třetí země;
13)
„distributorem“ fyzická nebo právnická osoba v dodavatelském řetězci, jiná než výrobce nebo dovozce, která dodává lodní výstroj na trh;
14)
„hospodářskými subjekty“ výrobce, zplnomocněný zástupce, dovozce a distributor;
15)
„akreditací“ akreditace ve smyslu čl. 2 bodu 10 nařízení (ES) č. 765/2008;
16)
„vnitrostátním akreditačním orgánem“ vnitrostátní akreditační orgán ve smyslu čl. 2 bodu 11 nařízení (ES) č. 765/2008;
17)
„posuzováním shody“ postup prováděný oznámenými subjekty v souladu s článkem 15, kterým se prokazuje, zda je lodní výstroj v souladu s požadavky stanovenými v této směrnici;
18)
„subjektem posuzování shody“ subjekt, který vykonává činnosti posuzování shody, včetně kalibrace, zkoušení, vydávání osvědčení a inspekce;
19)
„stažením z oběhu“ opatření, jehož cílem je dosáhnout navrácení lodní výstroje, která již byla umístěna na palubu lodí EU nebo zakoupena se záměrem umístit ji na palubu lodí EU;
20)
„stažením z trhu“ opatření, jehož cílem je zabránit, aby byla lodní výstroj, která se nachází v dodavatelském řetězci, dodávána trh;
21)
„EU prohlášením o shodě“ prohlášení vydané výrobcem podle článku 16;
22)
„výrobkem“ jednotlivé zařízení lodní výstroje.
Článek 3
Oblast působnosti
1. Tato směrnice se vztahuje na výstroj, která je nebo má být umístěna na palubě lodi EU a která musí být podle mezinárodních nástrojů schválena správními orgány státu vlajky, a to bez ohledu na to, zda se loď v době instalace výstroje nachází v Unii.
2. Bez ohledu na skutečnost, že výstroj uvedená v odstavci 1 může rovněž spadat do působnosti jiných právních nástrojů Unie nežli této směrnice, pro účely stanovené v článku 1 se na uvedenou výstroj vztahuje pouze tato směrnice.
Článek 4
Požadavky na lodní výstroj
1. Lodní výstroj, která je umístěna na palubě lodi EU ke dni uvedenému v čl. 39 odst. 1 druhém pododstavci nebo po tomto dni, musí splňovat požadavky na návrh, zhotovení a funkčnost stanovené v mezinárodních nástrojích platných v době umístění uvedené výstroje na palubu.
2. Soulad lodní výstroje s požadavky uvedenými v odstavci 1 se prokazuje výlučně podle příslušných zkušebních norem a s použitím postupů posuzování shody uvedených v článku 15.
3. Mezinárodní nástroje se použijí, aniž je tím dotčen postup kontroly shody stanovený v článku 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2099/2002 (8).
4. Požadavky a normy uvedené v odstavcích 1 a 2 musí být uplatňovány jednotným způsobem podle čl. 35 odst. 2
Článek 5
Použití
1. Členské státy při vydávání, potvrzování nebo obnovování osvědčení lodí plujících pod jejich vlajkou podle požadavků mezinárodních úmluv zajistí, aby lodní výstroj na palubě těchto lodí splňovala požadavky této směrnice.
2. Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby bylo zajištěno, že lodní výstroj na palubě lodí plujících pod jejich vlajkou splňuje požadavky stanovené v mezinárodních nástrojích vztahující se na výstroj, která se již nachází na palubě. V souladu s čl. 35 odst. 3 jsou Komisi svěřeny prováděcí pravomoci za účelem zajištění jednotného uplatňování uvedených opatření.
Článek 6
Fungování vnitřního trhu
Členské státy nesmějí zakázat uvést na trh ani zakázat umístit na palubě lodi EU lodní výstroj ani odmítnout vydat osvědčení pro uvedenou výstroj lodím plujícím pod jejich vlajkou nebo prodloužit platnost uvedených osvědčení, pokud tato výstroj splňuje požadavky této směrnice.
Článek 7
Převedení lodě pod vlajku členského státu
1. V případě lodě ze země mimo EU, která má být převedena pod vlajku členského státu, podléhá uvedená loď při převodu inspekci ze strany přijímajícího členského státu za účelem ověření, zda skutečný stav její lodní výstroje odpovídá jejím bezpečnostním osvědčením a zda je tato výstroj v souladu s touto směrnicí a nese značku shody nebo je podle názoru správních orgánů tohoto členského státu rovnocenná lodní výstroji, pro niž je vydáváno osvědčení podle této směrnice ke dni 18. září 2016.
2. V případě, že datum instalace lodní výstroje na palubě nelze určit, mohou členské státy s přihlédnutím k příslušným mezinárodním nástrojům stanovit uspokojivé požadavky ohledně rovnocennosti.
3. Pokud výstroj není opatřena značkou shody ani není správním orgánem považována za rovnocennou, musí být vyměněna.
4. Pro lodní výstroj, která je považována za rovnocennou podle tohoto článku, musí členský stát vydat osvědčení, jež musí být vždy na palubě spolu s výstrojí. Uvedeným osvědčením uděluje stát vlajky povolení, že výstroj může být ponechána na palubě lodi, a ukládá veškerá omezení nebo stanoví veškerá opatření vztahující se na používání výstroje.
Článek 8
Normy pro lodní výstroj
1. Aniž je dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES (9) ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1025/2012 (10), Unie sleduje vývoj odpovídajících mezinárodních norem, jímž je pověřena IMO a normalizační orgány, včetně podrobných technických specifikací a zkušebních norem, pro lodní výstroj, jejíž použití nebo instalace na palubě lodí se považují za nezbytné pro zvýšení námořní bezpečnosti a zabránění znečišťování moře. Komise tento vývoj pravidelně sleduje.
2. Pokud pro konkrétní lodní výstroj mezinárodní norma neexistuje, je ve výjimečných případech řádně odůvodněných náležitou analýzou a s cílem zabránit závažnému a nepřijatelnému ohrožení námořní bezpečnosti, zdraví nebo životního prostředí a rovněž s přihlédnutím k činnosti probíhající na úrovni IMO Komise zmocněna k tomu, aby prostřednictvím aktů v přenesené pravomocí v souladu s článkem 37 přijala pro danou konkrétní lodní výstroj harmonizované technické specifikace a zkušební normy
Je obzvláště důležité, aby Komise při vypracovávání těchto aktů v přenesené pravomoci vedla konzultace s odborníky, a to včetně odborníků z členských států.
Tyto technické specifikace a zkušební normy se použijí prozatímně do doby, než IMO přijme pro uvedenou konkrétní lodní výstroj příslušnou normu.
3. Ve výjimečných případech řádně odůvodněných náležitou analýzou, a je-li to nezbytné s cílem zabránit zjištěnému nepřijatelnému ohrožení námořní bezpečnosti, zdraví nebo životního prostředí způsobenému závažným nedostatkem nebo anomálií v rámci stávající normy pro konkrétní lodní výstroj určené Komisí podle čl. 35 odst. 2 nebo 3 a s přihlédnutím k práci probíhající na úrovni IMO, je Komise zmocněna k tomu, aby pouze v rozsahu nezbytném k odstranění daného závažného nedostatku nebo anomálie přijala prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 37 pro uvedenou konkrétní lodní výstroj harmonizované technické specifikace a zkušební normy.
Je obzvláště důležité, aby Komise při vypracovávání těchto aktů v přenesené pravomoci vedla konzultace s odborníky, a to včetně odborníků z členských států.
Uvedené technické specifikace a zkušební normy se použijí prozatímně do doby, než IMO přezkoumá normu použitelnou pro uvedenou konkrétní lodní výstroj.
4. Technické specifikace a normy přijaté v souladu s odstavci 2 a 3 Komise bezplatně zpřístupní.
KAPITOLA 2
ZNAČKA SHODY
Článek 9
Značka shody
1. Lodní výstroj, jejíž soulad s požadavky stanovenými v této směrnici byl prokázán v souladu s příslušnými postupy posuzování shody, musí být opatřena značkou shody.
2. Značkou shody nesmí být označen žádný jiný výrobek.
3. Značka shody, která má být použita, je zobrazena v příloze I.
4. Použití značky shody se řídí obecnými zásadami stanovenými v čl. 30 odst. 1 a odst. 3 až 6 nařízení (ES) č. 765/2008, podle nichž se všechny odkazy na označení CE považují za odkazy na značku shody.
Článek 10
Pravidla a podmínky pro umístění značky shody
1. Značka shody se viditelně, čitelně a nesmazatelně umístí na výrobek nebo jeho výrobní štítek a případně začlenění do jeho programového vybavení. Pokud to vzhledem k povaze výrobku není možné nebo odůvodněné, umístí se na obal a průvodní doklady.
2. Značka shody se na výstroj umístí na konci výrobní fáze.
3. Za značkou shody následuje identifikační číslo oznámeného subjektu, je-li tento subjekt zapojen do kontrolní fáze výroby, a rok, ve kterém byla výstroj značkou opatřena.
4. Identifikační číslo oznámeného subjektu umístí sám subjekt, nebo je umístí podle jeho pokynů výrobce nebo zplnomocněný zástupce výrobce.
Článek 11
Elektronický identifikátor
1. S cílem usnadnit dozor nad trhem a zabránit padělání konkrétní lodní výstroje podle odstavce 3 mohou výrobci namísto značky shody nebo spolu s ní použít vhodnou a spolehlivou formu elektronického identifikátoru. V takovém případě se náležitým způsobem obdobně použijí články 9 a 10.
2. Komise provede analýzu nákladů a přínosů ohledně používání elektronického identifikátoru jakožto doplňku či náhrady značky shody.
3. Komise může přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 37 za účelem určení konkrétní lodní výstroje, pro niž může být používání elektronického identifikátoru výhodné. Je obzvláště důležité, aby Komise při vypracovávání těchto aktů v přenesené pravomoci vedla konzultace s odborníky, a to včetně odborníků z členských států.
4. Komisi se svěřují prováděcí pravomoci, aby formou nařízení Komise a v souladu s přezkumným postupem podle čl. 38 odst. 2 stanovila vhodná technická kritéria, pokud jde o návrh, provedení, umístění a používání elektronických identifikátorů.
5. V případě výstroje určené v souladu s odstavcem 3 může být značka shody do tří let ode dne přijetí vhodných technických kritérií podle odstavce 4 doplněna vhodnou a spolehlivou formou elektronického identifikátoru.
6. V případě výstroje určené v souladu s odstavcem 3 může být značka shody za pět let ode dne přijetí vhodných technických kritérií podle odstavce 4 nahrazena vhodnou a spolehlivou formou elektronického identifikátoru.
KAPITOLA 3
POVINNOSTI HOSPODÁŘSKÝCH SUBJEKTŮ
Článek 12
Povinnosti výrobců
1. Umístěním značky shody výrobci přebírají odpovědnost za splnění požadavku, že lodní výstroj, která byla opatřena značkou shody, byla navržena a vyrobena v souladu s technickými specifikacemi a normami zavedenými podle čl. 35 odst. 2, a povinnosti stanovené v odstavcích 2 až 9 tohoto článku.
2. Výrobci vypracují požadovanou technickou dokumentaci a nechají provést příslušné postupy posuzování shody.
3. Byl-li postupem posuzování shody prokázán soulad lodní výstroje s příslušnými požadavky, vypracují výrobci EU prohlášení o shodě podle článku 16 a umístí značku shody v souladu s články 9 a 10.
4. Výrobci uchovávají technickou dokumentaci a EU prohlášení o shodě podle článku 16 po dobu nejméně deseti let poté, co byla umístěna značka shody, a v žádném případě ne dobu kratší, než je očekávaná životnost dotčené lodní výstroje.
5. Výrobci zajistí, aby byly zavedeny postupy, díky nimž sériová výroba zůstane ve shodě. Je třeba přihlédnout ke změnám v návrhu lodní výstroje nebo změnám jejích parametrů a změnám požadavků obsažených v mezinárodních nástrojích uvedených v článku 4, na jejichž základě se prohlašuje shoda lodní výstroje. V případě, že je to nezbytné v souladu s přílohou II, musí výrobci nechat provést nové posouzení shody.
6. Výrobci zajistí, aby bylo na jejich výrobcích uvedeno číslo typu či výrobní dávky nebo sériové číslo nebo jiný prvek umožňující jejich identifikaci, nebo v případech, kdy to velikost nebo povaha výrobku neumožňuje, aby byla požadovaná informace uvedena na obalu nebo v dokladu přiloženém k výrobku nebo případně na obalu i v dokladu.
7. Výrobci uvedou na výrobku, nebo není-li to možné, na obalu nebo v dokladu přiloženém k výrobku nebo případně na obalu i v dokladu své jméno, zapsaný obchodní název nebo zapsanou ochrannou známku a adresu, na níž je lze kontaktovat. Adresa musí uvádět jediné místo, na kterém lze výrobce kontaktovat.
8. Výrobci zajistí, aby byl k výrobku přiložen návod a veškeré informace nezbytné pro bezpečnou instalaci na palubě a bezpečné používání výrobku, včetně případného omezení užití, které jsou snadno srozumitelné pro uživatele, spolu s případnými jinými doklady vyžadovanými mezinárodními nástroji nebo zkušebními normami.
9. Výrobci, kteří se domnívají nebo mají důvod se domnívat, že výrobek, který opatřili značkou shody, není ve shodě s příslušnými požadavky na návrh, zhotovení a funkčnost a zkušebními normami zavedenými podle čl. 35 odst. 2 a 3, přijmou okamžitě nezbytná nápravná opatření k uvedení daného výrobku do shody, nebo v případě potřeby k jeho stažení z trhu nebo z oběhu. Dále, pokud výrobek představuje riziko, informují o tom výrobci neprodleně příslušné vnitrostátní orgány členských států a uvedou podrobnosti, zejména o nesouladu a o veškerých přijatých nápravných opatřeních.
10. Výrobci poskytnou příslušnému orgánu na základě jeho odůvodněné žádosti neprodleně všechny informace a dokumentaci nezbytné k prokázání shody výrobku, a to v jazyce, který je pro tento orgán snadno srozumitelný nebo přijatelný, umožní tomuto orgánu přístup do svých prostor pro účely dozoru nad trhem v souladu s článkem 19 nařízení (ES) č. 765/2008 a poskytnou mu vzorky nebo přístup ke vzorkům v souladu s čl. 25 odst. 4 této směrnice. Spolupracují s tímto orgánem na jeho žádost při činnostech, jejichž cílem je odstranit rizika vyvolaná výrobky, které uvedli na trh.
Článek 13
Zplnomocnění zástupci
1. Výrobce, který se nenachází na území alespoň jednoho členského státu, jmenuje písemným pověřením zplnomocněného zástupce pro Unii a v pověření uvede jméno zplnomocněného zástupce a adresu, na níž jej lze kontaktovat.
2. Součástí pověření zplnomocněného zástupce nesmí být plnění povinností stanovených v čl. 12 odst. 1 a vypracování technické dokumentace.
3. Zplnomocněný zástupce plní úkoly stanovené v pověření, které obdržel od výrobce. Pověření musí zplnomocněnému zástupci umožňovat alespoň:
a)
uchovávat EU prohlášení o shodě a technickou dokumentaci pro potřeby vnitrostátních orgánů dozoru po dobu nejméně deseti let poté, co byla umístěna značka shody, a v žádném případě ne dobu kratší, než je očekávaná životnost dotčené lodní výstroje;
b)
poskytnout příslušnému orgánu na základě jeho odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci nezbytné k prokázání shody výrobku;
c)
spolupracovat s příslušnými orgány na jejich žádost při činnostech, jejichž cílem je odstranit rizika vyvolaná výrobky, na které se vztahuje jeho pověření.
Článek 14
Jiné hospodářské subjekty
1. Dovozci uvedou na výrobku, nebo není-li to možné, na obalu nebo v dokladu přiloženém k výrobku nebo případně na obalu i v dokladu své jméno, zapsaný obchodní název nebo zapsanou ochrannou známku a adresu, na níž je lze kontaktovat.
2. Dovozci a distributoři poskytnou příslušnému orgánu na základě jeho odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci nezbytné k prokázání shody výrobku, a to v jazyce, který je pro tento orgán snadno srozumitelný nebo přijatelný. Spolupracují s tímto orgánem na jeho žádost při činnostech, jejichž cílem je odstranit rizika vyvolaná výrobky, které uvedli na trh.
3. Dovozce nebo distributor je pro účely této směrnice považován za výrobce a vztahují se na něj povinnosti výrobce podle článku 12, pokud uvede lodní výstroj na trh nebo ji umístí na palubu lodi EU pod svým jménem nebo ochrannou známkou nebo pokud upraví lodní výstroj, jež byla na trh již uvedena, takovým způsobem, který může ovlivnit její soulad s příslušnými požadavky.
4. Po dobu nejméně deseti let poté, co byla umístěna značka shody, a v žádném případě ne dobu kratší, než je očekávaná životnost dotčené lodní výstroje, hospodářské subjekty na žádost orgánů dozoru nad trhem identifikují:
a)
každý hospodářský subjekt, který jim dodal výrobek;
b)
každý hospodářský subjekt, kterému dodaly výrobek.
KAPITOLA 4
POSUZOVÁNÍ SHODY A OZNAMOVÁNÍ SUBJEKTŮ POSUZOVÁNÍ SHODY
Článek 15
Postupy posuzování shody
1. Postupy posuzování shody jsou stanoveny v příloze II.
2. Členské státy zajistí, aby výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce nechal prostřednictvím oznámeného subjektu provést posuzování shody u konkrétní lodní výstroje pomocí jedné z možností stanovených v prováděcích aktech přijatých Komisí přezkumným postupem podle čl. 38 odst. 2, a to jedním z těchto postupů:
a)
jestliže má být použito ES přezkoušení typu (modul B), musí být pro každou lodní výstroj před uvedením na trh provedeno:
-
zabezpečování kvality výroby (modul D) nebo
-
zabezpečování kvality výrobků (modul E) nebo
-
ověřování výrobků (modul F);
b)
jsou-li soupravy lodní výstroje vyráběny jednotlivě nebo v malých počtech, a nikoliv v sériích nebo hromadně, postupem posuzování shody může být ES ověřování každého jednotlivého výrobku (modul G).
3. Komise prostřednictvím informačního systému zpřístupněného za tímto účelem vede aktualizovaný seznam schválené lodní výstroje a žádostí, které byly staženy nebo zamítnuty, a dává tento seznam k dispozici zainteresovaným stranám.
Článek 16
EU prohlášení o shodě
1. EU prohlášení o shodě potvrzuje, že bylo prokázáno splnění požadavků stanovených podle článku 4.
2. EU prohlášení o shodě musí být vypracováno podle vzoru uvedeného v příloze III rozhodnutí č. 768/2008/ES. Musí obsahovat prvky stanovené v příslušných modulech uvedených v příloze II této směrnice a musí být průběžně aktualizováno.
3. Vypracováním EU prohlášení o shodě výrobce přebírá odpovědnost a povinnosti uvedené v čl. 12 odst. 1.
4. Jakmile je lodní výstroj umístěna na palubu lodě EU, musí být kopie EU prohlášení o shodě vztahujícího se na dotyčnou výstroj předána lodi a uchovávána na palubě, dokud uvedená výstroj není z lodi odstraněna. Výrobce musí prohlášení přeložit do jazyka nebo jazyků požadovaných členským státem vlajky, včetně nejméně jednoho jazyka běžně užívaného v odvětví námořní dopravy.
5. Kopie EU prohlášení o shodě se poskytne oznámenému subjektu nebo subjektům, které provedly příslušné postupy posuzování shody.
Článek 17
Oznamování subjektů posuzování shody
1. Členské státy prostřednictvím informačního systému zpřístupněného za tímto účelem Komisí oznámí Komisi a ostatním členským státům subjekty oprávněné vykonávat úkoly posuzování shody podle této směrnice.
2. Oznámené subjekty musí splňovat požadavky stanovené v příloze III.
Článek 18
Oznamující orgány
1. Členské státy určí oznamující orgán odpovědný za vytvoření a provádění nezbytných postupů pro posuzování a oznamování subjektů posuzování shody a kontrolu oznámených subjektů, včetně souladu s článkem 20.
2. Oznámené subjekty musí být kontrolovány nejméně jednou za dva roky. Komise se může kontroly účastnit jako pozorovatel.
3. Členské státy mohou rozhodnout, že posuzování a kontrolu podle odstavce 1 má provádět vnitrostátní akreditační orgán.
4. Pokud oznamující orgán přenese posuzování, oznamování nebo kontrolu podle odstavce 1 na subjekt, který není orgánem veřejné správy, nebo takový subjekt těmito úkoly jinak pověří, musí být tento subjekt právnickou osobou a musí obdobně splňovat požadavky stanovené v příloze V. Dále musí tento subjekt přijmout opatření, aby byla pokryta odpovědnost vyplývající z jeho činností.
5. Oznamující orgán nese za úkoly vykonávané subjektem uvedeným v odstavci 4 plnou odpovědnost.
6. Oznamující orgán musí splňovat požadavky stanovené v příloze V.
Článek 19
Informační povinnost oznamujících orgánů
1. Členské státy informují Komisi o svých postupech pro posuzování a oznamování subjektů posuzování shody a kontrolu těchto subjektů a o veškerých změnách týkajících se těchto postupů.
2. Komise tyto informace zveřejní prostřednictvím informačního systému, který za tímto účelem zpřístupní.
Článek 20
Dceřiné společnosti oznámených subjektů a zadávání subdodávek
1. Pokud oznámený subjekt zadá konkrétní úkoly týkající se posuzování shody subdodavateli nebo dceřiné společnosti, zajistí, aby subdodavatel nebo dceřiná společnost splňovali požadavky stanovené v příloze III, a informuje o tom oznamující orgán.
2. Oznámené subjekty nesou plnou odpovědnost za úkoly provedené subdodavateli nebo dceřinými společnostmi bez ohledu na to, kde jsou tito subdodavatelé nebo dceřiné společnosti usazeni.
3. Činnosti lze zadat subdodavateli nebo dceřiné společnosti pouze se souhlasem zákazníka.
4. Oznámené subjekty uchovávají pro potřebu oznamujícího orgánu příslušné doklady týkající se posouzení kvalifikace subdodavatele nebo dceřiné společnosti a práce provedené subdodavatelem nebo dceřinou společností podle této směrnice.
Článek 21
Změny v oznámeních
1. Pokud oznamující orgán zjistí nebo je upozorněn na to, že oznámený subjekt již nesplňuje požadavky stanovené v příloze III nebo neplní své povinnosti podle této směrnice, omezí, pozastaví nebo případně zruší oznámení podle toho, jak je neplnění těchto požadavků nebo povinností závažné. Neprodleně o tom prostřednictvím informačního systému zpřístupněného za tímto účelem Komisí uvědomí Komisi a ostatní členské státy.
2. V případě omezení, pozastavení nebo zrušení oznámení nebo v případě, že oznámený subjekt ukončil svou činnost, zajistí oznamující členský stát, aby byly spisy tohoto subjektu buď zpracovány jiným oznámeným subjektem, nebo byly na vyžádání k dispozici příslušným oznamujícím orgánům a orgánům dozoru nad trhem.
Článek 22
Zpochybnění způsobilosti oznámených subjektů
1. Komise vyšetří všechny případy, v nichž má na základě informací, které má k dispozici nebo na něž byla upozorněna, pochybnosti o způsobilosti oznámeného subjektu nebo o tom, zda oznámený subjekt nadále plní požadavky a povinnosti, které jsou mu uloženy.
2. Oznamující členský stát předloží Komisi na vyžádání všechny informace týkající se podkladů pro oznámení nebo zachování způsobilosti dotčeného subjektu.
3. Komise zajistí, aby se se všemi citlivými informacemi získanými v průběhu tohoto šetření nakládalo jako s důvěrnými.
4. Pokud Komise zjistí, že oznámený subjekt nesplňuje nebo přestal splňovat požadavky pro své oznámení, neprodleně o tom informuje oznamující členský stát a vyzve ho, aby bezodkladně přijal nezbytná nápravná opatření, včetně případného zrušení oznámení.
Článek 23
Povinnosti týkající se činnosti oznámených subjektů
1. Oznámené subjekty provádějí nebo zajistí provedení posuzování shody v souladu s postupy stanovenými v článku 15.
2. Pokud oznámený subjekt zjistí, že výrobce nesplnil povinnosti stanovené v článku 12, vyzve výrobce, aby bezodkladně přijal vhodná nápravná opatření, a nevydá osvědčení o shodě.
3. Pokud v průběhu kontroly shody po vydání osvědčení o shodě oznámený subjekt zjistí, že výrobek již nesplňuje požadavky, vyzve výrobce, aby bezodkladně přijal vhodná nápravná opatření, a v případě nutnosti osvědčení pozastaví nebo odejme. Pokud nejsou nápravná opatření přijata nebo pokud nemají požadovaný účinek, oznámený subjekt podle potřeby osvědčení omezí, pozastaví nebo odejme.
Článek 24
Informační povinnost oznámených subjektů
1. Oznámené subjekty informují oznamující orgán:
a)
o každém zamítnutí, omezení, pozastavení nebo odnětí osvědčení o shodě;
b)
o všech okolnostech majících vliv na působnost a podmínky oznámení;
c)
o každé žádosti o informace týkající se činností posuzování shody, kterou obdržely od orgánů dozoru nad trhem;
d)
na vyžádání o činnostech posuzování shody vykonaných v rámci působnosti jejich oznámení a o jakékoli jiné vykonané činnosti, včetně přeshraničních činností a zadávání subdodávek.
2. Oznámené subjekty poskytnou Komisi a členským státům na jejich žádost příslušné informace o otázkách týkajících se negativních i pozitivních výsledků posuzování shody. Oznámené subjekty poskytnou ostatním oznámeným subjektům, které vykonávají činnosti posuzování shody týkající se stejných výrobků, informace týkající se negativních a na vyžádání i pozitivních výsledků posuzování shody.
KAPITOLA 5
DOZOR NAD TRHEM UNIE, KONTROLA VÝROBKŮ, OCHRANNÁ USTANOVENÍ
Článek 25
Rámec EU pro dozor nad trhem
1. Pokud jde o lodní výstroj, členské státy provádějí dozor nad trhem v souladu s rámcem EU pro dozor nad trhem stanoveným v kapitole III nařízení (ES) č. 765/2008, s výhradou odstavců 2 a 3 tohoto článku.
2. Infrastruktury a programy vnitrostátního dozoru nad trhem musí brát v úvahu specifické rysy odvětví lodní výstroje, včetně jednotlivých postupů prováděných jako součást posuzování shody, a zejména povinnosti, které správním orgánům státu vlajky ukládají mezinárodní úmluvy.
3. Dozor nad trhem může zahrnovat kontroly dokladů i kontroly lodní výstroje, která je opatřena značkou shody, bez ohledu na to, zda byla či nebyla umístěna na palubu lodi. Kontrola lodní výstroje, která již byla umístěna na palubu, se omezuje na činnosti, které lze provádět tak, aby dotyčná výstroj na palubě zůstala v plném rozsahu provozuschopná.
4. Zamýšlejí-li orgány dozoru nad trhem členského státu definované v nařízení (ES) č. 765/2008 provádět kontroly vzorků, mohou, je-li to vhodné a proveditelné, požádat výrobce, aby poskytl nezbytné vzorky, nebo aby na vlastní náklady umožnil ke vzorkům přístup na místě.
Článek 26
Postup nakládání s lodní výstrojí představující riziko na vnitrostátní úrovni
1. Pokud orgány dozoru nad trhem v členském státě mají dostatečné důvody domnívat se, že určitá lodní výstroj, na niž se vztahuje tato směrnice, představuje riziko pro námořní bezpečnost, zdraví nebo životní prostředí, provedou hodnocení, zda dotčená lodní výstroj splňuje všechny požadavky stanovené touto směrnicí. Příslušné hospodářské subjekty s orgány dozoru nad trhem podle potřeby spolupracují.
Pokud v průběhu tohoto hodnocení orgány dozoru nad trhem zjistí, že lodní výstroj nesplňuje požadavky stanovené touto směrnicí, neprodleně vyzvou příslušný hospodářský subjekt, aby přijal veškerá vhodná nápravná opatření k uvedení lodní výstroje do souladu s těmito požadavky, nebo k jejímu stažení z trhu nebo z oběhu ve lhůtě, kterou mohou stanovit a která je přiměřená povaze rizika.
Orgány dozoru nad trhem informují příslušný oznámený subjekt.
Na opatření uvedená v druhém pododstavci tohoto odstavce se použije článek 21 nařízení (ES) č. 765/2008.
2. Domnívají-li se orgány dozoru nad trhem, že se nesoulad netýká pouze území daného členského státu nebo lodí plujících pod jejich vlajkou, informují prostřednictvím informačního systému zpřístupněného Komisí pro účely dozoru nad trhem Komisi a ostatní členské státy o výsledcích hodnocení provedeného podle odstavce 1 a o opatřeních, která má hospodářský subjekt na jejich žádost přijmout.
3. Hospodářský subjekt přijme veškerá vhodná nápravná opatření ohledně všech dotčených výrobků, které dodal na trh v celé Unii, nebo případně umístil nebo dodal k umístění na palubu lodí EU.
4. Pokud příslušný hospodářský subjekt ve lhůtě stanovené orgány dozoru nad trhem v souladu s odst. 1 druhým pododstavcem nepřijme přiměřená nápravná opatření nebo jinak neplní své povinnosti podle této směrnice, přijmou orgány dozoru nad trhem veškerá vhodná předběžná opatření s cílem zakázat nebo omezit dodávání lodní výstroje na trh daného členského státu nebo její umisťování na palubu lodí plujících pod jejich vlajkou, nebo výrobek stáhnout z trhu nebo z oběhu.
Orgány dozoru nad trhem o takových opatřeních informují neprodleně Komisi a ostatní členské státy.
5. Součástí informací o opatřeních přijatých orgány dozoru nad trhem podle odstavce 4 jsou všechny dostupné podrobnosti, zejména údaje nezbytné pro identifikaci nevyhovující lodní výstroje, údaje o původu výrobku, povaze údajného nesouladu a souvisejícího rizika, povaze a době trvání opatření přijatých na vnitrostátní úrovni a údaje o stanovisku dotčeného hospodářského subjektu. Orgány dozoru nad trhem zejména uvedou, zda je důvodem nesouladu některý z těchto nedostatků:
a)
lodní výstroj nesplňuje příslušné požadavky na návrh, zhotovení a funkčnost stanovené podle článku 4;
b)
nesoulad se zkušebními normami uvedenými článku 4 během postupu posuzování shody;
c)
nedostatky v uvedených zkušebních normách.
6. Členské státy jiné než členský stát, který zahájil tento postup, neprodleně informují Komisi a ostatní členské státy o veškerých opatřeních, která přijaly, a o všech doplňujících údajích týkajících se nesouladu dotčené lodní výstroje, které mají k dispozici, a v případě nesouhlasu s oznámeným vnitrostátním opatřením o svých námitkách.
7. Jestliže do čtyř měsíců od obdržení informací o opatřeních přijatých orgány dozoru nad trhem podle odstavce 4 nevznese žádný členský stát ani Komise námitku proti předběžnému opatření přijatému členským státem, považuje se uvedené opatření za důvodné.
8. Členské státy zajistí, aby byla v souvislosti s dotčenou lodní výstrojí bezodkladně přijata náležitá restriktivní opatření, např. stažení daného výrobku z jejich trhů.
Článek 27
Ochranný postup EU
1. Pokud jsou po dokončení postupu stanoveného v čl. 26 odst. 3 a 4 vzneseny námitky proti opatření přijatému členským státem nebo pokud se Komise domnívá, že vnitrostátní opatření může být v rozporu s právními předpisy Unie, zahájí Komise neprodleně konzultace s členskými státy a příslušným hospodářským subjektem nebo subjekty a provede hodnocení daného vnitrostátního opatření. Na základě výsledků tohoto hodnocení Komise rozhodne, zda je dané vnitrostátní opatření důvodné, či nikoli.
2. Pro účely odstavce 1, pokud je Komise přesvědčena, že postup při přijímání vnitrostátního opatření je vhodný pro úplné a objektivní zhodnocení rizika a že vnitrostátní opatření je v souladu s článkem 21 nařízení (ES) č. 765/2008, může se omezit na přezkoumání vhodnosti a přiměřenosti dotyčného vnitrostátního opatření ve vztahu k uvedenému riziku.
3. Rozhodnutí Komise je určeno všem členským státům a Komise ho neprodleně sdělí členským státům a příslušnému hospodářskému subjektu nebo subjektům.
4. Pokud je dotyčné vnitrostátní opatření považováno za důvodné, všechny členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění toho, aby byla nevyhovující lodní výstroj stažena z jejich trhu a případně z oběhu. O přijetí uvedených opatření informují Komisi.
5. Je-li dotyčné vnitrostátní opatření považováno za nedůvodné, dotčený členský stát ho zruší.
6. Je-li nesoulad lodní výstroje přisuzován nedostatkům ve zkušebních normách uvedených v článku 4, může Komise za účelem splnění cíle této směrnice potvrdit, změnit nebo odvolat vnitrostátní ochranné opatření prostřednictvím prováděcích aktů v souladu s přezkumným postupem podle čl. 38 odst. 2.
Komise je kromě toho zmocněna přijmout prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s postupem podle článku 37 prozatímní harmonizované požadavky a zkušební normy pro tuto konkrétní lodní výstroj. Odpovídajícím způsobem se použijí kritéria stanovená v čl. 8 odst. 3. Komise tyto požadavky a zkušební normy bezplatně zpřístupní.
7. Pokud je dotčená zkušební norma evropskou normou, Komise informuje příslušný evropský normalizační orgán nebo orgány a věc předloží výboru zřízenému článkem 5 směrnice 98/34/ES. Uvedený výbor vede konzultace s příslušným evropským normalizačním orgánem nebo orgány a neprodleně zaujme stanovisko.
Článek 28
Výrobky, jež jsou v souladu s předpisy, ale přesto představují riziko pro námořní bezpečnost, zdraví nebo životní prostředí
1. Pokud členský stát po provedení hodnocení podle čl. 26 odst. 1 zjistí, že ačkoli je lodní výstroj v souladu s touto směrnicí, představuje riziko pro námořní bezpečnost, zdraví nebo životní prostředí, vyzve dotčený hospodářský subjekt, aby přijal veškerá vhodná opatření k zajištění toho, aby dotčená lodní výstroj, pokud byla uvedena na trh, dále nepředstavovala toto riziko, nebo aby ji stáhl z trhu nebo z oběhu ve lhůtě, kterou může členský stát stanovit a která je přiměřená povaze rizika.
2. Hospodářský subjekt přijme nápravná opatření ohledně všech dotčených výrobků, které dodal na trh v celé Unii nebo umístil na palubu lodí EU.
3. Členský stát o tom neprodleně informuje Komisi a ostatní členské státy. Informace musí obsahovat všechny dostupné podrobnosti, zejména údaje nezbytné pro identifikaci dotčené lodní výstroje, údaje o jejím původu a dodavatelském řetězci, údaje o povaze souvisejícího rizika a údaje o povaze a době trvání opatření přijatých na vnitrostátní úrovni.
4. Komise neprodleně zahájí konzultace s členskými státy a s příslušným hospodářským subjektem nebo subjekty a provede hodnocení přijatých vnitrostátních opatření. Na základě výsledků tohoto hodnocení Komise rozhodne, zda jsou opatření důvodná, či nikoli, a v případě nutnosti navrhne vhodná opatření. Za tímto účelem se použijí obdobně ustanovení čl. 27 odst. 2.
5. Rozhodnutí Komise je určeno všem členským státům a Komise ho neprodleně sdělí členským státům a příslušnému hospodářskému subjektu nebo subjektům.
Článek 29
Formální nesoulad
1. Aniž je dotčen článek 26, členský stát vyzve příslušný hospodářský subjekt, aby odstranil nesoulad, pokud zjistí jeden z těchto nedostatků:
a)
značka shody byla umístěna v rozporu s článkem 9 nebo článkem 10;
b)
značka shody nebyla umístěna;
c)
nebylo vypracováno EU prohlášení o shodě;
d)
EU prohlášení o shodě nebylo vypracováno správně;
e)
chybí technická dokumentace nebo je neúplná;
f)
EU prohlášení o shodě nebylo zasláno lodi.
2. Pokud nesoulad uvedený v odstavci 1 nadále trvá, přijme dotčený členský stát veškerá vhodná opatření s cílem omezit nebo zakázat dodávání lodní výstroje na trh, nebo zajistit, aby byla stažena z oběhu nebo z trhu.
Článek 30
Výjimky na základě technických inovací
1. Za výjimečných okolností na základě technických inovací mohou správní orgány státu vlajky povolit, aby lodní výstroj, která nevyhovuje postupům posuzování shody, byla umístěna na palubě lodi EU, je-li na základě zkoušky nebo jinak se souhlasem správních orgánů státu vlajky stanoveno, že tato výstroj splňuje cíle této směrnice.
2. Zkušební postupy nesmí žádným způsobem zvýhodňovat lodní výstroj vyrobenou v členském státě vlajky vůči lodní výstroji vyrobené v jiných státech.
3. Lodní výstroj, na kterou se vztahuje tento článek, obdrží od členského státu vlajky osvědčení, které musí být vždy na palubě spolu s výstrojí a kterým členský stát vlajky uděluje povolení, že výstroj může být umístěna na palubě lodi, a ukládá případná omezení nebo stanoví případná opatření vztahující se na používání výstroje.
4. Pokud členský stát povolí umístit lodní výstroj, na kterou se vztahuje tento článek, na palubě lodi EU, neprodleně o tom podrobně informuje Komisi a ostatní členské státy a současně jim předloží zprávy o všech příslušných zkouškách, posudcích a postupech posuzování shody.
5. Do dvanácti měsíců od obdržení informací uvedených v odstavci 4 Komise, pokud má za to, že podmínky stanovené v odstavci 1 nebyly splněny, může od dotyčného členského státu požadovat odejmutí povolení uděleného ve stanovené lhůtě. Za tímto účelem Komise jedná prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 38 odst. 2.
6. Pokud je loď s lodní výstrojí na palubě, na kterou se vztahuje odstavec 1, převedena do jiného členského státu, může přijímající členský stát vlajky učinit nezbytná opatření, včetně zkoušek a praktických ukázek, s cílem zajistit přinejmenším stejnou účinnost výstroje, jako je účinnost výstroje, která vyhovuje postupům posuzování shody.
Článek 31
Výjimky pro zkoušky nebo hodnocení
Správní orgány státu vlajky mohou povolit, aby lodní výstroj, která není v souladu s postupy posuzování shody nebo na kterou se nevztahuje článek 30, byla umístěna na palubě lodi EU z důvodů zkoušení nebo hodnocení, avšak pouze při dodržení všech těchto podmínek:
a)
lodní výstroj musí obdržet osvědčení členského státu vlajky, které musí být vždy na palubě spolu s výstrojí a které uvádí, že členský státu vlajky povoluje, že výstroj může být umístěna na palubě lodi EU, ukládá veškerá nezbytná omezení a stanoví jakákoli další opatření vztahující se na používání dotčené výstroje;
b)
povolení musí být omezeno na dobu, kterou stát vlajky považuje za nezbytnou k dokončení zkoušek a jež by měla být co nejkratší;
c)
na tuto lodní výstroj se nelze spoléhat namísto výstroje, která vyhovuje požadavkům této směrnice, a výstroj nesmí nahrazovat takovou výstroj, která musí zůstat na palubě lodi EU v provozuschopném stavu a připravená k okamžitému použití.
Článek 32
Výjimky pro výjimečné okolnosti
1. Za výjimečných okolností, které musí být správním orgánům státu vlajky náležitě odůvodněny, jestliže je třeba nahradit výstroj v přístavu mimo Unii, kde s ohledem na přiměřenou dobu, zdržení a náklady není proveditelné umístit na palubě výstroj, která je opatřena značkou shody, může být na palubu umístěna jiná lodní výstroj v souladu s odstavci 2 až 4
2. Lodní výstroj umístěná na palubě musí být doprovázena doklady osvědčujícími soulad s příslušnými požadavky IMO a vydanými členským státem IMO, který je smluvní stranou příslušných úmluv.
3. Správní orgány státu vlajky jsou okamžitě informovány o povaze a vlastnostech této jiné lodní výstroje.
4. Správní orgány státu vlajky musí při nejbližší příležitosti zajistit, aby lodní výstroj uvedená v odstavci 1 spolu s doklady o provedených zkouškách vyhovovala příslušným požadavkům mezinárodních nástrojů a této směrnice.
5. Pokud bylo prokázáno, že konkrétní lodní výstroj se značkou shody není na trhu k dispozici, členský stát vlajky může povolit, aby na palubě byla umístěna jiná lodní výstroj, s výhradou ustanovení odstavců 6 až 8 tohoto článku.
6. Povolená lodní výstroj musí pokud možno splňovat požadavky a zkušební normy uvedené v článku 4.
7. K lodní výstroji umístěné na palubě je přiloženo prozatímní osvědčení o schválení vydané členským státem vlajky nebo jiným členským státem, v němž se uvádí:
a)
výstroj označená značkou shody, která má být certifikovanou výstrojí nahrazena;
b)
přesně popsané okolnosti, za nichž bylo osvědčení o schválení vydáno, a zejména nedostupnost výstroje označené značkou shody na trhu;
c)
přesně stanovené požadavky na návrh, zhotovení a funkčnost, podle nichž byla tato výstroj schválena členským státem, který osvědčení vydal;
d)
případně zkušební normy použité v příslušných schvalovacích postupech.
8. Členský stát, který vydává prozatímní osvědčení o schválení, o tom neprodleně uvědomí Komisi. Pokud je Komise toho názoru, že podmínky stanovené v odstavcích 6 a 7 nebyly splněny, může požadovat, aby členský stát uvedené osvědčení zrušil, nebo může přijmout jiná vhodná opatření prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 38 odst. 2.
KAPITOLA 6
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 33
Výměna zkušeností
Komise organizuje výměnu zkušeností mezi příslušnými mezi vnitrostátními orgány členských států, které jsou odpovědné za provádění politiky oznamování, zejména pokud jde o dozor nad trhem.
Článek 34
Koordinace oznámených subjektů
1. Komise zajistí zavedení a řádné provádění vhodné koordinace a spolupráce mezi oznámenými subjekty ve formě odvětvové skupiny oznámených subjektů.
2. Členské státy zajistí účast jimi oznámených subjektů na práci odvětvové skupiny, a to přímo nebo prostřednictvím určených zástupců.
Článek 35
Prováděcí opatření
1. Členské státy prostřednictvím informačního systému zpřístupněného za tímto účelem Komisí oznámí Komisi názvy a kontaktní údaje orgánů odpovědných za provádění této směrnice. Komise vypracuje, pravidelně aktualizuje a zveřejňuje seznam uvedených orgánů.
2. U každé lodní výstroje, pro niž je podle mezinárodních úmluv požadováno schválení správními orgány státu vlajky, Komise určí prostřednictvím prováděcích aktů příslušné požadavky na návrh, zhotovení a funkčnost a zkušební normy stanovené v mezinárodních nástrojích. Komise při přijímání těchto aktů rovněž výslovně určí lhůty, v nichž musí být tyto požadavky a zkušební normy zavedeny, včetně dat pro uvádění na trh a umístění na palubu, a to v souladu s mezinárodními nástroji a při zohlednění časového rámce pro stavbu lodí. Komise může rovněž upřesnit společná kritéria a podrobné postupy pro jejich použití.
3. Komise prostřednictvím prováděcích aktů určí příslušné požadavky na návrh, zhotovení a funkčnost nově stanovené v mezinárodních nástrojích, které se vztahují na výstroj již umístěnou na palubě, aby se zajistilo, že výstroj umístěná na palubě lodí EU je v souladu s mezinárodními nástroji.
4. Komise zřídí a vede databázi obsahující alespoň tyto informace:
a)
seznam a základní údaje o osvědčeních o shodě vydaných na základě této směrnice a poskytnutých oznámenými subjekty;
b)
seznam a základní údaje o prohlášeních o shodě vydaných na základě této směrnice a poskytnutých výrobci;
c)
aktuální seznam platných mezinárodních nástrojů a požadavků a zkušebních norem použitelných podle čl. 4 odst. 4;
d)
seznam a úplné znění kritérií a postupů uvedených v odstavci 2;
e)
případně požadavky a podmínky pro používání elektronického identifikátoru podle článku 11;
f)
veškeré další užitečné informace usnadňující řádné provádění této směrnice členskými státy, oznámenými subjekty a hospodářskými subjekty.
Uvedená databáze se zpřístupní členským státům. Zpřístupní se rovněž veřejnosti pouze pro informační účely.
5. Prováděcí akty uvedené v tomto článku se přijímají ve formě nařízení Komise přezkumným postupem podle čl. 38 odst. 2.
Článek 36
Změny
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 37 s cílem aktualizovat odkazy na normy uvedené v příloze III, jakmile jsou k dispozici nové normy.
Článek 37
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článcích 8, 11, 27 a 36 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 17. září 2014. Komise vyhotoví zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článcích 8, 11, 27 a 36 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který v něm je upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článků 8, 11, 27 a 36 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament ani Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 38
Výbor
1. Komisi je nápomocen Výbor pro námořní bezpečnost a zabránění znečištění z lodí (COSS), zřízený nařízením (ES) č. 2099/2002. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011. Pokud výbor nevydá žádné stanovisko, Komise návrh prováděcího aktu nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 39
Provedení
1. Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 18. září 2016. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění.
Tyto předpisy použijí od 18. září 2016.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 40
Zrušení
1. Směrnice 96/98/ES se zrušuje s účinkem ode dne 18. září 2016.
2. Požadavky a zkušební normy pro námořní zařízení použitelné dne 18. září 2016 podle ustanovení vnitrostátního práva přijatých členskými státy za účelem dosažení souladu se směrnicí 96/98/ES jsou i nadále použitelné až do data, kdy vstoupí v platnost prováděcí akty uvedené v čl. 35 odst. 2.
3. Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici.
Článek 41
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 42
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 23. července 2014.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2014/90/EU IRÁNYELVE
(2014. július 23.)
a tengerészeti felszerelésekről és a 96/98/EK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 100. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,
rendes jogalkotási eljárás keretében (2),
mivel:
(1)
A hajózás globális természetéből adódóan az Unió feladatának érzi a tengerbiztonság nemzetközi szabályozási keretének alkalmazását és támogatását. A tengerbiztonságról szóló nemzetközi egyezmények megkövetelik a lobogó szerinti államoktól egyfelől annak biztosítását, hogy a hajók fedélzetén elhelyezett felszerelések megfeleljenek bizonyos, a tervezést, az előállítást és a teljesítményt érintő biztonsági követelményeknek, másfelől rendelkeznek a vonatkozó tanúsítványok kibocsátásáról is. E célból egyes tengerészeti felszereléstípusokhoz a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet (IMO), valamint a nemzetközi és európai szabványügyi testületek részletes teljesítménykövetelményeket és vizsgálati előírásokat dolgoztak ki.
(2)
A nemzetközi jogi eszközök jelentős mérlegelési jogkört biztosítanak a lobogó szerinti államok hatóságainak. Harmonizáció hiányában az illetékes nemzeti hatóságok által az említett egyezményeknek és előírásoknak való megfelelést igazoló tanúsítvánnyal ellátott termékek biztonsági szintje különbözni fog egymástól; ennek következtében sérül a belső piac zavartalan működése, mivel a tagállamok további ellenőrzés nélkül nehezen tudják elfogadni egy másik tagállamban tanúsítvánnyal ellátott, a lobogóik alatt közlekedő hajók fedélzetén elhelyezendő felszereléseket.
(3)
Az említett problémákat az uniós harmonizáció kiküszöböli. A 96/98/EK tanácsi irányelv (3) közös szabályokat állapított meg a nemzetközi előírások végrehajtása terén mutatkozó különbségek felszámolása érdekében: egyértelműen meghatározta a követelményeket és a tanúsítványok kiadásának egységes eljárásait.
(4)
Az uniós jognak több olyan más eszköze is van, amely követelményeket és feltételeket határoz meg többek között az áruk belső piacon belüli szabad mozgásának biztosítása vagy környezetvédelmi célok érdekében egyes olyan termékek vonatkozásában, amelyek bár hasonló jellegűek, mint a hajók fedélzetén használt felszerelések, azonban nem felelnek meg az Unió belső szabályozásától helyenként lényegesen eltérő és folyamatosan változó nemzetközi előírásoknak. Ezért a vonatkozó nemzetközi tengerbiztonsági egyezményekkel összhangban e termékek részére a tagállamok nem adhatnak ki tanúsítványt. Az uniós hajók fedélzetén a nemzetközi biztonsági előírásoknak megfelelően elhelyezendő felszerelések kizárólag ezen irányelv keretében szabályozandók, amely minden esetben lex specialis-nak tekintendő; továbbá ki kell alakítani egy külön jelölési módot annak jelzésére, hogy a felszerelés megfelel a már hatályba lépett vonatkozó nemzetközi egyezményekben és jogi eszközökben meghatározott követelményeknek.
(5)
Amellett, hogy a tengerészeti felszerelésekre vonatkozóan részletes teljesítménykövetelményeket és vizsgálati előírásokat határoznak meg, a nemzetközi jogi eszközök időnként lehetővé teszik olyan intézkedések bevezetését, amelyek eltérnek az előíró követelményektől, de bizonyos feltételek mellett alkalmasak az említett követelmények mögött meghúzódó szándék megvalósítására. Az 1974. évi „Életbiztonság a tengeren” tárgyú nemzetközi egyezmény (SOLAS-egyezmény) lehetővé teszi az alternatív tervezést és olyan alternatív szabályok bevezetését, amelyeket az egyes tagállamok a saját felelősségi körükben alkalmazhatnak.
(6)
A 96/98/EK irányelv végrehajtásának tapasztalatai azt mutatják, hogy további intézkedések megtételére van szükség az említett irányelv végrehajtásának és végrehajtási mechanizmusainak előmozdítása, valamint a szabályozási környezet egyszerűsítése érdekében, miközben Unió-szerte biztosítani kell az IMO-követelmények összehangolt alkalmazását és végrehajtását.
(7)
Ezért a tengerészeti felszerelésekre nézve követelményeket kell meghatározni az alkalmazandó nemzetközi jogi eszközökben, többek között a vonatkozó vizsgálati előírásokban meghatározott biztonsági előírások teljesítésére vonatkozóan, biztosítva ezzel, hogy az ilyen követelményeket teljesítő felszerelések akadálytalanul kerülhessenek forgalmazásra a belső piacon, illetve elhelyezhetők legyenek bármely tagállam lobogója alatt közlekedő hajók fedélzetén.
(8)
Annak érdekében, hogy a tengerészeti felszerelések fejlesztése terén tisztességes verseny alakulhasson ki, minden erőfeszítést meg kell tenni a nyílt szabványok használatának előmozdítása érdekében, hogy azok díjmentesen vagy jelképes díj fejében mindenki számára hozzáférhetők, másolhatók, terjeszthetők és használhatók legyenek.
(9)
A 768/2008/EK európai parlamenti és tanácsi határozat (4) közös elveket és referenciarendelkezéseket ír elő, amelyeket az ágazati jogszabályok mindegyikében alkalmazni kell annak érdekében, hogy egységes alapot biztosítsanak e jogszabályok felülvizsgálatához és átdolgozásához. A határozat horizontális jellegű általános keretrendszert alkot a termékek forgalmazására vonatkozó feltételeket harmonizáló jövőbeli jogszabályok számára, a hatályos jogszabályok tekintetében pedig referenciaszövegként szolgál. Ez az általános keretrendszer megfelelő megoldásokat nyújt a 96/98/EK irányelv végrehajtása során azonosított problémákra. Szükséges tehát a 768/2008/EK határozat fogalommeghatározásainak és referenciarendelkezéseinek beépítése ebbe az irányelvbe, egyszersmind hozzáigazítva azokat a tengerészeti felszerelések ágazatának speciális jellegéhez.
(10)
A piacfelügyeleti hatóságok feladatának megkönnyítését célzó további konkrét eszközként a megfelelő időben elektronikus címke egészítheti ki vagy válthatja fel a hajókormány-embléma használatát.
(11)
Arányos és az Unióban letelepedett gazdasági szereplőkkel szemben megkülönböztetésmentes módon meg kell határozni a gazdasági szereplők kötelezettségeit, figyelembe véve, hogy az ezen irányelv hatálya alá tartozó tengerészeti felszerelések jelentős részét esetleg soha nem importálják és forgalmazzák a tagállamok területén.
(12)
Tekintettel arra, hogy a tengerészeti felszerelések a hajóknak a világ bármely részén történő gyártásakor vagy javításakor kerülnek a fedélzetre, a piacfelügyelet különösen nehezen kivitelezhető, ráadásul a határellenőrzéstől sem kaphat hatékony támogatást. Ezért világosan meg kell határozni a tagállamok és az Unión belüli gazdasági szereplők vonatkozó kötelezettségeit. A tagállamoknak gondoskodniuk kell arról, hogy a lobogójuk alatt közlekedő hajókon csak az előírásoknak megfelelő felszerelést helyezzenek el; ennek érdekében a lobogó szerinti állam hatóságainak a nemzetközi egyezmények értelmében kell kibocsátaniuk, engedélyezniük vagy megújítaniuk e hajók megfelelőségi tanúsítványát, és a tagállamoknak a 765/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) III. fejezetében meghatározott uniós piacfelügyeleti kerettel összhangban nemzeti piacfelügyeleti intézkedésekről kell rendelkezniük. A tagállamokat támogatni kell e kötelezettségeik teljesítésében, mégpedig a Bizottság által rendelkezésre bocsátott olyan tájékoztatási rendszerek útján, amelyek a megfelelőségértékelések elvégzésével megbízott szervezetek értékelésére, bejelentésére és nyomon követésére, valamint az engedélyezett tengerészeti felszerelésekkel, a visszavont vagy elutasított kérelmekkel, és a felszerelés nem-megfelelőségével kapcsolatos információk megosztására hivatottak.
(13)
Elsőként, az ezen irányelv szerinti kötelezettségeinek megfelelően a gyártó vagy adott esetben az importőr által a tengerészeti felszerelésen feltüntetett hajókormány-emblémának kell garanciát jelentenie arra vonatkozóan, hogy a felszerelés megfelel az előírásoknak, és forgalomba hozható azzal a céllal, hogy uniós hajó fedélzetén helyezzék el. Ezen túlmenően bizonyos rendelkezésekre van szükség egyrészt ahhoz, hogy a hajókormány-embléma a feltüntetést követően se veszítse el érvényét, másrészt pedig ahhoz, hogy a nemzeti piacfelügyeleti hatóságok hatékonyan tudják ellátni feladataikat. A gyártónak vagy adott esetben az importőrnek vagy forgalmazónak a tengerészeti felszerelés biztonságos voltának fenntartása érdekében teljes és a valóságnak megfelelő információkat kell szolgáltatnia az illetékes hatóságok számára a hajókormány-emblémával ellátott felszerelésekről. A gyártónak együtt kell működnie a piacfelügyeleti hatóságokkal többek között azon előírások vonatkozásában is, amelyek alapján gyártotta és tanúsította a termékeket, ezen kívül pedig kellő körültekintéssel kell eljárnia az általa a piacon forgalomba hozott tengerészeti felszerelések vonatkozásában. E tekintetben az Unión kívüli gyártóknak az illetékes nemzeti hatóságokkal való együttműködés céljára meghatalmazott képviselőt kell kijelölniük.
(14)
A nemzetközi vizsgálati előírásoknak való megfelelés olyan megfelelőségértékelési eljárásokkal igazolható a legjobban, mint amilyeneket a 768/2008/EK határozat állapít meg. A gyártók számára ugyanakkor csak a nemzetközi jogi eszközök szerinti követelményeket kielégítő megfelelőségértékelési eljárásokat kell hozzáférhetővé tenni.
(15)
A feltételezett meg nem felelés vizsgálatakor a tagállamokat a tisztességes és hatékony eljárás biztosítása érdekében bátorítani kell minden olyan intézkedés megtételére, amely a kockázatok átfogó és objektív értékelését segíti elő; ha a Bizottság megbizonyosodott arról, hogy e feltétel teljesült, nem köteles megismételni az értékelést a tagállamok által a nem megfelelő felszerelések tekintetében elfogadott korlátozó intézkedések felülvizsgálatakor.
(16)
A bejelentett szervezetekkel kapcsolatos vizsgálati feladatainak ellátása során a Bizottságnak - kellő figyelemmel saját független szerepére - a lehető legnagyobb mértékben tájékoztatnia kell a tagállamokat és együtt kell működnie velük.
(17)
Ha egy tagállam felügyeleti hatóságai úgy vélik, hogy az ezen irányelv hatálya alá tartozó tengerészeti felszerelés veszélyeztetheti a tengerbiztonságot, az egészséget vagy a környezetet, akkor elvégzik az érintett tengerészeti felszerelés értékelését és vizsgálatát. Ha beigazolódik, hogy a felszerelés veszélyt jelent, a tagállamnak fel kell szólítania az érintett gazdasági szereplőt, hogy tegye meg a megfelelő korrekciós intézkedéseket, vagy akár hogy vonja ki a forgalomból vagy hívja vissza az érintett felszerelést.
(18)
Rendkívüli körülmények esetén engedélyezni kell a hajókormány-emblémát nem viselő tengerészeti felszerelések használatát, különösen, ha egy hajó számára nem lehetséges a hajókormány-emblémával ellátott felszerelés beszerzése valamely, az Unión kívüli kikötőben vagy létesítményben, vagy ha hajókormány-emblémát viselő tengerészeti felszerelés nem áll rendelkezésre a piacon.
(19)
Gondoskodni kell arról, hogy az ezen irányelv hatálya alá tartozó tengerészeti felszerelések adott tételére vonatkozóan a nemzetközi előírások hiánya, illetve a meglévő előírások - a vizsgálati előírásokat is beleértve - súlyos hiányosságai vagy anomáliái ne akadályozzák ezen irányelv célkitűzéseinek a megvalósítását. Azonosítani kell továbbá a tengerészeti felszerelések azon tételeit, amelyek esetében előnyös lehet az elektronikus címke alkalmazása. Ezen túlmenően, amennyiben új szabványok kerülnek bevezetésre, ezen irányelv egyik nem alapvető elemét, nevezetesen a III. mellékletben említett szabványok hivatkozásait naprakésszé kell tenni. Ezért a Bizottságnak felhatalmazást kell kapnia arra, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkének megfelelően jogi aktusokat fogadjon el a harmonizált műszaki és vizsgálati előírások - bizonyos feltételek mellett, ideiglenes jelleggel történő - elfogadása tekintetében, továbbá az említett hivatkozások módosítása érdekében. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munka során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten is. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítésekor és szövegezésekor a Bizottságnak gondoskodnia kell a vonatkozó dokumentumoknak az Európai Parlament és a Tanács részére történő egyidejű, időben történő és megfelelő továbbításáról.
(20)
Ezen irányelv célkitűzéseinek elérése érdekében a nemzetközi jogi eszközöket a belső piacon egységesen kell végrehajtani. Ezért szükséges, hogy a tengerészeti felszerelések minden olyan tétele tekintetében, amelyekhez a nemzetközi egyezmények szerint szükség van a lobogó szerinti állam jóváhagyására, egyértelműen és időben meghatározzák a nemzetközi jogi eszközökben az adott felszerelésre előírt tervezési, gyártási és teljesítménykövetelményeket és kapcsolódó vizsgálati előírásokat, valamint elfogadják ezen követelmények és előírások bejelentett szervezetek, tagállami hatóságok és gazdasági szereplők - többek között a felszerelések uniós hajó fedélzetén való elhelyezéséért felelős minden szereplő - általi végrehajtásának közös kritériumait, eljárásait és időkereteit. Biztosítani kell továbbá, hogy ezen irányelv célkitűzéseinek megvalósítását ne veszélyeztesse az a tény, hogy az alkalmazandó műszaki és vizsgálati előírások hiányosak, vagy hogy az IMO elmulaszt megfelelő szabványokat kidolgozni az ezen irányelv hatálya alá tartozó tengerészeti felszerelések vonatkozásában.
(21)
A nemzetközi jogi eszközöknek - a vizsgálati előírások kivételével - automatikusan a naprakész változatát kell alkalmazni. Az új vizsgálati előírások uniós jogba való beemelése azzal a veszéllyel járhat, hogy a jogi egyértelműség és jogbiztonság tekintetében aránytalanul nagy nehézségeket okoz az uniós flotta és a gazdasági szereplők számára, ezért e kockázat csökkentése érdekében helyénvaló, hogy az új vizsgálati előírások ne automatikusan, hanem a Bizottság által megjelölt időpontban lépjenek hatályba.
(22)
Ezen irányelv végrehajtása egységes feltételeinek biztosítása érdekében a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni. Ezeket a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (6) megfelelően kell gyakorolni.
(23)
Ezen irányelv összehangolt, gyors és egyszerű végrehajtásának elősegítése érdekében az ezen irányelv értelmében elfogadott végrehajtási jogi aktusoknak bizottsági rendeletek formáját kell ölteniük.
(24)
A kialakult gyakorlatnak megfelelően az ebben az irányelvben említett bizottság hasznos szerepet tölthet be az ezen irányelv alkalmazásával kapcsolatos olyan ügyeknek a kivizsgálásában, amelyeket vagy a bizottság elnöke, vagy egy tagállam képviselője vet fel, az eljárási szabályzatával összhangban.
(25)
Amennyiben például a Bizottság valamely szakértői csoportja keretében vizsgálat tárgyát képezik egyes, ezen irányelvhez kapcsolódó kérdések - az irányelv végrehajtását és annak megsértését kivéve -, a jelenlegi gyakorlatnak megfelelően az Európai Parlamentnek erről teljes körű tájékoztatást kell kapnia és valamennyi dokumentumot továbbítani kell a részére, valamint adott esetben meg is kell hívni az ülésekre.
(26)
A Bizottság munkáját - az 1406/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (7) megfelelően - az Európai Tengerbiztonsági Ügynökség segíti az idevágó, kötelező erejű uniós jogi aktusok eredményes végrehajtásában és az azokban a Bizottságra bízott feladatok teljesítésében.
(27)
A közös kommunikációs eszközök megtalálása érdekében az illetékes hatóságoknak és a gazdasági szereplőknek minden tőlük telhetőt meg kell tenniük a nemzetközi gyakorlatnak megfelelő írásbeli kommunikáció elősegítésére.
(28)
Mivel ezen irányelv céljait, nevezetesen a tengeri biztonság növelését és a tengerszennyezés megelőzését a hajók fedélzetén elhelyezendő tengerészeti felszerelésekre vonatkozó releváns nemzetközi jogi eszközök egységes alkalmazása révén, illetve az ilyen felszerelések szabad mozgásának biztosítását az Unión belül, a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, az Unió szintjén azonban az intézkedés léptéke miatt e célok jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez az irányelv nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket.
(29)
Az elfogadandó intézkedések a 96/98/EK irányelv rendelkezéseinek jelentősebb módosítását jelentik, ezért az áttekinthetőség kedvéért az említett irányelvet hatályon kívül kell helyezni és helyébe ennek az irányelvnek kell lépnie,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Cél
Ezen irányelv célja a tengeri biztonság növelése és a tengerszennyezés megelőzése az uniós hajók fedélzetén elhelyezendő tengerészeti felszerelésekkel kapcsolatos vonatkozó nemzetközi jogi eszközök egységes alkalmazása révén, valamint az ilyen felszerelések Unión belüli szabad mozgásának biztosítása.
2. cikk
Fogalommeghatározások
Ezen irányelv alkalmazásában:
1. „tengerészeti felszerelés”: a 3. cikknek megfelelően ezen irányelv hatálya alá tartozó felszerelés;
2. „uniós hajó”: valamely tagállam lobogója alatt közlekedő, a nemzetközi egyezmények hatálya alá tartozó hajó;
3.
„nemzetközi egyezmények” : a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet (IMO) égisze alatt elfogadott, már hatályba lépett alábbi nemzetközi egyezmények, azok kötelezően alkalmazandó jegyzőkönyveivel és kódexeivel együtt, amelyek követelményeket határoznak meg a hajók fedélzetén elhelyezendő tengerészeti felszerelések lobogó szerinti államok általi engedélyezésére vonatkozóan:
-
a tengeren történő összeütközések megelőzésére vonatkozó nemzetközi szabályokról szóló 1972. évi egyezmény (COLREG),
-
a hajókról történő szennyezés megelőzéséről szóló 1973. évi nemzetközi egyezmény (MARPOL),
-
az „Életbiztonság a tengeren” tárgyú 1974. évi nemzetközi egyezmény (SOLAS);
4.
„vizsgálati előírások” : a tengerészeti felszerelések vizsgálatára vonatkozóan az alábbi szervezetek által meghatározott előírások:
-
a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet (IMO),
-
a Nemzetközi Szabványügyi Szervezet (ISO),
-
a Nemzetközi Elektrotechnikai Bizottság (IEC),
-
az Európai Szabványügyi Bizottság (CEN),
-
az Európai Elektrotechnikai Szabványügyi Bizottság (CENELEC),
-
a Nemzetközi Távközlési Egyesület (ITU),
-
az Európai Távközlési Szabványügyi Intézet (ETSI),
-
a Bizottság, ezen irányelv 8. cikkével és 27. cikkének (6) bekezdésével összhangban,
-
az azon kölcsönös elismerési megállapodásokban elismert szabályozó hatóságok, amelyekben az Unió részes fél;
5. „nemzetközi jogi eszközök”: a nemzetközi egyezményeknek, valamint az IMO azokat hatályba léptető határozatainak és körleveleinek a naprakész változata, továbbá a vizsgálati előírások;
6. „hajókormány-embléma”: a 9. cikkben említett és az I. mellékletben meghatározott jelölés vagy - adott esetben - a 11. cikkben említett elektronikus címke;
7. „bejelentett szervezet”: egy tagállam illetékes nemzeti hatósága által a 17. cikknek megfelelően kijelölt szervezet;
8. „forgalmazás”: tengerészeti felszerelések kereskedelmi tevékenység keretében történő rendelkezésre bocsátása az uniós piacon, ellenérték fejében vagy ingyenesen;
9. „forgalomba hozatal”: tengerészeti felszerelések első alkalommal történő forgalmazása az uniós piacon;
10. „gyártó”: olyan természetes vagy jogi személy, aki tengerészeti felszerelést gyárt, illetve azt terveztet vagy legyártat, és saját neve vagy védjegye alatt értékesít;
11. „meghatalmazott képviselő”: az Unióban letelepedett természetes vagy jogi személy, aki valamely gyártótól írásbeli meghatalmazást kap, hogy nevében meghatározott feladatok elvégzése céljából eljárjon;
12. „importőr”: az Unióban letelepedett természetes vagy jogi személy, aki harmadik országból származó tengerészeti felszereléseket hoz forgalomba az uniós piacon;
13. „forgalmazó”: a gyártótól és az importőrtől eltérő természetes vagy jogi személy az értékesítési láncban, aki tengerészeti felszereléseket forgalmaz;
14. „gazdasági szereplők”: a gyártó, a meghatalmazott képviselő, az importőr és a forgalmazó;
15. „akkreditálás”: a 765/2008/EK rendelet 2. cikkének 10. pontjában meghatározott akkreditálás;
16. „nemzeti akkreditáló testület”: a 765/2008/EK rendelet 2. cikke 11. pontjában meghatározott nemzeti akkreditáló testület;
17. „megfelelőségértékelés”: a bejelentett szervezetek által a tengerészeti felszerelések ezen irányelvben meghatározott követelményeknek való megfelelését bizonyító, a 15. cikkel összhangban folytatott eljárás;
18. „megfelelőségértékelő szervezet”: megfelelőségértékelési tevékenységeket - köztük kalibrálást, vizsgálatot, tanúsítást és ellenőrzést - végző szervezet;
19. „visszahívás”: minden olyan intézkedés, amelynek célja az uniós hajó fedélzetén már elhelyezett vagy uniós hajó fedélzetén való elhelyezés szándékával már beszerzett tengerészeti felszerelés visszavétele;
20. „kivonás a forgalomból”: minden olyan intézkedés, amelynek célja a tengerészeti felszerelés forgalmazásának megakadályozása az értékesítési láncban;
21. „EU-megfelelőségi nyilatkozat”: a gyártó által a 16. cikknek megfelelően kibocsátott nyilatkozat;
22. „termék”: tengerészeti felszerelések egy tétele.
3. cikk
Hatály
(1) Ezt az irányelvet az uniós hajók fedélzetén elhelyezett vagy elhelyezendő azon felszerelésekre kell alkalmazni, amelyek esetében a nemzetközi jogi eszközök előírják a lobogó szerinti állam hatóságának jóváhagyását, függetlenül attól, hogy a hajó a felszerelés elhelyezésének időpontjában az Unióban tartózkodik-e.
(2) Noha az (1) bekezdésben említett felszerelések az uniós jog ezen irányelvtől eltérő eszközeinek hatálya alá is tartozhatnak, az 1. cikk szerinti cél megvalósítása tekintetében a szóban forgó felszerelések kizárólag ezen irányelv hatálya alá tartoznak.
4. cikk
A tengerészeti felszerelésekre vonatkozó követelmények
(1) Egy uniós hajó fedélzetén a 39. cikk (1) bekezdésének második albekezdésében említett időpontban vagy azt követően elhelyezett tengerészeti felszerelésnek meg kell felelnie a nemzetközi jogi eszközök azon tervezési, gyártási és teljesítménykövetelményeinek, amelyek a szóban forgó felszerelés fedélzeten való elhelyezésének időpontjában alkalmazandók.
(2) A tengerészeti felszerelésnek az (1) bekezdésben említett követelményeknek való megfelelése kizárólag a vonatkozó vizsgálati előírásokkal összhangban és a 15. cikkben említett megfelelőségértékelési eljárások révén bizonyítható.
(3) A 2099/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (8) 5. cikkében meghatározott megfelelőség-ellenőrzési eljárás sérelme nélkül, a nemzetközi jogi eszközök alkalmazandók.
(4) Az (1) és (2) bekezdésben említett követelményeket és előírásokat a 35. cikk (2) bekezdésének megfelelően, egységes módon kell végrehajtani.
5. cikk
Alkalmazás
(1) A tagállamok a lobogójuk alatt közlekedő hajók tanúsítványainak a nemzetközi egyezményekkel összhangban való kiadása, megerősítése és megújítása során biztosítják, hogy az adott hajók fedélzetén elhelyezett tengerészeti felszerelések megfeleljenek az ezen irányelvben meghatározott követelményeknek.
(2) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a lobogójuk alatt közlekedő hajók fedélzetén elhelyezett tengerészeti felszerelések megfeleljenek azon nemzetközi jogi eszközöknek, amelyek a fedélzeten már elhelyezett felszerelések esetében alkalmazandók. Az említett intézkedések egységes alkalmazásának biztosítása érdekében a Bizottságra a 35. cikk (3) bekezdésének megfelelően végrehajtási hatásköröket kell ruházni.
6. cikk
A belső piac működése
A tagállamok nem tilthatják meg az ezen irányelvnek megfelelő tengerészeti felszerelések forgalomba hozatalát vagy uniós hajó fedélzetén való elhelyezését, és nem tagadhatják meg sem az erre vonatkozó tanúsítvány kiadását a lobogójuk alatt közlekedő hajók részére, sem pedig az ilyen tanúsítvány megújítását.
7. cikk
Hajók átlajstromozása egy tagállam lobogója alá
(1) Azt a nem uniós hajót, amelyet át kívánnak lajstromozni egy tagállam lobogója alá, az átlajstromozás során a befogadó tagállam ellenőrzi annak tekintetében, hogy a fedélzetén lévő tengerészeti felszerelések tényleges állapota megfelel-e a biztonsági tanúsítványokban foglaltaknak, és hogy a felszerelések megfelelnek-e ezen irányelvnek és el vannak-e látva a hajókormány-emblémával, vagy pedig az adott tagállam hatóságai számára kielégítő mértékben egyenértékűek-e az ezen irányelv szerint. -tól/-től kiállított tanúsítvánnyal rendelkező tengerészeti felszereléssel.
(2) Amennyiben a tengerészeti felszerelések fedélzeten való elhelyezésének időpontja nem állapítható meg, a tagállamok a vonatkozó nemzetközi jogi eszközök figyelembevételével meghatározhatják az egyenértékűség tekintetében kielégítőnek tekinthető követelményeket.
(3) A felszerelést ki kell cserélni, ha nincs ellátva a hajókormány-emblémával vagy a hatóság megállapítása szerint nem egyenértékű a tanúsítvánnyal rendelkező felszereléssel.
(4) Az e cikk értelmében egyenértékűnek tekintett tengerészeti felszerelés számára a tagállam tanúsítványt ad ki, amelyet mindenkor a felszereléssel együtt kell tartani. A tanúsítvány a lobogó szerinti tagállam nevében engedélyezi a felszerelésnek a hajó fedélzetén tartását és korlátozásokat vagy rendelkezéseket ír elő a felszerelés használatával kapcsolatban.
8. cikk
A tengerészeti felszerelésekre vonatkozó előírások
(1) Az 1025/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (9) módosított 98/34/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (10) sérelme nélkül az Unió szorgalmazza az azon tengerészeti felszerelésekre vonatkozó megfelelő nemzetközi szabványoknak, többek között részletes műszaki és vizsgálati előírásoknak az IMO és a szabványügyi testületek általi kidolgozását, amelyeknek a hajók fedélzetén való használata vagy telepítése szükségesnek tűnik a tengerbiztonság növelése és a tengerszennyezés megelőzése szempontjából. A Bizottság rendszeresen nyomon követi az említett szabványok kidolgozását.
(2) A tengerészeti felszerelések adott tételére vonatkozó nemzetközi szabvány hiányában - rendkívüli körülmények között, ha egy megfelelő elemzés alapján ez kellően indokolt, továbbá amennyiben erre a tengerbiztonságot, az egészséget vagy a környezetet súlyos és elfogadhatatlan mértékben veszélyeztető fenyegetés elhárítása érdekében szükség van, valamint figyelembe véve az IMO keretében esetlegesen folyamatban lévő munkát - a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 37. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a harmonizált műszaki és vizsgálati előírások tekintetében a tengerészeti felszerelések szóban forgó tételére vonatkozóan.
Különösen fontos, hogy a Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elkészítése során konzultációt folytasson szakértőkkel, a tagállamok szakértőit is beleértve.
Az említett műszaki és vizsgálati előírások alkalmazandók ideiglenes jelleggel mindaddig, amíg az IMO a tengerészeti felszerelések adott tételére vonatkozó szabványt nem fogad el.
(3) Rendkívüli körülmények között, ha egy megfelelő elemzés alapján ez kellően indokolt, továbbá amennyiben erre a tengerbiztonságot, az egészséget vagy a környezetet - a Bizottság által a tengerészeti felszerelések adott tételére vonatkozóan a 35. cikk (2) vagy (3) bekezdése alapján megjelölt meglévő előírás súlyos hiányossága vagy anomáliája miatt - elfogadhatatlan mértékben veszélyeztető azonosított fenyegetés elhárítása érdekében szükség van, valamint figyelembe véve az IMO keretében esetlegesen folyamatban lévő munkát, a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy - kizárólag a súlyos hiányosság vagy anomália orvosolásához szükséges mértékben - a 37. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a harmonizált műszaki és vizsgálati előírások tekintetében a tengerészeti felszerelések szóban forgó tételére vonatkozóan.
Különösen fontos, hogy a Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elkészítése során konzultációt folytasson szakértőkkel, a tagállamok szakértőit is beleértve.
Az említett műszaki és vizsgálati előírások ideiglenes jelleggel alkalmazandók mindaddig, amíg az IMO a tengerészeti felszerelések adott tételére alkalmazandó szabványt felül nem vizsgálja.
(4) A Bizottság a (2) és (3) bekezdésnek megfelelően elfogadott műszaki és vizsgálati előírásokat díjmentesen hozzáférhetővé teszi.
2. FEJEZET
A HAJÓKORMÁNY-EMBLÉMA
9. cikk
A hajókormány-embléma
(1) Azon tengerészeti felszereléseket, amelyek ezen irányelvben meghatározott követelményeknek való megfelelése a vonatkozó megfelelőségértékelési eljárások keretében bizonyításra került, hajókormány-emblémával kell ellátni.
(2) A hajókormány-embléma semmilyen más terméken nem tüntethető fel.
(3) Az alkalmazandó hajókormány-embléma formáját az I. melléklet határozza meg.
(4) A hajókormány-embléma alkalmazása a 765/2008/EK rendelet 30. cikkének (1) és (3)-(6) bekezdésében foglalt általános elvek hatálya alá tartozik; e tekintetben a CE-jelölésre vonatkozó valamennyi hivatkozás a hajókormány-emblémára való hivatkozásként értendő.
10. cikk
A hajókormány-embléma feltüntetésére vonatkozó szabályok és feltételek
(1) A hajókormány-emblémát a terméken vagy annak adattábláján jól láthatóan, olvashatóan és letörölhetetlenül kell feltüntetni, és adott esetben azt a termék szoftverének is tartalmaznia kell. Amennyiben a termék jellege miatt ez nem lehetséges vagy nem indokolt, a jelölést a csomagoláson és a kísérő dokumentumokban kell feltüntetni.
(2) A hajókormány-embléma feltüntetését a gyártási szakasz végén kell elvégezni.
(3) A hajókormány-embléma mellett fel kell tüntetni a bejelentett szervezet azonosító számát, amennyiben a szervezet részt vesz a gyártásellenőrzési szakaszban, valamint azt az évszámot, amelyben a felszerelést a jelöléssel ellátják.
(4) A bejelentett szervezet azonosító számát vagy maga a szervezet vagy annak utasításai alapján a gyártó, illetve a gyártó meghatalmazott képviselője tünteti fel.
11. cikk
Elektronikus címke
(1) A piacfelügyelet elősegítése és a tengerészeti felszerelések (3) bekezdésben említett egyes tételei hamisításának megakadályozása érdekében a gyártók a hajókormány-embléma helyett vagy mellett megfelelő és megbízható kivitelű elektronikus címkét alkalmazhatnak. Ekkor a 9. és a 10. cikket az esettől függően értelemszerűen alkalmazni kell.
(2) A Bizottság költség-haszon elemzést végez az elektronikus címkének a hajókormány-embléma kiegészítéseként vagy annak helyettesítéseként történő alkalmazásáról.
(3) A Bizottság a 37. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadhat el a tengerészeti felszerelések azon tételeinek beazonosítása érdekében, amelyek esetében előnyös lehet az elektronikus címke alkalmazása. Különösen fontos, hogy a Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elkészítése során konzultációt folytasson szakértőkkel, a tagállamok szakértőit is beleértve.
(4) A Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni abból a célból, hogy a tervezés, a teljesítmény, valamint az elektronikus címke rögzítése és használata tekintetében - bizottsági rendeletek formájában, a 38. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében - meghatározza a megfelelő műszaki kritériumokat.
(5) A (3) bekezdésnek megfelelően azonosított felszerelések esetében a hajókormány-embléma a (4) bekezdésben említett megfelelő műszaki kritériumok elfogadását követő három éven belül kiegészíthető megfelelő és megbízható kivitelű elektronikus címkével.
(6) A (3) bekezdésnek megfelelően azonosított felszerelések esetében a hajókormány-embléma a (4) bekezdésben említett megfelelő műszaki kritériumok elfogadásától számított öt év elteltével helyettesíthető megfelelő és megbízható kivitelű elektronikus címkével.
3. FEJEZET
A GAZDASÁGI SZEREPLŐK KÖTELEZETTSÉGEI
12. cikk
A gyártók kötelezettségei
(1) A hajókormány-emblémának a terméken való feltüntetésével a gyártó garanciát vállal arra, hogy a tengerészeti felszerelést, amelyre a szóban forgó jelölés került, a 35. cikk (2) bekezdésének megfelelően végrehajtott műszaki előírásoknak és szabványoknak megfelelően tervezték és gyártották, valamint vállalja, hogy betartja az e cikk (2)-(9) bekezdésében meghatározott kötelezettségeket.
(2) A gyártó elkészíti a szükséges műszaki dokumentációt, és elvégezteti az alkalmazandó megfelelőségértékelési eljárásokat.
(3) Ha a megfelelőségértékelési eljárások azt bizonyítják, hogy a tengerészeti felszerelés megfelel az alkalmazandó követelményeknek, a gyártó a 16. cikknek megfelelően EU-megfelelőségi nyilatkozatot állít ki, és a 9. és 10. cikkel összhangban feltünteti a terméken a hajókormány-emblémát.
(4) A gyártó a műszaki dokumentációt és a 16. cikkben említett EU-megfelelőségi nyilatkozatot a hajókormány-embléma elhelyezését követően legalább 10 éven keresztül megőrzi, de mindenképpen legalább az érintett tengerészeti felszerelés várható élettartamának végéig.
(5) A gyártó gondoskodik olyan eljárásokról, amelyek révén sorozatgyártás esetén is biztosított a megfelelőség fenntartása. A tengerészeti felszerelés kialakításában vagy tulajdonságaiban, és a 4. cikkben említett, a felszerelésre vonatkozó és a megfelelőségi nyilatkozat alapjául szolgáló nemzetközi jogi eszközökben bekövetkező változásokat figyelembe kell venni. Amennyiben a II. melléklet értelmében ez szükséges, a gyártó újra elvégezteti a megfelelőségértékelést.
(6) A gyártó biztosítja, hogy a terméken fel legyen tüntetve a termék azonosítását lehetővé tevő típus-, tétel- vagy sorozatszám vagy egyéb ilyen elem, illetve ha a termék mérete vagy jellege ezt nem teszi lehetővé, akkor az, hogy a termék csomagolása vagy a kísérő dokumentáció, vagy adott esetben mindkettő tartalmazza az előírt információkat.
(7) A gyártó a terméken, vagy ha ez nem lehetséges, a termék csomagolásán vagy a termék kísérő dokumentációján, vagy adott esetben mindkettőn feltünteti nevét, bejegyzett kereskedelmi nevét vagy bejegyzett védjegyét, valamint kapcsolattartási címét. Címként a gyártó fő kapcsolattartási címét kell megadni.
(8) A gyártó gondoskodik arról, hogy a felhasználók által könnyen érthető formában rendelkezésre álljanak a következők: a terméket kísérő útmutató, a termék fedélzeten való biztonságos telepítéséhez és használatához szükséges valamennyi információ, ideértve adott esetben a használat korlátozásaira vonatkozó információkat is, továbbá minden egyéb, a nemzetközi jogi eszközök vagy vizsgálati előírások által megkívánt dokumentum.
(9) Ha a gyártó úgy ítéli meg, illetve oka van azt feltételezni, hogy az a termék, amelyen a hajókormány-emblémát feltüntette, nem felel meg az alkalmazandó tervezési, gyártási és teljesítménykövetelményeknek és a 35. cikk (2) és (3) bekezdésének megfelelően végrehajtott vizsgálati előírásoknak, haladéktalanul meghozza a szükséges korrekciós intézkedéseket a szóban forgó termék megfelelőségének biztosítása, adott esetben forgalomból való kivonása vagy visszahívása érdekében. Ezenkívül ha a termék kockázatot jelent, a gyártó haladéktalanul tájékoztatja erről a tagállamok illetékes nemzeti hatóságait, részletesen ismertetve különösen a meg nem felelés mibenlétét és a meghozott korrekciós intézkedéseket.
(10) Valamely illetékes hatóság indokolt kérésére a gyártó az adott hatóság által ismert vagy számára elfogadható nyelven azonnal rendelkezésre bocsátja a termék megfelelőségének igazolásához szükséges összes információt és dokumentációt, valamint a szóban forgó hatóságnak hozzáférést biztosít telephelyéhez a 765/2008/EK rendelet 19. cikke szerinti piacfelügyeleti intézkedések céljára, továbbá ezen irányelv 25. cikke (4) bekezdésének megfelelően mintákat bocsát a hatóság rendelkezésére, illetve biztosítja számára a mintákhoz való hozzáférést. A hatóság kérésére a gyártó együttműködik a hatósággal az általa forgalomba hozott termékek által képviselt kockázatok kiküszöbölésére hozott intézkedések terén.
13. cikk
Meghatalmazott képviselők
(1) A tagállamok területén kívüli gyártó írásbeli megbízással meghatalmazott uniós képviselőt nevez ki, és a megbízásban megjelöli a meghatalmazott képviselő nevét és kapcsolattartási címét.
(2) A 12. cikk (1) bekezdésében meghatározott kötelezettségek teljesítése és a műszaki dokumentáció elkészítése nem képezik a meghatalmazott képviselő megbízatásának részét.
(3) A meghatalmazott képviselő a gyártótól kapott megbízásban meghatározott feladatokat látja el. A meghatalmazott képviselő megbízatása legalább az alábbiakra terjed ki:
a)
az EU-megfelelőségi nyilatkozatot és a műszaki dokumentációt a hajókormány-embléma elhelyezését követően legalább 10 éven keresztül megőrzi, de mindenképpen legalább az érintett tengerészeti felszerelés várható élettartamának végéig, hogy azokat a nemzeti felügyeleti hatóságok rendelkezésére tudja bocsátani;
b)
valamely illetékes hatóság indokolt kérésére annak rendelkezésére bocsátja a termék megfelelőségének igazolásához szükséges összes információt és dokumentációt;
c)
kérésükre együttműködik az illetékes hatóságokkal a megbízása körébe tartozó termékek által képviselt kockázatok kiküszöbölésére hozott intézkedések terén.
14. cikk
Egyéb gazdasági szereplők
(1) Az importőr a terméken, vagy ha ez nem lehetséges, a termék csomagolásán vagy a termék kísérő dokumentációján, vagy adott esetben mindkettőn feltünteti nevét, bejegyzett kereskedelmi nevét vagy bejegyzett védjegyét, valamint kapcsolattartási címét.
(2) Valamely illetékes hatóság indokolt kérésére az importőr és a forgalmazó az adott hatóság által ismert vagy számára elfogadható nyelven annak rendelkezésére bocsátja a termék megfelelőségének igazolásához szükséges összes információt és dokumentációt. A hatóság kérésére az importőr és a forgalmazó együttműködik a hatósággal az általa forgalomba hozott termékek által képviselt kockázatok kiküszöbölésére hozott intézkedések terén.
(3) Az importőr vagy forgalmazó, amennyiben egy tengerészeti felszerelést saját neve vagy védjegye alatt hoz forgalomba vagy helyez el egy uniós hajó fedélzetén, illetve egy már forgalomba hozott tengerészeti felszerelést úgy módosít, hogy az befolyásolhatja a felszerelésnek a vonatkozó követelményeknek való megfelelését, ezen irányelv alkalmazásában gyártónak tekintendő, és rá mint gyártóra vonatkoznak a 12. cikkben rögzített kötelezettségek.
(4) A hajókormány-embléma elhelyezését követően legalább 10 évig, de mindenképpen legalább az adott tengerészeti felszerelés várható élettartamáig tartó időszakon keresztül a gazdasági szereplőknek a piacfelügyeleti hatóságok kérésére meg kell nevezniük:
a)
azokat a gazdasági szereplőket, amelyek nekik terméket szállítottak;
b)
azokat a gazdasági szereplőket, amelyeknek terméket szállítottak.
4. FEJEZET
MEGFELELŐSÉGÉRTÉKELÉS ÉS A MEGFELELŐSÉGÉRTÉKELŐ SZERVEZETEK BEJELENTÉSE
15. cikk
Megfelelőségértékelési eljárások
(1) A megfelelőségértékelési eljárásokat a II. melléklet határozza meg.
(2) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a tengerészeti felszerelések adott tételére vonatkozóan a gyártó vagy a gyártó meghatalmazott képviselője végeztesse el a megfelelőségértékelést egy bejelentett szervezeten keresztül, a Bizottság által a 38. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében elfogadott végrehajtási jogi aktusok által kínált alábbi eljárási opciók egyikének alkalmazásával:
a)
ha EK-típusvizsgálat (B. modul) alkalmazandó, minden tengerészeti felszerelést a forgalomba hozatalát megelőzően a következő eljárások alá kell vonni:
-
a gyártási folyamatra vonatkozó minőségbiztosítás (D. modul); vagy
-
a termékre vonatkozó minőségbiztosítás (E. modul); vagy
-
termékellenőrzés (F. modul);
b)
ha a tengerészeti felszereléseket egyedileg vagy kis mennyiségben gyártják, nem pedig sorozatgyártási vagy tömeggyártási eljárással, megfelelőségértékelési eljárásként az egyedi EK-ellenőrzés (G. modul) alkalmazható.
(3) A Bizottság az e célból rendelkezésre bocsátott információs rendszer útján naprakész nyilvántartást vezet a jóváhagyott tengerészeti felszerelésekről és a visszavont vagy elutasított kérelmekről, és ezt a nyilvántartást az érdekelt felek rendelkezésére bocsátja.
16. cikk
EU-megfelelőségi nyilatkozat
(1) Az EU-megfelelőségi nyilatkozat igazolja, hogy a 4. cikknek megfelelően meghatározott követelmények teljesültek.
(2) Az EU-megfelelőségi nyilatkozatnak a 768/2008/EK határozat III. mellékletében meghatározott minta felépítését kell követnie. Tartalmaznia kell az ezen irányelv II. mellékletében meghatározott vonatkozó modulokban előírt elemeket, és a nyilatkozatot naprakészen kell tartani.
(3) Az EU-megfelelőségi nyilatkozat kiállításával a gyártó vállalja a 12. cikk (1) bekezdésében foglalt felelősség viselését és az abban foglalt kötelezettségek teljesítését.
(4) A tengerészeti felszerelés valamely uniós hajó fedélzetén való elhelyezésekor az érintett felszerelésre vonatkozó EU-megfelelőségi nyilatkozat egy példányát a hajó rendelkezésére kell bocsátani, és mindaddig a fedélzeten kell tartani, amíg a szóban forgó felszerelést el nem távolítják a hajóról. A nyilatkozatot a gyártónak le kell fordítania a lobogó szerinti tagállam által kívánt nyelv(ek)re, ideértve legalább egy, a tengeri szállítási ágazatban általánosságban használt nyelvet is.
(5) Az EU-megfelelőségi nyilatkozat egy példányát a bejelentett szervezet vagy a vonatkozó megfelelőségértékelési eljárásokat végző szervezetek rendelkezésére kell bocsátani.
17. cikk
Megfelelőségértékelő szervezetek bejelentése
(1) A tagállamok a Bizottság által e célból rendelkezésre bocsátott információs rendszer útján bejelentik a Bizottságnak és a többi tagállamnak azokat a szervezeteket, amelyeket felhatalmaztak az ezen irányelv szerinti megfelelőségértékelési feladatok ellátására.
(2) A bejelentett szervezeteknek meg kell felelniük a III. mellékletben meghatározott követelményeknek.
18. cikk
Bejelentő hatóságok
(1) A tagállamok kijelölnek egy bejelentő hatóságot, amely felel a megfelelőségértékelő szervezetek értékeléséhez és bejelentéséhez szükséges eljárások kialakításáért és végrehajtásáért, valamint a bejelentett szervezetek ellenőrzéséért, ideértve a 20. cikknek való megfelelést is.
(2) A bejelentett szervezeteket legalább kétévente ellenőrizni kell. A Bizottság dönthet úgy, hogy megfigyelőként részt vesz az ellenőrzés végrehajtásában.
(3) A tagállamok dönthetnek úgy, hogy az (1) bekezdésben említett értékelést és ellenőrzést nemzeti akkreditáló testületnek kell elvégeznie.
(4) Amennyiben a bejelentő hatóság az (1) bekezdés szerinti értékelést, bejelentést vagy ellenőrzést olyan szervezet hatáskörébe utalja vagy azzal olyan szervet bíz meg, amely nem kormányzati szerv, akkor ezen szervnek jogi személynek kell lennie, és értelemszerűen meg kell felelnie az V. mellékletben foglalt követelményeknek. Emellett ennek a szervnek olyan intézkedéseket kell hoznia, amelyek révén biztosított a tevékenységeiből eredő felelősségének fedezése.
(5) A bejelentő hatóság teljes felelősséget vállal a (4) bekezdésben említett szerv által elvégzett feladatokért.
(6) A bejelentő hatóságnak meg kell felelnie az V. mellékletben meghatározott követelményeknek.
19. cikk
A bejelentő hatóságok tájékoztatási kötelezettsége
(1) A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot azokról az eljárásaikról, amelyeket a megfelelőségértékelő szervezetek értékelése és bejelentése, valamint e szervezetek ellenőrzése érdekében hoztak létre, továbbá ezek bármilyen változásairól.
(2) Ezeket az információkat a Bizottság az e célból rendelkezésre bocsátott információs rendszer útján nyilvánosan hozzáférhetővé teszi.
20. cikk
A bejelentett szervezetek leányvállalatai és alvállalkozói
(1) Amennyiben a bejelentett szervezet a megfelelőség értékelésével kapcsolatos bizonyos feladatokat alvállalkozásba ad vagy egy leányvállalattal végeztet el, biztosítania kell, hogy az alvállalkozó vagy a leányvállalat megfeleljen a III. mellékletben meghatározott követelményeknek, továbbá tájékoztatnia kell ennek megfelelően a bejelentő hatóságot.
(2) A bejelentett szervezetek teljes felelősséget vállalnak az alvállalkozók vagy leányvállalatok által elvégzett feladatokért, függetlenül azok letelepedési helyétől.
(3) Csak az ügyfél beleegyezésével lehet a tevékenységeket alvállalkozásba adni vagy leányvállalattal elvégeztetni.
(4) A bejelentett szervezetek a bejelentő hatóság számára elérhetővé teszik az alvállalkozó vagy a leányvállalat szakmai képesítését értékelő és az általuk ezen irányelv alapján elvégzett munkára vonatkozó dokumentumokat.
21. cikk
A bejelentés változásai
(1) Amennyiben a bejelentő hatóság megállapítja vagy tájékoztatást kap arról, hogy a bejelentett szervezet már nem felel meg a III. mellékletben meghatározott követelményeknek vagy elmulasztja teljesíteni ezen irányelv szerinti kötelezettségeit, akkor a bejelentő hatóság adott esetben korlátozhatja, felfüggesztheti vagy visszavonhatja a bejelentést attól függően, hogy milyen mértékű a szóban forgó követelmények vagy kötelezettségek teljesítésének elmulasztása. Erről a bejelentő hatóság a Bizottság által e célból rendelkezésre bocsátott információs rendszer útján haladéktalanul tájékoztatja a Bizottságot és a többi tagállamot.
(2) Amennyiben a bejelentést korlátozzák, felfüggesztik vagy visszavonják, illetve ha a bejelentett szervezet megszüntette tevékenységét, a bejelentő tagállam megteszi a szükséges lépéseket annak biztosítására, hogy az említett szervezet dokumentációját vagy egy másik bejelentett szervezet dolgozza fel, vagy pedig kérésre az illetékes bejelentő vagy piacfelügyeleti hatóságok számára elérhetővé tegye.
22. cikk
A bejelentett szervezetek szakmai alkalmasságának vitatása
(1) A Bizottság kivizsgál minden olyan esetet, amikor - a rendelkezésére álló információk alapján, illetve ha erre felhívják a figyelmét - kétsége merül fel a bejelentett szervezet szakmai alkalmasságával vagy azzal kapcsolatban, hogy a bejelentett szervezet folyamatosan teljesíti-e a rá vonatkozó követelményeket és kötelezettségeket.
(2) A bejelentő tagállam kérésre a Bizottság rendelkezésére bocsátja az érintett szervezet bejelentésének vagy szakmai alkalmassága folyamatos meglétének alapjául szolgáló összes információt.
(3) A Bizottság gondoskodik a vizsgálatai során tudomására jutó érzékeny információk bizalmas kezeléséről.
(4) Amennyiben a Bizottság megállapítja, hogy a bejelentett szervezet nem, illetve már nem teljesíti a rá vonatkozó bejelentés követelményeit, akkor erről haladéktalanul tájékoztatja a bejelentő tagállamot, és felkéri azt a szükséges korrekciós intézkedések haladéktalan megtételére, beleértve szükség esetén a bejelentés visszavonását is.
23. cikk
A bejelentett szervezetek működési kötelezettségei
(1) A bejelentett szervezetek a 15. cikkben előírt eljárásoknak megfelelően végzik vagy végeztetik el a megfelelőségértékeléseket.
(2) Amennyiben a bejelentett szervezet megállapítja, hogy a gyártó nem teljesítette a 12. cikkben meghatározott kötelezettségeket, felszólítja a gyártót a megfelelő korrekciós intézkedések haladéktalan megtételére, és nem ad ki megfelelőségi tanúsítványt.
(3) Amennyiben a megfelelőségi tanúsítvány kiadása után a megfelelőség ellenőrzése során a bejelentett szervezet megállapítja, hogy egy termék már nem megfelelő, felszólítja a gyártót a megfelelő korrekciós intézkedések haladéktalan megtételére, és szükség esetén felfüggeszti vagy visszavonja a tanúsítványt. Amennyiben nem foganatosítanak korrekciós intézkedéseket, vagy azok nem érik el a kívánt hatást, a bejelentett szervezet adott esetben korlátozhatja, felfüggesztheti vagy visszavonhatja a tanúsítványt.
24. cikk
A bejelentett szervezetek tájékoztatási kötelezettsége
(1) A bejelentett szervezetek tájékoztatják a bejelentő hatóságot a következőkről:
a)
a megfelelőségi tanúsítványok bárminemű elutasítása, korlátozása, felfüggesztése vagy visszavonása;
b)
a bejelentés hatályát és feltételeit érintő körülmények;
c)
a piacfelügyeleti hatóságoktól kapott, a megfelelőségértékelési tevékenységekre vonatkozó tájékoztatás iránti megkeresések;
d)
kérésre a bejelentésükkel összefüggő megfelelőségértékelési tevékenységek, valamint minden más elvégzett tevékenység, többek között a határokon átnyúló tevékenységek, illetve az alvállalkozók megbízása.
(2) A bejelentett szervezetek kérésre a Bizottság és a tagállamok rendelkezésére bocsátják a megfelelőségértékelés kedvezőtlen vagy kedvező eredményeivel kapcsolatos releváns információkat. A bejelentett szervezetek megfelelően tájékoztatják az ugyanazon termékek megfelelőségértékelésével foglalkozó más bejelentett szervezeteket a kedvezőtlen és - kérésre - a kedvező megfelelőségértékelési eredményekről.
5. FEJEZET
UNIÓS PIACFELÜGYELET, TERMÉKELLENŐRZÉS, VÉDINTÉZKEDÉSEK
25. cikk
Az uniós piacfelügyeleti keret
(1) A tengerészeti felszerelések vonatkozásában a tagállamok a 765/2008/EK rendelet III. fejezetében meghatározott uniós piacfelügyeleti kerettel összhangban lévő piacfelügyeleti tevékenységet végeznek e cikk (2) és (3) bekezdése szerint.
(2) A nemzeti piacfelügyeleti intézményeknek és programoknak figyelembe kell venniük a tengerészeti felszereléseket gyártó ágazat különleges jellemzőit - a megfelelőségértékelés részeként végrehajtott különböző eljárásokat is beleértve -, és mindenekelőtt a nemzetközi egyezmények által a lobogó szerinti állam hatóságaira ruházott felelősségeket.
(3) A piacfelügyelet magában foglalhatja a dokumentumok átvizsgálását vagy a hajókormány-emblémával ellátott tengerészeti felszerelések ellenőrzését függetlenül attól, hogy azokat elhelyezték-e valamely hajó fedélzetén vagy sem. A valamely hajó fedélzetén már elhelyezett tengerészeti felszerelések ellenőrzését olyan vizsgálatokra kell korlátozni, amelyek elvégezhetők az érintett felszerelés fedélzeten való zavartalan működése közben is.
(4) Ha egy tagállamnak a 765/2008/EK rendeletben meghatározott piacfelügyeleti hatóságai mintán alapuló ellenőrzéseket kívánnak végezni, - amennyiben ez ésszerű és megvalósítható - felkérhetik a gyártót, hogy - saját költségén - bocsássa rendelkezésre a szükséges mintákat, vagy biztosítson hozzáférést a helyszínen a mintákhoz.
26. cikk
A kockázatot jelentő tengerészeti felszerelések kezelésére vonatkozó tagállami szintű eljárások
(1) Ha valamely tagállam piacfelügyeleti hatóságainak elégséges indokuk van azt feltételezni, hogy az ezen irányelv hatálya alá tartozó tengerészeti felszerelés kockázatot jelent a tengerbiztonság, az egészség vagy a környezet szempontjából, akkor elvégzik az érintett tengerészeti felszerelés értékelését, amely kiterjed az ebben az irányelvben meghatározott összes követelményre. Az érintett gazdasági szereplők a szükséges mértékben együttműködnek a piacfelügyeleti hatóságokkal.
Amennyiben az értékelés során a piacfelügyeleti hatóságok megállapítják, hogy a tengerészeti felszerelés nem felel meg az ebben az irányelvben megállapított követelményeknek, akkor haladéktalanul felszólítják az érintett gazdasági szereplőt az ahhoz szükséges korrekciós intézkedések megtételére, hogy a tengerészeti felszerelés megfeleljen az említett követelményeknek, vagy - az előírásuktól függően és a kockázat jellegével arányos ésszerű időn belül - kivonják a forgalomból vagy visszahívják a tengerészeti felszerelést.
A piacfelügyeleti hatóságok ennek megfelelően tájékoztatják az illetékes bejelentett szervezetet.
Az e bekezdés második albekezdésében említett intézkedésekre a 765/2008/EK rendelet 21. cikke alkalmazandó.
(2) Ha a piacfelügyeleti hatóságok úgy ítélik meg, hogy a meg nem felelés nem korlátozódik országuk területére vagy az országuk lobogója alatt közlekedő hajókra, akkor a Bizottság által piacfelügyeleti célból rendelkezésre bocsátott információs rendszer útján tájékoztatják a Bizottságot és a többi tagállamot az (1) bekezdés értelmében elvégzett értékelés eredményeiről és azokról az intézkedésekről, amelyek meghozatalára a gazdasági szereplőt felszólították.
(3) A gazdasági szereplők biztosítják, hogy minden megfelelő korrekciós intézkedést meghoznak az összes olyan érintett termék tekintetében, amelyeket az uniós piacon forgalmaztak vagy adott esetben uniós hajók fedélzetén helyeztek el vagy ilyen célból szállítottak.
(4) Amennyiben az érintett gazdasági szereplő nem teszi meg a megfelelő korrekciós intézkedéseket a piacfelügyeleti hatóságok által az (1) bekezdés második albekezdésének megfelelően meghatározott időszakon belül, vagy egyéb módon mulasztja el teljesíteni ezen irányelv szerinti kötelezettségeit, a piacfelügyeleti hatóságok meghozzák az összes olyan megfelelő átmeneti intézkedést, amely az adott tengerészeti felszerelés országuk piacán történő forgalmazását vagy az országuk lobogója alatt közlekedő hajók fedélzetén történő elhelyezésének megtiltását vagy korlátozását, illetve a forgalomból való kivonását vagy visszahívását célozza.
Ezekről az intézkedésekről a piacfelügyeleti hatóságok haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot és a többi tagállamot.
(5) A (4) bekezdésben említett, a piacfelügyeleti hatóságok által foganatosított intézkedésekre vonatkozó tájékoztatásban megadják az összes rendelkezésre álló adatot, különösen a nem megfelelő tengerészeti felszerelés azonosításához szükséges adatokat, a termék származási helyét, a megfelelés állítólagos hiányának és a felmerülő kockázatnak a jellegét, a meghozott tagállami intézkedések jellegét és időtartamát, valamint az érintett gazdasági szereplő által felhozott érveket. A piacfelügyeleti hatóságok külön jelzik, ha az előírások megsértése a következők valamelyike miatt következett be:
a)
a tengerészeti felszerelés nem felelt meg a 4. cikk értelmében meghatározott alkalmazandó tervezési, gyártási és teljesítménykövetelményeknek;
b)
a megfelelőségértékelési eljárások során nem teljesültek a 4. cikkben említett vizsgálati előírások;
c)
hiányosságok mutatkoztak a szóban forgó vizsgálati előírásokban.
(6) Az eljárást kezdeményező tagállamtól eltérő tagállamok haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot és a többi tagállamot az elfogadott intézkedésekről és azokról a birtokukban lévő további információkról, amelyek az érintett tengerészeti felszerelés megfelelésének hiányáról tanúskodnak, valamint - amennyiben nem értenek egyet a bejelentett tagállami intézkedéssel - a kifogásaikról.
(7) Egy tagállam átmeneti intézkedését megalapozottnak kell tekinteni, ha azzal szemben valamely tagállam vagy a Bizottság a (4) bekezdésben említett, a piacfelügyeleti hatóságok által foganatosított intézkedésekre vonatkozó tájékoztatás kézhezvételétől számított négy hónapon belül nem emel kifogást.
(8) A tagállamok az érintett tengerészeti felszereléssel kapcsolatban biztosítják a megfelelő korlátozó intézkedések haladéktalan megtételét, ideértve akár a termék forgalomból való kivonását is.
27. cikk
Uniós védintézkedési eljárás
(1) Amennyiben a 26. cikk (3) és (4) bekezdésében rögzített eljárás befejezését követően kifogást emelnek egy tagállam valamelyik intézkedésével szemben, vagy ha a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a tagállami intézkedés ellentétes lehet az uniós jogszabályokkal, a Bizottság haladéktalanul konzultációt kezd a tagállamokkal és az érintett gazdasági szereplővel vagy szereplőkkel, és értékeli az adott tagállami intézkedést. Az értékelés eredményei alapján a Bizottság határozatot hoz arról, hogy a tagállami intézkedés megalapozott-e vagy sem.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában, ha a Bizottság meggyőződött arról, hogy a tagállami intézkedés elfogadása során követett eljárás alkalmas a kockázatok kimerítő és objektív értékelésére, és a tagállami intézkedés megfelel a 765/2008/EK rendelet 21. cikkének, akkor az említett kockázat tekintetében a szóban forgó tagállami intézkedés alkalmasságának és arányosságának vizsgálatára szorítkozhat.
(3) A Bizottság valamennyi tagállamnak címezi határozatát, és haladéktalanul megküldi azt számukra, valamint a megfelelő gazdasági szereplőnek vagy szereplőknek.
(4) Amennyiben az adott tagállami intézkedés megalapozottnak minősül, valamennyi tagállam meghozza a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy a nem megfelelő tengerészeti felszerelést kivonja piacáról, vagy szükség esetén visszahívja azt. A tagállamok tájékoztatják erről a Bizottságot.
(5) Ha a szóban forgó tagállami intézkedés megalapozatlannak minősül, az érintett tagállam visszavonja azt.
(6) Ha a tengerészeti felszerelés meg nem felelése a 4. cikkben említett vizsgálati előírásokban mutatkozó hiányosságoknak tulajdonítható, a Bizottság ezen irányelv céljának teljesítése érdekében végrehajtási jogi aktusok útján megerősítheti, módosíthatja vagy visszavonhatja a tagállami védintézkedést, a 38. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében.
A Bizottság emellett felhatalmazást kap arra, hogy a 37. cikk szerinti eljárás keretében hozott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén átmeneti harmonizált követelményeket és vizsgálati előírásokat fogadjon el a tengerészeti felszerelés adott tételére vonatkozóan. A 8. cikk (3) bekezdésében foglalt kritériumok értelemszerűen alkalmazandók. A Bizottság ingyenes hozzáférést biztosít az említett követelményekhez és vizsgálati előírásokhoz.
(7) Amennyiben az érintett vizsgálati előírás európai szabvány, a Bizottság tájékoztatja az illetékes európai szabványügyi testületet vagy testületeket, és az ügyet a 98/34/EK irányelv 5. cikkével felállított bizottság elé terjeszti. Az említett bizottság konzultál az illetékes európai szabványügyi testülettel vagy testületekkel, majd haladéktalanul véleményt nyilvánít.
28. cikk
A tengerbiztonság, az egészség vagy a környezet szempontjából kockázatot jelentő, megfelelő termékek
(1) Amennyiben egy tagállam a 26. cikk (1) bekezdése szerinti értékelés elvégzését követően megállapítja, hogy az ezen irányelvnek megfelelő tengerészeti felszerelés kockázatot jelent a tengerbiztonság, az egészség vagy a környezet szempontjából, akkor felszólítja az érintett gazdasági szereplőt a megfelelő intézkedések meghozatalára annak biztosítása érdekében, hogy az érintett tengerészeti felszerelés a forgalomba hozatalkor többé ne jelentsen kockázatot, illetve hogy a tengerészeti felszerelést - a kockázat jellegéhez igazodó mértékben - az általa meghatározott ésszerű határidőn belül kivonják a forgalomból vagy visszahívják.
(2) A gazdasági szereplő korrekciós intézkedést hoz az összes olyan érintett termék tekintetében, amelyeket Unió-szerte forgalmazott vagy uniós hajók fedélzetén elhelyezett.
(3) A tagállam erről haladéktalanul tájékoztatja a Bizottságot és a többi tagállamot. A tájékoztatásban meg kell adni az összes rendelkezésre álló adatot, különösen az érintett tengerészeti felszerelés azonosításához szükséges adatokat, a tengerészeti felszerelés származási helyét és értékesítési láncát, a felmerülő kockázat jellegét, valamint a meghozott tagállami intézkedések jellegét és időtartamát.
(4) A Bizottság haladéktalanul konzultációt kezd a tagállamokkal és az érintett gazdasági szereplővel vagy szereplőkkel, és értékeli a meghozott tagállami intézkedéseket. Az értékelés eredményei alapján a Bizottság határozatot hoz arra vonatkozóan, hogy az intézkedés megalapozott-e, és szükség esetén megfelelő intézkedésekre tesz javaslatot. E célból a 27. cikk (2) bekezdését értelemszerűen kell alkalmazni.
(5) A Bizottság valamennyi tagállamnak címezi határozatát, és haladéktalanul közli azt velük, valamint a megfelelő gazdasági szereplőnek vagy szereplőknek.
29. cikk
Az előírások formai megsértése
(1) A 26. cikk sérelme nélkül, ha valamely tagállam a következő megállapítások egyikére jut, felszólítja az érintett gazdasági szereplőt, hogy szüntesse meg az előírások említett megsértését:
a)
a hajókormány-emblémát a 9. vagy a 10. cikket megsértve tüntették fel a terméken;
b)
a hajókormány-emblémát nem tüntették fel a terméken;
c)
az EU-megfelelőségi nyilatkozatot nem készítették el;
d)
az EU-megfelelőségi nyilatkozatot helytelenül készítették el;
e)
a műszaki dokumentáció nem áll rendelkezésre vagy hiányos;
f)
az EU-megfelelőségi nyilatkozatot nem küldték meg a hajó számára.
(2) Amennyiben a megfelelés (1) bekezdésben említett hiánya továbbra is fennáll, az érintett tagállam minden megfelelő intézkedést megtesz a forgalmazott tengerészeti felszerelés betiltására vagy korlátozására, vagy gondoskodik annak visszahívásáról vagy piaci forgalomból történő kivonásáról.
30. cikk
Műszaki innováción alapuló mentességek
(1) A műszaki innováció különleges eseteiben a lobogó szerinti állam hatósága engedélyezheti olyan tengerészeti felszerelések uniós hajók fedélzetén történő elhelyezését, amelyek nem felelnek meg a megfelelőségértékelési eljárások követelményeinek, ha a lobogó szerinti állam hatósága bevizsgálással vagy egyéb módon meggyőződött arról, hogy ezek a felszerelések összhangban vannak ezen irányelv célkitűzéseivel.
(2) Az ilyen bevizsgálási eljárások semmiképpen sem idézhetnek elő hátrányos megkülönböztetést a lobogó szerinti tagállamban gyártott és a más államokban gyártott tengerészeti felszerelések viszonylatában.
(3) Az ebben a cikkben említett tengerészeti felszereléseket a lobogó szerinti tagállam tanúsítványával kell ellátni, amelyet mindig a felszereléssel együtt kell tartani, és amely igazolja, hogy a felszerelés hajón történő elhelyezésére a lobogó szerinti tagállam engedélyt adott, valamint meghatározza az érintett felszerelés használatával kapcsolatos szükséges korlátozásokat, illetve előírásokat.
(4) Ha egy tagállam engedélyezi az e cikk hatálya alá tartozó tengerészeti felszereléseknek egy uniós hajó fedélzetén történő elhelyezését, az engedélyező tagállam értesíti a Bizottságot és a többi tagállamot ennek részleteiről, és megküldi nekik a vonatkozó bevizsgálásokra, értékelésekre és megfelelőségértékelési eljárásokra vonatkozó jelentéseket.
(5) Amennyiben a Bizottság úgy ítéli, hogy az (1) bekezdés szerinti feltételek nem teljesültek, a (4) bekezdésben említett értesítés kézhezvételét követő 12 hónapon belül felszólíthatja az érintett tagállamokat a megadott engedély meghatározott határidőn belül történő visszavonására. E célból a Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján lép fel. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 38. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(6) Ha egy, az (1) bekezdés hatálya alá tartozó tengerészeti felszerelésekkel ellátott hajó átvezetésre kerül egy másik tagállam lajstromába, a befogadó, lobogó szerinti tagállam annak biztosítása céljából, hogy a felszerelések legalább annyira hatékonyak legyenek, mint a megfelelőségértékelési eljárások követelményeit teljesítő felszerelések, megteheti a szükséges intézkedéseket, amelyek magukban foglalhatnak vizsgálatokokat és a megfelelés gyakorlatban történő igazolását is.
31. cikk
Vizsgálati és értékelési mentességek
Egy lobogó szerinti állam hatósága vizsgálat vagy értékelés céljából engedélyezheti olyan tengerészeti felszerelések uniós hajók fedélzetén történő elhelyezését, amelyek nem teljesítik a megfelelőségértékelési eljárásokkal kapcsolatos követelményeket, vagy amelyekre a 30. cikk nem vonatkozik, amennyiben teljesülnek az alábbi feltételek:
a)
a tengerészeti felszerelések rendelkeznek a lobogó szerinti tagállam tanúsítványával, amelyet mindig a felszereléssel együtt kell tartani, és amely igazolja, hogy a felszerelés uniós hajók fedélzetén történő elhelyezésére a szóban forgó tagállam engedélyt adott, valamint meghatározza az érintett felszerelés használatával kapcsolatos szükséges korlátozásokat, illetve egyéb különleges előírásokat;
b)
az engedély érvényességét a vizsgálat elvégzéséhez a lobogó szerinti állam megítélése szerint szükséges lehető legrövidebb időtartamra kell korlátozni;
c)
a szóban forgó tengerészeti felszerelések nem alkalmazhatók az ezen irányelv követelményeit teljesítő felszerelések helyett, azokat nem helyettesíthetik, és utóbbiakat az uniós hajó fedélzetén üzemképes és azonnali használatra kész állapotban meg kell tartani.
32. cikk
Mentességek rendkívüli körülmények esetén
(1) Abban az esetben, ha a tengerészeti felszereléseket egy Unión kívüli kikötőben és olyan, a lobogó szerinti állam hatósága számára kellőképpen megindokolt rendkívüli körülmények között ki kell cserélni, és amikor az idő, késedelem és költség figyelembevételével a hajókormány-emblémával rendelkező felszereléseknek a hajó fedélzetén történő elhelyezése nem valósítható meg, a (2)-(4) bekezdéssel összhangban másféle felszerelés is elhelyezhető a fedélzeten.
(2) A fedélzeten elhelyezett tengerészeti felszereléseket a releváns IMO-követelményeknek való megfelelést bizonyító dokumentációnak kell kísérnie, amelyet a vonatkozó egyezmények részes feleként egy IMO-tagállam állított ki.
(3) Az ilyen másféle tengerészeti felszerelések természetéről és jellemzőiről haladéktalanul tájékoztatni kell a lobogó szerinti állam hatóságát.
(4) A lobogó szerinti állam hatósága a lehető legrövidebb időn belül köteles gondoskodni arról, hogy az (1) bekezdésben említett tengerészeti felszerelés a vizsgálati dokumentációval együtt megfeleljen a nemzetközi jogi eszközökben és az ezen irányelvben előírt vonatkozó követelményeknek.
(5) Ha bebizonyosodott, hogy valamely, hajókormány-emblémát viselő tengerészeti felszerelés nem érhető el a piacon, a lobogó szerinti tagállam a (6)-(8) bekezdéssel összhangban engedélyezheti másféle tengerészeti felszerelések fedélzeten való elhelyezését.
(6) Az engedélyezett tengerészeti felszerelésnek - amennyire lehetséges - meg kell felelnie a 4. cikkben említett követelményeknek és vizsgálati előírásoknak.
(7) A fedélzeten elhelyezett tengerészeti felszereléseket egy ideiglenes jóváhagyási tanúsítványnak kell kísérnie, amelyet a lobogó szerinti tagállam vagy valamely másik tagállam állított ki, és amely megadja a következőket:
a)
hajókormány-emblémát viselő azon felszerelés, amelyet a tanúsítvánnyal ellátott felszerelés helyettesít;
b)
azon körülmények pontos leírása, amelyek között a jóváhagyási tanúsítvány kiállításra került, különös tekintettel a hajókormány-emblémát viselő felszerelés piacon való elérhetetlenségére;
c)
azon tervezési, gyártási és teljesítménykövetelmények, amelyek alapján a tanúsítványt kiállító tagállam jóváhagyta a felszerelést;
d)
az adott jóváhagyási eljárásban alkalmazott vizsgálati előírások, ha voltak ilyenek.
(8) Az ideiglenes jóváhagyási tanúsítványt kiállító tagállam haladéktalanul értesíti erről a Bizottságot. Amennyiben úgy ítéli meg, hogy a (6) és (7) bekezdés szerinti feltételek nem teljesülnek, a Bizottság végrehajtási jogi aktusok keretében felszólíthatja a tagállamot az említett tanúsítvány visszavonására vagy más megfelelő intézkedések megtételére. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 38. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
6. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
33. cikk
Tapasztalatcsere
A Bizottság gondoskodik a tagállamok bejelentéssel kapcsolatos szakpolitikai intézkedésekért felelős nemzeti hatóságai közötti tapasztalatcsere megszervezéséről, különös tekintettel a piacfelügyeletre.
34. cikk
A bejelentett szervezetek koordinálása
(1) A Bizottság biztosítja, hogy megfelelő koordináció és együttműködés jöjjön létre a bejelentett szervezetek között, és ez az együttműködés a bejelentett szervezetek ágazati csoportja formájában megfelelően működjön.
(2) A tagállamok biztosítják, hogy az általuk bejelentett szervezetek közvetlenül vagy kijelölt képviselőkön keresztül részt vegyenek az ágazati csoport munkájában.
35. cikk
Végrehajtási intézkedések
(1) A tagállamok a Bizottság által e célból rendelkezésre bocsátott információs rendszer útján közlik a Bizottsággal az ezen irányelv végrehajtásáért felelős hatóságok nevét és kapcsolattartási adatait. A Bizottság az említett hatóságokról jegyzéket készít, és azt rendszeresen frissíti, illetve közzéteszi.
(2) A tengerészeti felszerelések minden olyan tétele tekintetében, amelyekhez a nemzetközi egyezmények szerint szükség van a lobogó szerinti állam hatóságának jóváhagyására, a Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján meghatározza a nemzetközi jogi eszközökben az adott tétel vonatkozásában előírt tervezési, gyártási és teljesítménykövetelményeket, valamint vizsgálati előírásokat. Az említett aktusok elfogadásakor a Bizottság - a nemzetközi jogi eszközöknek megfelelően és a hajóépítésre vonatkozó időkeretek figyelembevételével - azt is egyértelműen meghatározza, hogy mely időponttól kezdődően kell alkalmazni ezeket a követelményeket és vizsgálati előírásokat, továbbá meghatározza a forgalomba hozatalra és a fedélzeten való elhelyezésre vonatkozó időpontokat. A Bizottság az alkalmazásukra vonatkozó közös kritériumokat és részletes eljárásokat is meghatározhatja.
(3) A Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján meghatározza a nemzetközi jogi eszközökben újonnan előírt tervezési, gyártási és teljesítménykövetelményeket, amelyek a fedélzeten már elhelyezett felszerelésre alkalmazandók annak érdekében, hogy az uniós hajók fedélzetén elhelyezett felszerelések megfeleljenek a nemzetközi jogi eszközöknek.
(4) A Bizottság adatbázist hoz létre és tart fenn, amely legalább a következő információkat tartalmazza:
a)
az ezen irányelv szerint kiállított megfelelőségi tanúsítványok bejelentett szervezetek által rendelkezésre bocsátatott jegyzéke és főbb adatai;
b)
az ezen irányelv szerint kiállított megfelelőségi nyilatkozatok gyártók által rendelkezésre bocsátatott jegyzéke és főbb adatai;
c)
az alkalmazandó nemzetközi jogi eszközök, valamint a 4. cikk (4) bekezdése értelmében alkalmazandó követelmények és vizsgálati előírások naprakész jegyzéke;
d)
a (2) bekezdésben említett kritériumok és eljárások jegyzéke és teljes szövege;
e)
adott esetben a 11. cikkben említett elektronikus címkére vonatkozó követelmények és feltételek;
f)
minden egyéb olyan hasznos információ, amely elősegíti ezen irányelv tagállamok, bejelentett szervezetek és gazdasági szereplők általi megfelelő végrehajtását.
Az adatbázist elérhetővé kell tenni a tagállamok számára. Kizárólag tájékoztatási célból elérhetővé kell tenni a nyilvánosság számára is.
(5) Az ebben a cikkben említett végrehajtási jogi aktusokat a 38. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni, bizottsági rendeletek formájában.
36. cikk
Módosítások
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 37. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el új szabványok megjelenése esetén a III. mellékletben említett szabványok hivatkozásainak naprakésszé tétele céljából.
37. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1) A Bizottság az e cikkben meghatározott feltételek mellett felhatalmazást kap felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására.
(2) A Bizottságnak a 8., 11., 27., és 36. cikkben említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására vonatkozó felhatalmazása ötéves időszakra szól …-tól kezdődő hatállyal. A Bizottság legkésőbb kilenc hónappal az ötéves időtartam vége előtt jelentést készít a felhatalmazásról. Amennyiben az Európai Parlament vagy a Tanács nem ellenzi a meghosszabbítást legkésőbb három hónappal az egyes időtartamok letelte előtt, akkor a felhatalmazás hallgatólagosan meghosszabbodik a korábbival megegyező időtartamra.
(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 8., 11., 27. és 36. cikkben említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban megjelölt felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon, vagy a benne megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(4) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti az Európai Parlamentet és a Tanácsot e jogi aktus elfogadásáról.
(5) A 8., 11., 27. és 36. cikkek értelmében elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő két hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt ellene kifogást, illetve ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam két hónappal meghosszabbodik.
38. cikk
A bizottság
(1) A Bizottságot a 2099/2002/EK rendelettel létrehozott, a tengeri közlekedés biztonságával és a hajókról történő szennyezés megelőzésével foglalkozó bizottság (COSS) segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottságnak minősül.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni. Ha a bizottság nem nyilvánít véleményt, a Bizottság nem fogadhatja el a végrehajtási jogi aktus tervezetét, és a 182/2011/EU rendelet 5. cikke (4) bekezdésének harmadik albekezdése alkalmazandó.
39. cikk
Átültetés
(1) A tagállamok legkésőbb …-ig elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. E rendelkezések szövegét haladéktalanul közlik a Bizottsággal.
A tagállamok ezeket a rendelkezéseket …-tól/-től* alkalmazzák.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
40. cikk
Hatályon kívül helyezés
(1) A 96/98/EK irányelv …-ével/-ával hatályát veszti.
(2) A tengerészeti felszerelésekre vonatkozó, a tagállamok által a 96/98/EK irányelvnek való megfelelés érdekében elfogadott nemzeti jogi rendelkezések értelmében …-án/én* alkalmazandó követelményeket és vizsgálati előírásokat a 35. cikk (2) bekezdésében említett végrehajtási jogi aktusok hatálybalépéséig továbbra is alkalmazni kell.
(3) A hatályon kívül helyezett irányelvre történő hivatkozásokat ezen irányelvre történő hivatkozásként kell értelmezni.
41. cikk
Hatálybalépés
Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
42. cikk
Címzettek
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2014. július 23-án.