PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 17. března 2014,
kterým se mění rozhodnutí 2011/130/EU, kterým se stanoví minimální požadavky na přeshraniční zpracování dokumentů elektronicky podepsaných příslušnými orgány podle směrnice 2006/123/ES Evropského parlamentu a Rady o službách na vnitřním trhu
(oznámeno pod číslem C(2014) 1640)
(Text s významem pro EHP)
(2014/148/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu (1), a zejména na čl. 8 odst. 3 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Poskytovatelé služeb, jejichž služby spadají do oblasti působnosti směrnice 2006/123/ES, musí být prostřednictvím jednotných kontaktních míst a elektronickými prostředky schopni splnit postupy a formality potřebné pro přístup ke svým činnostem a jejich výkonu. V mezích stanovených v čl. 5 odst. 3 směrnice 2006/123/ES se nadále mohou vyskytovat případy, kdy poskytovatelé služeb musí při plnění takových postupů a formalit předkládat originály dokumentů, ověřené kopie nebo ověřené překlady dokumentů. V takových případech může být nezbytné, aby poskytovatelé služeb předložili dokumenty elektronicky podepsané příslušnými orgány.
(2)
Přeshraniční využívání zaručených elektronických podpisů založených na kvalifikovaném osvědčení je usnadněno rozhodnutím Komise 2009/767/ES ze dne 16. října 2009, kterým se stanovují opatření pro usnadnění užití postupů s využitím elektronických prostředků prostřednictvím „jednotných kontaktních míst“ podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES o službách na vnitřním trhu (2), jež mimo jiné ukládá členským státům povinnost provést posouzení rizik před vyžádáním těchto elektronických podpisů od poskytovatelů služeb a stanoví pravidla pro přijímání zaručených elektronických podpisů založených na kvalifikovaném osvědčení členskými státy, ať již byly vytvořeny prostředky pro bezpečné vytváření podpisu, či ne. Rozhodnutí 2009/767/ES se však nezabývá formáty elektronických podpisů v dokumentech vydaných příslušnými orgány, které musí poskytovatelé služeb při plnění příslušných postupů a formalit předložit.
(3)
Vzhledem k tomu, že příslušné orgány v členských státech v současné době používají k elektronickému podepisování svých dokumentů různé formáty zaručených elektronických podpisů, mohou se přijímající členské státy, které musí tyto dokumenty zpracovat, v důsledku různých použitých formátů podpisu potýkat s technickými obtížemi. Aby mohli poskytovatelé služeb plnit postupy a formality elektronickou cestou i přes hranice, je nutné zajistit, aby členské státy při přijímání dokumentů elektronicky podepsaných příslušnými orgány z jiných členských států technicky podporovaly alespoň některé formáty zaručených elektronických podpisů. Definování určitého počtu zaručených elektronických podpisů, které mají být technicky podporovány přijímajícím členským státem, by umožnilo větší automatizaci a zlepšení přeshraniční interoperability elektronických postupů.
(4)
Původně se rozhodnutí vztahovalo pouze na základní úroveň standardizovaných formátů ETSI zaručených elektronických podpisů. Je vhodné je doplnit dlouhodobějšími úrovněmi standardizovaných formátů ETSI, jež v průběhu času usnadní uchovávání informací týkajících se platnosti elektronických podpisů.
(5)
ETSI zveřejnilo pro výchozí profily zaručených elektronických podpisů nové technické specifikace, jež mají omezit výběr v příslušných normách, a tím zvýšit přeshraniční interoperabilitu. Tyto profily se vztahují na všechny úrovně souladu, od základní až po dlouhodobou úroveň.
(6)
Členské státy, jejichž příslušné orgány používají jiné formáty elektronického podpisu, než jaké jsou běžně podporovány, mohly zavést ověřovací prostředky umožňující ověření těchto podpisů i za hranicemi. V takovém případě je nutné, aby informace o těchto nástrojích byly snadno přístupné (pokud potřebné informace nejsou obsaženy přímo v elektronických dokumentech, elektronických podpisech nebo nosičích elektronických dokumentů) tak, aby se přijímající členské státy mohly na tyto ověřovací nástroje spolehnout.
(7)
Toto rozhodnutí nemá vliv na stanovení toho, co představuje originál, ověřenou kopii nebo ověřený překlad, ze strany členských států. Jeho cíl se omezuje na usnadnění ověřování elektronických podpisů, pokud jsou použity v originálech, ověřených kopiích nebo ověřených překladech, které mají poskytovatelé služeb předložit prostřednictvím jednotných kontaktních míst.
(8)
S cílem umožnit členským státům zavedení nezbytných technických nástrojů je vhodné, aby se toho rozhodnutí použilo od 1. prosince 2014.
(9)
Opatření tohoto rozhodnutí jsou v souladu se stanoviskem výboru pro směrnici o službách,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Změny rozhodnutí Komise 2011/130/EU (3)
Rozhodnutí 2011/130/EU se mění takto:
1)
Odstavec 1 článku 1 se nahrazuje tímto:
„1. Členské státy zavedou nezbytné technické prostředky, které jim umožní zpracování elektronicky podepsaných dokumentů, jež v rámci plnění postupů a formalit předkládají poskytovatelé služeb prostřednictvím jednotných kontaktních míst, jak je stanoveno v článku 8 směrnice 2006/123/ES, a které jsou podepsány příslušnými orgány jiných členských států zaručeným elektronickým podpisem XML, CMS nebo PDF v jakékoli úrovni souladu, nebo prostřednictvím příslušné datové schránky na základní úrovni, pokud splňují technické specifikace uvedené v příloze.“
2)
Příloha se nahrazuje přílohou tohoto rozhodnutí.
Článek 2
Použití
Toto rozhodnutí se použije ode dne 1. prosince 2014.
Článek 3
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 17. března 2014.
A BIZOTTSÁG VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA
(2014. március 17.)
az illetékes hatóságok által a belső piaci szolgáltatásokról szóló 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv alapján elektronikusan aláírt dokumentumok országhatáron átnyúló feldolgozására vonatkozó minimumkövetelményekről szóló 2011/130/EU határozat módosításáról
(az értesítés a C(2014) 1640. számú dokumentummal történt)
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2014/148/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a belső piaci szolgáltatásokról szóló, 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 8. cikke (3) bekezdésére,
mivel:
(1)
A 2006/123/EK irányelv hatálya alá tartozó szolgáltatóknak az egyablakos ügyintézési pontokon keresztül elektronikus úton eleget kell tudniuk tenni a tevékenységeikre való jogosultsághoz, illetve azok gyakorlásához kapcsolódó eljárásoknak és alaki követelményeknek. A 2006/123/EK irányelv 5. cikkének (3) bekezdésében megszabott határokon belül továbbra is előfordulhat, hogy a szolgáltatóknak ezen eljárások és alaki követelmények teljesítése során eredeti dokumentumokat, illetve hiteles másolatokat és fordításokat kell benyújtaniuk. Ezekben az esetekben megtörténhet, hogy a szolgáltatóknak az illetékes hatóságok által elektronikusan aláírt dokumentumokat kell benyújtaniuk.
(2)
Az eljárásoknak a belső piaci szolgáltatásokról szóló 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv szerinti egyablakos ügyintézési pontokon keresztül elektronikus eszközökkel történő teljesítését lehetővé tevő rendelkezések meghatározásáról szóló, 2009. október 16-i 2009/767/EK bizottsági határozat (2) lehetővé tette a minősített tanúsítvánnyal kísért, fokozott biztonságú elektronikus aláírás határon átnyúló használatát, valamint többek között arra kötelezte a tagállamokat, hogy mielőtt a szolgáltatóktól elektronikus aláírásokat kérnek be, végezzenek kockázatelemzéseket, illetve szabályokat állapított meg a minősített tanúsítványon alapuló, biztonságos aláírás-létrehozó eszközzel vagy anélkül létrehozott, fokozott biztonságú elektronikus aláírások tagállamok általi elfogadásáról. A 2009/767/EK határozat azonban nem állapítja meg, hogy az elektronikus aláírások mely formátumai alkalmazhatók az illetékes hatóságok által kiállított azon dokumentumokban, amelyeket a szolgáltatóknak a vonatkozó eljárások és alaki követelmények teljesítése során be kell nyújtaniuk.
(3)
Tekintve, hogy a tagállami illetékes hatóságok a dokumentumok elektronikus aláírásakor jelenleg a fokozott biztonságú elektronikus aláírások többféle formátumát alkalmazzák, a bekérő tagállamoknak a dokumentumok feldolgozása során technikai nehézségeket okozhat a használt aláírási formátumok sokfélesége. Mivel a szolgáltatók számára lehetővé kell tenni az országhatáron átnyúló eljárások, illetve alaki követelmények elektronikus úton való teljesítését, gondoskodni kell róla, hogy a tagállamok a különböző formátumú fokozott biztonságú elektronikus aláírásoknak legalább egy részét technikailag kezelni tudják, amikor elektronikusan aláírt dokumentumokat kapnak más tagállamok illetékes hatóságaitól. Ha megállapításra kerülnek a fokozott biztonságú elektronikus aláírások azon formátumai, amelyeket a bekérő tagállamoknak technikailag fel kell tudniuk dolgozni, az fokozott automatizálást tesz lehetővé, és javítja az elektronikus folyamatok országhatárokon átnyúló interoperabilitását.
(4)
A határozat eredetileg a fokozott biztonságú elektronikus aláírásoknak csak az alapszintű, ETSI szabványnak megfelelő formátumaira terjedt ki. Helyénvaló belefoglalni a határozatba az ETSI szabványnak megfelelő formátumok azon hosszabb távú szintjeit is, amelyek elősegítik az elektronikus aláírások érvényességgel kapcsolatos információinak hosszabb ideig tartó megőrzését.
(5)
Az ETSI a fokozott biztonságú elektronikus aláírások alapszintű profiljaira vonatkozóan új technikai leírást tett közzé, amely korlátozza a kapcsolódó standardok közötti választási lehetőségeket és ezáltal fokozza az országhatárokon átnyúló interoperabilitást. E profilok az alapszinttől kezdve a hosszú távúig valamennyi megfelelőségi szintre kiterjednek.
(6)
Ha egy tagállam illetékes hatóságai az általában megszokottól eltérő elektronikus aláírási formátumot alkalmaznak, akkor valószínűleg bevezettek olyan ellenőrzési eszközöket is, amelyek révén aláírásaik a határokon túl is ellenőrizhetők. Ebben az esetben az ellenőrzési eszközökről - hogy a bekérő tagállam is igénybe vehesse azokat - könnyen hozzáférhető módon tájékoztatást kell nyújtani, kivéve, ha az ellenőrzéshez szükséges információkat maga az elektronikus dokumentum, az elektronikus aláírás vagy az elektronikus dokumentum hordozója tartalmazza.
(7)
Ez a határozat nem érinti az eredeti példány, a hiteles másolat, illetve a hiteles fordítás fogalmának tagállami meghatározását. A határozat célja kizárólag az, hogy lehetővé tegye az elektronikus aláírások ellenőrzését azokban az eredeti példányokban, hiteles másolatokban és hiteles fordításokban, amelyeket a szolgáltatóknak az egyablakos ügyintézési pontokon keresztül esetleg be kell nyújtaniuk.
(8)
Annak érdekében, hogy a tagállamok kiépíthessék a szükséges technikai eszközöket, helyénvaló, hogy e határozat 2014. december 1-jétől legyen alkalmazandó.
(9)
Az e határozatban előírt intézkedések összhangban vannak a szolgáltatási irányelvvel foglalkozó bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A 2011/130/EU bizottsági határozat (3) módosítása
A 2011/130/EU határozat a következőképpen módosul:
1.
Az 1. cikk (1) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A tagállamok meghozzák az ahhoz szükséges technikai intézkedéseket, hogy fel tudják dolgozni azokat az elektronikusan aláírt dokumentumokat, amelyeket a szolgáltatók az eljárások és alaki követelmények teljesítése során a 2006/123/EK irányelv 8. cikkének megfelelően egyablakos ügyintézési pontokon keresztül nyújtanak be, és amelyeket más tagállamok illetékes hatóságai bármely megfelelőségi szinten XML, CMS vagy PDF formátumú, fokozott biztonságú, elektronikus aláírással láttak el, vagy alapszinten kapcsolódó aláírás-konténer (associated signature container ASiC) használatával írtak alá, a mellékletben felsorolt technikai leírásokkal összhangban.”
2.
A melléklet helyébe e határozat melléklete lép.
2. cikk
Alkalmazás
Ezt a határozatot 2014. december 1-jétől kell alkalmazni.
3. cikk
Címzettek
Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2014. március 17-én.