PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 815/2012
ze dne 13. září 2012,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EU) č. 904/2010, pokud jde o zvláštní režimy pro neusazené osoby povinné k dani, které poskytují telekomunikační služby, služby rozhlasového a televizního vysílání nebo elektronické služby osobám nepovinným k dani
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (EU) č. 904/2010 ze dne 7. října 2010 o správní spolupráci a boji proti podvodům v oblasti daně z přidané hodnoty (1), a zejména na čl. 44 odst. 1, čl. 44 odst. 2 druhý pododstavec, čl. 45 odst. 1 a 2 a čl. 51 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 904/2010 stanoví pravidla pro správní spolupráci a boj proti podvodům v oblasti daně z přidané hodnoty (DPH). Články 44 a 45 nařízení (EU) č. 904/2010 se konkrétně týkají výměny informací týkajících se zvláštních úprav pro telekomunikační služby, služby rozhlasového a televizního vysílání nebo elektronické služby uvedených v kapitole 6 hlavy XII směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném režimu daně z přidané hodnoty (2). Uvedené zvláštní režimy se týkají toho, že osoba povinná k dani usazená mimo členský stát spotřeby přiznává DPH z příslušného prodeje v členském státě spotřeby prostřednictvím elektronického rozhraní v členském státě identifikace (jedno správní místo).
(2)
Některé informace týkající se transakcí provedených v rámci uvedených zvláštních režimů se mezi členskými státy shromažďují a vyměňují. Konkrétně se to týká výměny identifikačních údajů a shromažďování a výměny údajů z přiznání k DPH, včetně oprav uvedených daňových přiznání k DPH mezi členskými státy.
(3)
Ve snaze zajistit, aby se informace vyměňovaly jednotným způsobem, je nutno přijmout technické podrobnosti pro tuto výměnu včetně jednotné elektronické zprávy. To umožní jednotný rozvoj technických a funkčních specifikací, protože se budou řídit regulovaným rámcem.
(4)
Některé informace týkající se změn identifikačních údajů, jako například vynětí ze zvláštních režimů, dobrovolné ukončení nebo změna členského státu identifikace, by se také měly bezodkladně vyměňovat jednotným způsobem, aby členské státy mohly kontrolovat správné uplatňování zvláštních režimů a bojovat proti podvodům. Pro tento účel by měla být zajištěna společná opatření týkající se elektronické výměny uvedených informací.
(5)
S cílem udržet administrativní zátěž na minimální úrovni je třeba stanovit určité požadavky na elektronické rozhraní, které umožní osobám povinným k dani předkládat identifikační informace a přiznání k DPH. Členským státům by nemělo být bráněno v poskytnutí dodatečných funkcí umožňujících další snížení administrativní zátěže.
(6)
S cílem zajistit, aby se informace týkající se registrace k režimu a přiznání k DPH podávané v rámci režimu mohly účinně přenášet a zpracovávat, by členské státy měly vyvinout svá elektronická rozhraní jednotným způsobem. Je proto nezbytné vypracovat jednotnou elektronickou zprávu pro přenos těchto informací.
(7)
Je nutné vyjasnit informace, které se předkládají v případech, kdy se v určitém období v jednom nebo ve všech členských státech neuskuteční žádný prodej v rámci zvláštních režimů.
(8)
Ve snaze umožnit členským státům a osobám povinným k dani, aby se ve svých následných sděleních mohly jednoznačně odkazovat na přiznání k DPH včetně platby daně, by členské státy identifikace měly každému daňovému přiznání k DPH přidělit jedinečné referenční číslo.
(9)
Toto nařízení se použije od stejného dne, od kterého se použijí články 44 a 45 nařízení (EU) č. 904/2010.
(10)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro správní spolupráci,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„režimem mimo Unii“ zvláštní režim pro telekomunikační služby, služby rozhlasového a televizního vysílání nebo elektronické služby, které poskytují osoby povinné k dani neusazené ve Společenství, jak je stanoveno v hlavě XII kapitole 6 oddílu 2 směrnice 2006/112/ES;
2)
„režimem Unie“ zvláštní režim pro telekomunikační služby, služby rozhlasového a televizního vysílání nebo elektronické služby, které poskytují osoby povinné k dani usazené ve Společenství, avšak neusazené ve státě spotřeby, jak je stanoveno v hlavě XII kapitole 6 oddílu 3 směrnice 2006/112/ES;
3)
„zvláštními režimy“ pak režim mimo Unii a režim Unie.
Článek 2
Funkce elektronického rozhraní
Elektronické rozhraní v členském státě identifikace, pomocí kterého se osoba povinná k dani registruje k používání jednoho ze zvláštních režimů a jehož prostřednictvím uvedená osoba předkládá přiznání k dani z přidané hodnoty (DPH) v rámci uvedeného režimu členskému státu identifikace, má tyto funkce:
a)
musí poskytovat nástroj pro ukládání identifikačních údajů podle článku 361 směrnice 2006/112/ES nebo přiznání k DPH podle článků 365 a 369g směrnice 2006/112/ES před jejich podáním;
b)
musí umožňovat osobě povinné k dani předkládat příslušné informace týkající se daňových přiznání k DPH prostřednictvím systému pro elektronický přenos souborů zasílaného v souladu s podmínkami stanovenými členským státem identifikace.
Článek 3
Přenos identifikačních údajů
1. Členský stát identifikace prostřednictvím sítě CCN/CSI ostatním členským státům zasílá
a)
informace pro identifikaci osoby povinné k dani využívající režim mimo Unii;
b)
obdobně údaje pro identifikaci osoby povinné k dani využívající režim Unie;
c)
přidělené identifikační číslo.
Pro přenos informací uvedených v prvním pododstavci se použije jednotná elektronická zpráva uvedená v příloze I. Sloupec B jednotné elektronické zprávy uvedené v příloze I se používá pro režim mimo Unii a sloupec C uvedené jednotné elektronické zprávy se používá pro režim Unie.
2. Členský stát identifikace bezodkladně informuje ostatní členské státy prostřednictvím sítě CCN/CSI pomocí jednotné elektronické zprávy uvedené v příloze II tohoto nařízení v případě, že osoba povinná k dani
a)
je vyňata z jednoho ze zvláštních režimů;
b)
dobrovolně přestane používat jeden ze zvláštních režimů;
c)
mění členský stát identifikace v rámci režimu Unie.
Článek 4
Předložení přiznání k DPH osobou povinnou k dani
1. Osoba povinná k dani předkládá přiznání k DPH s údaji podle článků 365 a 369g směrnice 2006/112/ES členskému státu identifikace prostřednictvím jednotné elektronické zprávy uvedené v příloze III tohoto nařízení. Sloupec B jednotné elektronické zprávy uvedené v příloze III se používá pro režim mimo Unii a sloupec C uvedené jednotné elektronické zprávy se používá pro režim Unie.
2. V případě, že osoba povinná k dani během zdaňovacího období neposkytne žádné služby v rámci zvláštních režimů v žádném členském státě, vyplní se nulové přiznání k DPH. Pro uvedený účel se vyplňují pro režim Unie jen pole 1, 2 a 21 jednotné elektronické zprávy uvedené v příloze III a v případě režimu mimo Unii pole 1, 2 a 11.
3. Osoba povinná k dani je povinna uvést jen služby poskytnuté do členského státu spotřeby a z členského státu usazení, pokud služby v rámci zvláštních režimů byly poskytnuty v daném členském státě nebo z něj v rámci zdaňovacího období.
Článek 5
Přenos informací uvedených v přiznání k DPH
Informace uvedené v přiznání k DPH, na které se odkazuje v čl. 4 odst. 1, zasílá členský stát identifikace každému členskému státu spotřeby a usazení uvedenému v přiznání k DPH prostřednictvím sítě CCN/CSI pomocí jednotné elektronické zprávy uvedené v příloze III tohoto nařízení.
Pro účely prvního pododstavce členský stát identifikace zašle členskému státu spotřeby a usazení, v němž nebo z něhož byly poskytnuty služby, obecné informace uvedené v části 1 jednotné elektronické zprávy stanovené v příloze III spolu s informacemi v části 2 uvedené jednotné elektronické zprávy, které se týkají daného konkrétního členského státu spotřeby nebo usazení.
Členský stát identifikace zašle informace uvedené v přiznání k DPH pouze těm členským státům, které jsou uvedeny v daném přiznání k DPH.
Článek 6
Jedinečné referenční číslo
Informace předávané podle článku 5 obsahují referenční číslo přidělené členským státem identifikace, které je pro dané přiznání k DPH jedinečné.
Článek 7
Opravy přiznání k DPH
Členský stát identifikace umožní osobě povinné k dani opravit přiznání k DPH prostřednictvím elektronického rozhraní uvedeného v článku 2. Členský stát identifikace zašle v souladu s článkem 5 informace o opravách dotyčnému členskému státu (státům) spotřeby a usazení a přidělí daným informacím časové razítko.
Článek 8
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. září 2012.
A BIZOTTSÁG 815/2012/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2012. szeptember 13.)
a 904/2010/EU tanácsi rendeletnek a nem adóalanyok számára távközlési, rádió- és televízióműsor-, valamint elektronikus szolgáltatásokat nyújtó nem letelepedett adóalanyokra vonatkozó különös szabályozás tekintetében történő alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a hozzáadottérték-adó területén történő közigazgatási együttműködésről és csalás elleni küzdelemről szóló, 2010. október 7-i 904/2010/EU tanácsi rendeletre (1), és különösen annak 44. cikke (1) bekezdésére, 44. cikke (2) bekezdésének második albekezdésére, 45. cikke (1) és (2) bekezdésére és 51. cikke (1) bekezdésére,
mivel:
(1)
A 904/2010/EU rendelet megállapítja a közigazgatási együttműködésre és a csalás elleni küzdelemre vonatkozó szabályokat a hozzáadottérték-adó (héa) területén. A 904/2010/EU rendelet 44. és 45. cikke kifejezetten kitér a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi rendelet (2) XII. címének 6. fejezetében meghatározott, a távközlési, rádió- és televízióműsor-, valamint elektronikus szolgáltatásokra vonatkozó különös szabályozással kapcsolatos információcserére. Az említett különös szabályozások azokat a fogyasztás helye szerinti tagállamon kívül letelepedett adóalanyokat érintik, amelyek a fogyasztás helye szerinti tagállamban folytatott vonatkozó értékesítéseikhez kapcsolódó héabevallásukat az azonosítót kiadó tagállam elektronikus felületén keresztül nyújtják be (egyablakos ügyintézés).
(2)
Az említett különös szabályozások keretében végrehajtott ügyletekre vonatkozóan gyűjteni kell bizonyos információkat, továbbá biztosítani kell a tagállamközi információcserét. Ez különösen az azonosítási adatok cseréjét, valamint a héabevallásban feltüntetett adatok, köztük az adott héabevallásra vonatkozó helyesbítések gyűjtését és tagállamközi cseréjét érinti.
(3)
Az egységes módon történő információcsere biztosításához rögzíteni kell az információcserének, így az egységes elektronikus üzenet létrehozásának technikai részleteit. Ez lehetővé tenné a műszaki és funkcionális előírások szabályozott keretfeltételek közötti, egységes kidolgozását is.
(4)
Az azonosítási adatokat illető változásokra - például a különös szabályozás hatálya alóli kizárásra, a különös szabályozás hatálya alá tartozásról való önkéntes lemondásra vagy az azonosítót kiadó tagállam megváltozására - vonatkozóan biztosítani kell egyes információk haladéktalan, egységes módon történő cseréjét annak érdekében, hogy a tagállamoknak lehetősége legyen a különös szabályozás helyes alkalmazásának nyomon követésére és a csalás elleni küzdelemre. Ennek céljára meg kell határozni az említett információk elektronikus cseréjére vonatkozó közös szabályokat.
(5)
Az adminisztratív költségeknek a lehető legalacsonyabb szinten tartása érdekében olyan követelményeket kell meghatározni az elektronikus felület vonatkozásában, amelyek megkönnyítik az adóalanyok azonosítási adatainak és héabevallásainak benyújtását. Lehetővé kell tenni, hogy a tagállamok az elektronikus felületet az adminisztratív költségek további csökkentése céljából kiegészítő funkciókkal lássák el.
(6)
A különös szabályozás alkalmazásához szükséges nyilvántartásba vétellel és a szabályozás keretében benyújtott héabevallásokkal kapcsolatos információk hatékony továbbításának és feldolgozásának biztosítására a tagállamoknak egységesen kell kialakítaniuk elektronikus felületüket. Ezért meg kell határozni az említett információk továbbítására szolgáló egységes elektronikus üzenetet.
(7)
Egyértelműen meg kell határozni a benyújtandó információk körét olyan esetekben, amikor egy meghatározott időszakban valamely tagállamban vagy az Unió tagállamaiban nem került sor értékesítésre a különös szabályozás keretében.
(8)
Ahhoz, hogy a tagállamok és az adóalanyok a későbbi kommunikáció során, így többek között az adó megfizetése kapcsán egyértelműen hivatkozhassanak héabevallásaikra, az azonosítót kiadó tagállamnak az egyes héabevallások egyértelmű azonosítására alkalmas hivatkozási számot kell kijelölnie.
(9)
Ezt a rendeletet a 904/2010/EU rendelet 44. és 45. cikke alkalmazásának kezdőnapjától kell alkalmazni.
(10)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a Közigazgatási Együttműködés Állandó Bizottságának véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
1. „nem uniós szabályozás”: a Közösségen kívül letelepedett adóalanyok által nyújtott távközlési, rádió- és televízióműsor- vagy elektronikus szolgáltatásokra vonatkozóan a 2006/112/EK irányelv XII. címe 6. fejezetének 2. szakaszában előírt különös szabályozás;
2. „uniós szabályozás”: a Közösségen belül, de nem a fogyasztás helye szerinti tagállamban letelepedett adóalanyok által nyújtott távközlési, rádió- és televízióműsor- vagy elektronikus szolgáltatásokra vonatkozóan a 2006/112/EK irányelv XII. címe 6. fejezetének 3. szakaszában előírt különös szabályozás;
3. „különös szabályozások”: a „nem uniós szabályozás” és az „uniós szabályozás” együttvéve.
2. cikk
Az elektronikus felület funkciói
Az azonosítót kiadó tagállamban létrehozott elektronikus felületnek, melynek segítségével az adóalany regisztrálni tudja a különös szabályozások valamelyikének igénybevételét, valamint az azonosítót kiadó tagállam részére benyújthatja a szabályozás keretében készített héabevallását, az alábbi funkciókat kell tartalmaznia:
a)
a felületnek lehetővé kell tennie a 2006/112/EK irányelv 361. cikke szerinti azonosítási adatok tárolását, valamint a 2006/112/EK irányelv 365. és 369 g. cikke szerinti héabevallásnak a benyújtás előtti elmentését;
b)
a felületnek lehetővé kell tennie, hogy az adóalany a héabevallással kapcsolatos vonatkozó információkat elektronikus fájlban - az azonosítót kiadó tagállam által meghatározott feltételeknek megfelelően - nyújtsa be.
3. cikk
Az azonosítási adatok továbbítása
(1) Az azonosítót kiadó tagállam a többi tagállam részére az alábbi adatokat továbbítja a CCN/CSI-hálózaton keresztül:
a)
a nem uniós szabályozást alkalmazó adóalany azonosítására szolgáló információk;
b)
az uniós szabályozást alkalmazó adóalany azonosítására szolgáló, a fentieknek megfelelő adatok;
c)
a kijelölt héaazonosító szám.
Az I. mellékletben meghatározott egységes elektronikus üzenet az első albekezdésben említett adatok továbbítására szolgál. Az I. mellékletben meghatározott egységes elektronikus üzenet B. oszlopát a nem uniós szabályozás, míg C. oszlopát az uniós szabályozás alkalmazása esetén kell használni.
(2) Az azonosítót kiadó tagállam a CCN/CSI-hálózaton keresztül, az e rendelet II. mellékletében meghatározott egységes elektronikus üzenetben haladéktalanul értesíti a többi tagállamot, ha:
a)
az adóalanyt kizárták a különös szabályozások valamelyikének igénybevételére jogosult adóalanyok köréből;
b)
az adóalany önként lemond valamelyik különös szabályozás igénybevételének lehetőségéről;
c)
az adóalany az uniós szabályozás igénybevételének keretében megváltoztatja az azonosítót kiadó tagállamot.
4. cikk
A héabevallás benyújtása az adóalany által
(1) Az adóalany a 2006/112/EK irányelv 365. és 369 g. cikkének megfelelő adatokat tartalmazó héabevallásokat az e rendelet III. mellékletében meghatározott egységes elektronikus üzenetben nyújtja be az azonosítót kiadó tagállamnak. A III. mellékletben meghatározott egységes elektronikus üzenet B. oszlopát a nem uniós szabályozás, míg C. oszlopát az uniós szabályozás alkalmazása esetén kell használni.
(2) Az adóalanynak „nulla” értékadatú héabevallást kell kitöltenie, ha a bevallási időszakban egy tagállamban sem nyújt szolgáltatásokat a különös szabályozás keretében. E célból az uniós szabályozás alkalmazása esetén a III. mellékletben meghatározott egységes elektronikus üzenet 1., 2. és 21. rovatát, míg a nem uniós szabályozás alkalmazása esetén az egységes elektronikus üzenet 1., 2. és 11. rovatát kell kitölteni.
(3) Az adóalany csak abban az esetben köteles a fogyasztás helye szerinti tagállamban vagy a letelepedés helye szerinti tagállamból nyújtott szolgáltatásra vonatkozó adatok közlésére, ha a bevallási időszakban sor került a különös szabályok keretében történő szolgáltatásnyújtásra a fogyasztás helye szerinti tagállamban, illetőleg a letelepedés helye szerinti tagállamból.
5. cikk
A héabevallásban foglalt információk továbbítása
A héabevallásban foglalt, a 4. cikk (1) bekezdésében felsorolt információkat az azonosítót kiadó tagállam a CCN/CSI-hálózaton keresztül, az e rendelet III. mellékletében meghatározott egységes elektronikus üzenetben továbbítja a héabevallásban említett valamennyi, a fogyasztás, illetőleg a letelepedés helye szerinti tagállamnak.
Az első bekezdés értelmében az azonosítót kiadó tagállam a III. mellékletben meghatározott egységes elektronikus üzenet 1. részében foglalt általános információkat és az egységes elektronikus üzenet 2. részében foglalt, a fogyasztás vagy a letelepedés helye szerinti azon tagállamra vonatkozó adatokat, amelyben vagy amelyből a szolgáltatásnyújtásra sor került, továbbítja az érintett fogyasztás, illetve letelepedés szerinti tagállamnak.
Az azonosítót kiadó tagállam a héabevallásban szereplő információkat kizárólag a bevallásban szereplő tagállamoknak továbbítja.
6. cikk
Egyedi hivatkozási szám
Az 5. cikknek megfelelően továbbított információk között fel kell tüntetni az azonosítót kiadó tagállam által kijelölt, az adott héabevallásra vonatkozó egyedi hivatkozási számot.
7. cikk
A héabevallásokra vonatkozó helyesbítések
Az azonosítót kiadó tagállam lehetőséget ad az adóalanyok számára bármely héabevallás helyesbítésére a 2. cikkben említett elektronikus felületen keresztül. A helyesbítésekre vonatkozó, időbélyegzővel ellátott információt az azonosítót kiadó tagállam az 5. cikknek megfelelően eljuttatja az érintett fogyasztás és letelepedés helye szerinti tagállamnak/tagállamoknak.
8. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2015. január 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2012. szeptember 13-án.