NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2015/98
ze dne 18. listopadu 2014
o provádění mezinárodních závazků Unie v souladu s čl. 15 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 v rámci Mezinárodní úmluvy na ochranu tuňáků v Atlantiku a Úmluvy o budoucí multilaterální spolupráci při rybolovu v severozápadním Atlantiku
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (1), a zejména na čl. 15 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 1380/2013 stanoví vykládku všech druhů úlovků podléhajících omezení odlovů, a ve Středozemním moři i některých druhů úlovků podléhajících minimální velikosti („povinnost vykládky“). Ustanovení čl. 15 odst. 1 uvedeného nařízení se vztahuje na rybolovné činnosti, k nimž dochází ve vodách Unie nebo které mimo vody Unie ve vodách, které nespadají pod svrchovanost nebo jurisdikci třetích zemí, provádějí rybářská plavidla Unie.
(2)
Povinnost vykládky bude platit nejpozději počínaje 1. lednem 2015 pro rybolov malých a velkých pelagických druhů, komerční rybolov a rybolov lososa obecného v Baltském moři.
(3)
Unie je smluvní stranou v řadě regionálních organizací pro řízení rybolovu, a je tedy vázána opatřeními, jež dotčené regionální organizace pro řízení rybolovu stanovily.
(4)
Některá opatření přijatá regionálními organizacemi pro řízení rybolovu stanoví rybářským plavidlům v oblasti jejich působnosti povinnost provádět výmět u některých úlovků, jež v zásadě podléhají povinnosti vykládky.
(5)
V čl. 15 odst. 2 nařízení (EU) č. 1380/2013 se Komisi svěřuje pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci za účelem provedení mezinárodních závazků v právu Unie, a to zejména včetně výjimek z povinnosti vykládky.
(6)
Je proto nezbytné vyjasnit, v jakých situacích povinnost vykládky neplatí, a zajistit tak, aby Unie splnila své mezinárodní závazky a vytvořila pro rybáře právní jistotu.
(7)
V souladu s doporučením Mezinárodní komise pro ochranu tuňáků v Atlantiku (ICCAT) 11-01 týkajícím se víceletého programu ochrany a řízení tuňáka velkookého a tuňáka žlutoploutvého by se mělo některým rybářským plavidlům zakázat tuňáka velkookého v Atlantiku lovit, uchovávat jej na palubě, překládat jej, přepravovat, přemísťovat, zpracovávat či vykládat.
(8)
Doporučení ICCAT 13-07 stanoví v určitých situacích v rámci lovu tuňáka obecného ve východním Atlantiku pomocí plavidel a pastí povinnost výmětu. Bod 29 uvedeného doporučení konkrétně stanoví u tuňáka obecného povinnost výmětu v případě, že nedosahuje minimální referenční hmotnosti či velikosti. Tuto minimální velikost v současné době stanoví nařízení Rady (ES) č. 302/2009 (2). Tato povinnost výmětu platí pro veškerý rybolov tuňáka obecného ve východním Atlantiku, a to včetně rekreačního a sportovního rybolovu.
(9)
Bod 31 doporučení ICCAT 13-07 dále stanoví povinnost výmětu u tuňáka obecného, pokud se jeho hmotnost pohybuje mezi 8 až 30 kg nebo se jeho délka od konce rypce po konec nejkratšího prostředního paprsku ocasní ploutve pohybuje mezi 75 až 115 cm, a to v případě, že byl v množství překračujícím 5 % celkového úlovku tuňáka obecného chycen jako náhodný úlovek plavidly a pastmi v rámci aktivního rybolovu tohoto druhu.
(10)
Hmotnostní kategorizace náhodných úlovků tuňáka obecného stanovená v čl. 9 odst. 12 nařízení (ES) č. 302/2009 se liší od kategorizace stanovené v bodě 31 doporučení ICCAT 13-07, které bylo přijato po vstupu uvedeného nařízení v platnost. Do přezkumu nařízení (ES) č. 302/2009 by se měl bod 31 uvedeného doporučení ICCAT do práva Unie provést tímto nařízením.
(11)
Bod 32 doporučení ICCAT 13-07 stanoví, že plavidla, která neprovádí aktivní odlov tuňáka obecného, nemají oprávnění uchovávat úlovek tuňáka obecného přesahující 5 % celkového úlovku co do hmotnosti či počtu kusů.
(12)
Body 34 a 41 doporučení ICCAT 13-07 stanoví povinnost vypouštět tuňáky obecné, kteří byli v rámci rekreačního a sportovního rybolovu chyceni živí.
(13)
Doporučení ICCAT 13-02 týkající se ochrany mečounů v severním Atlantiku stanoví v určitých situacích povinnost výmětu pro plavidla lovící mečouny v severním Atlantiku. Bod 9 tohoto doporučení konkrétně stanoví, že předmětem výmětu by měl být mečoun obecný, pokud nedosahuje minimální referenční hmotnosti či velikosti. Tuto minimální velikost v současnosti stanoví nařízení Rady (ES) č. 520/2007 (3).
(14)
Týž bod doporučení 13-02 dále stanoví povinnost výmětu u mečouna obecného, pokud jeho živá hmotnost nedosahuje 25 kg nebo jeho délka od konce spodní čelisti po konec nejkratšího prostředního paprsku ocasní ploutve nedosahuje 125 cm, a to v případě, že byl chycen jako náhodný úlovek v množství překračujícím 15 % celkového počtu kusů mečouna obecného ulovených daným plavidlem na jednu vykládku.
(15)
S cílem zajistit soulad mezi doporučeními ICCAT 11-01, 13-07 a 13-02 na jedné a právem Unie na druhé straně by povinnost vykládky neměla platit pro plavidla Unie, která se účastní rybolovu, na který se tato doporučení vztahují.
(16)
V článku 5, čl. 6 odst. 3 a v příloze I.A ochranných a donucovacích opatření Organizace pro rybolov v severozápadním Atlantiku (NAFO) se stanoví povinnost výmětů u huňáčka severního v případě, že jeho úlovek přesahuje rámec stanovených kvót nebo rámec povoleného procentního podílu vedlejších úlovků. Ustanovení přílohy I.A v současnosti u huňáčka severního stanoví hodnotu celkového přípustného odlovu (TAC) rovnou nule. Vedlejší úlovek huňáčka severního v rámci jiného rybolovu, na který se vztahuje povinnost vykládky, navíc za určitých podmínek v souladu s pravidly NAFO také podléhá povinnosti výmětu.
(17)
V zájmu zajištění souladu mezi ochrannými a donucovacími opatřeními NAFO a právem Unie by povinnosti vykládky neměl podléhat rybolov, na který se tato opatření vztahují.
(18)
S ohledem na časový rámec stanovený v čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 by mělo toto nařízení vstoupit v platnost ihned po vyhlášení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto nařízení stanoví pro účely provádění mezinárodních závazků Unie v rámci Mezinárodní úmluvy na ochranu tuňáků v Atlantiku a Úmluvy o budoucí multilaterální spolupráci při rybolovu v severozápadním Atlantiku odchylky od povinnosti vykládky uvedené v článku 15 nařízení (EU) č. 1380/2013. Vztahuje se na rybolovné činnosti ve vodách Unie nebo rybolovné činnosti prováděné rybářskými plavidly Unie mimo vody Unie ve vodách, které nespadají pod svrchovanost nebo jurisdikci třetích zemí.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
1)
„oblastí úmluvy NAFO“ se rozumí zeměpisné oblasti uvedené v příloze III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 217/2009 (4);
2)
„rybolovem v působnosti NAFO“ se rozumí rybolov všech rybolovných zdrojů v oblasti úmluvy NAFO, s těmito výjimkami: losos, tuňák, marlín, populace kytovců spravované Mezinárodní velrybářskou komisí nebo její nástupnickou organizací a přisedlé druhy kontinentálního šelfu, tj. organismy, které v období lovu buď nehybně spočívají na mořském dně či pod mořským dnem, nebo nejsou schopny pohybu bez trvalého fyzického kontaktu s mořským dnem nebo jeho podložím;
3)
„severním Atlantským oceánem“ se rozumí oblast Atlantského oceánu severně od 5° s. š.;
4)
„rekreačním rybolovem“ se rozumí neobchodní rybolov, jehož účastníci nejsou členy vnitrostátní sportovní organizace ani nejsou držiteli vnitrostátního sportovního průkazu;
5)
„sportovním rybolovem“ se rozumí neobchodní rybolov, jehož účastníci jsou členy vnitrostátní sportovní organizace nebo jsou držiteli vnitrostátního sportovního průkazu.
KAPITOLA II
OBLAST ÚMLUVY ICCAT
Článek 3
Tuňák velkooký
1. Tento článek se vztahuje na tuňáka velkookého (Thunnus obesus) v Atlantském oceánu.
2. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 nesmějí rybářská plavidla o celkové délce 20 metrů nebo více, která nejsou zanesena v evidenci ICCAT, v níž jsou vedena plavidla oprávněná k lovu tuňáka velkookého, tento druh v Atlantském oceánu cíleně lovit, uchovávat na palubě, překládat, přepravovat, přemísťovat zpracovávat ani vykládat.
Článek 4
Tuňák obecný
1. Tento článek se vztahuje na tuňáka obecného (Thunnus thynnus) ve východním Atlantském oceánu a ve Středozemním moři.
2. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se zakazuje cíleně lovit, uchovávat na palubě, překládat, přemísťovat, vykládat, přepravovat, skladovat, prodávat, vystavovat nebo nabízet k prodeji tuňáka obecného, pokud nedosahuje minimální velikosti stanovené v čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 302/2009.
3. Odchylně od odstavce 2 tohoto článku a od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se mohou v případě aktivního odlovu tuňáka obecného pomocí plavidel a pastí uchovávat na palubě, překládat, přemísťovat, vykládat, přepravovat, skladovat, prodávat, vystavovat nebo nabízet k prodeji náhodné úlovky tuňáka obecného o hmotnosti nebo délce pohybující se mezi 8 kg respektive 75 cm a minimální velikostí stanovenou v čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 302/2009 v kilogramech či centimetrech, pokud jejich množství nepřesahuje 5 %.
4. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se v případě aktivního odlovu tuňáka obecného pomocí plavidel a pastí nesmí uchovávat tuňák obecný o hmotnosti mezi 8 až 30 kg nebo o délce od konce rypce po konec nejkratšího prostředního paprsku ocasní ploutve mezi 75 až 115 cm, pokud jeho množství přesahuje 5 % úlovku tuňáka obecného.
5. Podíl 5 % uvedený v odstavcích 3 a 4 se vypočítá na základě celkového náhodného úlovku tuňáka obecného jako počet kusů ryb z celkového úlovku tuňáka obecného uchovávaného na palubě daného plavidla kdykoliv po provedení každé rybolovné operace.
6. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 nesmějí plavidla, která neprovádí aktivní odlov tuňáka obecného, uchovávat úlovek tuňáka obecného v množství větším než 5 % celkového úlovku co do hmotnosti nebo počtu. Výpočet vycházející z počtu kusů se použije pouze u tuňáků a příbuzných druhů, jejichž lov upravuje ICCAT.
7. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 je v případě, že již byla naplněna kvóta přiznaná členskému státu vlajky dotčeného rybářského plavidla či pasti, třeba:
a)
vedlejším úlovkům tuňáka obecného zabránit a
b)
tuňáky obecné, kteří byli jakožto vedlejší úlovek chyceni živí, vypustit.
8. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 musí být tuňáci obecní, kteří byli v rámci rekreačního rybolovu chyceni živí, vypuštěni.
9. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 musí být tuňáci obecní, kteří byli v rámci sportovního rybolovu chyceni živí, vypuštěni.
Článek 5
Mečoun obecný
1. Tento článek se vztahuje na mečouna obecného (Xiphias gladius) v severním Atlantském oceánu.
2. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se zakazuje cíleně lovit, uchovávat na palubě nebo překládat, vykládat, přepravovat, skladovat, vystavovat nebo nabízet k prodeji, prodávat nebo uvádět na trh mečouna obecného, pokud nedosahuje minimální velikosti stanovené v příloze IV nařízení (ES) č. 520/2007.
3. Odchylně od odstavce 2 tohoto článku a od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se mohou uchovávat na palubě, překládat, přemísťovat, vykládat, přepravovat, skladovat, prodávat, vystavovat nebo nabízet k prodeji náhodné úlovky mečouna obecného o hmotnosti méně než 25 kg živé hmotnosti nebo o délce od konce spodní čelisti po konec nejkratšího prostředního paprsku ocasní ploutve menší než 125 cm, pokud jeho množství nepřesahuje 15 % úlovku mečouna obecného.
4. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se na plavidlech nesmí uchovávat mečoun obecný o hmotnosti méně než 25 kg živé hmotnosti nebo o délce od konce spodní čelisti po konec nejkratšího prostředního paprsku ocasní ploutve menší než 125 cm, pokud jeho množství přesahuje 15 % úlovku mečouna obecného.
5. Podíl 15 % uvedený v odstavcích 3 a 4 se vypočítá na základě počtu kusů mečouna obecného z celkového počtu kusů mečouna obecného ulovených daným plavidlem na jednu vykládku.
KAPITOLA III
OBLAST ÚMLUVY NAFO
Článek 6
Huňáček severní
1. Tento článek se vztahuje na huňáčka severního (Mallotus villosus) v oblasti úmluvy NAFO.
2. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 nesmějí být úlovky huňáčka severního nad rámec kvót stanovených právními předpisy Unie uchovávány na palubě.
3. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 nesmí být huňáček severní, pokud byl chycen jako vedlejší úlovek při rybolovu podléhajícímu povinnosti vykládky v působnosti NAFO, uchováván na palubě.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. listopadu 2014.
A BIZOTTSÁG (EU) 2015/98 FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2014. november 18.)
az atlanti tonhalfélék védelméről szóló nemzetközi egyezményből és az északnyugat-atlanti halászatban folytatandó jövőbeni többoldalú együttműködésről szóló egyezményből adódó, az 1380/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 15. cikkének (2) bekezdése szerinti uniós nemzetközi kötelezettségek végrehajtásáról
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a közös halászati politikáról, az 1954/2003/EK és az 1224/2009/EK tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 2371/2002/EK és a 639/2004/EK tanácsi rendelet és a 2004/585/EK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 11-i 1380/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 15. cikke (2) bekezdésére,
mivel:
(1)
Az 1380/2013/EU rendelet kirakodást ír elő minden olyan halfaj fogása esetében, amelyre fogási korlátozások vonatkoznak, illetve - a Földközi-tenger tekintetében - amelyekre minimális kirakodási méretek vonatkoznak („kirakodási kötelezettség”). A szóban forgó rendelet 15. cikkének (1) cikke olyan halászati tevékenységekre vonatkozik, amelyeket az uniós vizeken folytatnak, vagy uniós halászhajókkal az uniós vizeken kívül, harmadik országok felségterületéhez vagy joghatósága alá nem tartozó vizeken folytatnak.
(2)
A kirakodási kötelezettség legkésőbb 2015. január 1-jétől a kis- és nagyméretű nyílt tengeri fajok, az ipari célból halászott halfajok, valamint a balti-tengeri lazac halászataira alkalmazandó.
(3)
Az Unió több regionális halászati gazdálkodási szervezetnek is szerződő fele, ezért az érintett szervezetek által hozott intézkedések rá nézve kötelezőek.
(4)
Egyes intézkedések szerint a hatókörükbe tartozó hajóknak vissza kell dobniuk bizonyos fogásokat, amelyekre elvben kirakodási kötelezettség vonatkozik.
(5)
Az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkének (2) bekezdése felhatalmazza a Bizottságot, hogy felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a nemzetközi kötelezettségek uniós jogban történő végrehajtása céljából, ideértve különösen a kirakodási kötelezettségtől való eltéréseket.
(6)
Ezért annak érdekében, hogy az Unió eleget tegyen nemzetközi kötelezettségeinek, valamint a halászok jogbiztonságának biztosítása érdekében, szükséges egyértelműen meghatározni azokat a helyzeteket, amelyekben a kirakodási kötelezettség nem alkalmazandó.
(7)
Az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottságnak (ICCAT) a nagyszemű és a sárgaúszójú tonhalat érintő többéves megőrzési és gazdálkodási programmal kapcsolatos 11-01. számú ajánlásának megfelelően bizonyos halászhajók számára tilos az Atlanti-óceánon a nagyszemű tonhal halászata, fedélzeten tartása, átrakodása, szállítása, átszállítása, feldolgozása vagy kirakodása.
(8)
A 13-07. számú ICCAT-ajánlás a kelet-atlanti kékúszójú tonhalat halászó hajók és halcsapdák számára bizonyos esetekben visszadobási kötelezettséget ír elő. Különösen az említett ajánlás 29. bekezdése szerint a minimális referenciasúly vagy -méret alatti kékúszójú tonhalat vissza kell dobni. A minimális méretet jelenleg a 302/2009/EK tanácsi rendelet (2) határozza meg. A szóban forgó visszadobási kötelezettség a kelet-atlanti kékúszójú tonhal mindenfajta halászatára érvényes, ideértve a szabadidős és sporthorgászatot is.
(9)
Ezenkívül a 13-07. számú ICCAT-ajánlás 31. bekezdése a 8-30 kg súlyú vagy a 75-115 cm (a farok tövéig mért hossz) méretű kékúszójú tonhal véletlen fogásai tekintetében az erre a fajra aktívan halászó hajók és halcsapdák számára visszadobási kötelezettséget ír elő, ha ezek a fogások meghaladják az összes kékúszójútonhal-fogás 5 %-át.
(10)
A 302/2009/EK rendelet 9. cikkének (12) bekezdésében meghatározott, a kékúszójú tonhal véletlen fogására vonatkozó súlytartomány különbözik a szóban forgó rendelet hatálybalépése után elfogadott 13-07. számú ICCAT-ajánlás 31. bekezdésében meghatározott súlytartománytól. A 302/2009/EK rendelet felülvizsgálatáig ezzel a rendelettel az ICCAT-ajánlás 31. bekezdését kell végrehajtani az uniós jogban.
(11)
A 13-07. számú ICCAT-ajánlás 32. bekezdése szerint a kékúszójú tonhalat nem aktívan halászó hajók nem tarthatják meg az összes kékúszójútonhal-fogás 5 %-át súly vagy darabszám tekintetében meghaladó részét.
(12)
A 13-07. számú ICCAT-ajánlás 34. és 41. bekezdése visszaengedési kötelezettséget ír elő a szabadidős és sporthorgászat keretében élve kifogott kékúszójú tonhal tekintetében.
(13)
Az észak-atlanti kardhal megőrzésével kapcsolatos, 13-02. számú ICCAT-ajánlás az észak-atlanti kardhalat halászó hajók számára bizonyos esetekben visszadobási kötelezettséget ír elő. A 9. bekezdés szerint a minimális referenciasúly vagy -méret alatti kardhalat vissza kell dobni. A minimális méretet jelenleg az 520/2007/EK tanácsi rendelet (3) határozza meg.
(14)
A 13-02. számú ICCAT-ajánlás visszadobási kötelezettséget ír elő a 25 kg-nyi élősúlynál vagy 125 cm-nyi hosszúságnál (az alsó állkapocstól a farok tövéig mért hossz) kisebb kardhalak azon véletlen fogásai tekintetében, amelyek meghaladják az összes kifogott kardhal kirakodásonkénti darabszámának 15 %-át.
(15)
A 11-01., 13-07. és 13-02. számú ICCAT-ajánlás és az uniós jog közötti összhang biztosítása érdekében a kirakodási kötelezettség nem vonatkozik az említett ajánlások hatálya alá tartozó halászatokban részt vevő uniós hajókra.
(16)
Az Északnyugat-atlanti Halászati Szervezet (NAFO) védelmi és végrehajtási intézkedéseinek 5. cikke, 6. cikkének (3) bekezdése, valamint I.A melléklete visszadobási kötelezettséget ír elő minden, a megállapított kvótán felüli vagy a járulékos fogás engedélyezett arányán felüli kapellánfogásokra. Az I.A melléklet a kapellán teljes kifogható mennyiségét (TAC) jelenleg nullában állapítja meg. Ezenkívül bizonyos feltételek esetén a NAFO szabályoknak megfelelő visszadobási kötelezettség érvényes a kirakodási kötelezettség hatálya alá eső egyéb halászatok járulékos kapellánfogásaira is.
(17)
A NAFO védelmi és végrehajtási intézkedések közötti összhang biztosítása érdekében a kirakodási kötelezettség nem vonatkozik az említett ajánlások hatókörébe tartozó halászatokban részt vevő uniós hajókra.
(18)
Figyelemmel az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkének (1) bekezdésében meghatározott időkeretre, e rendeletnek a kihirdetését követően azonnal hatályba kell lépnie,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Tárgy és hatály
Ez a rendelet az atlanti tonhalfélék védelméről szóló nemzetközi egyezményből és az északnyugat-atlanti halászatban folytatandó jövőbeni többoldalú együttműködésről szóló egyezményből fakadó uniós nemzetközi kötelezettségek végrehajtása céljából eltéréseket biztosít az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkében meghatározott kirakodási kötelezettségtől. Ez a rendelet az uniós vizeken vagy uniós halászhajókkal az uniós vizeken kívül, harmadik országok felségterületéhez vagy joghatósága alá nem tartozó vizeken folytatott halászati tevékenységekre alkalmazandó.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
1.
„a NAFO-egyezmény hatálya alá tartozó terület”: a 217/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) III. mellékletében meghatározott földrajzi területek;
2.
„a NAFO keretében végzett halászat”: a NAFO-egyezmény hatálya alá tartozó területen végzett halászat, amely minden halászati forrást érint a következő kivételekkel: a Nemzetközi Bálnavadászati Bizottság vagy bármely jogutód szervezet által kezelt lazac-, tonhal-, nyársorrúhal- és cetállomány, valamint a kontinentális talapzat nem vándorló fajai, azaz olyan szervezetek, amelyek begyűjthető állapotban a tengerfenéken vagy a meder alatt helyhez kötötten élnek, vagy a tengerfenékkel vagy az altalajjal fennálló állandó fizikai kapcsolat nélkül nem tudnak mozogni.
3.
„az Atlanti-óceán északi része”: az Atlanti-óceán területe az é. sz. 5°-tól északra;
4.
„szabadidős horgászat”: olyan nem kereskedelmi célú halászati tevékenység, amelynek résztvevői nem tartoznak nemzeti sportszervezethez vagy nem rendelkeznek nemzeti sportengedéllyel;
5.
„sporthorgászat” olyan nem kereskedelmi célú halászati tevékenység, amelynek résztvevői egy nemzeti sportszervezethez tartoznak vagy nemzeti sportengedéllyel rendelkeznek.
II. FEJEZET
AZ ICCAT-EGYEZMÉNY HATÁLYA ALÁ TARTOZÓ TERÜLET
3. cikk
Nagyszemű tonhal
(1) Ez a cikk az Atlanti-óceánban élő nagyszemű tonhalra (Thunnus obesus) alkalmazandó.
(2) Az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkének (1) bekezdésétől eltérve, a legalább 20 méter teljes hosszúságú, a nagyszemű tonhal halászatára jogosult hajók ICCAT-nyilvántartásában nem szereplő halászhajók számára tilos az Atlanti-óceánban nagyszemű tonhalat halászni, fedélzeten tárolni, átrakodni, szállítani, átszállítani, feldolgozni és kirakodni.
4. cikk
Kékúszójú tonhal
(1) Ez a cikk az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengerben élő kékúszójú tonhalra (Thunnus thynnus) alkalmazandó.
(2) Az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkének (1) bekezdésétől eltérve, a 302/2009/EK rendelet 9. cikkének (1) bekezdésében meghatározott minimális méretet el nem érő kékúszójú tonhalat tilos halászni, a fedélzeten tárolni, átrakodni, átszállítani, kirakodni, szállítani, tárolni, értékesíteni, eladásra kiállítani vagy felkínálni.
(3) E cikk (2) bekezdésétől és az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkének (1) bekezdésétől eltérve, a kékúszójú tonhalra aktívan halászó halászhajók és halcsapdák a 8 kg vagy 75 cm és a 302/2009/EK rendelet 9. cikkének (1) bekezdésében kg-ban vagy cm-ben meghatározott minimális méret közötti kékúszójú tonhal tekintetében a véletlen fogás legfeljebb 5 %-át tarthatják a fedélzeten, szállíthatják át, rakodhatják át, rakodhatják ki, szállíthatják, tárolhatják, értékesíthetik, állíthatják ki vagy kínálhatják eladásra.
(4) Az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkének (1) bekezdésétől eltérve, a kékúszójú tonhalra aktívan halászó halászhajók és halcsapdák nem tarthatják meg a 8-30 kg súlyú vagy a 75-115 cm (a farok tövéig mért hossz) méretű kékúszójú tonhal fogásainak azon részét, amely meghaladja a kékúszójútonhal-fogás 5 %-át.
(5) A (3) és (4) bekezdésben említett 5 %-os arányt a teljes véletlen kékúszójútonhal-fogás figyelembevételével, az egyes halászati műveleteket követően a hajó fedélzetén tartott kékúszójú tonhalak mindenkori összes darabszáma alapján kell kiszámolni.
(6) Az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkének (1) bekezdésétől eltérve, a kékúszójú tonhalat nem aktívan halászó hajók nem tarthatják a fedélzeten a kékúszójútonhal-fogás azon részét, amely súlyra vagy darabszámra meghaladja az összes fogás 5 %-át. Az egyedszámon alapuló számítás csak az ICCAT által kezelt tonhalra és tonhalszerű fajokra vonatkozik.
(7) Az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkének (1) bekezdésétől eltérve, ha az érintett halászhajó vagy halcsapda szerinti tagállamnak kiosztott kvóta kimerült:
a)
kerülni kell a kékúszójú tonhal járulékos fogásait; és
b)
a járulékos módon élve kifogott kékúszójú tonhalakat vissza kell engedni.
(8) Az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkének (1) bekezdésétől eltérve, a szabadidős horgászat keretében élve kifogott kékúszójú tonhalakat vissza kell engedni.
(9) Az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkének (1) bekezdésétől eltérve, a sporthorgászat keretében élve kifogott kékúszójú tonhalakat vissza kell engedni.
5. cikk
Kardhal
(1) Ez a cikk az Atlanti-óceán északi részén élő kardhalra (Xiphias gladius) alkalmazandó.
(2) Az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkének (1) bekezdésétől eltérve, az 520/2007/EK rendelet IV. mellékletében meghatározott minimális méretet el nem érő kardhalat tilos halászni, a fedélzeten tárolni vagy átrakodni, kirakodni, szállítani, tárolni, eladásra kiállítani vagy felkínálni, értékesíteni vagy forgalomba hozni.
(3) E cikk (2) bekezdésétől és az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkének (1) bekezdésétől eltérve, a 25 kg-nyi élősúlynál vagy 125 cm-nyi hosszúságnál (az alsó állkapocstól a farok tövéig mért hossz) kisebb kardhal tekintetében legfeljebb 15 %-os véletlen fogás tartható a fedélzeten, rakodható át, szállítható át, rakodható ki, szállítható, tárolható, értékesíthető, állítható ki vagy kínálható eladásra.
(4) Az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkének (1) bekezdésétől eltérve, a hajók nem tarthatják meg a 25 kg-nyi élősúlynál vagy 125 cm-nyi hosszúságnál (az alsó állkapocstól a farok tövéig mért hossz) kisebb kardhal fogásainak azon részét, amely meghaladja a kardhal-fogás 15 %-át.
(5) A (3) és (4) bekezdésben említett 15 %-os arányt a hajó összes kardhalfogásában található kardhalak kirakodásonkénti darabszáma alapján kell kiszámolni.
III. FEJEZET
A NAFO-EGYEZMÉNY HATÁLYA ALÁ TARTOZÓ TERÜLET
6. cikk
Kapellán
(1) Ez a cikk a NAFO-egyezmény hatálya alá tartozó területen élő kapellánra (Mallotus villosus) vonatkozik.
(2) Az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkének (1) bekezdésétől eltérve, az uniós szabályozásban meghatározott kvótán felül kifogott kapellán nem tartható a fedélzeten.
(3) Az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkének (1) bekezdésétől eltérve, a NAFO által előírt kirakodási kötelezettség hatálya alá tartozó halászat során járulékos fogásként kifogott kapellán nem tartható a fedélzeten.
IV. FEJEZET
VÉGSŐ RENDELKEZÉSEK
7. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. november 18-án.