NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 788/2014
ze dne 18. července 2014,
kterým se stanoví prováděcí pravidla pro ukládání pokut a penále a zrušení uznání subjektů pověřených inspekcemi a prohlídkami lodí podle článků 6 a 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 391/2009
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 391/2009 ze dne 23. dubna 2009, kterým se stanoví společná pravidla a normy pro subjekty pověřené inspekcemi a prohlídkami lodí (1), a zejména na čl. 14 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Články 6 a 7 nařízení (ES) č. 391/2009 zmocňují Komisi k ukládání pokut a penále uznaným subjektům definovaným v článku 2 uvedeného nařízení nebo ke zrušení uznání těchto subjektů v zájmu dodržování kritérií a povinností stanovených v uvedeném nařízení s jasným cílem odstranit každou potenciální hrozbu pro bezpečnost nebo životní prostředí.
(2)
V zájmu transparentnosti je třeba podle čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 391/2009 stanovit prováděcí pravidla pro rozhodovací postup a metodiku pro výpočet pokut a penále Komisí, aby byla dotčeným subjektům předem známa, včetně zvláštních kritérií, na jejichž základě Komise posuzuje závažnost případu a míru ohrožení bezpečnosti nebo ochrany životního prostředí.
(3)
Zavedením pokut a penále by Komise měla získat doplňkový nástroj, který jí umožní v porovnání se zrušením uznání přesněji, pružněji a diferencovaněji reagovat na porušování pravidel obsažených v nařízení (ES) č. 391/2009, kterého se dopouštějí uznané subjekty.
(4)
Penále by mělo být účinné, aby každé porušení povinností a požadavků stanovených v nařízení (ES) č. 391/2009 mohlo být rychle a náležitě napraveno. Nařízení (ES) č. 391/2009 proto zmocňuje Komisi uložit penále, pokud uznaný subjekt nepřijal preventivní a nápravná opatření vyžadovaná Komisí, a to po uplynutí přiměřené lhůty a do doby, než dotyčný uznaný subjekt vyžadovaná opatření přijme. V případě potřeby se podle okolností daného případu může denní částka penále postupně zvyšovat, aby odrážela naléhavost požadovaných opatření.
(5)
Výpočet pokut a penále jako zlomku obratu subjektu s přihlédnutím k maximálnímu stropu stanovenému v souladu s nařízením (ES) č. 391/2009 představuje jednoduchý způsob, jak zajistit, aby byly pokuty a penále odrazující a současně přiměřené jak závažnosti daného případu, tak i ekonomickým možnostem dotčeného subjektu, s ohledem na rozdíly ve velikosti uznaných subjektů.
(6)
V zájmu transparentnosti a právní jistoty by mělo být jednoznačně objasněno uplatňování maximálního stropu úhrnné částky pokut a penále případně s přihlédnutím k různým okolnostem. Z téhož důvodu se pro každý uznaný subjekt stanoví rovněž způsob výpočtu celkového průměrného obratu za předchozí tři roky v souvislosti s činnostmi spadajícími do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 391/2009.
(7)
Je třeba, aby rozhodnutí o zrušení uznání subjektu na základě podmínek stanovených v čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 391/2009 zohledňovalo faktory související s obecným cílem, kterým je sledování činnosti uznaných subjektů a jejich celkové výkonnosti, včetně účinnosti případných pokut a penále, které již byly uloženy za opakovaná a závažná porušení uvedeného nařízení.
(8)
Je nutno stanovit zvláštní postup, aby Komise kromě svých pravomocí hodnotit uznané subjekty a ukládat pokuty a penále souvisejícími postupy stanovenými v tomto nařízení mohla z vlastního podnětu nebo na žádost některého členského státu či členských států zrušit uznání subjektu podle nařízení (ES) č. 391/2009.
(9)
Je důležité, aby rozhodnutí o uložení pokut, penále nebo zrušení uznání podle tohoto nařízení bylo založeno výhradně na důvodech, k nimž měl uznaný subjekt možnost se vyjádřit.
(10)
Toto nařízení respektuje základní práva a ctí zásady uznávané Listinou základních práv Evropské unie, zejména právo na obhajobu a zásady důvěrnosti údajů a zákazu dvojího trestu (ne bis in idem) v souladu s obecnými zásadami práva a judikatury Soudního dvora Evropské unie.
(11)
Rozhodnutí o uložení pokut a penále podle tohoto nařízení by měla být vykonatelná v souladu s článkem 299 Smlouvy o fungování Evropské unie a mohou podléhat přezkumu Soudního dvora Evropské unie.
(12)
V zájmu zajištění spravedlnosti a právní jistoty při provádění postupu je nezbytné stanovit podrobná pravidla pro výpočet lhůt stanovených Komisí v průběhu postupu a promlčecích lhůt, v jejichž rámci může Komise uložit a vymáhat pokuty a penále s přihlédnutím rovněž k datu vstupu nařízení (ES) č. 391/2009 v platnost.
(13)
Vykonatelnost tohoto nařízení vyžaduje účinnou spolupráci mezi dotčenými členskými státy, Komisí a Evropskou agenturou pro námořní bezpečnost. Za tímto účelem je nezbytné ujasnit práva a povinnosti každé z těchto stran v postupech stanovených v tomto nařízení, aby bylo možné zajistit účinné zkoumání, rozhodování a přijímání následných opatření podle článků 6 a 7 nařízení (ES) č. 391/2009.
(14)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro námořní bezpečnost a zabránění znečištění z lodí (COSS) zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2099/2002 (2),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví pravidla, podle nichž Komise provádí články 6 a 7 nařízení (ES) č. 391/2009.
Toto nařízení určuje kritéria pro stanovení výše pokut a penále a postup rozhodování o uložení pokuty a penále nebo o zrušení uznání uznaného subjektu z podnětu Komise či na žádost určitého členského státu.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice uvedené v článku 2 nařízení (ES) č. 391/2009.
Kromě toho se použije následující definice:
„dotčeným členským státem“ se rozumí členský stát, který uznaný subjekt pověřil inspekcemi lodí plujících pod jeho vlajkou, jejich prohlídkami a vydáváním lodních osvědčení v souladu s mezinárodními úmluvami podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/15/ES ze dne 23. dubna 2009, kterou se stanoví společná pravidla a normy pro subjekty pověřené inspekcemi a prohlídkami lodí a pro související činnosti námořní správy (3), a to i členský stát, který podal Komisi žádost o uznání uvedeného subjektu podle článku 3 nařízení (ES) č. 391/2009.
KAPITOLA II
POKUTY A PENÁLE
Článek 3
Zjištění nesplnění povinnosti
1. Komise zjišťuje, zda došlo k nesplnění povinnosti, postupem podle čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 391/2009, pokud:
a)
závažné či opakované neplnění minimálních kritérií stanovených v příloze I nařízení (ES) č. 391/2009 nebo nedodržování povinností podle čl. 8 odst. 4 a článků 9, 10 a 11 nařízení (ES) č. 391/2009 ze strany uznaného subjektu odhalí vážné nedostatky ve struktuře, systémech, postupech nebo vnitřní kontrole uznaného subjektu;
b)
zhoršující se výkonnost uznaného subjektu s přihlédnutím k rozhodnutí Komise 2009/491/ES (4) odhalí vážné nedostatky ve struktuře, systémech postupech nebo vnitřní kontrole daného subjektu;
c)
uznaný subjekt úmyslně poskytl Komisi v průběhu hodnocení nesprávné, neúplné nebo zavádějící informace nebo jiným způsobem mařil uvedené hodnocení.
2. Ve všech řízeních o nesplnění povinnosti podle tohoto nařízení břemeno důkazu o nesplnění povinnosti spočívá na Komisi.
Článek 4
Výpočet pokut
1. Za každé nesplnění povinnosti zjištěné na základě článku 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 391/2009 bude nejprve uložena základní pokuta ve výši 0,6 % celkového průměrného obratu uznaného subjektu stanoveného podle článku 9.
2. Při výpočtu jednotlivé pokuty za každé nesplnění povinnosti se základní pokuta uvedená v odstavci 1 zvýší nebo sníží podle závažnosti a dopadů nesplnění povinnosti, zejména míry ohrožení bezpečnosti nebo ochrany životního prostředí, v souladu s článkem 5, resp. článkem 6.
3. Maximální částka jednotlivé pokuty nepřesáhne 1,8 % celkového průměrného obratu uznaného subjektu.
4. Pokud jedno jednání nebo opomenutí ze strany uznaného subjektu tvoří jediný základ pro dva či více případů nesplnění povinnosti podle čl. 6 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 391/2009 zjištěného v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) tohoto nařízení, představuje souběžnou jednotlivou pokutu nejvyšší z jednotlivých pokut vypočítaných za příslušné případy nesplnění povinnosti.
5. Celkovou pokutu uloženou uznanému subjektu v jednom rozhodnutí představuje součet všech jednotlivých pokut vyplývajících z použití odstavců 1 až 4 tohoto článku, aniž by byl dotčen maximální strop stanovený v čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 391/2009, jak je podrobněji rozvedeno v článku 8 tohoto nařízení.
Článek 5
Posouzení závažnosti nesplnění povinnosti
Při posuzování závažnosti každého nesplnění povinnosti vezme Komise v úvahu všechny příslušné přitěžující a polehčující okolnosti, zejména:
a)
zda subjekt jednal z nedbalosti nebo úmyslně;
b)
počet případů jednání nebo opomenutí ze strany uznaného subjektu, která vedou k nesplnění povinnosti;
c)
zda se nesplnění povinnosti týká ojedinělých úřadů, zeměpisných oblastí nebo celého subjektu;
d)
opakované jednání nebo opomenutí ze strany uznaného subjektu vedoucí k nesplnění povinnosti;
e)
dobu trvání nesplnění povinnosti;
f)
zkreslení skutečného stavu lodí v lodních osvědčeních a dokladech o shodě vydaných uznaným subjektem nebo uvedení nesprávných či zavádějících informací v těchto dokumentech;
g)
předchozí sankce, včetně pokut, které byly uloženy témuž uznanému subjektu;
h)
zda nesplnění povinnosti vyplývá z dohody mezi uznanými subjekty nebo jednání ve vzájemné shodě, které mělo za cíl nebo za následek porušení kritérií a povinností stanovených v nařízení (ES) č. 391/2009;
i)
míru obezřetnosti a spolupráce uznaného subjektu při odhalování příslušného jednání nebo opomenutí, jakož i určování nesplnění povinnosti ze strany Komise.
Článek 6
Posouzení dopadů nesplnění povinnosti
Při posuzování dopadů každého nesplnění povinnosti, zejména míry ohrožení bezpečnosti a ochrany životního prostředí, vezme Komise v úvahu všechny příslušné přitěžující i polehčující okolnosti, zejména:
a)
povahu a rozsah nedostatků, které se skutečně nebo potenciálně dotýkají lodí, jimž dotyčný subjekt vydal osvědčení, a které zmíněný subjekt v důsledku nesplnění povinnosti neodhalil nebo nemůže odhalit či jejichž včasnou nápravu nevyžadoval nebo nemůže vyžadovat, zejména s přihlédnutím ke kritériím pro zadržení lodi stanoveným v příloze X směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/16/ES (5) o státní přístavní inspekci;
b)
počet lodí, kterým dotyčný subjekt vydal osvědčení a které jsou skutečně nebo potenciálně dotčeny;
c)
jakékoli jiné okolnosti, které představují zvláštní identifikovatelná rizika, jako je druh lodí, které jsou skutečně nebo potenciálně dotčeny.
Článek 7
Penále
1. Komise může dotčenému subjektu uložit penále podle čl. 6 odst. 2 nařízení (ES) č. 391/2009, aniž jsou dotčeny pokuty uložené podle článku 3, s cílem zajistit přijetí preventivních a nápravných opatření vyžadovaných Komisí v průběhu hodnocení uznaného subjektu.
2. V rozhodnutí o uložení pokut podle článku 3 může Komise stanovit rovněž penále, které bude uznanému subjektu uloženo, pokud nápravné opatření neprovede nebo pokud při uzavírání nesplnění povinnosti jedná s neopodstatněným zpožděním.
3. V rozhodnutí o uložení penále je stanovena lhůta, v níž musí uznaný subjekt požadované opatření provést.
4. Penále se použije ode dne následujícího po dni uplynutí lhůty stanovené podle odstavce 3 až do dne, kdy subjekt provedl náležité nápravné opatření, pokud toto nápravné opatření považuje Komise za uspokojivé.
5. Základní denní částka penále za každé nesplnění povinnosti činí 0,0033 % celkového průměrného obratu uznaného subjektu vypočítaného podle článku 9. Pro výpočet jednotlivé částky penále za každé nesplnění povinnosti se každá základní částka upraví podle závažnosti nesplnění povinnosti a s ohledem na míru ohrožení bezpečnosti nebo ochrany životního prostředí podle článků 5 a 6 tohoto nařízení.
6. S ohledem na okolnosti daného případu, zejména naléhavost nápravného opatření, které má dotčený subjekt provést, může Komise denní částku penále zvýšit až do této výše:
a)
pokud uznaný subjekt překročí lhůtu stanovenou podle odstavce 3 o více než 120 dnů, od 121. do 300. dne od uplynutí lhůty 0,005 % celkového průměrného obratu subjektu vypočítaného podle článku 9 za každý den;
b)
pokud uznaný subjekt překročí lhůtu stanovenou podle odstavce 3 o více než 300 dnů, od 301. dne od uplynutí lhůty 0,01 % celkového průměrného obratu subjektu vypočítaného podle článku 9 za každý den.
7. Celková částka penále uloženého podle tohoto článku individuálně nebo navíc k pokutám nesmí přesáhnout maximální strop stanovený v čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 391/2009, jak je podrobněji rozvedeno v článku 8 tohoto nařízení.
Článek 8
Stanovení maximální úhrnné částky pokut a penále
Maximální úhrnná částka pokut a penále uložených uznanému subjektu, jak je uvedena v čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 391/2009, se stanoví takto:
a)
úhrnná částka pokut uložených uznanému subjektu v souladu s článkem 4 během jednoho hospodářského roku daného subjektu s přihlédnutím ke dni vydání rozhodnutí o uložení pokut a v případě více než jednoho rozhodnutí o uložení pokut danému subjektu ke dni vydání prvního rozhodnutí o uložení pokuty dotčenému subjektu nesmí přesáhnout 5 % celkového průměrného obratu tohoto subjektu, který byl vypočítán podle článku 9;
b)
úhrnná částka pokut uložených uznanému subjektu v souladu s článkem 4 během jednoho hospodářského roku daného subjektu stanovená podle odstavce 1 a penále, které bylo uloženo v týchž rozhodnutích podle čl. 7 odst. 2 a které vznikne do doby, než uznaný subjekt přijme náležitá nápravná opatření, nesmí přesáhnout 5 % celkového průměrného obratu tohoto subjektu, který byl vypočítán podle článku 9. Aniž je dotčen článek 21, nesmí penále vymáhané Komisí přesáhnout 5 % strop;
c)
úhrnná částka penále, které bylo uznanému subjektu uloženo podle čl. 7 odst. 1 a které vznikne do doby, než subjekt přijme náležitá preventivní nebo nápravná opatření, nesmí přesáhnout 5 % celkového průměrného obratu subjektu, který byl vypočítán podle článku 9. Aniž je dotčen článek 21, nesmí penále vymáhané Komisí přesáhnout 5 % strop.
Článek 9
Výpočet obratu
1. Pro účely tohoto nařízení představuje celkový průměrný obrat dotčeného uznaného subjektu jednu třetinu částky získané sečtením celkového obratu mateřské společnosti, jíž bylo uděleno uznání, a všech právnických osob, na které se toto uznání vztahuje na konci každého roku, za tři hospodářské roky předcházející rozhodnutí Komise.
2. V případě skupiny s osvědčenou konsolidovanou účetní závěrkou představují obrat uvedený v odstavci 1 s ohledem na mateřskou společnost a všechny právnické osoby zahrnuté v této skupině, na které se uznání vztahuje na konci každého hospodářského roku, konsolidované příjmy těchto subjektů.
3. Při použití odstavců 1 a 2 se berou v úvahu pouze činnosti, které spadají do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 391/2009.
KAPITOLA III
ZRUŠENÍ UZNÁNÍ
Článek 10
Zrušení uznání
1. Komise může z vlastního podnětu či na žádost určitého členského státu přijmout rozhodnutí o zrušení uznání subjektu v případech uvedených v čl. 7 odst. 1 písm. a) až e) nařízení (ES) č. 391/2009.
2. Aby bylo možné určit, zda opakované a závažné nesplnění povinnosti představuje nepřijatelnou hrozbu pro bezpečnost nebo životní prostředí podle čl. 7 odst. 1 písm. a) a b) nařízení (ES) č. 391/2009, vezmou se v úvahu:
a)
informace a okolnosti uvedené v čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 391/2009, zejména s přihlédnutím k okolnostem uvedeným v článcích 5 a 6 tohoto nařízení;
b)
kritéria a případně prahové hodnoty stanovené v rozhodnutí Komise 2009/491/ES.
3. Dosáhnou-li pokuty a penále uložené uznanému subjektu maximálního stropu stanoveného podle čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 391/2009 a nebyla-li uznaným subjektem přijata náležitá nápravná opatření, může Komise usoudit, že tato opatření nedosáhla svého cíle odstranění potenciální hrozby pro bezpečnost nebo životní prostředí.
Článek 11
Postup pro zrušení uznání na žádost členského státu
1. Pokud členský stát požaduje, aby Komise zrušila uznání určitého subjektu v souladu s čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 391/2009, zašle tuto žádost Komisi písemně.
2. Dožadující členský stát svou žádost podrobně odůvodní a případně odkáže na kritéria uvedená v čl. 7 odst. 1 a okolnosti uvedené v čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 391/2009, jakož i okolnosti uvedené v čl. 10 odst. 2 a 3 tohoto nařízení.
3. Na podporu své žádosti poskytne dožadující členský stát Komisi veškeré potřebné písemné doklady, které jsou řádně označeny a očíslovány.
4. Komise přijetí žádosti členského státu potvrdí písemně.
5. Pokud se Komise domnívá, že pro vydání rozhodnutí jsou zapotřebí doplňkové informace, vysvětlení nebo důkazy, vyrozumí o tom dožadující členský stát a vyzve jej, aby ve stanovené lhůtě, která nesmí být kratší než čtyři týdny, své podání náležitě doplnil. Žádost členského státu se nepovažuje za úplnou, dokud nebyly poskytnuty všechny potřebné informace.
6. Dospěje-li Komise k závěru, že žádost členského státu je opodstatněná, zašle do jednoho roku od obdržení úplné žádosti dotyčnému subjektu prohlášení o námitkách podle článku 12 za účelem zrušení jeho uznání podle tohoto nařízení. V tomto případě je dožadujícímu členskému státu zaručeno zacházení a práva dotčeného členského státu podle kapitoly IV tohoto nařízení.
Pokud Komise v téže lhůtě dospěje k závěru, že žádost členského státu není opodstatněná, vyrozumí o tom dožadující členský stát s uvedením důvodů a vyzve jej, aby ve stanovené lhůtě, která nesmí být kratší než tři měsíce, podal své připomínky. Do šesti měsíců od obdržení těchto připomínek Komise žádost potvrdí jako neopodstatněnou, nebo vydá prohlášení o námitkách podle prvního pododstavce.
7. Dospěje-li Komise k závěru, že žádost členského státu je neopodstatněná nebo neúplná po uplynutí lhůty uvedené v odstavci 5, může se rozhodnout, že celou žádost nebo její část a připojené důkazy zahrne do hodnocení uznaného subjektu, které se provádí podle článku 8 nařízení (ES) č. 391/2009.
8. Komise podává výboru COSS každoročně zprávu o žádostech o zrušení, které předložily členské státy, a rovněž o probíhajících řízeních o zrušení uznání, jež zahájila Komise.
KAPITOLA IV
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
Článek 12
Prohlášení o námitkách
1. Pokud se Komise domnívá, že existují důvody pro uložení pokuty a penále uznanému subjektu podle článku 6 nařízení (ES) č. 391/2009 nebo pro zrušení uznání subjektu podle článku 7 uvedeného nařízení, zašle dotyčnému subjektu prohlášení o námitkách a vyrozumí dotčené členské státy.
2. Prohlášení o námitkách obsahuje:
a)
podrobný výčet jednání a opomenutí uznaného subjektu, včetně popisu příslušných skutečností a určení ustanovení nařízení (ES) č. 391/2009, která uznaný subjekt podle názoru Komise porušil;
b)
určení důkazů, na nichž se zakládají příslušná zjištění, včetně odkazu na zprávy o inspekcích, hodnotící zprávy nebo jiné příslušné dokumenty, které již dříve dotyčnému subjektu předala Komise nebo Evropská agentura pro námořní bezpečnost jednající jménem Komise;
c)
oznámení, že Komise může uložit pokuty a penále nebo zrušit uznání v souladu s články 6 nebo 7 nařízení (ES) č. 391/2009.
3. Při oznamování prohlášení o námitkách Komise uznaný subjekt a dotčené členské státy vyzve, aby ve stanovené lhůtě, která nesmí být kratší než šest týdnů ode dne obdržení prohlášení o námitkách, podaly písemné připomínky. Komise není povinna vzít v úvahu podání, která obdržela po uplynutí této lhůty, aniž jsou dotčena ustanovení čl. 24 odst. 4 tohoto nařízení.
4. Oznámením prohlášení o námitkách není odloženo hodnocení dotyčného subjektu. Kdykoli před přijetím rozhodnutí o uložení pokuty a penále nebo o zrušení uznání podle tohoto nařízení se Komise může rozhodnout, že provede dodatečné kontroly kanceláří a zařízení subjektu, navštíví lodě, jimž subjekt vydal osvědčení, nebo uznaný subjekt písemně požádá, aby poskytl doplňkové informace týkající se dodržování kritérií a povinností podle nařízení (ES) č. 391/2009 z jeho strany.
5. Kdykoli před přijetím rozhodnutí o uložení pokuty a penále nebo o zrušení uznání podle tohoto nařízení může Komise změnit své hodnocení dotyčného uznaného subjektu. Je-li nové hodnocení jiné než hodnocení, které vedlo k prohlášení o námitkách, jelikož byly odhaleny nové skutečnosti nebo zjištěny nové případy nesplnění povinnosti či nové okolnosti týkající se závažnosti nesplnění povinnosti nebo jeho dopadů na bezpečnost a životní prostředí, vydá Komise nové prohlášení o námitkách.
Článek 13
Žádosti o informace
K objasnění skutečností pro účely článku 12 může Komise uznaný subjekt písemně požádat, aby podal písemné nebo ústní vysvětlení či předložil určité informace nebo dokumenty ve stanovené lhůtě, která v žádném případě nesmí být kratší než čtyři týdny. V tomto případě Komise informuje uznaný subjekt o pokutách a penále, které mohou být uloženy, pokud žádosti nevyhoví nebo pokud poskytne informace s neopodstatněným zpožděním či pokud Komisi poskytne úmyslně nesprávné, neúplné nebo zavádějící informace.
Článek 14
Ústní slyšení
1. Na žádost uznaného subjektu, jemuž bylo zasláno prohlášení o námitkách, poskytne Komise tomuto subjektu možnost, aby svá tvrzení předložil při ústním slyšení.
2. Komise vyzve příslušné orgány dotčených členských států a z vlastního podnětu či na žádost dotčených členských států může vyzvat jakékoli jiné osoby, které mají oprávněný zájem ve věci nesplnění povinnosti, aby se zúčastnily ústního slyšení. Komise se může rozhodnout, že jí bude nápomocna Evropská agentura pro námořní bezpečnost.
3. Fyzické osoby nebo soukromé právnické osoby přizvané na jednání se dostaví osobně, nebo jsou zastoupeny právními či zplnomocněnými zástupci. Členské státy zastupují úředníci daného členského státu.
4. Ústní slyšení není veřejné. Každá osoba, která je přizvána na jednání, může být vyslechnuta zvlášť, nebo v přítomnosti jiných přizvaných osob, přičemž se přihlédne k oprávněnému zájmu uznaného subjektu a jiných stran ve věci ochrany jejich obchodního tajemství a jiných důvěrných údajů.
5. Výpovědi každé vyslechnuté osoby jsou zaznamenány. Osobám, které se jednání zúčastnily, a dotčeným členským státům je na požádání poskytnut záznam jednání.
Článek 15
Penále za nedostatečnou spolupráci
1. Pokud Komise zamýšlí přijmout rozhodnutí o uložení penále podle čl. 7 odst. 1 uznanému subjektu, který nepřijal preventivní a nápravná opatření vyžadovaná Komisí nebo který při přijímání těchto opatření jednal s neopodstatněným zpožděním, vyrozumí uznaný subjekt nejprve písemně.
2. Oznámení Komise podle odstavce 1 odkazuje na konkrétní preventivní a nápravná opatření, která uznaný subjekt neprovedl, a podpůrné důkazy, a uznaný subjekt rovněž informuje o penále, které Komise v této souvislosti zvažuje.
3. Komise stanoví lhůtu, v níž může uznaný subjekt podat Komisi písemné připomínky. Komise není povinna vzít v úvahu písemné připomínky, které obdrží po uplynutí této lhůty.
Článek 16
Přístup ke spisu
1. Na žádost uznaného subjektu, jemuž bylo zasláno prohlášení o námitkách, udělí Komise přístup ke spisu, který obsahuje dokumenty a jiné důkazy týkající se údajného nesplnění povinnosti, které Komise shromáždila.
2. Komise stanoví datum a přijme příslušná praktická opatření pro přístup uznaného subjektu ke spisu, který může být umožněn pouze v elektronické podobě.
3. Na požádání zpřístupní Komise dotyčnému uznanému subjektu seznam všech dokumentů, které jsou ve spisu obsaženy.
4. Dotyčný uznaný subjekt má právo na přístup k dokumentům a informacím obsaženým ve spisu. Při udělování tohoto přístupu zohlední Komise náležitě obchodní tajemství, důvěrné údaje nebo interní povahu dokumentů, které vydala Komise nebo Evropská agentura pro námořní bezpečnost.
5. Pro účely odstavce 4 mohou interní dokumenty Komise a Evropské agentury pro námořní bezpečnost zahrnovat:
a)
dokumenty nebo části dokumentů, které se týkají interních porad Komise a jejích útvarů a Evropské agentury pro námořní bezpečnost, včetně stanovisek a doporučení, která Komisi zaslala Evropská agentura pro námořní bezpečnost;
b)
dokumenty nebo části dokumentů, které jsou součástí korespondence mezi Komisí a Evropskou agenturou pro námořní bezpečnost nebo mezi Komisí a členskými státy.
Článek 17
Právní zastoupení
Uznaný subjekt má právo na právní zastoupení ve všech fázích řízení podle tohoto nařízení.
Článek 18
Důvěrnost informací, služební tajemství a právo zachovat mlčenlivost
1. Řízení podle tohoto nařízení se vede s dodržením zásady důvěrnosti informací a služebního tajemství.
2. Komise, Evropská agentura pro námořní bezpečnost a orgány dotčených členských států, jakož i jejich úředníci a další osoby pracující pod jejich dohledem nesmí sdělovat informace, které získali nebo které si vyměnili podle tohoto nařízení a na něž se vztahuje povinnost ochrany služebního tajemství a důvěrnosti informací.
3. Uznaný subjekt nebo jiná osoba, která poskytne informace nebo podá připomínky podle tohoto nařízení, jasně označí jakýkoli materiál, který považuje za důvěrný, s uvedením důvodů a ve lhůtě stanovené Komisí poskytne zvláštní verzi, která nemá důvěrný charakter.
4. Komise může uznaný subjekt nebo jiné zúčastněné strany rovněž požádat, aby označily určitou část zprávy, prohlášení o námitkách nebo rozhodnutí Komise, která podle jejich názoru obsahuje obchodní tajemství.
5. Pokud k označení uvedenému v odstavcích 3 a 4 nedojde, může mít Komise za to, že dotyčné dokumenty nebo připomínky neobsahují důvěrné údaje.
6. Aniž je dotčen článek 9 nařízení (ES) č. 391/2009, mají uznané subjekty právo zachovat mlčenlivost v situacích, kdy by byly nuceny poskytovat odpovědi, z nichž by vyplývalo, že mají podíl na tom, že došlo k porušení předpisů.
Článek 19
Rozhodnutí
1. Rozhodnutí o uložení pokut a penále nebo o zrušení uznání podle tohoto nařízení se zakládá výhradně na důvodech, k nimž měl uznaný subjekt možnost podat připomínky.
2. Rozhodnutí o uložení pokuty nebo penále a stanovení příslušné částky se řídí zásadou, že pokuty a penále mají být účinné, přiměřené a odrazující.
3. Při přijímání opatření podle tohoto nařízení a rozhodování o závažnosti a dopadu příslušného jednání či opomenutí na bezpečnost a životní prostředí vezme Komise v úvahu vnitrostátní opatření, která již byla proti dotyčnému uznanému subjektu přijata na základě stejných skutečností, zejména v případě, bylo-li proti dotyčnému subjektu již vedeno soudní řízení nebo řízení o výkonu rozhodnutí.
4. Na jednání nebo opomenutí uznaného subjektu, na jehož základě byla přijata opatření podle tohoto nařízení, se nesmí vztahovat další opatření. Toto jednání nebo opomenutí však může být vzato v úvahu v následných rozhodnutích přijatých podle tohoto nařízení, aby bylo možné posoudit jejich opakování.
5. Rozhodnutí o uložení penále nebo rozhodnutí o uložení pokut a penále přijme Komise postupem podle čl. 12 odst. 2 nařízení (ES) č. 391/2009.
6. Rozhodnutí o zrušení uznání uznaného subjektu přijme Komise postupem podle čl. 12 odst. 3 nařízení (ES) č. 391/2009.
Článek 20
Opravné prostředky, oznamování a zveřejňování
1. Komise dotčený uznaný subjekt informuje o dostupných opravných prostředcích.
2. O přijetí rozhodnutí vyrozumí Komise pro informaci Evropskou agenturu pro námořní bezpečnost a členské státy.
3. V odůvodněných případech, zejména z důvodu bezpečnosti nebo ochrany životního prostředí, může Komise své rozhodnutí zveřejnit. Při zveřejňování podrobností svého rozhodnutí nebo informování členských států zohledňuje Komise oprávněné zájmy dotyčného uznaného subjektu a jiných zúčastněných osob.
Článek 21
Vymáhání pokut a penále
Komise přistoupí k vymáhání pokut a penále vystavením inkasního příkazu a vydáním výzvy k úhradě zaslaným dotyčnému uznanému subjektu v souladu s články 78 až 80 a 83 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (6) a články 80 až 92 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (7).
Článek 22
Promlčecí lhůty v případě ukládání pokut a penále
1. Právo Komise uložit uznanému subjektu pokuty a/nebo penále podle tohoto nařízení zaniká po uplynutí pěti let ode dne, kdy došlo k jednání nebo opomenutí ze strany uznaného subjektu, které mělo za následek nesplnění povinnosti zjištěné podle článku 3 tohoto nařízení. V případě trvajícího nebo opakovaného jednání či opomenutí, které má za následek nesplnění povinnosti, však začíná lhůta běžet dnem, kdy bylo toto jednání nebo opomenutí ukončeno.
Právo Komise uložit uznanému subjektu penále podle článku 15 tohoto nařízení zaniká po uplynutí tří let ode dne, kdy došlo k jednání nebo opomenutí ze strany uznaného subjektu, na něž se vztahovala náležitá preventivní a nápravná opatření požadovaná Komisí.
2. Promlčecí lhůty uvedené v odstavci 1 se přerušují každým opatřením, které Komise nebo Evropská agentura pro námořní bezpečnost přijme za účelem hodnocení nebo řízení o nesplnění povinnosti v souvislosti s jednáním či opomenutím uznaného subjektu. Promlčecí lhůta se přerušuje s účinkem ode dne, kdy je opatření Komise nebo agentury oznámeno uznanému subjektu.
3. Každým přerušením začíná promlčecí lhůta běžet znovu. Promlčecí lhůta však nesmí přesáhnout dobu rovnající se dvojnásobku původní lhůty, s výjimkou případů, kdy je promlčení pozastaveno podle odstavce 4.
4. Promlčecí lhůta pro uložení penále se pozastavuje po dobu, kdy je rozhodnutí Komise předmětem řízení před Soudním dvorem Evropské unie.
Článek 23
Promlčecí lhůty v případě výběru pokut a penále
1. Právo na zahájení vymáhání pokut a/nebo penále zaniká po uplynutí jednoho roku od dne, kdy rozhodnutí podle článku 19 nabude právní moci.
2. Promlčecí lhůta uvedená v odstavci 1 se přerušuje každým opatřením Komise nebo členského státu jednajícího na základě žádosti Komise, jehož cílem je vymoci úhradu pokut a/nebo penále.
3. Každý přerušením počíná lhůta běžet znovu.
4. Promlčecí lhůty uvedené v odstavcích 1 a 2 se pozastaví:
a)
po dobu lhůty pro zaplacení;
b)
po dobu, po kterou je vymáhání pozastaveno na základě rozhodnutí Soudního dvora Evropské unie.
Článek 24
Počítání lhůt
1. Lhůty stanovené v tomto nařízení začínají běžet prvním dnem po obdržení sdělení Komise nebo po jeho osobním převzetí.
2. V případě sdělení určeného Komisi se má za to, že příslušné lhůty byly dodrženy, pokud bylo sdělení zasláno doporučeně před uplynutím příslušné lhůty.
3. Při stanovování lhůt zohledňuje Komise jak právo na řádný proces, tak zvláštní okolnosti každého rozhodovacího postupu podle tohoto nařízení.
4. V případě potřeby a na základě odůvodněné žádosti podané před uplynutím původní lhůty mohou být lhůty prodlouženy.
Článek 25
Spolupráce s příslušnými vnitrostátními orgány
Informace poskytnuté příslušnými vnitrostátními orgány v odpovědi na žádost Komise použije Komise pouze k těmto účelům:
a)
plnění úkolů, které jí byly svěřeny podle nařízení (ES) č. 391/2009 v souvislosti s uznáváním uznaných subjektů a dohledem nad nimi;
b)
jako důkazy pro účely rozhodování podle tohoto nařízení, aniž jsou dotčeny články 16 a 18 tohoto nařízení.
KAPITOLA V
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 26
Použití
Události, k nimž došlo před vstupem nařízení (ES) č. 391/2009 v platnost, nezakládají důvod k opatřením přijatým podle tohoto nařízení.
Článek 27
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. července 2014.
A BIZOTTSÁG 788/2014/EU RENDELETE
(2014. július 18.)
pénzbírságoknak és időszakos kényszerítő bírságoknak a 391/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 6. cikke szerinti kiszabására, valamint a hajófelügyeleti és hajóvizsgáló szervezetek elismerésének ugyanezen rendelet 7. cikke szerinti visszavonására vonatkozó részletes szabályok meghatározásáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a hajófelügyeleti és hajóvizsgáló szervezetek közös szabályairól és szabványairól szóló, 2009. április 23-i 391/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 14. cikke (2) bekezdésére,
mivel:
(1)
A 391/2009/EK rendelet 6. és 7. cikke felhatalmazza a Bizottságot arra, hogy az említett rendelet 2. cikkében meghatározott szervezetekre pénzbírságot, illetve időszakos kényszerítő bírságot szabjon ki, illetve arra, hogy a biztonságot vagy a környezetet fenyegető potenciális veszélyek megszüntetésének egyértelmű céljából - a rendeletben megállapított kritériumok és kötelezettségek érvényesítése érdekében - visszavonja egy adott szervezet elismerését.
(2)
Az átláthatóság érdekében indokolt a 391/2009/EK rendelet 14. cikkének (2) bekezdésével összhangban rögzíteni - és ilyen módon a szervezetek előzetes tudomására hozni - a döntéshozatali folyamat részletes szabályait, valamint a Bizottság által a pénzbírságok és az időszakos kényszerítő bírságok kiszámításához használt módszert, beleértve azokat a kritériumokat, amelyek alapján a Bizottság megítéli az esetek súlyosságát, valamint a biztonság vagy a környezetvédelem veszélyeztetésének mértékét.
(3)
A pénzbírság és az időszakos kényszerítő bírság bevezetésével a Bizottság olyan kiegészítő eszköz birtokába került, amelynek révén az Ügynökség által kibocsátott bizonyítvány visszavonásánál árnyaltabb, rugalmasabb és fokozatosabb választ adhat a 391/2009-EK rendeletben foglalt szabályok megsértésére egy elismert szervezetet által.
(4)
Az időszakos kényszerítő bírságok kiszabásának azt a célt kell hatékonyan szolgálnia, hogy a 391/2009/EK rendeletben meghatározott kötelezettségek és követelmények megsértése minden esetben azonnal és megfelelő módon orvoslásra kerüljön. Ezért a 391/2009-EK rendelet felhatalmazza a Bizottságot, hogy amennyiben egy elismert szervezet nem tette meg a Bizottság által előírt megelőző vagy javító intézkedéseket, ésszerű idő elteltével időszakos kényszerítő bírságot alkalmazzon mindaddig, amíg az elismert szervezet nem teszi meg az előírt intézkedéseket. Ha az ügy körülményeinek fényében szükséges, az időszakos kényszerítő bírság naponta esedékes összege fokozatosan emelhető, hogy tükrözze az előírt intézkedések sürgősségét.
(5)
Noha az elismert szervezetek között méretüket tekintve jelentős eltérések vannak, a pénzbírságok és az időszakos kényszerítő bírságok összegének az elismert szervezet által realizált üzleti forgalom százalékában, de a 391/2009/EK rendelet szerint meghatározott maximumok figyelembevételével történő meghatározása lehetővé teszi, hogy a pénzbírságok és az időszakos kényszerítő bírságok kellő visszatartó erővel bírjanak, ugyanakkor arányosak legyenek az eset súlyosságával és az érintett szervezett gazdasági kapacitásával.
(6)
Az átláthatóság és a jogbiztonság érdekében egyértelműen meg kell határozni, hogy a pénzbírságok és az időszakos kényszerítő bírságok maximális együttes összegére milyen korlátok vonatkoznak, figyelembe véve az ezek alkalmazására vonatkozó különböző körülményeket. Ugyanezen okokból meg kell határozni az egyes elismert szervezetek által a 391/2009/EK rendelet hatálya alá tartozó tevékenységekre vonatkozóan a megelőző három üzleti évben realizált üzleti forgalom kiszámításának módját.
(7)
Egy adott szervezet elismerésének a 391/2009/EK rendelet 7. cikkének (1) bekezdésében szereplő feltételek alapján történő visszavonására vonatkozó határozat meghozatalakor figyelembe kell venni az elismert szervezetek tevékenységeinek és általános működésének ellenőrzésére irányuló átfogó célkitűzéssel kapcsolatos összes szempontot, ezen belül a szóban forgó rendelet ismételt vagy súlyos megsértéséért korábban kiszabott pénzbírságok és kényszerítő bírságok hatékonyságát is.
(8)
Külön eljárást kell meghatározni, amelynek alapján a Bizottság - saját kezdeményezésére, illetve egy vagy több tagállam kérésére -, a 391/2009/EK rendelettel összhangban, az elismert szervezetek értékelésére, valamint a pénzbírságnak és kényszerítő bírságnak az e rendelet szerinti kapcsolódó eljárásokkal történő kiszabására vonatkozó bizottsági jogkörök alapján visszavonhatja egy szervezet elismerését.
(9)
Fontos, hogy a pénzbírság, illetőleg időszakos kényszerítő bírság kiszabására, vagy egy adott szervezet elismerésének visszavonására vonatkozó, e rendelet szerinti határozat kizárólag olyan indokokon alapuljon, amelyekkel kapcsolatban az érintett elismert szervezetnek lehetősége volt észrevételeit közölni.
(10)
Ez a rendelet tiszteletben tartja az alapjogokat, és betartja az Európai Unió Alapjogi Chartájában elismert alapelveket, különösen a védelemhez való jog és a bizalmas adatkezelés elve, valamint a kétszeres büntetés tilalmának elve tekintetében, összhangban az általános jogelvekkel és az Európai Unió Bíróságának ítélkezési gyakorlatával.
(11)
A pénzbírságok és az időszakos kényszerítő bírságok e rendelettel összhangban történő kiszabásáról hozott határozatok az Európai Unió működéséről szóló szerződés 299. cikke alapján végrehajthatók, és ellenük az Európai Unió Bírósága előtt jogorvoslatnak van helye.
(12)
Az eljárás lefolytatásának méltányossága és jogbiztonsága érdekében meg kell határozni a Bizottság által az eljárás folyamán megszabott határidők és a Bizottságra a pénzbírság és az időszakos kényszerítő bírság kiszabása és végrehajtása tekintetében alkalmazandó elévülési idők számításának részletes szabályait, figyelembe véve a 391/2009/EK rendelet hatálybalépésének időpontját is.
(13)
E rendelet végrehajtásához az érintett tagállamok, a Bizottság és az Európai Tengerészeti Biztonsági Ügynökség hatékony együttműködése szükséges. E célból az e rendeletben előírt eljárásokban tisztázni kell az érintett felek jogait és kötelezettségeit a 391/2009/EK rendelet 6. és 7. cikke szerinti vizsgálati, döntéshozatali és nyomonkövetési folyamatok hatékony végrehajtásának biztosításához.
(14)
Az e rendeletben foglalt intézkedések összhangban vannak a 2099/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (2) létrehozott, a tengeri közlekedés biztonságával és a hajókról történő szennyezés megelőzésével foglalkozó bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Tárgy
Ez a rendelet részletes szabályokat határoz meg a 391/2009/EK rendelet 6. és 7. cikkének Bizottság általi végrehajtására vonatkozóan.
A rendelet rögzíti a pénzbírság és az időszakos kényszerítő bírság összegének megállapítására szolgáló kritériumokat, valamint a pénzbírság és időszakos kényszerítő bírság kiszabásakor, illetve az elismert szervezetek elismerésének bizottsági kezdeményezés vagy tagállami kérés nyomán való visszavonásakor követendő döntéshozatali eljárásokat.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában a 391/2009/EK rendelet 2. cikkében szereplő fogalommeghatározások alkalmazandók.
E rendelet alkalmazásában továbbá:
„érintett tagállam”: bármely tagállam, amely a hajófelügyeleti és hajóvizsgáló szervezetek, valamint a tengerészeti hatóságok vonatkozó tevékenységeinek közös szabályairól és szabványairól szóló, 2009. április 23-i 2009/15/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (3) összhangban, a nemzetközi egyezményeknek való megfelelés érdekében egy elismert szervezetet bízott meg a lobogója alatt közlekedő hajók felügyeletével, vizsgálatával és tanúsításával, beleértve az ezen szervezet elismerése iránti kérelmet a 391/2009/EK rendelet 3. cikkével összhangban a Bizottsághoz benyújtó tagállamot is.
II. FEJEZET
BÍRSÁGOK ÉS IDŐSZAKOS KÉNYSZERÍTŐ BÍRSÁGOK
3. cikk
A jogsértés megállapítása
(1) A Bizottság 391/2009/EK rendelet 6. cikkének (1) bekezdése szerinti jogsértést állapít meg:
a)
ha egy elismert szervezet súlyosan vagy ismételten elmulasztja a 391/2009/EK rendelet I. mellékletében előírt minimumkövetelményeknek vagy a 391/2009/EK rendelet 8. cikkének (4) bekezdése, 9., 10., valamint 11. cikke szerinti kötelezettségeinek való megfelelést, ami az elismert szervezet struktúrájában, rendszereiben, eljárásaiban vagy belső ellenőrzéseiben meglévő komoly hiányosságokra utal;
b)
ha egy elismert szervezet romló teljesítménye a 2009/491/EK (4) bizottsági határozat figyelembevételével az elismert szervezet struktúrájában, rendszereiben, eljárásaiban vagy belső ellenőrzéseiben meglévő komoly hiányosságokra utal;
c)
ha egy elismert szervezet a Bizottság által végzett értékelés során szándékosan helytelen, hiányos vagy félrevezető információt bocsátott a Bizottság rendelkezésére, vagy más módon akadályozta az értékelést.
(2) Az e rendelet alkalmazásával kapcsolatos valamennyi jogsértési eljárásban a bizonyítás a Bizottságot terheli.
4. cikk
A pénzbírság kiszámítása
(1) Minden egyes, a 391/2009/EK rendelet 6. cikkének (1) bekezdése alapján megállapított jogsértés vonatkozásában először megállapításra kerül a pénzbírság alapösszege, amely az elismert szervezet által realizált, a 9. cikkel összhangban meghatározott teljes átlagos üzleti forgalom 0,6 %-ának felel meg.
(2) Az egyes jogsértésekhez kapcsolódó egyes pénzbírságok konkrét összege úgy kerül kiszámításra, hogy az (1) bekezdésben említett alapösszeget - a jogsértés súlyossága és hatása, különösen pedig a biztonság vagy a környezetvédelem veszélyeztetésének mértéke alapján - az (5) bekezdéssel összhangban növelik, vagy a (6) bekezdéssel összhangban csökkentik.
(3) Az egyes pénzbírságok maximális összege nem haladhatja meg az elismert szervezet teljes átlagos üzleti forgalmának 1,8 %-át.
(4) Abban az esetben, ha egy elismert szervezet egy cselekménye vagy mulasztása két vagy annál több, a 391/2009/EK rendelet 6. cikke (1) bekezdésének a) pontja szerinti, e rendelet 3. cikke (1) bekezdésének a) pontjával összhangban megállapított jogsértést eredményez, a pénzbírság teljes összege az egyes jogsértésekre vonatkozóan kiszámított pénzbírságok legmagasabbika.
(5) Az elismert szervezetre egy határozatban kiszabható pénzbírság teljes összege az e cikk (1)-(4) bekezdésének alkalmazásával kapott egyenkénti pénzbírságok összegének felel meg, a 391/2009/EK rendelet 6. cikkének (3) bekezdése szerinti, az e rendelet 8. cikkében is említett felső határ sérelme nélkül.
5. cikk
A jogsértés súlyosságának megállapítása
Az egyes jogsértések súlyosságának megállapításakor a Bizottság figyelembe veszi az összes súlyosbító és enyhítő körülményt és különösen:
a)
azt, hogy a szervezet gondatlanságból vagy szándékosan követte-e el a jogsértést;
b)
az elismert szervezetek jogsértést eredményező cselekményeinek vagy mulasztásainak számát;
c)
azt, hogy a jogsértés csupán egyes helyszíneken, illetve földrajzi területeken fordult-e elő, vagy a szervezeten belül mindenütt;
d)
az elismert szervezetek jogsértést eredményező cselekményeinek vagy mulasztásainak ismétlődését;
e)
a jogsértés időtartamát;
f)
azt, ha az elismert szervezetek által kiállított bizonyítványokban és megfelelőséget igazoló dokumentumokban a hajók tényleges állapota nem a valóságnak megfelelően kerül feltüntetésre, vagy az említett dokumentumokban téves vagy félrevezető információk szerepelnek;
g)
az ugyanazon elismert szervezetre korábban kiszabott szankciókat, beleértve a pénzbírságokat is;
h)
azt, hogy a jogsértés elismert szervezetek között létrejött olyan megállapodás vagy összehangolt magatartás eredménye-e, amely a 391/2009/EK rendeletben előírt kritériumok vagy kötelezettségek megsértésére irányul, vagy azt eredményezi;
i)
az elismert szervezet által a releváns cselekmények vagy mulasztások felderítése, valamint a jogsértés Bizottság általi megállapítása folyamán tanúsított gondosság és együttműködés mértékét.
6. cikk
A jogsértés következményeinek értékelése
Az egyes jogsértések következményeinek és különösen a biztonságot és a környezetvédelmet érintő veszélyeztetés mértékének értékelésekor a Bizottság figyelembe veszi az összes súlyosbító és enyhítő körülményt, különösen az alábbiakat:
a)
a szervezet által tanúsított flottát ténylegesen vagy potenciálisan érintő azon hiányosságok jellege és mértéke, amelyeket az adott szervezet a jogsértésből kifolyólag nem tárt fel vagy esetleg nem képes feltárni, vagy amelyek azonnali javítását nem kérte vagy esetleg nem tudja kérni, figyelembe véve különösen a kikötő szerint illetékes állam általi ellenőrzésről szóló 2009/16/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv X. mellékletében (5) meghatározott hajóvisszatartási kritériumokat;
b)
a szervezet által tanúsított flottának a probléma által ténylegesen vagy potenciálisan érintett része;
c)
minden egyéb olyan körülmény, amely jól azonosítható kockázatot jelent: ilyen például a ténylegesen vagy potenciálisan érintett hajók típusa.
7. cikk
Időszakos kényszerítő bírság
(1) A Bizottság annak érdekében, hogy egy szervezet biztosan megtegye azokat a megelőző és javító intézkedéseket, amelyeket az elismert szervezet értékelése során a Bizottság előírt, az érintett szervezetre - a 3. cikkel összhangban kiszabott pénzbírságok sérelme nélkül - a 391/2009/EK rendelet 6. cikkének (2) bekezdése szerinti időszakos kényszerítő bírságot szabhat ki.
(2) A 3. cikk alapján kiszabott pénzbírságról szóló határozatban a Bizottság arról is rendelkezhet, hogy amennyiben az elismert szervezet nem tesz javító intézkedéseket vagy indokolatlanul késlelteti a jogsértés megszüntetését, akkor arra az időre is kiszabható rá időszakos kényszerítő bírság.
(3) Az időszakos kényszerítő bírság kiszabásáról szóló határozatban a Bizottság rögzíti, hogy az elismert szervezetnek milyen határidőre kell végrehajtania az előírt intézkedést.
(4) Az időszakos kényszerítő bírság fizetése a (3) bekezdéssel összhangban megállapított határidő lejártát követő naptól esedékes egészen addig a napig, amikor az elismert szervezet végrehajtja a megfelelő javító intézkedést, feltéve, hogy a javító intézkedést a Bizottság kielégítőnek találja.
(5) Az egyes jogsértések tekintetében kiszabott időszakos kényszerítő bírságok alapösszege minden egyes napra az elismert szervezet által realizált, a 9. cikkel összhangban kiszámolt teljes átlagos üzleti forgalom 0,0033 %-ának felel meg. Az egyes jogsértések tekintetében kiszabott időszakos kényszerítő bírságok kiszámításánál e rendelet 5. és 6. cikkének fényében módosítani kell az alapösszeget a jogsértés súlyosságának megfelelően, figyelembe véve a biztonság vagy a környezetvédelem veszélyeztetésének mértékét.
(6) A Bizottság, az eset körülményeitől és különösen az érintett elismert szervezet által végrehajtandó javító intézkedés sürgősségétől függően úgy határozhat, hogy az alábbi felső határokig emeli fel az időszakos kényszerítő bírság naponta esedékes összegét:
a)
ha az elismert szervezet több mint 120 nappal túllépi a (3) bekezdéssel összhangban megállapított határidőt, akkor a határidő lejártától számított százhuszonegyedik naptól kezdődően a háromszázadik napig minden napra az elismert szervezet által realizált, a 9. cikkel összhangban meghatározott teljes átlagos üzleti forgalom 0,005 %-áig;
b)
ha az elismert szervezet több mint 300 nappal túllépi a (3) bekezdéssel összhangban megállapított határidőt, akkor a határidő lejártától számított háromszázegyedik naptól kezdődően minden napra az elismert szervezet által realizált, a 9. cikkel összhangban meghatározott teljes átlagos üzleti forgalom 0,01 %-áig.
(7) Az e cikk alapján - önmagában vagy a pénzbírságon felül - kiszabott időszakos kényszerítő bírság teljes összege nem haladhatja meg a 391/2009/EK rendelet 6. cikkének (3) bekezdése szerinti, az e rendelet 8. cikkében is említett felső határt.
8. cikk
A pénzbírságok és időszakos kényszerítő bírságok maximális együttes összegének meghatározása
Az elismert szervezetekre kiszabott pénzbírságoknak és időszakos kényszerítő bírságoknak a 391/2009/EK rendelet 6. cikkének (3) bekezdése szerinti maximális együttes összegét a következőképpen kell meghatározni:
a)
az elismert szervezetre a 4. cikkel összhangban egy üzleti évben kiszabott pénzbírságok együttes összege - figyelembe véve a pénzbírság kiszabásáról szóló határozat hatálybalépésének napját, illetve amennyiben ugyanazon szervezetre vonatkozóan több határozat is pénzbírság kiszabásáról rendelkezik, az első ilyen határozat hatálybalépésének napját -, nem haladhatja meg az elismert szervezet által realizált, a 9. cikkel összhangban meghatározott teljes átlagos üzleti forgalom 5 %-át;
b)
az elismert szervezetre a 4. cikkel összhangban egy üzleti évben kiszabott pénzbírságok együttes, az (1) bekezdés szerint meghatározott összege, valamint az ugyanazon határozatokban megállapított, a 7. cikk (2) bekezdése szerinti időszakos kényszerítő bírságok azon időszakra kiszabott összege, ameddig az elismert szervezet végre nem hajtja a megfelelő javító intézkedést, nem haladhatja meg az elismert szervezet által realizált, a 9. cikkel összhangban kiszámolt teljes átlagos üzleti forgalom 5 %-át. A 21. cikk sérelme nélkül a Bizottság által behajtott időszakos kényszerítő bírságok összege nem haladhatja meg az 5 %-os felső határt.
c)
az elismert szervezetre a 7. cikk (1) bekezdésével összhangban kiszabott időszakos kényszerítő bírságok azon időszakra vonatkozó összege, ameddig az elismert szervezet végre nem hajtja a megfelelő megelőző vagy javító intézkedést, nem haladhatja meg az elismert szervezet által realizált, a 9. cikkel összhangban meghatározott teljes átlagos üzleti forgalom 5 %-át. A 21. cikk sérelme nélkül a Bizottság által behajtott időszakos kényszerítő bírságok összege nem haladhatja meg az 5 %-os felső határt.
9. cikk
Az üzleti forgalom kiszámítása
(1) E rendelet alkalmazásában az adott elismert szervezet által realizált teljes átlagos üzleti forgalom az elismerést birtokló anyavállalat és az adott év végén az elismerés hatálya alá tartozó összes jogalany által a bizottsági határozat időpontját megelőző három üzleti évben realizált együttes üzleti forgalom összegének egyharmada.
(2) Igazolt konszolidált beszámolót készítő üzletcsoportok esetében az (1) bekezdésben említett üzleti forgalom az anyavállalat és az üzletcsoporthoz tartozó, az adott üzleti év végén az elismerés hatálya alá tartozó összes jogalany tekintetében a szóban forgó jogalanyok konszolidált bevételének felel meg.
(3) Az (1) és (2) bekezdés alkalmazásakor csak a 391/2009/EK rendelet hatálya alá tartozó tevékenységeket kell figyelembe venni.
III. FEJEZET
AZ ELISMERÉS VISSZAVONÁSA
10. cikk
Az elismerés visszavonása
(1) A Bizottság a 391/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének a)-e) pontjában említett esetekben - saját kezdeményezésére vagy tagállami kérés nyomán - úgy határozhat, hogy visszavonja egy adott szervezet elismerését.
(2) Annak megállapítására, hogy a 391/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontja szerint egy ismételt és súlyos mulasztás elfogadhatatlan mértékű veszélyt jelent-e a biztonságra vagy a környezetre, az alábbi tényezőket kell mérlegelni:
a)
a 391/2009/EK rendelet 7. cikkének (2) bekezdésében említett információk és körülmények, különösen az e rendelet 5. és 6. cikkében említett körülmények tükrében;
b)
a 2009/491/EK bizottsági határozatban meghatározott kritériumok és - adott esetben - felső korlátok.
(3) Amennyiben az elismert szervezetre kiszabott pénzbírságok és időszakos kényszerítő bírságok összege eléri a 391/2009/EK rendelet 6. cikkének (3) bekezdésében meghatározott felső korlátot, és az elismert szervezet nem hajtott végre megfelelő javító intézkedést, a Bizottság úgy tekintheti, hogy a kiszabott intézkedések nem érték el céljukat, azaz nem sikerült megszüntetni a biztonságot vagy a környezetet fenyegető potenciális veszélyeket.
11. cikk
Az elismerés tagállami kérésre való visszavonása
(1) A tagállamok írásban kérhetik a Bizottságtól, hogy a 391/2009/EK rendelet 7. cikkének (3) bekezdésével összhangban vonja vissza egy adott szervezet elismerését.
(2) A kérelmező tagállamnak részletesen meg kell indokolnia a kérést, utalva - az esettől függően - a 391/2009/EK rendelet 7. cikkének (1) bekezdésében felsorolt kritériumokra és (2) bekezdésében felsorolt körülményekre, valamint az e rendelet 10. cikkének (2) és (3) bekezdésében felsorolt körülményekre.
(3) A kérelmező tagállamnak el kell juttatnia a Bizottság részére a kérelmet alátámasztó összes írásos bizonyítékot, megfelelően rendezve és számozva.
(4) A Bizottság a tagállam kérelmének kézhezvételéről írásos visszaigazolást küld.
(5) Ha a Bizottság úgy ítéli meg, hogy határozata meghozatalához további információkra, pontosításra vagy bizonyítékokra van szüksége, erről értesíti a kérelmező tagállamot, és felkéri, hogy meghatározott időn belül, ami nem lehet rövidebb, mint négy hét, egészítse ki a kérelmet. A tagállam által benyújtott kérelem csak az összes szükséges információ beadása után tekinthető teljesnek.
(6) A teljes kérelem kézhezvételétől számított egy éven belül a Bizottság - amennyiben a kérelmet megalapozottnak ítéli - a 12. cikkel összhangban kifogásközlést intéz az érintett szervezethez, és abban közli a szervezettel, hogy e rendelettel összhangban vissza kívánja vonni az elismerését. Ebben az esetben a Bizottság a kérelmező tagállamot az e rendelet IV. cikke szerint érintettnek minősülő tagállamként kezeli, és az ott meghatározott jogokat biztosítja számára.
Ha az említett határidőn belül a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a tagállam kérelme nem megalapozott, erről értesíti a tagállamot, közli döntése indokait és felkéri a tagállamot, hogy meghatározott időn belül, ami nem lehet rövidebb, mint három hónap, nyújtsa be észrevételeit. Ezen észrevételek kézhezvételétől számított hat hónapon belül a Bizottság vagy megerősíti, hogy a kérelem nem megalapozott, vagy az első albekezdéssel összhangban kifogásközlést intéz az érintett szervezethez.
(7) Ha a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a tagállam kérelme nem megalapozott, vagy az (5) bekezdésben említett határidő letelte után sem teljes, a Bizottság úgy dönthet, hogy a kérelmet és az ahhoz csatolt bizonyítékokat - részben vagy egészben - az elismert szervezet tekintetében a 391/2009/EK rendelet 8. cikkével összhangban indított értékelés során figyelembe veszi.
(8) A Bizottság évente jelentést tesz a tengeri közlekedés biztonságával és a hajókról történő szennyezés megelőzésével foglalkozó bizottságnak (COSS) a tagállamoktól érkezett visszavonási kérelmekről, és a Bizottság által kezdeményezett, folyamatban lévő visszavonási eljárásokról.
IV. FEJEZET
KÖZÖS RENDELKEZÉSEK
12. cikk
Kifogásközlés
(1) Ha a Bizottság úgy véli, jogos indoka van arra, hogy egy érintett szervezetre a 391/2009/EK rendelet 6. cikke szerint bírságot, illetve időszakos kényszerítő bírságot szabjon ki, vagy ugyanezen rendelet 7. cikkével összhangban visszavonja egy adott szervezet elismerését, kifogásközlést címez a szervezethez, és erről értesíti az érintett tagállamokat.
(2) A kifogásközlésnek tartalmaznia kell a következőket:
a)
az elismert szervezet által elkövetett cselekmények vagy mulasztások részletes leírása, ideértve azokat a releváns tényeket és a 391/2009/EK rendelet azon rendelkezéseit, amelyeket a Bizottság megítélése szerint az elismert szervezet megsértett;
b)
azon bizonyítékok megnevezése, amelyeken a vonatkozó megállapítások alapulnak, ezen belül vizsgálati jelentésekre, értékelési jelentésekre vagy bármilyen egyéb olyan dokumentumra való utalás, amelyet a Bizottság vagy az Európai Tengerészeti Biztonsági Ügynökség - a Bizottság nevében eljárva - az érintett szervezetnek korábban eljuttatott.
c)
értesítés arról, hogy a Bizottság a 391/2009/EK rendelet 6. vagy 7. cikkével összhangban pénzbírságot, illetve időszakos kényszerítő bírságot szabhat ki, illetve visszavonhatja a szervezet elismerését.
(3) A kifogásközlésről való értesítésben a Bizottság felkéri az elismert szervezetet és az érintett tagállamokat, hogy meghatározott időn belül, ami nem lehet rövidebb, mint a kifogásközlés kézhezvételétől számított hat hét, nyújtsanak be írásos észrevételeket. E rendelet 24. cikke (4) bekezdésének sérelme nélkül az említett határidő lejárta után beérkezett észrevételeket a Bizottság nem köteles figyelembe venni.
(4) A kifogásközlésről szóló értesítés nem függeszti fel az érintett szervezetről folyó értékelést. A pénzbírság, illetőleg időszakos kényszerítő bírság kiszabására, vagy az elismerés visszavonására vonatkozó, e rendelet szerinti határozat meghozatala előtt a Bizottság úgy dönthet, hogy további ellenőrzéseket végez a szervezet irodáiban és telephelyein, a szervezet által tanúsított hajókat tekint meg vagy írásban felszólítja az elismert szervezetet, hogy nyújtson be további információkat arról, hogyan teljesíti a 391/2009/EK rendelet értelmében rá vonatkozó kritériumokat és követelményeket.
(5) A pénzbírság, illetőleg időszakos kényszerítő bírság kiszabására, vagy az elismerés visszavonására vonatkozó, e rendelet szerinti határozat meghozatala előtt a Bizottság bármikor módosíthatja az érintett elismert szervezetről készített értékelését. Amennyiben - új tények feltárása, új jogsértés megállapítása vagy egy jogsértés súlyosságával vagy a biztonságra és a környezetre gyakorolt hatásaival kapcsolatos új körülmények felmerülése esetén - az új értékelés különbözik attól az értékeléstől, amely alapján a kifogásközlés készült, a Bizottság új kifogásközlést címez a szervezethez.
13. cikk
Adatszolgáltatási felszólítás
A 12. cikk alkalmazásában a tények tisztázása végett a Bizottság írásban felszólíthatja az elismert szervezetet, hogy meghatározott időn belül, ami semmi esetre sem lehet rövidebb 4 hétnél, adjon szóbeli vagy írásbeli magyarázatot, vagy bocsásson rendelkezésre adatokat, illetve dokumentumokat. Ebben az esetben a Bizottság az elismert szervezetet tájékoztatja a felszólítás teljesítésének elmulasztása, az adatszolgáltatás indokolatlan késedelme, illetőleg szándékosan téves, hiányos vagy félrevezető adatszolgáltatás esetén kiszabható időszakos kényszerítő bírságról vagy pénzbírságról.
14. cikk
Meghallgatás
(1) Azon elismert szervezet számára, amelyhez kifogásközlést címzett, a Bizottság - a szervezet kérésére - lehetőséget biztosít arra, hogy érveit meghallgatás keretében szóban kifejtse.
(2) A bizottság meghívja a meghallgatásra az érintett tagállamok illetékes hatóságait, ezenkívül saját kezdeményezésére vagy az érintett tagállam kérésére meghívhat a jogsértéssel kapcsolatban jogos érdekkel rendelkező egyéb személyeket is. A Bizottság igénybe veheti az Európai Tengerészeti Biztonsági Ügynökség segítségét.
(3) A meghallgatásra meghívott természetes vagy jogi személyek megjelenhetnek személyesen, vagy képviselhetik őket jogi vagy felhatalmazott képviselőjük. A tagállamok képviseletében a tagállamok tisztviselői járnak el.
(4) A meghallgatás nem nyilvános. A személyeket külön-külön, vagy a részvételre felkért egyéb személyek jelenlétében lehet meghallgatni, tekintettel az elismert szervezet és egyéb személyek üzleti titkaik és más bizalmas információik védelméhez fűződő jogos érdekeire.
(5) Minden meghallgatott személy nyilatkozatáról felvétel készül. A meghallgatásról készült felvételt kérésre a meghallgatáson megjelent személyek és az érintett tagállamok rendelkezésére bocsátják.
15. cikk
Időszakos kényszerítő bírság együttműködés hiánya miatt
(1) Amennyiben egy elismert szervezet nem teszi meg a Bizottság által előírt megelőző vagy javító intézkedéseket vagy indokolatlanul késlelteti ilyen intézkedések megtételét, és a Bizottság e mulasztás okán a 7. cikk (1) bekezdése szerint időszakos kényszerítő bírság kiszabásáról szóló határozatot kíván elfogadni, erről előzőleg írásban értesíti az elismert szervezetet.
(2) A Bizottság által az (1) bekezdéssel összhangban tett értesítésben konkrétan meg kell jelölni azt a megelőző és javító intézkedést, amelyet az elismert szervezet nem hajtott végre, az ennek alátámasztására szolgáló bizonyítékokat, valamint tájékoztatni kell az érintett szervezetet arról, hogy a Bizottság milyen időszakos kényszerítő bírság kiszabását mérlegeli.
(3) A Bizottság megjelöli azt a határidőt, amelyen belül az elismert szervezet benyújthatja írásbeli észrevételeit a Bizottsághoz. Az említett határidőn túl beérkezett írásbeli észrevételeket a Bizottság nem köteles figyelembe venni.
16. cikk
Iratbetekintés
(1) Azon elismert szervezet kérésére, amelyhez kifogásközlést címzett, a Bizottság hozzáférést biztosít a feltételezett jogsértéssel kapcsolatban általa összegyűjtött dokumentumokat és egyéb bizonyítékokat tartalmazó ügyirathoz.
(2) A Bizottság meghatározza, hogy az elismert szervezet mikor tekinthet be az ügyiratba, és gondoskodik a szükséges gyakorlati feltételekről; a betekintés kizárólag elektronikus úton történhet.
(3) A Bizottság kérésre az elismert szervezet rendelkezésére bocsájtja az ügyirat részét képező dokumentumok listáját.
(4) Az érintett elismert szervezetnek jogában áll betekinteni az ügyirat részét képező dokumentumokba és információkba. A betekintés biztosításakor a Bizottság kellő mértékben figyelembe veszi az általa és az Európai Tengerészeti Biztonsági Ügynökség által kiadott dokumentumokban szereplő üzleti titkokat, bizalmas információkat, illetve azt, hogy belső dokumentumról van-e szó.
(5) A (4) bekezdés alkalmazásában többek között az alábbiak minősülhetnek a Bizottság és az Európai Tengerészeti Biztonsági Ügynökség belső dokumentumainak:
a)
a Bizottság, a bizottsági szolgálatok és az Európai Tengerészeti Biztonsági Ügynökség belső egyeztetéseihez kapcsolódó dokumentumok, illetve azok részei, és az Európai Tengerészeti Biztonsági Ügynökség által a Bizottságnak címzett vélemények és ajánlások;
b)
a Bizottság és az Európai Tengerészeti Biztonsági Ügynökség, illetve a Bizottság és a tagállamok közötti levelezés részét képező dokumentumok, illetve azok részei.
17. cikk
Jogi képviselet
Az elismert szervezet az e rendelet alapján indított eljárás valamennyi szakaszában jogosult jogi képviseletre.
18. cikk
Bizalmas kezelés, szakmai titoktartás és a hallgatáshoz való jog
(1) Az e rendelet alapján indított eljárások során tiszteletben kell tartani a bizalmas kezelésre és a szakmai titoktartásra vonatkozó elveket.
(2) A Bizottság, az Európai Tengerészeti Biztonsági Ügynökség és az érintett tagállam hatóságai, valamint tisztviselői, alkalmazottai és a felügyeletük alatt dolgozó más személyek nem hozhatják nyilvánosságra az e rendeletben foglaltak alapján általuk megszerzett vagy továbbított információkat, illetve a bizalmas kezelési és a szakmai titoktartási kötelezettség alá tartozó információkat.
(3) Minden olyan elismert szervezetnek vagy más személynek, aki e rendelet alapján információkat vagy észrevételeket nyújt be, egyértelműen meg kell jelölnie - indoklás kíséretében - a bizalmasnak tekintett anyagokat, és a Bizottság által kijelölt határidőn belül rendelkezésre kell bocsátania egy különálló, bizalmasnak nem minősülő változatot is.
(4) A Bizottság arra is felkérheti az elismert szervezeteket és más érdekelt feleket, hogy jelöljék meg a Bizottság jelentéseinek, kifogásközléseinek vagy határozatainak azon részeit, amelyek véleményük szerint üzleti titkot tartalmaznak.
(5) A (3) és (4) bekezdés szerinti megjelölés hiányában a Bizottság vélelmezheti, hogy az érintett dokumentumok vagy észrevételek nem tartalmaznak bizalmas információt.
(6) A 391/2009/EK rendelet 9. cikkének sérelme nélkül az elismert szervezetnek jogában áll hallgatni azokban a helyzetekben, amikor olyan választ kényszerülne adni, amely részéről annak beismerését jelenthetné, hogy jogsértés áll fenn.
19. cikk
Határozat
(1) A pénzbírság, illetőleg időszakos kényszerítő bírság kiszabására, vagy egy adott szervezet elismerésének visszavonására vonatkozó, e rendelet szerinti határozat kizárólag olyan indokokon alapulhat, amelyekkel kapcsolatban az érintett elismert szervezetnek lehetősége volt észrevételeit előterjeszteni.
(2) A pénzbírság, illetőleg időszakos kényszerítő bírság kiszabására vonatkozó határozat meghozatalakor és a megfelelő összeg megállapításakor szem előtt kell tartani az eredményesség, az arányosság és a visszatartó erő elvét.
(3) Az e rendelet szerinti intézkedések meghozatalakor és a releváns cselekmények vagy mulasztások súlyosságáról, valamint ezeknek a biztonságra és a környezetre gyakorolt hatásokról való döntéskor a Bizottság figyelembe veszi az érintett elismert szervezettel szemben ugyanazon tényállás alapján tagállami szinten már meghozott intézkedéseket, különösen akkor, ha a szervezettel szemben korábban már folyt bírósági vagy közigazgatási eljárás.
(4) Egy elismert szervezet által elkövetett olyan cselekmény vagy mulasztás tekintetében, amely alapján e rendelettel összhangban intézkedésekre került sor, további intézkedések nem hozhatók. A szóban forgó cselekményeket vagy mulasztásokat azonban figyelembe lehet venni az e rendelet szerinti későbbi intézkedések meghozatalakor, az esetek ismételt előfordulásának értékelése céljából.
(5) Az időszakos kényszerítő bírság kiszabására vonatkozó határozatokat, valamint a pénzbírság és időszakos kényszerítő bírság kiszabására vonatkozó határozatokat a Bizottság a 391/2009/EK rendelet 12. cikkének (2) bekezdése szerint alkalmazandó eljárással összhangban fogadja el.
(6) Egy adott szervezet elismerésének visszavonására vonatkozó határozatokat a Bizottság a 391/2009/EK rendelet 12. cikkének (3) bekezdése szerint alkalmazandó eljárással összhangban fogadja el.
20. cikk
Jogorvoslat, értesítés és közzététel
(1) A Bizottság tájékoztatja az elismert szervezetet a rendelkezésére álló jogorvoslati lehetőségekről.
(2) A Bizottság tájékoztatás céljából eljuttatja határozatát az Európai Tengerészeti Biztonsági Ügynökségnek és a tagállamoknak.
(3) Indokolt esetben, különösen a biztonsággal és a környezetvédelemmel kapcsolatos szempontok alapján a Bizottság a határozatot nyilvánosságra hozhatja. Határozata részleteinek közzétételekor vagy a tagállamok tájékoztatásakor a Bizottság figyelembe veszi az elismert szervezet és más személyek jogos érdekeit.
21. cikk
A pénzbírságok és a kényszerítő bírságok behajtása
A Bizottság a pénzbírságok és a kényszerítő bírságok behajtása érdekében beszedési utalványt állít ki, és az érintett elismert szervezet részére terhelési értesítést bocsát ki, összhangban a 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet 78-80. és 83. cikkében (6) és az 1268/2012/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet 80-92. cikkében (7) foglaltakkal.
22. cikk
A pénzbírságok és az időszakos kényszerítő bírságok kiszabására vonatkozó elévülési idők
(1) A Bizottságnak attól az időponttól számítva öt évig van joga arra, hogy egy elismert szervezetre e rendelet szerint pénzbírságot és/vagy időszakos kényszerítő bírságot szabjon ki, amikor az elismert szervezet az e rendelet 3. cikkével összhangban megállapított jogsértést eredményező cselekményt vagy mulasztást elkövette. Jogsértést eredményező folyamatos vagy ismétlődő cselekmények vagy mulasztások esetében azonban az elévülési idő a cselekmény vagy mulasztás megszűnésének napjától kezdődik.
A Bizottságnak attól az időponttól számítva három évig van joga arra, hogy egy elismert szervezetre e rendelet 15. cikkével összhangban időszakos kényszerítő bírságot szabjon ki, amikor az elismert szervezet elkövette azt a cselekményt vagy mulasztást, amelynek kapcsán a Bizottság megfelelő megelőző és javító intézkedések végrehajtását kérte.
(2) A Bizottságnak vagy az Európai Tengerészeti Biztonsági Ügynökségnek bármely olyan intézkedése, amelyre az elismert szervezet által elkövetett cselekmény vagy mulasztás vizsgálata vagy a jogsértési eljárás céljából kerül sor, megszakítja az (1) bekezdés szerinti elévülési időt. Az elévülés azon a napon szakad meg, amikor az elismert szervezet értesítést kap a Bizottság vagy az Ügynökség intézkedéséről.
(3) Az elévülés megszakadása után az elévülés idő újrakezdődik. Az elévülés ideje azonban nem haladhatja meg az eredeti elévülési idő kétszeresét, kivéve akkor, ha az elévülés a (4) bekezdés alapján szakad meg.
(4) Az időszakos kényszerítő bírság kiszabására vonatkozó elévülés mindaddig nyugszik, amíg a Bizottság határozatával kapcsolatban az Európai Unió Bírósága előtt eljárás van folyamatban.
23. cikk
A pénzbírságok és az időszakos kényszerítő bírságok beszedésére vonatkozó elévülési idők
(1) A pénzbírságok és/vagy időszakos kényszerítő bírságok beszedésére vonatkozó eljárás megkezdéséhez való jog a 19. cikk alapján hozott határozat jogerőre emelkedésétől számított egy év alatt évül el.
(2) Az (1) bekezdésben említett elévülési időt megszakítja a Bizottságnak vagy a Bizottság megkeresésére eljáró tagállamnak bármely olyan cselekménye, amelynek célja a pénzbírság és/vagy időszakos kényszerítő bírság megfizettetése.
(3) Az elévülés megszakadása után az elévülés idő újrakezdődik.
(4) Az (1) és (2) bekezdésben említett elévülési idő nyugszik:
a)
a fizetési haladék tartama alatt;
b)
mindaddig, amíg a fizetés végrehajtása az Európai Unió Bíróságának határozata alapján fel van függesztve.
24. cikk
A határidők alkalmazása
(1) Az ebben a rendeletben megállapított határidők a Bizottság által küldött értesítés kézhezvételétől vagy személyes kézbesítésétől számítandók.
(2) A Bizottságnak szóló értesítések esetében úgy kell tekinteni, hogy a kapcsolódó határidőt akkor tartották be, ha az adott értesítést a vonatkozó határidő lejárta előtt ajánlott küldemény formájában postára adták.
(3) A Bizottság a határidőket a tisztességes eljáráshoz való jog, és az e rendelet szerinti döntéshozatali eljárások sajátos körülményeinek figyelembevételével szabja meg.
(4) A határidők az eredeti határidő lejárta előtt benyújtott, indoklással ellátott kérelem alapján adott esetben meghosszabbíthatók.
25. cikk
A tagállami illetékes hatóságokkal való együttműködés
A tagállami illetékes hatóságok által a Bizottság kérésére benyújtott információkat a Bizottság kizárólag az alábbi célokra használja fel:
a)
az elismert szervezetek elismerése és ellenőrzése tekintetében a 391/2009/EK rendelet értelmében ráruházott feladatok végrehajtása;
b)
bizonyítékként való felhasználás az e rendelet szerinti döntéshozatalban, e rendelet 16. és 18. cikkének sérelme nélkül.
V. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
26. cikk
Alkalmazás
A 391/2009/EK rendelet hatálybalépése előtt bekövetkezett események tekintetében nem kerülhet sor az e rendelet szerinti intézkedések alkalmazására.
27. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. július 18-án.