NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 235/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se zřizuje finanční nástroj pro demokracii a lidská práva ve světě
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 209 a 212 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Toto nařízení představuje jeden z nástrojů, který přímo podporuje vnější politiky Unie, a nahrazuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1889/2006 (4). Zřizuje finanční nástroj pro prosazování a podporu demokracie a lidských práv ve světě, který umožní poskytování pomoci nezávisle na souhlasu vlád a jiných orgánů veřejné moci dotčených třetích zemí.
(2)
Článek 2 Smlouvy o Evropské unii stanoví, že Unie je založena na hodnotách úcty k lidské důstojnosti, svobody, demokracie, rovnosti, právního státu a dodržování lidských práv, včetně práv příslušníků menšin. Tyto hodnoty jsou společné členským státům ve společnosti vyznačující se pluralismem, nepřípustností diskriminace, tolerancí, spravedlností, solidaritou a rovností žen a mužů.
(3)
Podle článku 2 a čl. 3 odst. 3 Smlouvy o EU a článku 8 Smlouvy o fungování EU představuje rovnost žen a mužů základní hodnotu a cíl Unie a Unie by měla podporovat a zohledňovat rovnost žen a mužů v rámci všech svých činností.
(4)
Článek 21 Smlouvy o EU stanoví, že vnější činnost Unie má spočívat na zásadách, které se uplatnily při jejím založení, tedy na zásadách demokracie, právního státu, univerzálnosti a nedělitelnosti lidských práv a základních svobod, úcty k lidské důstojnosti, zásadách rovnosti a solidarity a dodržování zásad Charty Organizace spojených národů a mezinárodního práva.
(5)
V rámci zásad a cílů vnější činnosti Unie tvoří prosazování lidských práv, demokracie, právního státu a řádné správy věcí veřejných a podpora udržitelného růstu podporujícího začlenění dva základní pilíře rozvojové politiky Unie. Závazek dodržovat, prosazovat a chránit lidská práva a demokratické zásady je jedním z podstatných prvků smluvních vztahů Unie se třetími zeměmi.
(6)
Společné sdělení vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Komise ze dne 12. prosince 2011 nazvané „Lidská práva a demokracie jako priority vnější činnosti EU - na cestě k efektivnějšímu přístupu“ navrhlo konkrétní opatření pro zvýšenou účinnost a soudržnost přístupu Unie k lidským právům a demokracii.
(7)
Nástroj, který se tímto zřizuje, by měl přispívat k dosahování cílů vnější činnosti Unie, včetně cílů její rozvojové politiky, zejména pak cílů vytyčených ve společném prohlášení Rady a zástupců vlád členských států, zasedajících v Radě, Evropského parlamentu a Komise o rozvojové politice Unie nazvaném „Evropský konsensus“ a ve sdělení Komise ze dne 13. října 2011 nazvaném „Zvýšení dopadu rozvojové politiky EU: Agenda pro změnu“ a cílů politik Unie, které souvisejí s lidskými právy, včetně cílů nastíněných ve strategickém rámci a akčním plánu EU pro lidská práva a demokracii, jež Rada přijala dne 25. června 2012.
(8)
V souladu se strategickým rámcem EU pro lidská práva a demokracii a akčním plánem pro lidská práva a demokracii a za účelem začlenění zásad v oblasti lidských práv do provádění tohoto nařízení by Unie měla uplatňovat přístup založený na právech, který by zahrnoval všechna lidská práva, ať už občanská a politická, hospodářská, sociální či kulturní.
(9)
Příspěvek Unie k demokracii a právnímu státu a k prosazování a ochraně lidských práv a základních svobod se opírá o Všeobecnou deklaraci lidských práv, Mezinárodní pakt o občanských a politických právech a Mezinárodní pakt o hospodářských, sociálních a kulturních právech, jakož i o jiné nástroje pro lidská práva přijaté v rámci Organizace spojených národů a příslušné regionální nástroje pro lidská práva.
(10)
Rovnost žen a mužů, práva žen včetně posílení postavení žen a nepřípustnost diskriminace patří mezi základní lidská práva a ta jsou zásadní pro sociální spravedlnost i pro boj proti nerovnosti. Jejich prosazování by mělo být jednou z průřezových priorit tohoto nařízení.
(11)
Demokracie a lidská práva jsou neoddělitelně spojeny a vzájemně se posilují, jak připomněla Rada ve svých závěrech o podpoře demokracie v rámci vnějších vztahů EU ze dne 18. listopadu 2009. Základní svobody myšlení, svědomí a náboženského vyznání nebo přesvědčení, projevu, shromažďování a sdružování jsou předpokladem pro politický pluralismus, demokratický proces a otevřenou společnost, zatímco demokratická kontrola, vnitrostátní odpovědnost a rozdělení moci jsou nezbytné pro udržení nezávislého soudnictví a právního státu, jež jsou následně nutné pro účinnou ochranu lidských práv.
(12)
Vytváření a udržování kultury lidských práv a podpora vzniku nezávislé občanské společnosti, mimo jiné posilováním její úlohy v dané zemi a zajišťováním toho, aby byla demokracie prospěšná všem, je úkol, který je naléhavý a obtížný zejména v nově vznikajících demokraciích a v podstatě nikdy nekončí; v první řadě přísluší lidem dotčené země, čímž se však nesnižuje odpovědnost mezinárodního společenství. Vyžaduje si existenci řady institucí, včetně vnitrostátních demokratických parlamentů a místně volených shromáždění, které zajišťují účast, zastoupení, vnímavost a odpovědnost. V této souvislosti je třeba zvláštní pozornost věnovat transformujícím se zemím a dále nestabilním a postkonfliktním zemím. Měly by být zohledněny zkušenosti a poznatky získané při přechodu k demokracii v rámci unijních politik rozšíření a sousedství.
(13)
Aby bylo možné řešit tyto otázky účinně, transparentně, včas a pružně i po skončení platnosti nařízení (ES) č. 1889/2006, bude i nadále zapotřebí zvláštních finančních zdrojů a samostatného finančního nástroje, který bude moci dále nezávisle fungovat.
(14)
Pomoc Unie podle tohoto nařízení by měla být koncipována takovým způsobem, aby doplnila různé další nástroje pro provádění jejích politik souvisejících s demokracií a lidskými právy. Tyto nástroje sahají od politického dialogu a diplomatických nót až po různé nástroje finanční a technické spolupráce, včetně zeměpisně a tematicky zaměřených programů. Pomoc Unie by rovněž měla doplňovat akce více zaměřené na krizové situace uskutečňované v rámci nástroje stability zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 230/2014 (5), včetně naléhavých opatření potřebných během prvních fází procesu transformace.
(15)
Unie má podle tohoto nařízení poskytovat pomoc, která má ve spolupráci s občanskou společností řešit globální, regionální, celostátní a místní otázky lidských práv a demokratizace. Občanskou společností se v této souvislosti rozumí všechny typy sociálních opatření prováděných jednotlivci či skupinami, jež jsou nezávislé na státu a jejichž činnosti přispívají k prosazování lidských práv a demokracie, včetně obránců lidských práv, jak je definuje Deklarace OSN o právu a povinnosti jednotlivců, skupin a společenských organizací prosazovat a chránit všeobecně uznávaná lidská práva a základní svobody (Deklarace OSN o obráncích lidských práv). Při provádění tohoto nařízení by se měly náležitě zohlednit místní strategie Unie v oblasti lidských práv pro jednotlivé země.
(16)
Cíle demokracie a lidských práv musí být čím dál tím více začleňovány do všech nástrojů pro financování vnější činnosti. Pomoc Unie podle tohoto nařízení by však měla mít navíc zvláštní doplňující a dodatečnou úlohu, která vyplývá z její globální povahy a z nezávislosti akcí na souhlasu vlád a dalších orgánů veřejné moci třetích zemí. Tato úloha by měla umožňovat spolupráci a partnerství s občanskou společností v citlivých otázkách lidských práv a demokracie, včetně požívání lidských práv migranty a práv žadatelů o azyl a vnitřně vysídlených osob, a zároveň zajišťovat pružnost a nezbytnou schopnost reagovat na měnící se situaci nebo potřeby příjemců či krizová období. Toto nařízení by mělo Unii umožnit formulovat a podporovat zvláštní cíle a opatření na mezinárodní úrovni, které nesouvisejí se zeměpisnou polohou ani s krizí a které vyžadují nadnárodní přístup nebo se vztahují na činnosti prováděné v Unii a v řadě třetích zemí. Toto nařízení by navíc mělo stanovit nezbytný rámec operacím, jakou je podpora nezávislých volebních pozorovatelských misí vedených Unií, které vyžadují soudržnost politik, jednotný systém řízení a společné normy pro realizaci.
(17)
Rozvoj a upevňování demokracie podle tohoto nařízení může případně zahrnovat poskytování strategické podpory vnitrostátním demokratickým parlamentům a ustavujícím shromážděním, zejména s cílem posílit jejich schopnost podporovat a prosazovat demokratické reformní procesy.
(18)
Unie by měla věnovat zvláštní pozornost zemím a naléhavým situacím, ve kterých jsou lidská práva a základní svobody nejvíce ohroženy a jejich nedodržování je obzvláště výrazné a systematické. V takových případech by mělo být politickou prioritou prosazovat dodržování příslušného mezinárodního práva, poskytnout místní občanské společnosti konkrétní podporu a prostředky na akce a přispět k její činnosti, jež se uskutečňuje za velmi obtížných podmínek. V těchto zemích či situacích a s cílem řešit naléhavé potřeby ochrany obránců lidských práv a demokratických aktivistů by Unie měla být schopna reagovat pružně a včas prostřednictvím rychlejších a flexibilnějších správních postupů a s využitím řady finančních mechanismů. Tak by tomu mělo být zejména v případě, kdy by výběr konkrétního postupu mohl přímo ovlivnit účinnost opatření nebo by příjemci mohli být vystaveni vážnému zastrašování, odvetným opatřením nebo jiným rizikům.
(19)
V souladu s vlastními příslušnými pokyny by měla Unie při konfliktech prosazovat, aby všechny strany konfliktu plnily své právní závazky vyplývající z mezinárodního humanitárního práva. V transformujících se zemích by měla pomoc Unie podle tohoto nařízení dále podpořit vhodné podmínky umožňující vstup politických aktérů prosazujících demokratický pluralitní systém s více politickými stranami. Toto nařízení by se měl rovněž zaměřit na prosazování demokratických struktur, rozdělení moci a odpovědné orgány veřejné moci.
(20)
Volební pozorovatelské mise Unie významně a úspěšně přispívají k demokratickým procesům ve třetích zemích. Prosazování a podpora demokracie se však zdaleka netýkají pouze samotného volebního procesu, a proto by se měl brát v potaz všechny fáze volebního cyklu. Na volební pozorovatelské mise Unie by se proto z celkového objemu finančních prostředků dostupných podle tohoto nařízení neměla vynaložit nepřiměřeně vysoká částka.
(21)
Je třeba zdůraznit význam vytvoření funkce zvláštního zástupce EU pro lidská práva. Zvláštní zástupce EU pro lidská práva by měl přispívat k jednotě, soudržnosti a účinnosti činnosti Unie a její politiky v oblasti lidských práv a pomáhat zajišťovat, aby všechny nástroje Unie a členských států byly uplatňovány konzistentním způsobem v zájmu dosažení cílů politiky Unie.
(22)
Unie by měla usilovat o co nejúčinnější využití dostupných zdrojů k optimalizaci dopadu své vnější činnosti. Toho by mělo být dosahováno soudržností a doplňkovostí nástrojů Unie pro vnější činnost, jakož i vytvářením synergie mezi tímto nařízením, ostatními nástroji Unie pro financování vnější činnosti a dalšími politikami Unie. To by mělo dále vést ke vzájemnému posílení programů navržených na základě nástrojů pro financování vnější činnosti.
(23)
V zájmu prosazování doplňkovosti svých činností mají Unie a členské státy usilovat o pravidelné výměny informací a v počáteční fázi programového procesu se vzájemně konzultovat. Unie by rovněž měla konzultovat jiné dárce a příslušné aktéry.
(24)
Komise a případně Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ) by měly pořádat pravidelné a časté výměny názorů a informací s Evropským parlamentem. Kromě toho by měl být Evropskému parlamentu a Radě poskytnut přístup k dokumentům, aby mohly tyto orgány mohly na základě odpovídajících informací vykonávat kontrolní pravomoci podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (6). Opatření podle tohoto nařízení by měla řádně zohledňovat stanoviska Evropského parlamentu a Rady.
(25)
Unie by měla usilovat - ve vhodných případech i prostřednictvím svých delegací - o pravidelné výměny informací a konzultace s občanskou společností na všech úrovních, mimo jiné i ve třetích zemích, v co nejranější fázi plánovacího procesu, aby usnadnila poskytování příslušných příspěvků občanské společnosti a zajistila, že v daném procesu plní smysluplnou úlohu.
(26)
Za účelem přizpůsobení oblasti působnosti tohoto nařízení rychle se vyvíjející realitě v třetích zemích by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o priority vymezené v příloze tohoto nařízení. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(27)
Prováděcí pravomoci související s programováním a financováním opatření podporovaných podle tohoto nařízení by měly být vykonávány v souladu s nařízením (EU) č. 182/2011. S ohledem na povahu těchto prováděcích aktů, zejména jejich politické zaměření nebo finanční dopady, by se měl při jejich přijímání v zásadě použít přezkumný postup, s výjimkou technických prováděcích opatření malého finančního rozsahu.
(28)
Společná pravidla a postupy pro provádění nástrojů Unie pro financování vnější činnosti jsou stanoveny v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 236/2014 (7).
(29)
Toto nařízení stanoví finanční krytí na celou dobu své použitelnosti, které představuje pro Evropský parlament a Radu hlavní referenční částku při ročním rozpočtovém procesu ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (8).
(30)
Organizaci a fungování ESVČ stanoví rozhodnutí Rady 2010/427/EU (9).
(31)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž prosazování demokracie a lidských práv ve světě, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíš jej, z důvodu jeho rozsahu a účinků, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(32)
Je vhodné zajistit plynulý a nepřerušený přechod mezi nařízením (ES) č. 1889/2006 a tímto nařízením a uvést dobu použitelnosti tohoto nařízení do souladu s dobou použitelnosti nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (10). Proto by se toto nařízení mělo použít od 1. ledna 2014 d 31. prosince 2020,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a cíle
Tímto nařízením se zřizuje evropský nástroj pro demokracii a lidská práva (dále jen „nástroj pro demokracii a lidská práva“) pro období 2014-2020, v jehož rámci Unie napomáhá rozvoji a upevňování demokracie, právního státu a dodržování všech lidských práv a základních svobod.
Cílem této pomoci je zejména:
a)
podpořit, rozvíjet a upevňovat demokracii ve třetích zemích, a to zlepšením participativní a zastupitelské demokracie, posílením celkového demokratického cyklu, zejména pak posílením aktivní úlohy občanské společnosti v rámci tohoto cyklu, a právního státu a dále zlepšením spolehlivosti volebních procesů (zejména prostřednictvím volebních pozorovatelských misí Unie);
b)
zlepšit respektování a dodržování lidských práv a základních svobod, jak jsou vyhlášeny ve Všeobecné deklaraci lidských práv OSN a v dalších mezinárodních a regionálních nástrojích pro lidská práva, a posílit jejich ochranu, prosazování, uplatňování a sledování jejich dodržování, zejména podporou příslušných organizací občanské společnosti, obránců lidských práv a obětí represe a zneužívání práv.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Pomoc Unie se zaměřuje na tyto oblasti:
a)
podpora a zlepšování participativní a zastupitelské demokracie v souladu s přístupem opírajícím se o celkový demokratický cyklus, včetně parlamentní demokracie, a procesů demokratizace, zejména prostřednictvím organizací občanské společnosti na místní, celostátní a mezinárodní úrovni, mimo jiné:
i)
prosazováním svobody sdružování a shromažďování, neomezeného pohybu osob, svobody přesvědčení a projevu včetně projevu politického, uměleckého a kulturního, neomezeného přístupu k informacím, svobody tisku a nezávislých, pluralitních sdělovacích prostředků (tradičních i těch, které využívají informační a komunikační technologie), svobody internetu a opatření v boji proti administrativním překážkám, které brání výkonu těchto svobod, včetně boje proti cenzuře, a to zejména přijímáním a prováděním příslušných právních předpisů;
ii)
posilováním právního státu, prosazováním nezávislosti soudů a zákonodárců, podporou a vyhodnocováním právních a institucionálních reforem a jejich provádění a prosazováním přístupu ke spravedlnosti, jakož i podporou vnitrostátních institucí působících v oblasti lidských práv;
iii)
podporou a posilováním Mezinárodního trestního soudu, mezinárodních trestních tribunálů ad hoc a procesů přechodného soudnictví a mechanismů pravdy a usmiřování;
iv)
podporou přechodu k demokracii a reforem za účelem dosažení účinné a transparentní demokratické a vnitrostátní odpovědnosti a dohledu, mimo jiné i v bezpečnostním sektoru a soudnictví, a posilováním opatření proti korupci;
v)
podporou politického pluralismu a demokratické politické reprezentace a povzbuzováním politické účasti žen a mužů, zejména příslušníků marginalizovaných a ohrožených skupin, a to jako voličů i jako kandidátů, na demokratických reformních procesech na místní, regionální a celostátní úrovni;
vi)
posilováním místní demokracie zajištěním lepší spolupráce mezi organizacemi občanské společnosti a místními orgány, čímž se posílí politické zastoupení na úrovni, jež je nejblíže občanům;
vii)
podporou rovné účasti žen a mužů na společenském, hospodářském a politickém životě a podporou rovnosti žen a mužů, účasti žen na rozhodovacích procesech a politického zastoupení žen, zejména v procesech politické transformace, demokratizace a budování státu;
viii)
podporou rovné účasti osob se zdravotním postižením na společenském, hospodářském a politickém životě, včetně opatření k usnadnění výkonu souvisejících svobod, a podporou rovných příležitostí, nediskriminace a politického zastoupení;
ix)
podporou opatření směřujících k usnadnění pokojného usmíření mezi různými vrstvami společnosti, včetně podpory opatření k budování důvěry v oblasti lidských práv a demokratizace;
b)
prosazování a ochrana lidských práv a základních svobod vyhlášených ve Všeobecné deklaraci lidských práv OSN a v jiných mezinárodních a regionálních nástrojích v oblasti občanských, politických, hospodářských, sociálních a kulturních práv, zejména prostřednictvím organizací občanské společnosti, mimo jiné pokud jde o:
i)
zrušení trestu smrti a vyhlášení moratorií za účelem jeho zrušení a v zemích, kde trest smrti stále existuje, prosazování jeho zrušení a dodržování mezinárodních minimálních standardů;
ii)
předcházení mučení, špatnému zacházení a jinému krutému, nelidskému a ponižujícímu zacházení nebo trestání, jakož i násilným zmizením, a dále rehabilitaci obětí mučení;
iii)
podporu a ochranu obránců lidských práv, včetně řešení jejich naléhavých potřeb ochrany, v souladu s článkem 1 Deklarace OSN o obráncích lidských práv, a poskytování pomoci těmto osobám; na tyto cíle by se mohl vztahovat mechanismus pro obránce lidských práv, včetně dlouhodobější pomoci a přístupu k úkrytu;
iv)
boj proti rasismu, xenofobii a diskriminaci z jakéhokoli důvodu, zejména na základě pohlaví, rasy, barvy pleti, kasty, etnického nebo sociálního původu, genetických rysů, jazyku, náboženského vyznání nebo přesvědčení, politických či jakýchkoli jiných názorů, příslušnosti k národnostní menšině, majetku, narození, zdravotního postižení, věku, sexuální orientace a genderové identity;
v)
svobodu myšlení, svědomí a náboženského vyznání či přesvědčení, mimo jiné opatřeními k odstranění všech forem nenávisti, nesnášenlivosti a diskriminace, které souvisejí s náboženským vyznáním či přesvědčením, a posilováním tolerance a respektování náboženské a kulturní rozmanitosti uvnitř společnosti i mezi různými společnostmi;
vi)
práva původního obyvatelstva, jak jsou vyhlášena v Deklaraci OSN o právech původních obyvatel, zejména s důrazem na význam jeho zapojení do vývoje projektů, které se ho týkají, a poskytováním podpory v zájmu usnadnění interakce původního obyvatelstva s mezinárodními mechanismy a jeho účasti na nich;
vii)
práva příslušníků národnostních nebo etnických, náboženských a jazykových menšin, jak jsou vyhlášena v Deklaraci OSN o právech příslušníků národnostních, etnických, náboženských a jazykových menšin;
viii)
práva lesbických, gay, bisexuálních, transsexuálních a intersexuálních osob (LGBTI), včetně opatření na dekriminalizaci homosexuality, boj proti homofobnímu a transfobnímu násilí a pronásledování a prosazování svobody shromažďování, sdružování a projevu pro LGBTI osoby;
ix)
práva žen, jak jsou vyhlášena v Úmluvě OSN o odstranění všech forem diskriminace žen a v opčních protokolech k ní připojených, včetně opatření k boji proti všem formám násilí páchaného na ženách a dívkách, zejména proti mrzačení ženských pohlavních orgánů, vynuceným a předem dohodnutým sňatkům, zločinům „ze cti“, domácímu a sexuálnímu násilí a obchodování se ženami a dívkami;
x)
práva dítěte, jak jsou vyhlášena v Úmluvě OSN o právech dítěte a v opčních protokolech k ní připojených, včetně boje proti dětské práci, obchodování s dětmi a dětské prostituci a najímání a nasazování dětských vojáků, a ochranu dětí před diskriminací, ať již na základě rasy, barvy pleti, pohlaví, jazyka, náboženského vyznání nebo přesvědčení, politických nebo jiných názorů, národnostního, etnického nebo sociálního původu, majetku, zdravotního postižení, rodu či jiného postavení;
xi)
práva osob se zdravotním postižením, jak jsou stanovena v Úmluvě OSN o právech osob se zdravotním postižením;
xii)
hospodářská, sociální a kulturní práva, včetně práva na přiměřenou životní úroveň a základní pracovní normy;
xiii)
sociální odpovědnost podniků, zejména pak prováděním obecných zásad OSN v oblasti podnikání a lidských práv, a svobodu podnikání stanovenou v článku 16 Listiny základních práv Evropské unie;
xiv)
výchovu, odborné vzdělávání a sledování dodržování práv v oblasti lidských práv a demokracie;
xv)
podporu místních, regionálních, celostátních nebo mezinárodních organizací občanské společnosti působících v oblasti ochrany, prosazování nebo obrany lidských práv a základních svobod;
xvi)
podporu zlepšování podmínek a dodržování standardů ve věznicích, v souladu s lidskou důstojností a základními právy;
c)
posílení mezinárodního rámce pro ochranu lidských práv, spravedlnosti, rovnosti žen a mužů, právního státu a demokracie a pro prosazování mezinárodního humanitárního práva, zejména:
i)
poskytováním podpory mezinárodním a regionálním nástrojům a subjektům v oblasti lidských práv, spravedlnosti, právního státu a demokracie;
ii)
posilováním spolupráce občanské společnosti s mezinárodními a regionálními mezivládními organizacemi a podporováním činností občanské společnosti, včetně budování kapacit nevládních organizací, jež jsou zaměřeny na podporu mezinárodních a regionálních nástrojů v oblasti lidských práv, spravedlnosti, právního státu a demokracie a sledování jejich provádění;
iii)
odbornou přípravou a šířením informací o mezinárodním humanitárním právu a podporou jeho prosazování;
d)
budování důvěry v demokratické volební procesy a instituce a zlepšování jejich spolehlivosti a transparentnosti ve všech fázích volebního cyklu, zejména:
i)
prostřednictvím nasazování volebních pozorovatelských misí Unie a dalších opatření ke sledování volebních procesů;
ii)
přispíváním k rozvoji volební pozorovatelské kapacity vnitrostátních organizací občanské společnosti na regionální a místní úrovni a podporováním jejich iniciativ s cílem zvýšit účast na volebním procesu a na navazujících opatřeních;
iii)
podporováním opatření zaměřených na důsledné začlenění volebních procesů do demokratického cyklu, na šíření informací a provádění doporučení volebních pozorovatelských misí Unie, zejména prostřednictvím spolupráce s organizacemi občanské společnosti, jakož i ve spolupráci s příslušnými orgány veřejné moci, včetně parlamentů a vlád, v souladu s tímto nařízením;
iv)
prosazováním pokojného výsledku volebních procesů, omezení násilí v průběhu voleb a akceptace věrohodných výsledků všemi segmenty společnosti.
2. U všech opatření uvedených v tomto nařízení se v příslušných případech zohlední zásady nediskriminace na jakémkoli základě, začleňování hlediska rovnosti žen a mužů, účasti, posílení postavení, odpovědnosti, otevřenosti a transparentnosti.
3. Opatření uvedená v tomto nařízení se provádějí na území třetích zemí nebo bezprostředně souvisejí se situacemi, k nimž dochází ve třetích zemích nebo s celosvětovými nebo regionálními opatřeními.
4. Opatření uvedená v tomto nařízení berou v úvahu specifika krizových nebo naléhavých situací a zemí či situací, které se vyznačují velkým deficitem základních svobod, ve kterých je nejvíce ohrožena bezpečnost lidí nebo ve kterých organizace na ochranu lidských práv a obránci lidských práv působí v nejsložitějších podmínkách.
Článek 3
Koordinace, soudržnost a doplňkovost pomoci Unie
1. Pomoc Unie podle tohoto nařízení je v souladu s celkovým rámcem vnější činnosti Unie a doplňuje pomoc poskytovanou na základě jiných nástrojů nebo dohod o vnější pomoci.
2. V zájmu posílení účinnosti, jednoty a soudržnosti vnější činnosti Unie usilují Unie a členské státy o pravidelné výměny informací a v počáteční fázi programového procesu se vzájemně konzultují, aby podpořily doplňkovost a soudržnost svých činností, a to jak na rozhodovací úrovni, tak i v praxi. Tyto konzultace mohou vést ke společnému programování a společným činnostem Unie a členských států. Unie rovněž konzultuje jiné dárce a subjekty.
3. Komise a případně ESVČ pořádají pravidelné výměny názorů a informací s Evropským parlamentem.
4. Unie usiluje o pravidelné výměny informací a konzultace s občanskou společností na všech úrovních, mimo jiné i ve třetích zemích. Zejména Unie, kdykoli je to možné a v souladu s příslušnými postupy, poskytuje technické vedení a podporu v souvislosti s procesem podávání žádostí.
Článek 4
Obecný rámec pro programování a provádění
1. Pomoc Unie podle tohoto nařízení se provádí v souladu s nařízením (EU) č. 236/2014 prostřednictvím těchto opatření:
a)
strategických dokumentů uvedených v článku 5 a popřípadě jejich revizí;
b)
ročních akčních programů, individuálních opatření a podpůrných opatření podle článků 2 a 3 nařízení (EU) č. 236/2014;
c)
zvláštních opatření podle článku 2 nařízení (EU) č. 236/2014.
2. Při veškerém programování nebo přezkumech programů probíhajících po zveřejnění zprávy o přezkumu v polovině období podle článku 17 nařízení (EU) č. 236/2014 (dále jen „zpráva o přezkumu v polovině období“) se zohlední její výsledky, zjištění a závěry.
Článek 5
Strategické dokumenty
1. Strategické dokumenty stanovují strategii Unie ohledně pomoci, již Unie poskytuje podle tohoto nařízení, vycházející z priorit Unie, mezinárodní situace a činnosti hlavních partnerů. Jsou v souladu s celkovým záměrem, cíli, oblastí působnosti a zásadami tohoto nařízení.
2. Strategické dokumenty stanoví prioritní oblasti, jež byly vybrány pro financování Unií v době platnosti tohoto nařízení, zvláštní cíle, očekávané výsledky a ukazatele výkonnosti. V těchto dokumentech se rovněž uvedou orientační finanční příděly, jak celkové, tak i pro jednotlivé prioritní oblasti, případně ve formě rozpětí.
3. Strategické dokumenty se schvalují přezkumným postupem podle čl. 16 odst. 3 nařízení (EU) č. 236/2014. Strategické dokumenty se aktualizují v souladu s tímto postupem, pokud to vyžadují významné změny okolností a politiky.
Článek 6
Tematické priority a přenesení pravomocí
Specifické cíle a priority, které má pomoc Unie podle tohoto nařízení sledovat, jsou uvedeny v příloze.
Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci měnící tematické priority stanovené v příloze tohoto nařízení. Komise zejména do 31. března 2018 přijme akt v přenesené pravomoci, kterým se mění příloha tohoto nařízení v návaznosti na zveřejnění zprávy o přezkumu v polovině období a na základě doporučení v ní obsažených.
Článek 7
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 6 je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 6 je svěřena Komisi na dobu platnosti tohoto nařízení.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 6 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 6 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty uvědomí Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 8
Výbor
Komisi je nápomocen Výbor pro demokracii a lidská práva. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 9
Přístup k dokumentům
Aby Evropský parlament a Rada mohly vykonávat kontrolní pravomoci na základě odpovídajících informací, mají v souladu s příslušnými pravidly přístup ke všem dokumentům nástroje pro demokracii a lidská práva, které se této kontroly týkají.
Článek 10
Finanční krytí
Finanční krytí pro provádění tohoto nařízení na období 2014-2020 činí 1 332 752 000 EUR.
Roční rozpočtové prostředky schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce.
Článek 11
Evropská služba pro vnější činnost
Toto nařízení se uplatňuje v souladu s rozhodnutím 2010/427/EU.
Článek 12
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014 do dne 31. prosince 2020.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. března 2014.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 235/2014/EU RENDELETE
(2014. március 11.)
a demokrácia és az emberi jogok világszintű előmozdítását szolgáló finanszírozási eszköz létrehozásáról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 209. és 212. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére (2),
rendes jogalkotási eljárás keretében (3),
mivel:
(1)
Ez a rendelet egyike azon eszközöknek, amelyek az Unió külső politikáinak közvetlen támogatására szolgálnak, és az 1889/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) helyébe lép. Ez a rendelet létrehozza a demokrácia és az emberi jogok világszintű előmozdításának és támogatásának finanszírozási eszközét, amely lehetővé teszi az érintett harmadik ország kormányának és hatóságainak hozzájárulásától független támogatásnyújtást.
(2)
Az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ) 2. cikke értelmében az Unió az emberi méltóság tiszteletben tartása, a szabadság, a demokrácia, az egyenlőség, a jogállamiság, valamint az emberi jogok - ideértve a kisebbségekhez tartozó személyek jogait - tiszteletben tartásának értékein alapul. Ezek az értékek közösek a tagállamokban, a pluralizmus, a megkülönböztetés tilalma, a tolerancia, az igazságosság, a szolidaritás, valamint a nők és a férfiak közötti egyenlőség társadalmában.
(3)
Az EUSZ 2. cikkének és 3. cikke (3) bekezdésének, valamint az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 8. cikkének megfelelően a nők és férfiak közötti egyenlőség az Unió egyik alapvető értéke és célkitűzése, és az Uniónak valamennyi tevékenységében elő kell mozdítania és érvényesítenie kell a nemek közötti egyenlőséget.
(4)
Az EUSZ 21. cikke alapján az Unió külső tevékenységének ugyanazon elvekre kell épülnie, amelyek a létrehozását vezérelték, nevezetesen a demokráciára, a jogállamiságra, az emberi jogok és alapvető szabadságok egyetemes és oszthatatlan voltára, az emberi méltóság tiszteletben tartására, az egyenlőség és a szolidaritás elveire, valamint az Egyesült Nemzetek Alapokmányában foglalt elvek és a nemzetközi jog tiszteletben tartására.
(5)
Az Unió külső tevékenységének elvei és célkitűzései által meghatározott keretben az emberi jogok, a demokrácia, a jogállamiság és a jó kormányzás, valamint az inkluzív és fenntartható növekedés előmozdítása az Unió fejlesztéspolitikájának is két alappillére. A demokratikus elvek és az emberi jogok tiszteletben tartására, előmozdítására és védelmére irányuló kötelezettségvállalás az Unió harmadik országokkal fennálló szerződéses kapcsolatainak egyik alapvető eleme.
(6)
Az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének és az Európai Bizottságnak az „Emberi jogok és demokrácia az Európai Unió külső tevékenységének középpontjában - egy hatékonyabb megközelítés felé” című, 2011. decemberi közös közleménye kiemelte, hogy szükség van az emberi jogokra és a demokráciára vonatkozó uniós megközelítés hatékonyságát és összehangoltságát növelni, továbbá konkrét intézkedésekre tett javaslatot az említett cél elérése érdekében.
(7)
A most létrehozott eszköz célja, hogy hozzájáruljon az Unió külső tevékenységével kapcsolatos célkitűzések eléréséhez, ideértve az uniós fejlesztéspolitika célkitűzéseit, így különösen, Tanácsnak, a tagállamoknak a Tanács keretében ülésező kormányai képviselőinek, az Európai Parlamentnek és a Bizottságnak az Európai Unió fejlesztési politikájáról szóló, Európai konszenzus című közös nyilatkozatában és a Változtatási program: az EU fejlesztéspolitikájának hathatósabbá tétele című, 2011. október 13-i bizottsági közleményben foglalt célkitűzéseket, az emberi jogokra vonatkozó uniós szakpolitikák célkitűzéseit, ideértve az emberi jogokra és a demokráciára vonatkozó, a Tanács által 2012. június 25-én elfogadott uniós stratégiai keret és cselekvési terv a célkitűzéseit is.
(8)
Összhangban az emberi jogokra és a demokráciára vonatkozó uniós stratégiai kerettel és cselekvési tervvel, az Uniónak annak érdekében, hogy az emberi jogi elveket integrálja e rendelet végrehajtásába, olyan, jogokon alapuló megközelítést kell alkalmaznia, amely minden - polgári, politikai, gazdasági, társadalmi és kulturális - emberi jogra kiterjed.
(9)
A demokráciához és a jogállamisághoz, valamint az emberi jogok és az alapvető szabadságok előmozdításához és védelméhez történő uniós hozzájárulás az Emberi Jogok Egyetemes Nyilatkozatában, a Polgári és Politikai Jogok Nemzetközi Egyezségokmányában, a Gazdasági, Szociális és Kulturális Jogok Nemzetközi Egyezségokmányában, az Egyesült Nemzetek Szervezetének (ENSZ) keretében elfogadott más emberi jogi okmányokban, valamint a vonatkozó regionális emberi jogi okmányokban gyökerezik.
(10)
A nemek közötti egyenlőség, a nők jogai - ezen belül a nők társadalmi szerepvállalásának növelése - és a megkülönböztetésmentesség alapvető emberi jogok, és a társadalmi igazságosság, valamint az egyenlőtlenségek elleni küzdelem szempontjából is elengedhetetlenek. Érvényre juttatásuk e rendelet átfogó prioritását kell, hogy képezze.
(11)
A demokrácia és az emberi jogok elválaszthatatlanul összefonódnak egymással és kölcsönösen erősítik egymást, ahogyan arra a Tanács a demokráciának az EU külkapcsolatai keretében való támogatásáról szóló 2009. november 18-i következtetéseiben is emlékeztet. A gondolati, lelkiismereti és vallás- vagy meggyőződési szabadság, a szólásszabadság, a gyülekezési és egyesülési szabadság a politikai pluralizmus, a demokratikus folyamatok és a nyílt társadalom előfeltételei, míg a demokratikus kontroll, a hazai elszámoltathatóság és a hatáskörök szétválasztása alapvető a független igazságszolgáltatás és a jogállamiság fenntartásához, amelyek viszont az emberi jogok hatékony védelméhez szükségesek.
(12)
Noha az emberi jogok kultúrájának kiépítése és fenntartása, valamint a független civil társadalmak kialakulásának támogatása, többek között az ilyen társadalmaknak az érintett országokban betöltött szerepének megerősítése, valamint a demokráciának mindenki számára való működőképessé tétele révén - bár különösen sürgős és nehéz a kialakulóban lévő demokráciákban - alapvetően olyan, folyamatos kihívás, amely elsősorban az érintett ország népének feladata, anélkül azonban, hogy ez csökkentené a nemzetközi közösség elkötelezettségét. Ehhez az intézmények széles köre szükséges, köztük olyan demokratikus nemzeti parlamentek és helyileg választott közgyűlések, amelyek részvételt, képviseletet, fogékonyságot és elszámoltathatóságot biztosítanak. Ebben az összefüggésben kiemelt figyelmet kell fordítani az átmeneti szakaszban lévő, valamint az instabil és a konfliktust követő helyzetben lévő országokra. Figyelembe kell venni az Unió bővítési és a szomszédságpolitikája keretében a demokráciába való átmenettel kapcsolatos tapasztalatokat, illetve az abból levont tanulságokat.
(13)
Annak érdekében, hogy e kérdések kezelése az 1889/2006/EK rendelet hatályvesztése után is hatékony, átlátható, időszerű és rugalmas módon valósuljon meg, továbbra is szükség van olyan elkülönített pénzügyi forrásokra és egy külön finanszírozási eszközre, amelyek ezután is önállóan működhetnek.
(14)
Az e rendelet szerinti uniós támogatást úgy kell kialakítani, hogy az kiegészítse a demokráciával és az emberi jogokkal kapcsolatos uniós szakpolitikák végrehajtásának különféle egyéb eszközeit. Ezen eszközök a politikai párbeszédtől és a diplomáciai lépésektől a pénzügyi és technikai együttműködés különféle eszközeiig terjednek, beleértve mind a földrajzi, mind pedig a tematikus programokat. Az uniós támogatásnak ezenkívül a 230/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (5) létrehozott, a stabilitás és a béke elősegítését szolgáló eszköznek a válságokhoz nagyobb mértékben kapcsolódó beavatkozásait - köztük az átmeneti folyamat első szakaszai alatt szükséges sürgős fellépéseket - is ki kell egészítenie.
(15)
E rendelet alapján az Uniónak támogatást kell nyújtania az emberi jogokkal és a demokratizálódással kapcsolatos globális, regionális, nemzeti és helyi kérdéseknek a civil társadalommal partnerségben történő kezeléséhez. Ezzel összefüggésben civil társadalom alatt értendők az államtól független, az emberi jogokat és a demokráciát előmozdító csoportok és egyének - köztük „Az egyének, a csoportok, és a társadalmi szervek joga és felelőssége az egyetemesen elismert emberi jogok és alapvető szabadságjogok elősegítésére és védelmére” című ENSZ-nyilatkozatban (az emberi jogok védelmezőiről szóló ENSZ-nyilatkozat) meghatározott emberijog-védők - által folytatott társadalmi tevékenységek valamennyi típusát. E rendelet végrehajtása során megfelelő figyelmet kell fordítani az Unió helyi, országspecifikus emberi jogi stratégiáira.
(16)
Ezen túlmenően, miközben a demokráciával és az emberi jogokkal kapcsolatos célokat egyre inkább be kell építeni valamennyi külső tevékenységre vonatkozó pénzügyi eszközbe, az e rendelet szerinti uniós támogatásnak - globális jellegénél és az érintett harmadik országok kormányainak és egyéb állami hatóságainak hozzájárulásától való cselekvési függetlenségénél fogva - külön kiegészítő és pótlólagos jellegű szereppel kell rendelkeznie. Ennek a szerepnek lehetővé kell tennie az emberi jogokkal és a demokráciával kapcsolatos érzékeny kérdések - mint például a migránsok emberi jogainak gyakorlása és a menedékkérők és az országon belül lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek jogai - tekintetében a civil társadalommal folytatott együttműködést és partnerséget, biztosítva a rugalmasságot és a szükséges reagálóképességet ahhoz, hogy reagálni lehessen a változó körülményekre vagy a kedvezményezettek szükségleteire vagy a válságidőszakokra. Ennek a rendeletnek továbbá lehetővé kell tennie az Unió számára azt is, hogy nemzetközi szinten fogalmazzon meg és támogasson olyan egyedi célokat és intézkedéseket, amelyek földrajzilag nem kapcsolódnak egymáshoz, és válságokhoz sem kötődnek, viszont transznacionális megközelítést tehetnek szükségessé, vagy pedig mind az Unión belül, mind harmadik országokban végzett műveletekkel járhatnak. A rendeletnek továbbá biztosítania kell a szükséges keretet a különböző műveletekhez, például támogatást nyújt az Unió - politikai koherenciát, egységesített irányítási rendszert és közös működési normákat igénylő - független választási megfigyelő missziói számára (EU EOMs).
(17)
A demokrácia e rendelet értelmében történő fejlesztése és megszilárdítása kiterjedhet a nemzeti demokratikus parlamenteknek és alkotmányozó gyűléseknek nyújtott stratégiai támogatásra, különösen a demokratikus reformfolyamatok támogatására és továbbvitelére irányuló képességük javítása céljából.
(18)
Az Uniónak különös figyelmet kell szentelnie azon országoknak és sürgősségi helyzeteknek, ahol az emberi jogokat és alapvető szabadságokat fokozott veszély fenyegeti, és ahol e jogok és szabadságok semmibe vétele különösen hangsúlyos és szisztematikus. Ilyen esetekben az Unió politikai prioritásai közé kell tartoznia a vonatkozó nemzetközi jogi szabályok tiszteletben tartásának előmozdítása, kézzelfogható támogatás és cselekvési eszközök biztosítása a helyi civil társadalom számára, illetve hozzájárulás nyújtása ez utóbbi rendkívül nehéz körülmények között végzett munkájához. Az ilyen országokban vagy helyzetekben, illetve az emberijog-védők és a demokráciáért küzdő aktivisták sürgős védelmi szükségleteinek kezelése érdekében az Uniónak képesnek kell lennie arra, hogy rugalmasan és kellő időben, gyorsabb és rugalmasabb adminisztratív eljárásokat és különféle finanszírozási mechanizmusokat alkalmazva lépjen fel. Így különösen akkor, ha a választott eljárás szabályai közvetlenül befolyásolnák az intézkedések hatékonyságát, vagy a kedvezményezetteket a megfélemlítés, megtorlás vagy más típusú kockázat veszélyének tennék ki.
(19)
Konfliktushelyzetekben az Unió erőfeszítéseinek annak előmozdítására kell irányulniuk, hogy valamennyi konfliktusban érintett fél betartsa a nemzetközi humanitárius jog értelmében rá háruló jogi kötelezettségeit, a vonatkozó uniós iránymutatásokkal összhangban. Az ezen rendelet keretében nyújtott uniós támogatásnak az átmeneti szakaszban lévő országokban elő kell segítenie továbbá egy olyan megfelelő környezet kialakítását, amely lehetővé teszi a demokratikus többpártrendszer iránt elkötelezett politikai szereplők megjelenését. Ennek a rendeletnek ezenfelül a demokratikus struktúrák, a hatalommegosztás és a hatóságok elszámoltathatóságának előmozdítására is irányulnia kell.
(20)
Az uniós választási megfigyelő missziók jelentősen és eredményesen hozzájárulnak a demokratikus folyamatokhoz a harmadik országokban. A demokrácia előmozdítása és támogatása azonban lényegesen túlmutat magán a választási folyamaton, ezért a választási ciklus valamennyi szakaszát számításba kell venni. Az uniós választási megfigyelő missziókkal kapcsolatos kiadásokra ezért nem fordítható aránytalan összeg a rendelet alapján rendelkezésre álló teljes finanszírozásból.
(21)
Hangsúlyozni kell az EU emberi jogi különleges képviselői posztja létrehozásának a fontosságát. A különleges képviselőnek hozzá kell járulnia az uniós intézkedések és emberi jogi politika egységességéhez, összhangjához és eredményességéhez, és elő kell segítenie annak biztosítását, hogy az összes uniós eszközt és tagállami intézkedést következetesen alkalmazzák az uniós szakpolitikai célok elérése érdekében.
(22)
Az Uniónak a rendelkezésre álló források leghatékonyabb kihasználására kell törekednie külső tevékenysége hatásainak optimalizálása érdekében. Ezt a célt az Unió különböző, külső tevékenységet szolgáló eszközök közötti összehangoltság és kiegészítő jelleg, valamint az e rendelet, a külső tevékenységek finanszírozására vonatkozó egyéb eszközök és az egyéb uniós szakpolitikák közötti szinergiák megteremtése révén kell elérni. Ennek pedig a külső tevékenységek finanszírozására vonatkozóeszközök keretében kidolgozott programok kölcsönös megerősítését is maga után kell vonnia.
(23)
Az Unió és a tagállamok a programozási folyamat korai szakaszában rendszeres információcserére törekszenek, továbbá konzultációt folytatnak tevékenységeik egymást kiegészítő jellegének előmozdítása céljából. Az Uniónak emellett más adományozókkal és érintett szereplőkkel is konzultálnia kell.
(24)
A Bizottságnak és az Európai Külügyi Szolgálatnak (EKSZ) szükség szerint rendszeres vélemény- és információcserét kell tartania az Európai Parlamenttel. Ezen túlmenően az Európai Parlament és a Tanács számára hozzáférést kell biztosítani a dokumentumokhoz abból a célból, hogy a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (6) szerinti, ellenőrzéshez való jogukat a szükséges információk birtokában gyakorolhassák. Az e rendelet értelmében hozott intézkedések keretében megfelelően figyelembe kell venni az Európai Parlament és a Tanács véleményét.
(25)
Az Uniónak - adott esetben küldöttségei révén - rendszeres információcserére kell törekednie és konzultálnia kell a civil társadalom minden szintjével, a harmadik országokban is, a programozási folyamat lehető legkorábbi szakaszában, hogy a civil társadalom könnyebben hozzá tudjon járulni a folyamathoz, és ezáltal konstruktív szerepet játszhasson abban.
(26)
Annak érdekében, hogy e rendelet hatálya igazodjék a harmadik országok gyorsan változó világához, a Bizottságnak felhatalmazást kell kapnia arra, hogy az EUMSZ 290. cikkének megfelelően jogi aktusokat fogadjon el az e rendelet mellékletében meghatározott prioritásokra vonatkozóan. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munka során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten is. A felhatalmazáson alapuló jogi aktus elkészítésekor és szövegezésekor a Bizottságnak gondoskodnia kell a vonatkozó dokumentumoknak az Európai Parlament és a Tanács részére történő egyidejű, időben történő és megfelelő továbbításáról.
(27)
Az e rendelet értelmében támogatott tevékenységek programozásával és finanszírozásával kapcsolatos végrehajtási hatáskört a 182/2011/EU rendelettel összhangban kell gyakorolni. E végrehajtási aktusok sajátosságai - és különösen azok politikaorientáló jellege vagy pénzügyi vonzatai - miatt e végrehajtási aktusok elfogadására főszabályként a vizsgálóbizottsági eljárást kell alkalmazni, kivéve a kevés költséggel járó technikai jellegű végrehajtási intézkedések esetében.
(28)
Az Unió külső tevékenységei finanszírozására vonatkozó eszközeinek végrehajtására vonatkozó közös szabályokat és eljárásokat a(z) 236/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (7) határozza meg.
(29)
Ez a rendelet az időbeli hatályának megfelelő időtartamra pénzügyi keretösszeget határoz meg, amely az éves költségvetési eljárás során az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közötti, a költségvetési fegyelemről, a költségvetési ügyekben való együttműködésről és a hatékony és eredményes pénzgazdálkodásról szóló, 2013. december 2-i intézményközi megállapodás 17. pontja értelmében vett elsődleges referenciaösszeget jelenti az Európai Parlament és a Tanács számára. (8)
(30)
Az EKSZ szervezetét és működését a 2010/427/EU tanácsi határozat (9) állapítja meg.
(31)
Mivel e rendelet célját,- nevezetesen a demokrácia és az emberi jogok világszintű előmozdítását a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, az Unió szintjén azonban annak léptéke és hatásai miatt e cél jobban megvalósítható, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez a rendelet nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket.
(32)
Indokolt az 1889/2006/EK rendelet és e rendelet közötti zökkenőmentes és megszakítás nélküli átmenetet biztosítani, és e rendelet alkalmazásának időszakát az 1311/2013/EU, Euratom tanácsi rendelet (10) alkalmazási időszakához igazítani. Ezért ezt a rendeletet 2014. január 1-jétől2020. december 31-ig kell alkalmazni,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Célkitűzések és hatály
E rendelet a 2014-2020-as időszakra vonatkozóan létrehozza a demokrácia és az emberi jogok előmozdításának európai eszközét (EIDHR), amely alapján az Unió támogatást nyújt a demokrácia és a jogállamiság, valamint az emberi jogok és alapvető szabadságok tiszteletben tartásának fejlesztéséhez és megszilárdításához.
Ez a támogatás különösen a következőkre irányul:
a)
a demokrácia támogatása, fejlesztése és megszilárdítása a harmadik országokban a részvételi és képviseleti demokrácia javítása, az egész demokratikus ciklus megerősítése - különösen a civil társadalom aktív szerepének és a jogállamiságnak az előmozdításával -, valamint a választási folyamatok megbízhatóságának fokozása révén, különösen az uniós választási megfigyelő missziók közreműködése révén.
b)
az ENSZ Emberi Jogok Egyetemes Nyilatkozatában és más nemzetközi és regionális emberi jogi okmányokban meghatározott emberi jogok és alapvető szabadságok tiszteletben tartásának és betartásának javítása, valamint azok védelmének, előmozdításának, végrehajtásának és nyomon követésének fokozása, elsősorban az érintett civil társadalmi szervezeteknek, az emberi jogok védőinek, továbbá az elnyomás és az erőszak áldozatainak nyújtott támogatás útján;
2. cikk
Hatály
(1) Az uniós támogatás a következőkre összpontosul:
a)
a részvételi és képviseleti demokrácia - beleértve a parlamenti demokráciát is - és a demokratizálódási folyamatok támogatása és javítása a demokratikus ciklus egészére irányuló megközelítéssel összhangban, elsősorban a helyi, nemzeti és nemzetközi civil társadalmi szervezeteken keresztül, többek között az alábbiakban felsorolt területeken:
i.
az egyesülési és gyülekezési szabadság, illetve a személyek akadálytalan mozgásának elősegítése, a lelkiismereti és véleménynyilvánítási szabadság, beleértve a politikai, művészi és kulturális kifejezés szabadságát, az információhoz való akadálytalan hozzáférés, a szabad sajtó és a független plurális - akár hagyományos, akár ikt-alapú - média, szabad internet, valamint az e szabadságok gyakorlását gátló adminisztratív akadályok lebontását célzó intézkedések, beleértve a cenzúra elleni küzdelmet, különösen a vonatkozó jogszabályok elfogadása és végrehajtása révén;
ii.
a jogállamiság erősítése, az igazságszolgáltatás és a jogalkotás függetlenségének előmozdítása, a jogi és intézményi reformok és végrehajtásuk támogatása és értékelése, továbbá az igazságszolgáltatáshoz való hozzáférés elősegítése; valamint a nemzeti emberi jogi intézmények támogatása;
iii.
a Nemzetközi Büntetőtörvényszék, az ad hoc nemzetközi törvényszékek, az átmeneti igazságszolgáltatási, illetve a fegyverszüneti és megbékélési folyamatok előmozdítása és megerősítése;
iv.
egyrészt a demokráciába való átmenet, másrészt a hatékony és átlátható demokratikus és hazai elszámoltathatóság és felügyelet - beleértve a biztonsági és igazságügyi szektor felügyeletét is - elérésére irányuló reformok támogatása, valamint a korrupció elleni intézkedések megerősítése;
v.
a politikai pluralizmus és a demokratikus politikai képviselet előmozdítása, valamint a nők és férfiak helyi, regionális és nemzeti szintű demokratikus reformfolyamatokban mind szavazóként, mind jelöltként való politikai részvételének ösztönzése, különös tekintettel a perifériára szorult és veszélyeztetett társadalmi csoportok tagjaira;
vi.
a helyi demokrácia megerősítése a civil társadalmi szervezetek és helyi hatóságok közötti jobb együttműködés biztosításával, megerősítve ezzel a polgárokhoz legközelebbi szintű politikai képviseletet;
vii.
a nők és férfiak egyenlő részvételének támogatása a társadalmi, gazdasági és politikai életben, valamint a nemek közötti egyenlőségnek, a nők döntéshozatali eljárásokban való részvételének és politikai képviseletének támogatása különösen a politikai átalakulás, a demokratizálódás és az államépítés folyamata során;
viii.
a fogyatékossággal élő személyek egyenjogú részvételének biztosítása a társadalmi, gazdasági és politikai életben, ideértve a kapcsolódó szabadságok általuk történő gyakorlását megkönnyítő intézkedéseket, valamint az esélyegyenlőség, a megkülönböztetésmentesség és a politikai képviselet támogatása;
ix.
a társadalom szegmensei közötti megbékélés megkönnyítését célzó kísérő intézkedések, beleértve az emberi jogokhoz és a demokratizálódáshoz kapcsolódó bizalomépítő intézkedések támogatását;
b)
az emberi jogok és az alapvető szabadságok előmozdítása és védelme, amint az az ENSZ Emberi Jogok Egyetemes Nyilatkozatában és egyéb, a polgári, politikai, gazdasági, szociális és kulturális jogok területén létező nemzetközi és regionális jogi okmányokban szerepel, elsősorban a civil társadalmi szervezetek révén, és többek között az alábbiakhoz kapcsolódóan:
i.
a halálbüntetés eltörlése és moratórium elrendelése annak eltörlését megelőzően, és ahol még létezik halálbüntetés, annak eltörlésének támogatása és a nemzetközi minimumszabályok tiszteletben tartása olyan országokban, ahol a halálbüntetést továbbra is alkalmazzák;
ii.
a kínzás és más kegyetlen, embertelen és megalázó bánásmód vagy büntetés, illetve az erőszakos eltüntetés megakadályozása, valamint a kínzások áldozatainak rehabilitációja;
iii.
az emberi jogok védelmezőinek támogatása és védelme - ideértve sürgős védelmi szükségleteik fedezését is - az emberi jogok védelmezőiről szóló ENSZ-nyilatkozat 1. cikkével összhangban; e célokra, köztük a hosszabb távú segítségnyújtás és a menedékbiztosítás céljára egy emberijog-védő mechanizmust lehetne létrehozni;
iv.
a rasszizmus és az idegengyűlölet, valamint a nem, faj, bőrszín, kaszt, etnikai vagy társadalmi származás, genetikai tulajdonság, nyelv, vallás vagy más meggyőződés, politikai vagy más vélemény, nemzeti kisebbséghez tartozás, vagyoni helyzet, születés, fogyatékosság, életkor vagy szexuális irányultság vagy nemi identitás alapján, illetve bármilyen egyéb alapon történő megkülönböztetés elleni küzdelem;
v.
a gondolat-, lelkiismeret- és vallás- vagy meggyőződési szabadság, a valláson vagy meggyőződésen alapuló gyűlölet, intolerancia és hátrányos megkülönböztetés összes formájának felszámolására irányuló intézkedések révén is, valamint a vallási és kulturális sokszínűség iránti tolerancia és tisztelet erősítését mind a társadalmon belül, mind a társadalmak között;
vi.
az őslakos népek jogai, az őslakos népek jogairól szóló ENSZ-nyilatkozatban meghatározottaknak megfelelően, többek között hangsúlyozva, hogy fontos bevonni az őslakosokat az őket érintő fejlesztési projektekbe, és támogatást nyújtva az őslakos népeknek a nemzetközi mechanizmusokkal való interakciójuk és az azokban való részvételük elősegítése érdekében;
vii.
a nemzeti, etnikai, vallási vagy nyelvi kisebbségekhez tartozó személyek jogai, a nemzeti vagy etnikai, vallási és nyelvi kisebbségekhez tartozó személyek jogairól szóló ENSZ-nyilatkozatban meghatározottaknak megfelelően;
viii.
a leszbikus, homoszexuális, biszexuális, transznemű és interszexuális személyek (LMBTI) jogai, köztük a homoszexualitás büntethetőségének megszüntetésére, a homofób és transzfób erőszak és zaklatás elleni küzdelemre, illetve az LMBTI személyek gyülekezési, egyesülési és szólásszabadsághoz fűződő jogainak előmozdítására irányuló intézkedések;
ix.
a nők jogai, a nőkkel szemben alkalmazott hátrányos megkülönböztetés minden formájának kiküszöböléséről szóló ENSZ-egyezményben és annak fakultatív jegyzőkönyvében meghatározottaknak megfelelően, beleértve a nők és lányok ellen elkövetett erőszak valamennyi formájával - különösen a női nemi szerv megcsonkításával, a kényszer- és elrendezett házasságokkal, a „becsületbeli okokból” elkövetett bűncselekményekkel, a családon belüli és nemi erőszakkal, valamint a nő- és leánykereskedelemmel - szembeni intézkedéseket is;
x.
a gyermekek jogai, a gyermekek jogairól szóló ENSZ-egyezményben és annak fakultatív jegyzőkönyveiben meghatározottaknak megfelelően, beleértve a gyermekmunka, a gyermekkereskedelem és gyermekprostitúció, valamint a gyermekek katonának való besorozása és katonaként való bevetése elleni küzdelmet és a gyermekek diszkrimináció elleni védelmét is, fajtól, bőrszíntől, nemtől, nyelvtől, vallástól vagy meggyőződéstől, politikai vagy más véleménytől, nemzeti, etnikai vagy társadalmi származástól, vagyoni helyzettől, fogyatékosságtól, születési vagy más státustól függetlenül;
xi.
a fogyatékkal élők jogai, a fogyatékkal élő személyek jogairól szóló ENSZ-egyezményben meghatározottaknak megfelelően;
xii.
gazdasági, szociális és kulturális jogok, többek között a megfelelő életszínvonalhoz való jog és az alapvető munkaügyi normák;
xiii.
a vállalatok társadalmi felelősségvállalása, különösen az üzleti és emberi jogokra vonatkozó irányadó ENSZ-alapelvek érvényesítésének előmozdítása révén, és a vállalkozás szabadsága, az Európai Unió Alapjogi Chartájának16. cikkében meghatározottaknak megfelelően;
xiv.
oktatás, képzés és ellenőrzés az emberi jogok és a demokrácia területén;
xv.
az emberi jogok és az alapvető szabadságok védelmében és előmozdításában részt vevő helyi, regionális, nemzeti és nemzetközi civil társadalmi szervezetek támogatása;
xvi.
az emberi méltósággal és az alapvető jogokkal összhangban lévő feltételek és az előírások betartásának javítása a börtönökben.
c)
az emberi jogok, az igazságszolgáltatás, a nemek közötti egyenlőség, a jogállamiság és a demokrácia védelmére, valamint a nemzetközi humanitárius jog előmozdítására vonatkozó nemzetközi keret erősítése, különösen a következőkkel:
i.
támogatás nyújtása az emberi jogokra, az igazságszolgáltatásra, a jogállamiságra és a demokráciára vonatkozó nemzetközi és regionális jogi okmányok és szervek részére;
ii.
a civil társadalom és a nemzetközi és regionális kormányközi szervezetek közötti együttműködés elősegítése, valamint az emberi jogokkal, az igazságszolgáltatással, a jogállamisággal és a demokráciával kapcsolatos nemzetközi és regionális jogi okmányok nyomon követését és végrehajtását segítő civil társadalmi tevékenységek - köztük a nem kormányzati szervezetek kapacitásépítésének - támogatása;
iii.
a nemzetközi humanitárius joggal kapcsolatos képzés és ismeretterjesztés, valamint támogatás annak érvényesítéséhez;
d)
a demokratikus választási folyamatokkal és intézményekkel kapcsolatos bizalom kiépítése és e folyamatok megbízhatóságának és átláthatóságának javítása a választási ciklus valamennyi szakasza során, különösen a következőkkel:
i.
az uniós választási megfigyelő missziók kiküldése és a választási folyamatok figyelemmel kísérésére szolgáló egyéb intézkedések;
ii.
a regionális és helyi szintű hazai civil társadalmi szervezetek választási megfigyelő kapacitásainak növeléséhez való hozzájárulás és a választási folyamatban való részvételt, illetve a folyamat utólagos ellenőrzését fokozó kezdeményezéseik támogatása;
iii.
a választási folyamatoknak a demokratikus ciklusba való következetes integrációját célzó intézkedések támogatása, az uniós választási megfigyelő missziókról szóló információk terjesztése és az e missziók által adott ajánlások végrehajtása elsősorban a civil társadalmi szervezetekkel, valamint az érintett hatóságokkal, többek között a parlamentekkel és kormányokkal együttműködve, e rendelettel összhangban;
iv.
a választási folyamatok békés kimenetelének előmozdítása, a választási erőszak csökkentése és a hiteles eredmények elfogadtatása a társadalom minden rétegével.
(2) Az e rendeletben említett valamennyi intézkedés vonatkozásában szükség esetén figyelembe kell venni a bármilyen alapon történő megkülönböztetés elleni küzdelem, a nemek közötti egyenlőség, a részvétel, az emancipáció, az elszámoltathatóság, a nyitottság és az átláthatóság elvét.
(3) Az e rendeletben említett intézkedéseket harmadik országok területén kell végrehajtani, vagy azoknak közvetlenül kell kapcsolódniuk a harmadik országokban felmerülő helyzetekhez, illetve globális vagy regionális műveletekhez.
(4) Az e rendeletben említett intézkedéseknek figyelembe kell venniük a válság- vagy sürgősségi helyzetek sajátos tulajdonságait, valamint az olyan országokat vagy helyzeteket, amelyekben súlyos problémát jelent az alapvető szabadságjogok hiánya, az emberek biztonságát fokozott veszély fenyegeti vagy az emberi jogi szervezetek és emberijog-védők különösen nehéz körülmények között tevékenykednek.
3. cikk
Az uniós támogatás koordinációja, összehangoltsága és kiegészítő jellege
(1) Az e rendelet szerinti uniós támogatásnak összhangban kell állnia az Unió külső tevékenységének általános keretével, valamint ki kell egészítenie a kapcsolódó, külső támogatásokhoz fenntartott eszközök vagy megállapodások keretében nyújtott támogatást.
(2) Az Európai Unió külső tevékenysége hatékonyságának, összehangoltságának és következetességének fokozása érdekében az Unió és a tagállamok a programozási folyamat korai szakaszában rendszeres információcserére törekszenek, továbbá konzultációt folytatnak abból a célból, hogy javítsák tevékenységeik egymást kiegészítő jellegét és összehangoltságát döntéshozatali szinten és az adott helyszínen is. Az ilyen irányú egyeztetés eredményeként közös programozásra és közös tevékenységre kerülhet sor az Unió és a tagállamok között. Az Unió emellett más adományozókkal és szereplőkkel is konzultál.
(3) A Bizottság vagy az EKSZ szükség szerint rendszeres vélemény- és információcserét tart az Európai Parlamenttel.
(4) Emellett az Unió rendszeres információcserére törekszik és konzultációt folytat a civil társadalommal minden szinten, a harmadik országokban is. Ezenfelül az Unió lehetőség szerint és a vonatkozó eljárásokkal összhangban technikai iránymutatást ad és segítséget nyújt a támogatás igénylésére vonatkozóan.
4. cikk
A programozás és a végrehajtás általános kerete
(1) Az e rendelet szerinti uniós támogatást a 236/2014/EU rendelettel összhangban és a következő intézkedések útján kell végrehajtani:
a)
az 5. cikkben említett stratégiai dokumentumok és adott esetben azok módosításai;
b)
a 236/2014/EU rendelet 2. és 3. cikke szerinti éves cselekvési programok, egyedi intézkedések és kísérő intézkedések;
c)
a 236/2014/EU rendelet 2. cikke szerinti különleges intézkedések.
(2) a 236/2014/EU rendelet 17. cikkében említett félidős felülvizsgálati jelentés (a továbbiakban: félidős felülvizsgálati jelentés) közzétételét követően végrehajtott programozási vagy program-felülvizsgálati tevékenység során figyelembe kell venni a félidős felülvizsgálati jelentésben foglalt eredményeket, megállapításokat és következtetéseket.
5. cikk
Stratégiai dokumentumok
(1) A stratégiai dokumentumok meghatározzák az e rendelet szerinti támogatásra vonatkozó uniós stratégiát, az Unió prioritásait, a nemzetközi helyzetet és a főbb partnerek tevékenységeit. E dokumentumoknak összhangban kell lenniük e rendelet általános céljaival, célkitűzéseivel, alkalmazási körével és elveivel.
(2) A stratégiai dokumentumok meghatározzák az e rendelet alkalmazási időtartama alatt uniós finanszírozásra kiválasztott, prioritást élvező területeket, az egyedi célkitűzéseket, a várható eredményeket és a teljesítménymutatókat. Ezenfelül megadják - mind az átfogó, mind pedig a prioritást élvező területenkénti - indikatív pénzügyi allokációt; adott esetben tartomány formájában.
(3) A stratégiai dokumentumokat a 236/2014/EU rendelet 16. cikkének (3) bekezdésében meghatározott vizsgálóbizottsági eljárás szerint kell elfogadni. Amennyiben a körülményekben és a szakpolitikában végbement jelentős változások indokolják, a stratégiai dokumentumokat ugyanolyan eljárás szerint frissíteni kell.
6. cikk
Tematikus prioritások és felhatalmazás
Az e rendelet értelmében nyújtott uniós támogatás konkrét céljait és prioritásait a melléklet tartalmazza.
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a mellékletben megállapított tematikus prioritások módosítására vonatkozóan. Így különösen, a félidős felülvizsgálati jelentés közzétételét követően és a félidős felülvizsgálati jelentésben foglalt ajánlások alapján a Bizottság legkésőbb 2018. március 31-ig felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogad el a melléklet módosításáról.
7. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1) A Bizottság az e cikkben meghatározott feltételek mellett felhatalmazást kap a 6. cikk szerinti felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására.
(2) A Bizottságnak a 4a. cikkben említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására vonatkozó felhatalmazása e rendelet időbeli hatályával megegyező időtartamra szól
(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 6. cikkben említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban megjelölt felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon vagy a benne megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(4) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti az Európai Parlamentet és a Tanácsot e jogi aktus elfogadásáról.
(5) A 6. cikk értelmében elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő két hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt ellene kifogást, illetve ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam két hónappal meghosszabbodik.
8. cikk
Bizottság
A Bizottságot egy, a demokráciával és az emberi jogokkal foglalkozó bizottság segíti. E bizottság a 182/2011/EU rendelet szerinti bizottságnak minősül.
9. cikk
A dokumentumokhoz való hozzáférés
Abból a célból, hogy ellenőrzéshez való jogukat a szükséges információk birtokában gyakorolhassák, az Európai Parlament és a Tanács az alkalmazandó szabályokkal összhangban hozzáférhet a demokrácia és az emberi jogok európai eszközével (EIDHR) kapcsolatos valamennyi, az ellenőrzéshez szükséges dokumentumhoz.
10. cikk
Pénzügyi keretösszeg
Az e rendelet végrehajtására elkülönített pénzügyi keretösszeg a 2014-2020-as időszakra 1 332 752 000 EUR.
Az éves előirányzatokat az Európai Parlament és a Tanács engedélyezi a többéves pénzügyi keret korlátai között.
11. cikk
Európai Külügyi Szolgálat
Ezt a rendeletet a 2010/427/EU határozattal összhangban kell alkalmazni.
12. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2014. január 1-jétől2020. december 31-ig kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2014. március 11-én.