PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 946/2014
ze dne 4. září 2014,
kterým se na základě přezkumu pro „nového vývozce“ podle čl. 11 odst. 4 nařízení (ES) č. 1225/2009 mění prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1008/2011 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů pocházejících z Čínské lidové republiky
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 11 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ŘÍZENÍ
1.1. Předchozí šetření a stávající antidumpingová opatření
(1)
V červenci 2005 Rada nařízením (ES) č. 1174/2005 (2) uložila konečné antidumpingové clo na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“). Opatření měla podobu valorického antidumpingového cla v rozmezí 7,6 % a 46,7 %.
(2)
Na základě prozatímního přezkumu zaměřeného na definici výrobku Rada v červenci 2008 v nařízení (ES) č. 684/2008 (3) objasnila definici výrobku v původním šetření.
(3)
Na základě šetření zaměřeného proti obcházení předpisů Rada v červnu 2009 nařízením (ES) č. 499/2009 (4) rozšířila konečné antidumpingové clo uplatňované na „všechny ostatní společnosti“, které bylo nařízením (ES) č. 1174/2005 uloženo na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů zasílaných z Thajska bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ z Thajska či nikoli.
(4)
V říjnu 2011 Rada na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení uložila prováděcím nařízením (EU) č. 1008/2011 (5) konečné antidumpingové clo na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů pocházejících z ČLR. Rozšířené clo uvedené výše v 3. bodě odůvodnění bylo rovněž potvrzeno prováděcím nařízením (EU) č. 1008/2011.
(5)
V současné době je platným opatřením antidumpingové clo uložené prováděcím nařízení Rady (EU) č. 1008/2011 na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 (dále jen „šetření v rámci přezkumu před pozbytím platnosti“) ve znění prováděcího nařízení Rady (EU) č. 372/2013 (6) na základě prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení (dále jen „šetření v rámci prozatímního přezkumu“). Výše celní sazby na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „dotčená země“ nebo „ČLR“) je v současné době 70,8 %. Opatření se vztahuje rovněž na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů zasílaných z Thajska bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ z Thajska či nikoli podle nařízení Rady (ES) č. 499/2009 na základě šetření obcházení podle článku 13 základního nařízení.
1.2. Žádost o přezkum
(6)
Evropská komise (dále jen „Komise“) obdržela žádost o přezkum pro „nového vývozce“ podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení. Žádost podala dne 3. května 2013 společnost Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd (dále jen „žadatel“), vyvážející výrobce ručních paletových vozíků a jejich základních dílů v ČLR.
(7)
Žadatel tvrdil, že působí v podmínkách tržního hospodářství vymezených v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(8)
Dále tvrdil, že během období šetření, na kterém se zakládala antidumpingová opatření, tj. od 1. dubna 2003 do 31. března 2004 (dále jen „období původního šetření“) nevyvážel ruční paletové vozíky a jejich základní díly do Unie. Tvrdil, že dotčený výrobek nevyvážel ani během období šetření následného šetření v rámci prozatímního přezkumu, tj. od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011.
(9)
Žadatel dále tvrdil, že není ve spojení s žádným z vyvážejících výrobců ručních paletových vozíků a jejich základních dílů, které podléhají výše uvedeným antidumpingovým opatřením.
(10)
Žadatel dále tvrdil, že začal ruční paletové vozíky a jejich základní díly do Unie vyvážet po uplynutí období původního šetření a období šetření následného šetření v rámci prozatímního přezkumu.
1.3. Zahájení přezkumu pro nového vývozce
(11)
Komise přezkoumala prima facie důkazy, které žadatel předložil, a usoudila, že dostatečně odůvodňují zahájení přezkumu podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení. Po konzultaci s poradním výborem a poté, co dotčené výrobní odvětví Unie dostalo možnost vyjádřit se, zahájila Komise prostřednictvím nařízení Komise (EU) č. 32/2014 (7) přezkum podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení.
(12)
V souladu s článkem 2 nařízení (EU) č. 32/2014 bylo antidumpingové clo uložené prováděcím nařízením Rady (EU) č. 1008/2011 ve znění prováděcího nařízení Rady (EU) č. 372/2013 zrušeno, pokud jde o dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů vyráběných a prodávaných na vývoz do Unie žadatelem. Zároveň byly podle článku 3 nařízení (EU) č. 32/2014 celní orgány vyzvány, aby učinily příslušné kroky k zavedení celní evidence tohoto dovozu.
(13)
Nařízení (EU) č. 32/2014 stanovilo, že pokud by nařízení prokázalo, že žadatel splňuje kritéria pro stanovení individuálního cla, může být nezbytné změnit celní sazbu, která se v současnosti uplatňuje podle čl. 1 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 1008/2011 ve znění prováděcího nařízení (EU) č. 372/2013.
1.4. Dotčený výrobek
(14)
Dotčeným výrobkem jsou ruční paletové vozíky a jejich základní díly, tj. podvozky a hydraulika, v současnosti kódů KN ex 8427 90 00 (kódy TARIC 8427900011 a 8427900019) a ex 8431 20 00 (kódy TARIC 8431200011 a 8431200019), pocházející z ČLR (dále jen „dotčený výrobek“).
1.5. Dotčené strany
(15)
Komise oficiálně informovala výrobní odvětví Unie, žadatele a zástupce země vývozu o zahájení přezkumu. Zúčastněné strany dostaly možnost písemně se k věci vyjádřit a účastnit se slyšení.
(16)
Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné pro udělení statusu nového vývozce a pro stanovení podmínek tržního hospodářství a dumpingu. Komise žadateli a společnostem, které jsou s ním ve spojení, zaslala formulář žádosti o přiznání tržního zacházení (dále jen „tržní zacházení“) a dotazník a obdržela odpověď ve stanovených termínech. Inspekce na místě byly provedeny v prostorách žadatele a společnosti, která je s ním ve spojení v Dánsku - Logitrans A/S.
1.6. Období přezkumného šetření
(17)
Přezkumné šetření pro stanovení dumpingu se týkalo období od 1. července 2012 do 31. prosince 2013 (dále jen „období přezkumného šetření“).
2. ŠETŘENÍ
2.1. Status nového vývozce
(18)
Šetření potvrdilo, že žadatel nevyvážel dotčený výrobek během období šetření původního šetření, tj. od 1. dubna 2003 do 31. března 2004, a v období šetření v rámci následného prozatímního přezkumu, tj. od 1. ledna do 31. prosince 2011, a že jej začal vyvážet do Unie po uplynutí těchto období.
(19)
Žadatel byl dále schopen prokázat, že neměl žádné přímé ani nepřímé vazby s žádným z čínských vyvážejících výrobců, na které se vztahují antidumpingová opatření platná pro dotčený výrobek.
(20)
Je tudíž potvrzeno, že by se uvedený žadatel měl považovat za „nového vývozce“ podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení a mělo by pro něj být určeno individuální dumpingové rozpětí.
2.2. Zacházení jako v tržním hospodářství
(21)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení Komise určí běžnou hodnotu v souladu s čl. 2 odst. 1 až 6 uvedeného nařízení pro vyvážející výrobce v ČLR, kteří splňují kritéria uvedená v čl. 2 odst. 7 písm. c) uvedeného nařízení, a mohlo by jjim být proto přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství.
(22)
Žadatel je soukromá společnost, kterou zcela vlastní společnost, jejichž přímí akcionáři jsou společnosti v Evropské unii. Denní obchodní rozhodnutí přijímá výkonný ředitel, který je občanem Evropské unie a také členem představenstva. Hlavní obchodní rozhodnutí přijímá valná hromada. Při rozhodování se neprokázala přítomnost žádného se státem spojeného úředníka, ani žádný jiný zásah státu ze strany ČLR.
(23)
Hlavní surovinou pro výrobu ručních paletových vozíků a jejich základních dílů byly dále v případě žadatele polotovary kovových dílů z uhlíkové oceli válcované za tepla zakoupené od různých dodavatelů v ČLR, tedy již zpracované na díly z uhlíkové oceli válcované za tepla.
(24)
Na základě veřejně dostupných informací (8) bylo zjištěno, že ceny zpracovaných kovových dílů placené žadatelem byly dostatečně vysoké, aby odrážely ceny oceli na mezinárodním trhu a přidanou hodnotu za zpracování oceli válcované za tepla na polotovary kovových dílů. V důsledku toho se nepotvrdilo, že by se zkreslení cen nezpracované oceli v ČLR, které bylo zjištěno během šetření v rámci předběžného přezkumu (9), přeneslo do cen zpracovaných kovových dílů, které v tomto případě platí žadatel.
(25)
Na základě výše uvedených skutečností se dospělo k závěru, že žadatel prokázal splnění kritéria 1 podle čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(26)
Žadatel dále vede jednoznačné a jasné účetnictví ověřené nezávislými auditory v souladu s mezinárodními účetními standardy a používané pro všechny účely. Dospělo se proto k závěru, že žadatel prokázal splnění kritéria 2 podle čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(27)
Žadatel dále neměl žádné půjčky od čínských finančních institucí ani půjčky, které by nebyly poskytnuty za tržních podmínek, pokud jde o záruky, úrokové sazby a další podmínky. Nebyly zaznamenány žádné známky jakéhokoli jiného zkreslení nebo výhod týkajících se umístění nebo prostor nebo jiných zásahů státu do činnosti žadatele. Žadatel taktéž není považován za technologicky vyspělou společnost, aby v důsledku toho mohl požívat jakoukoli formu státních výhod. Dospělo se proto k závěru, že žadatel prokázal splnění kritéria 3 podle čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(28)
Dále se ukázalo, že žadatel podléhá příslušným čínským právním předpisům o úpadku a o vlastnictví, jejichž uplatňování má pro fungování společností zaručit právní jistotu a stabilitu. Nic nenaznačovalo, že by tyto právní předpisy nebyly u žadatele uplatňovány a prováděny. Dospělo se proto k závěru, že žadatel prokázal splnění kritéria 4 podle čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(29)
Šetření nakonec neodhalilo žádná omezení týkající se používání a přepočtů zahraniční měny. Devizové transakce žadatele byly prováděny podle tržních kurzů a společnost mohla se svými finančními prostředky volně nakládat. Dospělo se proto k závěru, že žadatel prokázal splnění kritéria 5 podle čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(30)
Na základě výše uvedených zjištění se dospělo k závěru, že žadateli lze přiznat status tržního hospodářství tak, aby běžná hodnota mohla být určena v souladu s čl. 2 odst. 1 až 6 základního nařízení.
(31)
Komise sdělila výsledky analýzy o zacházení jako v tržním hospodářství žadateli, orgánům ČLR a výrobnímu odvětví Unie a poskytla jim možnost předložit připomínky.
(32)
Výrobní odvětví Unie tvrdilo, že mezinárodní cena oceli založená na veřejně dostupných informacích (viz 24. bod odůvodnění výše) nepředstavuje vhodný základ pro srovnání, protože ceny placené menšími hospodářskými subjekty na trhu s ocelí jsou nejméně o 20 % vyšší než mezinárodní referenční ceny. Výrobní odvětví Unie dále tvrdilo, že cena zaplacená za zpracované kovové díly používané při výrobě ručních paletových vozíků v Unii je mnohem vyšší než ceny placené žadatelem, což samo o sobě naznačuje, že cena zaplacená za tyto díly žadatelem, je zkreslená.
(33)
Mezinárodní referenční ceny byly také použity jako základ pro srovnání při šetření v rámci prozatímního přezkumu, přičemž u těchto cen nebyly provedeny žádné úpravy. (10) Vzhledem k tomu, že by totiž jakákoli prémie zaplacená nad rámec mezinárodních referenčních cen závisela na individuálních faktorech specifických pro každý hospodářský subjekt na trhu, neexistuje žádný objektivní základ k provedení všeobecné úpravy pro údajnou přirážku. Tvrzení, že by mezinárodní referenční ceny měly být upraveny, bylo proto zamítnuto.
(34)
Pokud jde o cenu zaplacenou za zpracované kovové díly používané při výrobě ručních paletových vozíků v Unii, důkazy předložené výrobním odvětvím v Unii neprokázaly, že je cena zaplacená za tyto díly žadatelem zkreslená. Bylo tomu tak proto, že, jak již bylo popsáno v 33. bodě odůvodnění výše, jakákoli prémie zaplacená nad rámec mezinárodní referenční ceny by závisela na individuálních faktorech specifických pro každý hospodářský subjekt na trhu, a tudíž neexistuje žádný objektivní základ k provedení všeobecné úpravy pro údajnou přirážku. Kromě toho z předložených důkazů vyplynulo významné množství dalších faktorů kromě ceny ocele, které ovlivňují ceny takových kovových dílů, což neumožnilo dospět k závěru, pokud jde o přiměřenou úroveň takových částí, kterou by bylo možné použít jako referenční hodnotu. Proto bylo tvrzení, že ceny placené za zpracované kovové díly v Unii naznačují, že cena zaplacená za tyto díly žadatelem je zkreslená, zamítnuto.
(35)
Výrobní odvětví Unie rovněž tvrdilo, že ceny oceli v ČLR jsou subvencované a všeobecně zkreslené a že tato skutečnost je již sama o sobě dostačující k tomu, aby se ceny dále zpracovávaných kovových dílů v ČLR považovaly za zkreslené.
(36)
Podle judikatury Tribunálu platí, že se Komise sice může opírat o makroekonomické aspekty, jako např. zkreslení cen surovin na úrovni výrobního průmyslu/odvětví, ale rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství musí být učiněno samostatně pro každou společnost, tj. musí být posouzeno, zda ceny, které jednotlivé společnosti platí za své vstupy, odrážejí tržní hodnoty. (11) Kromě toho bylo rovněž objasněno, že Komise může srovnávat průměrné ceny na čínském domácím trhu surovin s průměrnými mezinárodními cenami s cílem určit, zda by měl být na tomto základě přiznán status tržního hospodářství. (12)
(37)
Jak je objasněno ve 24. bodě odůvodnění, zjistilo se, že zjištěná zkreslení cen na trhu s nezpracovanou ocelí v ČLR se nepřenášejí do cen zpracovaných kovových dílů, které platí žadatel. Tento přístup je v souladu s judikaturou, neboť posuzuje individuální situaci žadatele, a tvrzení výrobního odvětví Unie bylo proto v tomto ohledu zamítnuto.
(38)
Výrobní odvětví Unie nakonec tvrdilo, že přidělení individuálního antidumpingového rozpětí žadateli by představovalo vysoké riziko obcházení, neboť žadatel již zakoupil ruční paletové vozíky od jiného dodavatele v ČLR a zpětně je vyvezl do Unie.
(39)
Tvrzení o zvýšeném riziku obcházení nebylo podloženo žádnými důkazy. Především se zjistilo, že žadatel není propojený s dotčeným dodavatelem ani s žádným jiným dodavatelem v ČLR. Šetření tedy v tomto konkrétním případě nepotvrdilo zvýšené riziko obcházení. Riziko obcházení samo o sobě navíc v důsledku nepředstavuje kritérium uvedené v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, a není proto relevantní pro určení toho, zda společnost splňuje podmínky pro přiznání statusu tržního hospodářství. Toto tvrzení bylo tedy odmítnuto.
(40)
Po zveřejnění těchto skutečností výrobní odvětví Unie znovu zopakovalo svá tvrzení, že ceny oceli stanovené na základě veřejně dostupných informací nejsou vhodným základem pro srovnání, protože ceny placené menšími hospodářskými subjekty na trhu s ocelí byly vyšší než mezinárodní referenční ceny a rovněž vyšší než ceny účtované těmto společnostem, které byly předmětem šetření v rámci prozatímního přezkumu uvedeného výše ve 24. bodě odůvodnění. Výrobní odvětví Unie rovněž tvrdilo, že srovnání cen provedené Komisí uvedené ve 24. bodě odůvodnění řádně nezohlednilo náklady na zpracování kovových dílů.
(41)
Tvrzení výrobního odvětví Unie však nebyla podložena žádnými dalšími důkazy. Proto se dospělo k závěru, že tyto připomínky byly pouze zopakováním dřívějších argumentů, které již byly řešeny a zamítnuty výše v 32. až 37. bodě odůvodnění.
2.3. Dumping
Běžná hodnota
(42)
Komise nejprve zkoumala, zda byl celkový objem žadatelova domácího prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům na domácím trhu reprezentativní, tj. zda celkový objem tohoto prodeje představoval alespoň 5 % jeho celkového objemu prodeje na vývoz dotčeného výrobku do Unie během přezkumu v rámci období šetření v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Komise zjistila, že celkový prodej obdobného výrobku na domácím trhu nebyl reprezentativní, neboť nedosahoval výše 5 %.
(43)
Vzhledem k tomu, že nebyl k dispozici žádný reprezentativní objem domácího prodeje, vypočítala Komise běžnou hodnotu v souladu s čl. 2 odst. 3 a 6 základního nařízení.
(44)
Běžná hodnota byla vypočítána tak, že se k průměrným výrobním nákladům během přezkumu v rámci období šetření, které byly v případě potřeby upraveny, připočítaly vážené průměrné prodejní, správní a režijní náklady a vážený průměr zisku dosaženého žadatelem při domácím prodeji obdobného výrobku v běžném obchodním styku během přezkumu v rámci období šetření.
Vývozní cena
(45)
Žadatel vyvážel nejen ruční paletové vozíky, ale také jejich základní díly (hydrauliku), které jsou rovněž dotčeným výrobkem. Vývoz hydrauliky dosahoval během přezkumu v rámci období šetření relativně nízké hodnoty a objemu. Společnost ve spojení navíc hydrauliku znovu neprodávala nezávislým odběratelům v Unii. Místo toho hydrauliku využívala společnost ve spojení v Unii výlučně pro výrobu ručních paletových vozíků a hotový výrobek (ruční paletové vozíky) následně prodávala na trhu Unie. V důsledku toho v případě hydrauliky neexistovala cena pro další prodej. Navíc vzhledem k tomu, že se tento přezkum týká pouze jedné společnosti, nebyly k dispozici jiné údaje, na jejichž základě by bylo možné cenu dalšího prodeje hydrauliky spolehlivě stanovit. S ohledem na to u hydrauliky žádná vývozní cena stanovena nebyla. Po dohodě s žadatelem byla vývozní cena stanovená pro ruční paletové vozíky považována za reprezentativní i pro základní díly, a tímto způsobem použita.
(46)
Vývozní prodej probíhal prostřednictvím dovozce ve spojení v Unii, který dále prodával výrobek nezávislým odběratelům v Unii. Vývozní cena tak byla stanovena podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě ceny, za kterou se dovážený výrobek poprvé znovu prodával nezávislým odběratelům v Unii, od níž se odečetly veškeré náklady vzniklé mezi dovozem a dalším prodejem, jakož i přiměřené ziskové rozpětí. Byly použity skutečné prodejní, správní a režijní náklady dovozce ve spojení. Pokud jde o přiměřené ziskové rozpětí, bylo vzhledem k absenci jakýchkoli dalších informací použito odhadované ziskové rozpětí ve výši 5 %.
(47)
Po zveřejnění žadatel vznesl námitky vůči úrovni prodejních, správních a režijních nákladů týkajících se prodeje dotčeného výrobku stanovené během období šetření a tvrdil, že vyšší náklady vzniklé při prodeji jiných výrobků by se neměly připisovat k dotčenému výrobku. Toto tvrzení je v rozporu s ověřenými údaji. Žadatel také nebyl schopen poskytnout alternativní rozdělení nákladů, ani žádné důkazy, které by podporovaly jeho tvrzení, které proto bylo zamítnuto.
(48)
Po zveřejnění těchto skutečností žadatel uvedl, že navzdory vztahu mezi vývozcem a dovozcem ve spojení v Unii byly vývozní ceny v souladu se zásadou tržního odstupu a neměly by být považovány za nespolehlivé. Žadatel se proto domníval, že vývozní cena by měla být stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení jako cena zaplacená dovozcem ve spojení.
(49)
Důkazy předložené žadatelem neumožňují podpořit tvrzení, že uvedená cena byla stanovena v souladu se zásadou tržního odstupu. Transferová cena mezi společnostmi ve spojení tudíž nebyla na takové úrovni, aby dovozce ve spojení mohl v rámci Unie dosáhnout přiměřeného zisku. Komise proto dospěla k závěru, že vnitřní transferová cena neodráží přiměřenou tržní hodnotu dotčeného výrobku, a toto tvrzení bylo zamítnuto.
(50)
Žadatel po zveřejnění informací rovněž argumentoval alternativním tvrzením, že zaplacené antidumpingové clo bylo náležitě zohledněno v cenách dalšího prodeje a v následných prodejních cenách v Unii, a proto by se v souladu s čl. 11 odst. 10 základního nařízení při vytváření vývozní ceny neměla odečítat suma odpovídající zaplacenému antidumpingovému clu.
(51)
Důkazy, které žadatel poskytl, však nemohly prokázat, že bylo antidumpingové clo řádně zohledněno v cenách dalšího prodeje a v následných kupních cenách v Unii. Z důkazů vyplývá jen velmi malý nárůst, k němuž navíc došlo až po období šetření. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
Srovnání
(52)
Běžná hodnota a vývozní cena byly srovnány na základě ceny ze závodu. Pro zajištění spravedlivého srovnání byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy rozdílů ovlivňujících srovnatelnost cen. Na tomto základě byly provedeny úpravy v případě nákladů na balení, přepravu, dovozní poplatky, včetně cel (4 %) a antidumpingových cel (46,7 % a 70,8 %, uloženo prováděcím nařízením Rady (EU) č. 1008/2011 ve znění prováděcí nařízení Rady (EU) č. 372/2013) přímo u vývozní ceny ve všech případech, kdy se prokázaly rozdíly, které ovlivňují srovnatelnost cen. Výše uvedené náklady na přepravu a balení jsou, v souladu s článkem 19 základního nařízení, považovány za důvěrné informace. Tyto informace však byly Komisí ověřeny a bylo shledáno, že se neodchylují od obvyklých úrovní.
(53)
Po zveřejnění informací žadatel požadoval úpravu na základě obchodní úrovně kvůli údajnému rozdílu mezi prodeji na domácím trhu a na vývozním trhu. Žadatel tvrdil, že prodeje na domácím trhu byly všechny určeny pro konečné uživatele, zatímco prodeje do Unie uskutečňoval s distributory nebo dovozci. Žadatel uvedl, že by se měla provést zvláštní úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. d) bodu ii) základního nařízení.
(54)
Žadatel nepředložil žádné nové nebo dodatečné informace na podporu svého tvrzení. Na základě informací shromážděných a ověřených během šetření nebylo možné zjistit, zda slevy distributorům a dovozcům souvisely s rozdílem v prodejních funkcích. Proto nemohlo být prokázáno, že údajný rozdíl v úrovni obchodování ovlivnil prodejní ceny a srovnatelnost cen. Tvrzení žadatele proto bylo zamítnuto.
Dumpingové rozpětí
(55)
V souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení bylo dumpingové rozpětí stanoveno na základě srovnání vážené průměrné běžné hodnoty s váženou průměrnou vývozní cenou stanovenou výše uvedeným způsobem.
(56)
Srovnání prokázalo existenci dumpingu na úrovni 54,1 %, vyjádřené jako procentní podíl z ceny CIF (náklady, pojištění a přepravné) na ceny s dodáním na hranice Unie před proclením.
3. ZMĚNA OPATŘENÍ, KTERÁ JSOU PŘEDMĚTEM PŘEZKUMU
(57)
Zjištěné dumpingové rozpětí je nižší než celostátní sazba určená k odstranění újmy, která byla pro ČLR stanovena při původním šetření, jak je uvedeno v 1. bodě odůvodnění výše. Na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů vyráběných společností Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd. by proto mělo být uloženo clo na základě dumpingového rozpětí a prováděcí nařízení Rady (EU) č. 372/2013 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
4. CELNÍ EVIDENCE
(58)
Vzhledem k výše uvedeným zjištěním se antidumpingové clo, jak je stanoveno, by mělo být vybíráno zpětně z dovozu dotčeného výrobku, který byl zaevidován podle článku 3 nařízení (EU) č. 32/2014.
5. OZNÁMENÍ A DOBA TRVÁNÍ OPATŘENÍ
(59)
Dotčené strany byly informovány o základních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě se zamýšlí uložit na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů od žadatele změněné konečné antidumpingové clo a zpětně vybrat toto clo z dovozu, který byl předmětem celní evidence. Jejich námitky byly zváženy a v odůvodněných případech vzaty v úvahu.
(60)
Tento přezkum nemá vliv na datum, kdy opatření uložená prováděcím nařízením Rady (EU) č. 1008/2011 ve znění prováděcího nařízení Rady (EU) č. 372/2013 pozbudou platnosti na základě čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
(61)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného čl. 15 odst. 1 základního nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. V článku 1 prováděcí nařízení Rady (EU) č. 372/2013, kterým se nahrazuje čl. 1 odst. 2 prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1008/2011, se v tabulce týkající se Čínské lidové republiky doplňuje toto:
Společnost
Celní sazba
(%)
Doplňkový kód TARIC
Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd
54,1 %
A070
2. Uložené clo se rovněž vybere zpětně z dovozu dotčeného výrobku, který byl evidován podle článku 3 nařízení (EU) č. 32/2014.
Celní orgány se vyzývají, aby ukončily celní evidenci dovozu dotčeného výrobku vyráběného společností Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd.
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. září 2014.
A BIZOTTSÁG 946/2014/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2014. szeptember 4.)
az 1225/2009/EK tanácsi rendelet 11. cikkének (4) bekezdése szerinti, „új exportőrre” vonatkozó felülvizsgálatot követően a Kínai Népköztársaságból származó kézi emelőkocsik és alapvető részegységeik behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló 1008/2011/EU tanácsi végrehajtási rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendeletre (1) (a továbbiakban: alaprendelet) és különösen annak 11. cikke (4) bekezdésére,
mivel:
1. ELJÁRÁS
1.1. Korábbi vizsgálatok és meglévő dömpingellenes intézkedések
(1)
A Tanács 2005 júliusában az 1174/2005/EK rendelettel (2) végleges dömpingellenes vámot vetett ki a Kínai Népköztársaságból származó kézi emelőkocsik és alapvető részegységeik behozatalára. Az intézkedések 7,6 % és 46,7 % közötti dömpingellenes értékvám kivetését foglalták magukban.
(2)
A Tanács egy termékkörre vonatkozó időközi felülvizsgálatot követően 2008 júliusában a 684/2008/EK rendelettel (3) pontosította az eredeti vizsgálat termékkörét.
(3)
A Tanács egy kijátszás elleni vizsgálatot követően 2009 júniusában a 499/2009/EK rendelettel (4) kiterjesztette az 1174/2005/EK rendelet által előírt, az „összes többi vállalatra” alkalmazandó végleges dömpingellenes vámot a Thaiföldön feladott, akár Thaiföldről származóként, akár nem ilyenként bejelentett kézi emelőkocsikra és alapvető részegységeikre.
(4)
A Tanács az alaprendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerinti hatályvesztési felülvizsgálatot követően 2011 októberében az 1008/2011/EU végrehajtási rendelettel (5) végleges dömpingellenes vámot vetett ki a Kínai Népköztársaságból származó kézi emelőkocsik és alapvető részegységeik behozatalára. A fenti (3) preambulumbekezdésben említett kiterjesztett vámot az 1008/2011/EU végrehajtási rendelet is fenntartotta.
(5)
A jelenleg hatályos intézkedéseket az 1225/2009/EK rendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerinti hatályvesztési felülvizsgálatot (a továbbiakban: hatályvesztési felülvizsgálat) követően - az alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdése szerinti időközi felülvizsgálatot (a továbbiakban: időközi felülvizsgálat) követően a 372/2013/EU tanácsi végrehajtási rendelettel (6) módosított - 1008/2011/EU végrehajtási rendelettel kivetett dömpingellenes vám képezi. A Kínai Népköztársaságból (a továbbiakban: érintett ország) származó kézi emelőkocsik és alapvető részegységeik Unióba irányuló behozatalára vonatkozó vám mértéke jelenleg 70,8 %. Az intézkedések a 499/2009/EK tanácsi végrehajtási rendelet értelmében a Thaiföldön feladott, akár Thaiföldről származóként, akár nem ilyenként bejelentett kézi emelőkocsik és alapvető részegységeik behozatalára is alkalmazandók az alaprendelet 13. cikke szerinti kijátszás elleni vizsgálat eredményeként.
1.2. Felülvizsgálati kérelem
(6)
Az Európai Bizottsághoz (a továbbiakban: Bizottság) az alaprendelet 11. cikke (4) bekezdése szerinti, „új exportőrre” vonatkozó felülvizsgálati kérelem érkezett. A kérelmet 2013. május 3-án a Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd. (a továbbiakban: kérelmező) nyújtotta be, amely a kézi emelőkocsik és alapvető részegységeik exportáló gyártójaként folytat tevékenységet a Kínai Népköztársaságban.
(7)
A kérelmező azt állította, hogy az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontjában meghatározott piacgazdasági feltételeknek megfelelően működik.
(8)
A kérelmező továbbá azt is állította, hogy a dömpingellenes intézkedések alapjául szolgáló vizsgálati időszakban, azaz 2003. április 1. és 2004. március 31. között (a továbbiakban: az eredeti vizsgálat vizsgálati időszaka) nem exportált kézi emelőkocsikat és azokhoz tartozó alapvető részegységeket az Unióba. Azt állította, hogy az érintett terméket a későbbi időközi felülvizsgálati időszakban, azaz 2011. január 1. és 2011. december 31. között sem exportálta.
(9)
A kérelmező továbbá azt is állította, hogy nem áll kapcsolatban a kézi emelőkocsikra és alapvető részegységeikre vonatkozó fenti dömpingellenes intézkedések hatálya alá tartozó egyetlen exportáló gyártóval sem.
(10)
A kérelmező emellett azt is állította, hogy az eredeti vizsgálati időszak és a későbbi időközi felülvizsgálati időszak végét követően kezdte a kézi emelőkocsikat és alapvető részegységeiket exportálni az Unióba.
1.3. Az új exportőrre vonatkozó felülvizsgálat megindítása
(11)
A Bizottság megvizsgálta a kérelmező által benyújtott meggyőző bizonyítékokat, és úgy ítélte meg, hogy azok elegendő indokul szolgálnak az alaprendelet 11. cikkének (4) bekezdése szerinti felülvizsgálat megindításához. A tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt és azt követően, hogy az érintett uniós gazdasági ágazat lehetőséget kapott észrevételei megtételére, a Bizottság a 32/2014/EU rendelettel (7) az alaprendelet 11. cikke (4) bekezdése szerinti felülvizsgálatot indított.
(12)
A 32/2014/EU rendelet 2. cikke értelmében hatályát vesztette a 372/2013/EU tanácsi végrehajtási rendelettel módosított 1008/2011/EU tanácsi végrehajtási rendelettel kivetett dömpingellenes vám a kérelmező által az Unióba irányuló exportra gyártott és értékesített kézi emelőkocsik és alapvető részegységeik behozatalai tekintetében. A 32/2014/EU rendelet 3. cikke egyúttal utasította a vámhatóságokat az ilyen behozatalok nyilvántartásba vételéhez szükséges megfelelő lépések megtételére.
(13)
A 32/2014/EU rendelet előírja, hogy amennyiben a vizsgálat során megállapítást nyer, hogy a kérelmező megfelel azoknak a követelményeknek, amelyek alapján egyéni vám vethető ki, szükség lehet a 372/2013/EU végrehajtási rendelettel módosított 1008/2011/EU végrehajtási rendelet 1. cikkének (2) bekezdése értelmében jelenleg alkalmazandó vámtétel módosítására.
1.4. Az érintett termék
(14)
Az érintett termék a Kínai Népköztársaságból származó, jelenleg az ex 8427 90 00 KN-kód (8427900011 és 8427900019 TARIC-kód) és az ex 8431 20 00 KN-kód (8431200011 és 8431200019 TARIC-kód) alá tartozó kézi emelőkocsik és alapvető részegységeik, vagyis az alváz és a hidraulika (a továbbiakban: érintett termék).
1.5. Az érintett felek
(15)
A Bizottság hivatalosan értesítette az uniós gazdasági ágazatot, a kérelmezőt és az exportáló ország képviselőit a felülvizsgálat megindításáról. Az érintett feleknek lehetőségük nyílt álláspontjuk írásbeli ismertetésére és meghallgatáson való részvételre.
(16)
A Bizottság minden olyan információt beszerzett és ellenőrzött, amelyet az új exportőr státusa, a piacgazdasági feltételek és a dömping megállapítása szempontjából szükségesnek tartott. A Bizottság a kérelmezőnek és a vele kapcsolatban álló vállalatoknak piacgazdasági elbánás kérelmezésére szolgáló igénylőlapot és kérdőívet küldött, és a választ az e célból meghatározott határidőkön belül megkapta. Ellenőrző látogatásokra került sor a kérelmező telephelyén és a vele kapcsolatban álló Logitrans A/S vállalatnál Dániában.
1.6. A felülvizsgálati időszak
(17)
A dömping megállapítására irányuló felülvizsgálati időszak 2012. július 1-jétől2013. december 31-ig tartott (a továbbiakban: felülvizsgálati időszak).
2. VIZSGÁLAT
2.1. „Új exportőr” minősítés
(18)
A vizsgálat során megállapítást nyert, hogy a kérelmező nem exportálta az érintett terméket sem az eredeti vizsgálat vizsgálati időszakában, azaz 2003. április 1. és 2004. március 31. között, sem a későbbi időközi felülvizsgálati időszakban, azaz 2011. január 1. és december 31. között, és hogy a kérelmező az Unióba irányuló exporttevékenységét csak ezen időszakokat követően kezdte meg.
(19)
Továbbá a kérelmező bizonyítani tudta, hogy sem közvetlen, sem közvetett kapcsolatban nem áll egyetlen olyan kínai exportáló gyártóval sem, amelyre kiterjed az érintett termék vonatkozásában hozott dömpingellenes intézkedések hatálya.
(20)
Ennek megfelelően megerősítést nyert, hogy a kérelmezőt az alaprendelet 11. cikkének (4) bekezdése értelmében „új exportőrnek” kell tekinteni és vonatkozásában egyéni különbözetet kell meghatározni.
2.2. Piacgazdasági elbánás
(21)
Az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének b) pontja értelmében a Bizottság a rendes értéket az említett rendelet 2. cikkének (1)-(6) bekezdése alapján határozza meg a rendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontjában előírt kritériumoknak megfelelő és így piacgazdasági elbánásban részesíthető kínai népköztársasági exportáló gyártók esetében.
(22)
A kérelmező egy európai uniós közvetlen részvényesekkel rendelkező vállalat 100 %-os magántulajdonában lévő vállalat. A napi üzleti kérdésekben az ügyvezető igazgató dönt, aki európai uniós állampolgár és egyben az igazgatótanács tagja. A fontosabb üzleti döntéseket a részvényesek tanácsa hozza meg. A döntéshozatalban nem vesz részt állami tisztviselő és azt máshogy sem éri állami beavatkozás a Kínai Népköztársaság részéről.
(23)
Továbbá a kérelmező esetében a kézi emelőkocsik és alapvető részegységeik gyártásához használt főbb inputanyagok a különböző kínai népköztársasági beszállítóktól vásárolt, melegen hengerelt szénacélból készült, félkész fémalkatrészek voltak, azaz a melegen hengerelt szénacél már alkatrésszé volt feldolgozva.
(24)
Nyilvános információk (8) alapján megállapítást nyert, hogy a kérelmező által a feldolgozott fémalkatrészekért fizetett árak kellően magasak voltak ahhoz, hogy tükrözzék a nemzetközi piaci acélárakat és a melegen hengerelt szénacél félkész fémalkatrészekké való feldolgozásának hozzáadott értékét. Ebből következően a feldolgozatlan acél árának az időközi felülvizsgálat során a Kínai Népköztársaságban megállapított torzulásai (9) nem jelentkeztek a kérelmező által ebben az esetben a feldolgozott fémalkatrészekért fizetett árakban.
(25)
A fentiek alapján ennélfogva megállapítást nyert, hogy a kérelmező bizonyította az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontjában előírt első kritérium teljesítését.
(26)
Emellett a kérelmező átlátható könyvelést vezetett, amelyet a nemzetközi számviteli szabályoknak megfelelően független könyvvizsgálatnak vetett alá, és amelyet minden területen alkalmaz. Ennélfogva megállapítást nyert, hogy a kérelmező bizonyította az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontjában előírt második kritérium teljesítését.
(27)
A kérelmezőnek továbbá nem volt kínai pénzügyi vállalkozástól származó hitele, illetve bármilyen olyan hitele, amelyet biztosíték, kamatláb és más feltételek szempontjából ne piaci feltételek mellett nyújtottak volna számára. Nem volt jele semmilyen helyhez vagy telephelyhez kapcsolódó torzulásnak vagy előnynek, illetőleg a kérelmező működését érintő bármilyen más állami beavatkozásnak. A kérelmező emellett nem minősült csúcstechnológiát alkalmazó vállalatnak, és így ebben a minőségben nem részesülhetett állami juttatásokban. Ennélfogva megállapítást nyert, hogy a kérelmező bizonyította az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontjában előírt harmadik kritérium teljesítését.
(28)
A kérelmező továbbá a csődre és a tulajdonjogra vonatkozó kínai jogszabályok hatálya alá tartozik, amelyek alkalmazása jogbiztonságot és stabilitást hivatott biztosítani a vállalkozások működése számára. Semmi nem utalt arra, hogy ezek a jogszabályok ne lennének alkalmazandók a kérelmezőre, és a kérelmező azokat ne hajtaná végre. Ennélfogva megállapítást nyert, hogy a kérelmező bizonyította az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontjában előírt negyedik kritérium teljesítését.
(29)
Végezetül, a vizsgálat nem tárt fel valutahasználattal és -váltással kapcsolatos korlátozásokat. A kérelmező valutatranzakciói piaci árfolyamon történtek, és a kérelmező szabadon rendelkezhetett saját forrásai felhasználása felett. Ennélfogva megállapítást nyert, hogy a kérelmező bizonyította az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontjában előírt ötödik kritérium teljesítését.
(30)
A fentiek alapján megállapítást nyert, hogy a kérelmező számára piacgazdasági elbánás adható, hogy rendes értékének meghatározása az alaprendelet 2. cikkének (1)-(6) bekezdése alapján történhessen.
(31)
A Bizottság ismertette a kérelmezővel, a Kínai Népköztársaság hatóságaival és az uniós gazdasági ágazattal a piacgazdasági elbánásra vonatkozó elemzés eredményeit, és lehetőséget biztosított számukra észrevételeik megtételére.
(32)
Az uniós gazdasági ágazat állítása szerint a nyilvános információkon alapuló nemzetközi acélár (lásd a (24) preambulumbekezdést) nem megfelelő összehasonlítási alap, mivel a kisebb gazdasági szereplők által az acélpiacon fizetett árak legalább 20 %-kal magasabbak a nemzetközi referenciaáraknál. Az uniós gazdasági ágazat továbbá azt is állította, hogy a kézi emelőkocsik uniós gyártásához használt feldolgozott fémalkatrészekért fizetett ár jóval magasabb a kérelmező által fizetett áraknál, ami már magában is bizonyítja a kérelmező által az ezekre az alkatrészekre kifizetett ár torzított voltát.
(33)
Az időközi felülvizsgálat során is nemzetközi referenciaárakat használtak összehasonlítási alapként, és azokat nem igazították ki (10). Mivel a nemzetközi referenciaárakon felül fizetett minden további összeg az egyes piaci szereplőkre jellemző egyedi tényezők függvénye, nincs objektív alap az állítólagos felárra történő általános kiigazításhoz. Ezért a nemzetközi referenciaárak kiigazításának szükségességére vonatkozó állítást a Bizottság elvetette.
(34)
A kézi emelőkocsik uniós gyártásához használt feldolgozott fémalkatrészekért fizetett árral kapcsolatban az uniós gazdasági ágazat által benyújtott alátámasztó bizonyíték nem igazolta, hogy a kérelmező által az ezen alkatrészekért fizetett ár torzított lenne. A fenti (33) preambulumbekezdésben foglaltak szerint ezt az magyarázza, hogy a nemzetközi referenciaárakon felül fizetett minden további összeg az egyes piaci szereplőkre jellemző egyedi tényezők függvénye, így nincs objektív alap az állítólagos felárra történő általános kiigazításhoz. Emellett a benyújtott bizonyíték jelentős számú olyan egyéb tényezőt is tartalmazott, amely az acélárakon kívül is befolyásolja e fémalkatrészek árát, ebből kifolyólag nem lehet következtetni ezen alkatrészek árának referenciaszintként használható, megfelelő szintjére. Következésképpen a Bizottság elvetette azt az érvelést, miszerint a feldolgozott fémalkatrészekért az Unióban fizetett árak azt jelzik, hogy a kérelmező által az ezekért az alkatrészekért fizetett ár torzított lenne.
(35)
Az uniós gazdasági ágazat érvei között szerepelt az is, hogy a kínai acélárak támogatottak és általában torzítottak, és magában ez a tény elegendő ahhoz, hogy a tovább feldolgozott fémalkatrészek kínai árai torzítottak legyenek.
(36)
A Törvényszék joggyakorlata szerint noha a Bizottság makrogazdasági megfontolásokra (például a nyersanyagárak iparág/ágazat szintű torzulásai) hagyatkozhat, a piacgazdasági elbánás meghatározását külön kell elvégeznie minden egyes vállalatra, azaz fel kell mérnie, hogy az adott vállalat által az inputanyagért fizetett árak a piaci értéket tükrözik-e (11). Továbbá az is pontosításra került, hogy a Bizottság összevetheti a nemzetközi átlagárakkal a nyersanyagok kínai belföldi átlagárait annak érdekében, hogy meghatározza, ezen az alapon megadandó-e a piacgazdasági elbánás (12).
(37)
Ahogy az a (24) preambulumbekezdésben is szerepel, megállapítást nyert, hogy a feldolgozatlan acél kínai népköztársasági piacán megfigyelt ártorzulások nem jelentkeztek a kérelmező által a feldolgozott fémalkatrészekért fizetett árakban. Ez a megközelítés összhangban van a joggyakorlattal, mivel a kérelmező egyéni helyzetét veszi figyelembe, és így az uniós gazdasági ágazat ide vonatkozó érvét a Bizottság elvetette.
(38)
Végezetül, az uniós gazdasági ágazat azt is állította, hogy a kérelmező számára történő egyéni dömpingkülönbözet megállapítása a kijátszás jelentős kockázatát hordozza magában, mivel a kérelmező már beszerzett kézi emelőkocsikat egy másik kínai szállítótól és azokat újra exportálta az Unióba.
(39)
A kijátszás jelentős kockázatát semmilyen bizonyíték nem támasztotta alá. Ráadásul a kérelmezőről bebizonyosodott, hogy nem áll kapcsolatban a szóban forgó szállítóval, illetve más szállítóval a Kínai Népköztársaságban. A vizsgálat így nem erősítette meg a kijátszás fokozott kockázatát ebben a konkrét esetben. Végezetül, a kijátszás kockázata önmagában nem szerepel az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontjában előírt kritériumok között, és ezért nem lényeges annak megállapítása szempontjából, hogy egy vállalat megfelel-e a piacgazdasági elbánás követelményeinek. Ebből kifolyólag ezt az érvet a Bizottság elvetette.
(40)
A közzétételt követően az uniós gazdasági ágazat megismételte érveit, miszerint a nyilvános információkon alapuló nemzetközi acélárak nem képeztek megfelelő összehasonlítási alapot, mivel a kisebb gazdasági szereplők által az acélpiacon fizetett árak magasabbak a nemzetközi referenciaáraknál, valamint a (24) preambulumbekezdésben említett időközi felülvizsgálat hatálya alá tartozó vállalatok által fizetett áraknál. Az uniós gazdasági ágazat azt is állította, hogy a Bizottság által végzett, a (24) preambulumbekezdésben említett árösszehasonlítás nem vette kellően figyelembe a fémalkatrészek feldolgozási költségét.
(41)
Az uniós gazdasági ágazat állításait azonban semmilyen további bizonyíték nem támasztotta alá. Következésképpen a Bizottság e megjegyzéseket csak a korábbi érvek ismétlésének tekintette, amelyekkel a fenti (32)-(37) preambulumbekezdésben már foglalkozott, és azokat elvetette.
2.3. Dömping
Rendes érték
(42)
A Bizottság először megvizsgálta, hogy a kérelmező reprezentatív mennyiségben értékesítette-e hazai piacon a hasonló terméket független vevők részére, azaz az alaprendelet 2. cikke (2) bekezdése értelmében ezen értékesítések teljes volumene a felülvizsgálati időszakban elérte-e az Unióban értékesített érintett termék teljes exportmennyiségének 5 %-át. A Bizottság megállapítása szerint a hasonló termék hazai piacon való összértékesítése nem volt reprezentatív, mivel az az 5 %-os küszöb alatt maradt.
(43)
Mivel nem volt reprezentatív hazai értékesítési volumen, a Bizottság a rendes értéket az alaprendelet 2. cikkének (3) és (6) bekezdése szerint képezte.
(44)
A rendes értéket úgy képezte, hogy hozzáadta a felülvizsgálati időszakban felmerült átlagos előállítási költséghez a felmerült értékesítési, általános és adminisztratív költségek (a továbbiakban: SGA-költségek) súlyozott átlagát és a kérelmezőnek a hasonló termék - a felülvizsgálati időszakban rendes kereskedelmi forgalomban bonyolított - hazai értékesítéséből származó nyereségének súlyozott átlagát.
Exportár
(45)
A kérelmező kézi emelőkocsikat, valamint azok ugyancsak az érintett termék körébe tartozó alapvető részegységeit (hidraulika) exportálta. Értékét és mennyiségét tekintve a hidraulika exportja viszonylag alacsony mértékű volt a felülvizsgálati időszakban. Továbbá a hidraulikát a kapcsolatban álló uniós vállalat nem értékesítette tovább független vevőknek. Ehelyett azt kizárólag a kézi emelőkocsiknak a kapcsolatban álló uniós vállalat általi gyártásához használták, amely aztán a készterméket (kézi emelőkocsi) az uniós piacon értékesítette. Következésképpen a hidraulikának nem volt viszonteladói ára. Továbbá, mivel a jelen felülvizsgálat csak egyetlen vállalatot érint, nem állt rendelkezésre olyan adat, amely alapján ésszerűen megállapítható lett volna a hidraulika viszonteladói ára. Ennek tükrében a Bizottság nem állapított meg exportárat a hidraulikára vonatkozóan. A kézi emelőkocsikra megállapított exportár - a kérelmező egyetértésével - úgy lett kialakítva, hogy az alapvető részegységek szempontjából is reprezentatív legyen, és használata is ennek megfelelően történt.
(46)
Az exportértékesítések a kapcsolatban álló uniós importőrön keresztül történtek, aki független uniós vevőknek értékesítette tovább a terméket. Az exportárat ezért az alaprendelet 2. cikkének (9) bekezdése szerint azon ár alapján képezték, amelyen az importált termék elsőként továbbértékesítésre került uniós független vevők részére, kivonva belőle a behozatal és a továbbértékesítés között felmerülő minden költséget (SGA-költségek), valamint egy ésszerű haszonkulcsot. A kapcsolatban álló importőr tényleges SGA-költségeit használták. Az ésszerű haszonkulcsként - más elérhető információ hiányában - 5 %-os becsült haszonkulcsot vettek alapul.
(47)
A közzétételt követően a kérelmező kétségbe vonta az érintett termék értékesítéséhez kapcsolódó, a vizsgálat során megállapított SGA-költségek szintjét, azt állítva, hogy a más termékek értékesítése során felmerült magasabb költségeket nem kellene az érintett termékhez társítani. Ez az állítás ellentmondott az ellenőrzött adatoknak. A kérelmező emellett nem tudott alternatív költségfelosztással vagy bármilyen olyan bizonyítékkal szolgálni, amely alátámasztotta volna állítását, ezért azt a Bizottság elvetette.
(48)
A közzétételt követően a kérelmező azt állította, hogy az exportőr és a kapcsolatban álló uniós vállalat közötti kapcsolat ellenére az exportárak megfeleltek a szokásos piaci feltételeknek, és azokat megbízhatónak kell tekinteni. Következésképpen a kérelmező megítélése szerint az exportárat az alaprendelet 2. cikkének (8) bekezdésével összhangban, a kapcsolatban álló importőr által fizetett árként kell megállapítani.
(49)
A kérelmező által benyújtott bizonyíték nem támasztotta alá azt az állítást, miszerint az ár megállapítása a szokásos piaci feltételek mellett történt volna. Így a kapcsolatban álló vállalatok közötti transzferár nem érte el azt a szintet, amely lehetővé tette volna a kapcsolatban álló importőr számára, hogy ésszerű haszonra tegyen szert az Unióban. A Bizottság ezért arra a megállapításra jutott, hogy a belső transzferár nem tükrözte az érintett termék megfelelő piaci értékét, és az állítást elvetette.
(50)
Hasonlóképpen, a közzétételt követően a kérelmező azt is állította, hogy a fizetett dömpingellenes vám megfelelően megjelent a viszonteladói árakban és az azt követő uniós értékesítési árakban, és ezért az exportár képzésénél a kifizetett dömpingellenes vám összegét nem kellene kivonni, összhangban az alaprendelet 11. cikkének (10) bekezdésével.
(51)
A kérelmező által benyújtott bizonyíték azonban nem igazolta, hogy a dömpingellenes vám megfelelően megjelent volna a viszonteladói árakban és az azt követő uniós értékesítési árakban. A bizonyíték nagyon minimális növekedésre utalt, ami ráadásul a vizsgálati időszakot követően következett be. Ezért a Bizottság az állítást elvetette.
Összehasonlítás
(52)
A rendes érték és az exportár összehasonlítása a gyártelepi ár alapján történt. A tisztességes összehasonlítás biztosítása érdekében az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdése szerint megfelelő kiigazítások formájában figyelembe vették az árak összehasonlíthatóságát befolyásoló különbségeket. Eszerint az exportárat közvetlenül kiigazították a fuvarozási és csomagolási költségekkel, valamint az importterhekkel, köztük a vámmal (4 %) és a dömpingellenes vámmal (46,7 % majd 70,8 % az 1008/2011/EU végrehajtási rendelet és a 372/2013/EU végrehajtási rendelet alapján) minden olyan esetben, ahol bizonyítottak voltak az árak összehasonlíthatóságát befolyásoló különbségek. Az említett fuvarozási és csomagolási költségek az alaprendelet 19. cikke alapján bizalmas információknak minősülnek. Az információkat azonban a Bizottság ellenőrizte és úgy találta, hogy azok nem térnek el a szokásos mértéktől.
(53)
A közzétételt követően a kérelmező a hazai piacon végzett értékesítés és az exportértékesítés közötti állítólagos különbségre tett hivatkozással a kereskedelmi szint kiigazítását kérte. A kérelmező állítása szerint az értékesítés a hazai piacon minden esetben végfelhasználók, míg az Unióban kereskedők vagy importőrök számára történt. A kérelmező szerint az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdése d) pontjának ii. alpontja alapján külön kiigazítást kellene végezni.
(54)
A kérelmező állítását semmilyen új vagy kiegészítő információval nem támasztotta alá. A vizsgálat során gyűjtött és ellenőrzött információkból nem lehetett megállapítani, hogy a kereskedők és importőrök számára nyújtott árengedmények az értékesítési funkciók közötti különbséghez kötődtek volna. Következésképpen nem volt bizonyítható, hogy a kereskedelmi szint állítólagos különbsége hatással lett volna az értékesítési árakra és befolyásolta volna az árak összehasonlíthatóságát. Ennek alapján a Bizottság az állítást elvetette.
Dömpingkülönbözet
(55)
Az alaprendelet 2. cikkének (11) és (12) bekezdésével összhangban a dömpingkülönbözetet a rendes érték súlyozott átlagának az exportár súlyozott átlagával való összehasonlítása alapján állapították meg a fentiek szerint.
(56)
Az összehasonlítás kimutatta a dömping meglétét, melynek szintje a vámkezelés nélküli, közösségi határparitáson számított CIF-ár (költség, biztosítás és fuvardíj) százalékában kifejezve 54,1 %.
3. A FELÜLVIZSGÁLAT ALATT ÁLLÓ INTÉZKEDÉSEK MÓDOSÍTÁSA
(57)
A megállapított dömpingkülönbözet a kár megszüntetéséhez szükséges azon országos szint alatt maradt, amelyet a fenti (1) preambulumbekezdésben említett eredeti vizsgálat során a Kínai Népköztársaságra vonatkozóan meghatároztak. Ezért a dömpingkülönbözeten alapuló vámot kell kivetni a Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd. által gyártott kézi emelőkocsik és alapvető részegységeik behozatalaira, és a 372/2013/EU végrehajtási rendeletet ennek megfelelően módosítani kell.
4. NYILVÁNTARTÁSBA VÉTEL
(58)
A fenti megállapítások fényében a megállapított dömpingellenes vámot visszamenőleges hatállyal be kell szedni az érintett termék azon behozatalai után, amelyeket a 32/2014/EU rendelet 3. cikke szerint nyilvántartásba vettek.
5. AZ INTÉZKEDÉSEK KÖZZÉTÉTELE ÉS IDŐTARTAMA
(59)
Az érdekelt felek tájékoztatást kaptak azokról a lényeges tényekről és szempontokról, amelyeken a kérelmezőtől érkező kézi emelőkocsik és alapvető részegységeik behozatalára vonatkozó, módosított dömpingellenes vám kivetésének, és e vámnak a nyilvántartásba vett behozatalok utáni, visszamenőleges hatállyal történő beszedésének szándéka alapult. Az érdekelt felek észrevételeit a Bizottság megvizsgálta és adott esetben figyelembe vette.
(60)
A felülvizsgálat nem érinti azt az időpontot, amikor a 372/2013/EU végrehajtási rendelettel módosított 1008/2011/EU végrehajtási rendelettel kivetett intézkedések az alaprendelet 11. cikke (2) bekezdése értelmében hatályukat vesztik.
(61)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak az alaprendelet 15. cikkének (1) bekezdése értelmében létrehozott bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1) A 372/2013/EU végrehajtási rendeletnek az 1008/2011/EU végrehajtási rendelet 1. cikkének (2) bekezdése helyébe lépő 1. cikkében a táblázat az alábbiakkal egészül ki a Kínai Népköztársaságot illetően:
Vállalat
Vám mértéke
(%)
Kiegészítő TARIC-kód
Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd.
54,1 %
A070
(2) A kivetett vámot visszamenőleges hatállyal be kell szedni az érintett termék azon behozatalai után, amelyeket a 32/2014/EU rendelet 3. cikke szerint nyilvántartásba vettek.
A vámhatóságok utasítást kapnak arra, hogy szüntessék meg a Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd. által gyártott érintett termék behozatalainak nyilvántartásba vételét.
(3) Eltérő rendelkezés hiányában a vámokra vonatkozó hatályos rendelkezések alkalmazandók.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. szeptember 4-én.