PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1238/2013
ze dne 2. prosince 2013,
kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá uložené prozatímní clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (dále jen „základní nařízení“) (1), a zejména na čl. 9 odst. 4 a čl. 14 odst. 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise předložený po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Prozatímní opatření
(1)
Evropská komise (dále jen „Komise“) uložila prostřednictvím nařízení (EU) č. 513/2013 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) prozatímní antidumpingové clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků a destiček) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“).
(2)
Šetření bylo zahájeno na základě podnětu, který dne 25. července 2012 podala iniciativa EU ProSun (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 25 % celkové výroby krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o dumpingu uvedeného výrobku a o podstatné újmě z něj vyplývající, což bylo považováno za dostačující pro zahájení šetření.
2. Celní evidence
(3)
Jak je uvedeno v 3. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, dne 1. března 2013 přijala Komise na základě podnětu žadatele podporovaného požadovanými důkazy nařízení (EU) č. 182/2013 (3), kterým se zavádí celní evidence dovozu krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků a destiček) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky, a to počínaje dnem 6. března 2013. V souladu s čl. 14 odst. 5 základního nařízení ukončilo prozatímní nařízení celní evidenci dovozu pro účely antidumpingového šetření, jelikož prozatímní antidumpingové clo zajistilo ochranu před dumpingovým dovozem.
(4)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že rozhodnutí o celní evidenci dovozu bylo neodůvodněné, jelikož nebyly splněny podmínky stanovené v čl. 14 odst. 5 základního nařízení. Tato tvrzení však nebyla doložena ani se nezakládala na věcných důkazech. V době přijetí rozhodnutí o celní evidenci dovozu měla Komise dostatečné důkazyprima facie odůvodňující potřebu celní evidence dovozu, zejména prudký nárůst dovozu, a to jak v absolutních hodnotách, tak i co se týče podílu na trhu. Tvrzení v tomto ohledu bylo proto třeba zamítnout.
3. Přijetí závazku s ohledem na prozatímní clo
(5)
Rozhodnutím Komise 2013/423/EU (4) přijala Komise závazek, který nabídli čínští vyvážející výrobci společně s čínskou obchodní komorou pro dovoz a vývoz strojírenských a elektronických produktů (China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products, dále jen „CCCME“).
4. Následný postup
(6)
Po sdělení nejdůležitějších skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímních antidumpingových opatření (dále jen „poskytnutí prozatímních informací“), předložily čínská vláda a několik zúčastněných stran písemné připomínky k prozatímním zjištěním. Všechny strany, které o to požádaly, byly vyslechnuty. Aliance pro dostupnou solární energii (dále jen „AFASE“), zastupující dovozce, hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce a hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie, a jeden dovozce požádali o slyšení v přítomnosti úředníka pro slyšení z Generálního ředitelství pro obchod a této žádosti bylo vyhověno.
(7)
Komise nadále shromažďovala a ověřovala veškeré informace, jež považovala za nezbytné pro konečná zjištění. Byly zváženy ústní a písemné připomínky zúčastněných stran a na jejich základě byla prozatímní zjištění podle potřeby upravena.
(8)
Mimoto se uskutečnily inspekce na místě v prostorách těchto společností:
i)
hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce
-
Jayme de la Costa, Pedroso, Portugalsko
-
Sunedison Spain Construction, Madrid, Španělsko
ii)
nezávislá konzultační společnost
-
Europressedienst, Bonn, Německo
(9)
AFASE zpochybnila právní základ pro inspekci na místě, která se uskutečnila v prostorách společnosti Europressedienst, jelikož ta nebyla zúčastněnou stranou v tomto šetření, a nespadá proto do oblasti působnosti článku 16 základního nařízení. Jak je uvedeno v 99. a 120. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, společnost Europressedienst poskytla informace o makroekonomických ukazatelích. Objasňuje se, že Komise provedla inspekci na místě v prostorách společnosti Europressedienst v zájmu zásady řádné správy s cílem ověřit spolehlivost a přesnost údajů, na nichž Komise založila svá zjištění.
(10)
Čínská vláda zopakovala tvrzení, že bylo porušeno její právo na obhajobu, pokud jde o přístup ke spisům, které byly zúčastněným stranám k dispozici pro kontrolu, jelikož i) ve spisech, které neměly důvěrnou povahu, chyběly informace, aniž byl uveden „pádný důvod“ nebo poskytnuto dostatečně podrobné shrnutí či výjimečně důvody pro neposkytnutí shrnutí bez důvěrných údajů, ii) chyběla verze celé odpovědi na dotazník jednoho výrobce v Unii, která neobsahovala důvěrné údaje, a iii) verze odpovědí výrobců v Unii na dotazník, které neměly důvěrnou povahu, byly zúčastněným stranám poskytnuty s příliš velkou prodlevou.
(11)
i) Co se týká tvrzení, že ve veřejně dostupném spise chyběly informace, zúčastněná strana neupřesnila, kterých informací se to týká. ii) Její tvrzení, že nebyla zpřístupněna verze celé odpovědi na dotazník, která nemá důvěrnou povahu, není pravdivé. iii) Co se týká prodlev při zpřístupňování odpovědí výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazníky, které neobsahují důvěrné údaje, dotčené straně bylo vysvětleno, že dotazníky byly do spisu neobsahujícího důvěrné údaje zařazeny až poté, co byla ověřena jejich úplnost a přiměřenost shrnutí. Aby bylo zaručeno právo výrobců v Unii na anonymitu, bylo rovněž zajištěno, aby verze dotazníků bez důvěrných údajů neodhalily totožnost dotčeného výrobce v Unii. V některých případech proto musela strana, která odpovědi poskytla, verze neobsahující důvěrné údaje upravit, než mohly být zpřístupněny ostatním zúčastněným stranám.
(12)
Každopádně se mělo za to, že tímto nebylo nijak dotčeno právo zúčastněných stran na obhajobu. Komise všem zúčastněným stranám umožnila reagovat na informace obsažené ve spisu, který byl zpřístupněn pro kontrolu, takže jejich připomínky bylo možno vzít v úvahu, pokud byly doložené a opodstatněné, před vyvozením závěrů v rámci šetření. Zúčastněná strana měla možnost se vyjádřit k odpovědím výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazníky rovněž po poskytnutí prozatímních a konečných informací. Ačkoli se poskytnutí informací a přístup ke spisu, který je zúčastněným stranám k dispozici pro kontrolu, zakládá na rozdílných právních ustanoveních, je třeba uvést, že zúčastněné strany měly mnoho příležitostí vyjádřit se ke všem informacím, které poskytla jakákoli strana, jíž se řízení týká. Toto tvrzení bylo proto nutno zamítnout.
(13)
Všechny dotčené strany byly informovány o základních skutečnostech a úvahách, z nichž vycházel záměr doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky a konečný výběr částek zajištěných prostřednictvím prozatímního cla (dále jen „poskytnutí konečných informací“). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, během níž mohly předložit své připomínky ke konečným informacím.
(14)
Připomínky předložené zúčastněnými stranami byly zváženy a případně vzaty v úvahu.
5. Přijetí závazku s ohledem na konečné clo
(15)
Po poskytnutí konečných informací obdržela Komise od vyvážejících výrobců společně s CCCME pozměněnou nabídku závazku, který se vztahuje rovněž na souběžné antisubvenční řízení. Prováděcím rozhodnutím Komise 2013/707/EU (5) ze dne 4. prosince 2013, kterým se potvrzuje přijetí závazku nabídnutého v souvislosti s antidumpingovým a antisubvenčním řízením týkajícím se dovozu krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky po dobu uplatňování konečných opatření Komise potvrdila přijetí tohoto závazku.
6. Strany dotčené řízením
a) Výběr vzorku výrobců v Unii
(16)
Po uložení prozatímních opatření zopakovaly některé zúčastněné strany své tvrzení, že nadměrné uplatnění povinnosti týkající se zachování důvěrnosti údajů jim znemožnilo vyjádřit se k výběru vzorku výrobců v Unii, a tudíž řádně vykonat jejich právo na obhajobu. Komise se touto záležitostí zabývala již v 9. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Jelikož v tomto ohledu nebyly předloženy žádné nové informace, potvrzují se závěry uvedené v 9. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(17)
Čínská vláda zopakovala své tvrzení, že zachování důvěrnosti údajů o totožnosti žadatelů a výrobců v Unii zařazených do vzorku není odůvodněné. Jak je uvedeno již v 9. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, výrobci v Unii požádali, aby byly údaje o jejich totožnosti považovány za důvěrné, vzhledem k hrozícímu riziku odvety. Komise se domnívala, že tyto žádosti jsou dostatečně odůvodněné, aby jim bylo možno vyhovět. Informace, které byly Komisi poskytnuty k doložení hrozícího rizika odvety, nelze zpřístupnit třetím stranám, jelikož poskytnutí těchto informací by zmařilo účel žádosti o zachování důvěrnosti. Navíc v případě, kdy (jak uvedla čínská vláda) jeden výrobce v Unii přehodnotil svůj postoj a odhalil svou totožnost podáním žaloby na prozatímní nařízení u soudu, již neexistuje důvod pro poskytnutí informací, na jejichž základě byla zaručena anonymita, jelikož totožnost již byla odhalena.
(18)
Po poskytnutí prozatímních informací jedna zúčastněná strana zopakovala, že informace, na nichž se zakládal výběr vzorku, nebyly spolehlivé, aniž by však v tomto ohledu předložila nové důkazy. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(19)
Po poskytnutí konečných informací zopakovala CCCME své argumenty týkající se použitého způsobu výběru prozatímního vzorku výrobců v Unii. CCCME zejména tvrdila, že orgány nevzaly v úvahu 120 výrobců. Komise se touto otázkou zabývala již v 9. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Orgány mimoto ověřily činnosti společností, které byly uvedeny na tomto seznamu. Ukázalo se, že seznam zahrnuje většinou montážní firmy, distributory, dovozce ve spojení a vyvážejícího výrobce v Číně, na Tchaj-wanu a v Indii. Tento seznam proto neprokazuje, že orgány přehlédly významný počet výrobců v Unii. CCCME mimoto nezpochybnila celkovou výrobu v Unii tím, že by poskytla jiné údaje, ani nepředložila důkazy, že reprezentativnost vzorku mohla být ovlivněna tím, že žádný z údajných dalších výrobců v Unii nebyl zařazen do vzorku, byli-li Komisi známi.
(20)
Po vyloučení destiček z definice dotčeného výrobku, a tudíž z tohoto šetření, jak je uvedeno níže v 32. bodě odůvodnění, sestával konečný vzorek z osmi výrobců v Unii. Jelikož s ohledem na výběr vzorku výrobců v Unii nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzují se zjištění uvedená v 7. až 10. bodě odůvodnění prozatímního nařízení s výše uvedenými změnami.
b) Výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení
(21)
Po uložení prozatímních opatření kontaktovala Komise (jak je uvedeno ve 12. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) další dovozce, kteří při šetření spolupracovali již v počáteční fázi a poskytli základní údaje o svých činnostech souvisejících s výrobkem, který je předmětem šetření, v období šetření v souladu s oznámením o zahájení řízení. Cílem bylo zjistit, zda by nebylo možné velikost vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení, zvětšit. Přihlásilo se a ochotu dále spolupracovat při šetření projevilo šest společností, jež se považovaly za dovozce, kteří nejsou ve spojení a kteří obchodují s dotčeným výrobkem (tj. pořizují jej a dále prodávají). Z těchto šesti společností odpovědělo ve stanovené lhůtě pět společností. Z těchto pěti obdržených odpovědí byly pouze tři dostatečně úplné a umožňovaly smysluplné posouzení. Na tomto základě se vzorek dovozců, kteří nejsou ve spojení, zvětšil a sestával ze čtyř dovozců modulů, kteří představovali přibližně 2 %-5 % celkového dovozu z dotčené země. Vzhledem ke struktuře dovozců, kteří nejsou ve spojení a kterými byly většinou malé a střední společnosti, nebylo možné mít vzorek zastupující větší podíl, a to s ohledem na omezené zdroje, které měly orgány k dispozici.
(22)
Jelikož s ohledem na výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení, nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 11. a 12. bod odůvodnění prozatímního nařízení s výše uvedenou změnou.
c) Výběr vzorku vyvážejících výrobců
(23)
Po poskytnutí prozatímních informací podala připomínky řada společností nezařazených do vzorku, které uvedly, že se jejich situace liší od situace společností zařazených do vzorku. Tyto společnosti tvrdily, že by se na ně proto měla vztahovat individuální celní sazba podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení. Kvůli vysokému počtu spolupracujících společností (často skupin společností) však nebylo možné prověřit jednotlivě všechny společnosti. V souladu s čl. 9 odst. 6 se proto na tyto společnosti vztahuje vážené průměrné clo pro společnosti zařazené do vzorku.
(24)
Jelikož s ohledem na výběr vzorku vyvážejících výrobců nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 13. a 14. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7. Období šetření a posuzované období
(25)
Jak je uvedeno v 19. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření o dumpingu a újmě se týkalo období od 1. července 2011 do 30. června 2012 (dále jen „období šetření“). Zkoumání vývojových tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od roku 2009 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Úvod
(26)
Jak je uvedeno ve 20. až 49. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, dotčeným výrobkem jsou podle prozatímní definice krystalické křemíkové fotovoltaické moduly nebo panely a články a destičky typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech pocházející nebo odesílané z Čínské lidové republiky. Tloušťka článků a destiček nepřesahuje 400 mikrometrů. Tento výrobek v současnosti spadá pod kódy KN ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 a ex 8541 40 90 (dále jen „dotčený výrobek“).
(27)
Z definice dotčeného výrobku jsou vyloučeny tyto typy výrobků:
-
přenosné solární nabíječky skládající se z méně než šesti článků a napájející přístroje elektřinou nebo sloužící k nabití baterií,
-
produkty z tenkého fotovoltaického filmu,
-
krystalické křemíkové fotovoltaické výrobky, jež jsou trvale zabudovány do elektrických spotřebičů, jež mají jinou funkci než výrobu elektrické energie a které spotřebovávají elektřinu vyrobenou zabudovaným(i) krystalickým(i) křemíkovým(i) fotovoltaickým(i) článkem (články).
2. Tvrzení týkající se definice výrobku
2.1. Vyloučení destiček
(28)
Po poskytnutí prozatímních informací zúčastněné strany tvrdily, že by destičky měly být z definice výrobku vyňaty, jelikož nemají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti jako články a moduly. Kromě tvrzení předložených v prozatímní fázi byly po poskytnutí prozatímních informací v této souvislosti předloženy další dva argumenty.
(29)
Zúčastněné strany za prvé tvrdily, že destičky lze použít i k jiným účelům než k výrobě článků, především k výrobě integrovaných obvodů a jiných mikropřístrojů. V této souvislosti se podotýká, že v definici výrobku v rámci tohoto šetření nejsou zahrnuty všechny destičky, jelikož šetření je omezeno na „destičky typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech“ a destičky, jejichž„tloušťka nepřesahuje 400 mikrometrů“. Ačkoli destičky jistě existují i v jiných aplikacích, šetření se nikdy nevztahovalo na destičky, které se používají při výrobě jiných výrobků, jako jsou integrované obvody. Mimoto se nepřihlásili žádní výrobci, dovozci nebo uživatelé, kteří jsou účastníky trhu s těmito jinými typy destiček a kteří by tvrdili, že se na jejich destičky vztahuje celní evidence nebo prozatímní antidumpingové clo. Potvrzuje se proto, že tyto jiné typy destiček nejsou zahrnuty do definice výrobku v rámci tohoto šetření. Současně to prokazuje, že destičky nemají nutně stejné konečné použití jako články a moduly.
(30)
Zúčastněné strany za druhé uvedly, že nezpracované destičky nemají základní elektrické vlastnosti, které odlišují solární články a moduly od ostatních výrobků. Destičky nemají zejména schopnost vyrábět elektřinu ze slunečního světla, což je hlavní funkce krystalických fotovoltaických článků a modulů.
(31)
Toto tvrzení lze uznat. Po dalším ověření a v rozporu s tím, co bylo uvedeno v 36. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, a to že „moduly, články a destičky mají stejné konečné použití, přeměňovat sluneční světlo na elektřinu“, se skutečně ukázalo že teprve přeměnou destičky na článek vzniká její schopnost vyrábět elektřinu ze slunečního světla.
(32)
Vzhledem k rozdílným základním fyzikálním a technickým vlastnostem stanoveným během šetření, mimo jiné co se týká schopnosti vyrábět elektřinu ze slunečního světla, se vyvozuje závěr, že by destičky měly být z definice dotčeného výrobku vyloučeny, a šetření by se na ně tudíž nemělo vztahovat.
2.2. Samostatná šetření týkající se článků a modulů
(33)
Zúčastněné strany zopakovaly, že články a moduly nepředstavují jediný výrobek, a měly by být proto posouzeny samostatně, a zopakovaly především tvrzení, jimiž se již zabýval 27. až 39. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Na rozdíl od destiček však mají články a moduly stejnou základní vlastnost, tj. schopnost vyrábět elektřinu ze slunečního světla. Tato tvrzení byla proto zamítnuta.
(34)
Po poskytnutí konečných informací jeden vývozce uvedl, že články samy o sobě nemohou vyrábět elektřinu. Musí být údajně integrovány do modulů, aby to bylo možné. Každý článek však má sám o sobě schopnost vyrábět elektřinu ze slunečního světla, obvykle okolo 4 W. Ačkoli tento výkon nemusí u většiny použití, která vyžadují sestavení více článků do modulů, postačovat, neznamená to, že článek není sám o sobě schopen vyrábět elektřinu.
(35)
Po poskytnutí konečných informací jeden vývozce uvedl, že nemožnost stanovit běžnou hodnotu pro moduly na základě běžné hodnoty pro články, jak je popsáno níže ve 100. bodě odůvodnění, prokazuje, že by se moduly a články neměly považovat za jediný výrobek.
(36)
V této souvislosti se uvádí, že ve většině antidumpingových řízení, včetně tohoto šetření, se srovnání mezi běžnými hodnotami a vývozními cenami provádí na základě jednotlivých typů výrobků. Důvodem je skutečnost, že často má velmi široká škála různých typů výrobků stejné základní fyzikální, technické a/nebo chemické vlastnosti, což často vede k situaci, kdy do definice „dotčeného výrobku“ spadají typy výrobků s podstatně rozdílnými náklady a cenami. Samotná skutečnost, že pro určitý typ výrobku nelze stanovit běžnou hodnotu na základě běžné hodnoty jiného typu výrobku, sama o sobě neznamená, že tyto typy výrobků nelze považovat za jediný výrobek. Jak je popsáno výše v 32. bodě odůvodnění, články i moduly mají stejné základní fyzikální a technické vlastnosti, mimo jiné schopnost vyrábět elektřinu ze slunečního světla.
(37)
Dále se uvádělo, že pokud by články a moduly tvořily jediný výrobek s menšími rozdíly, nebylo by obtížné upravit ceny článků s cílem zjistit cenu modulů. V této souvislosti se podotýká, že neexistuje požadavek, aby mezi jednotlivými typy dotčeného výrobku existovaly pouze menší rozdíly. Naopak postačuje, aby různé typy dotčeného výrobku měly stejné základní fyzikální, technické a/nebo chemické vlastnosti. V daném případě to pro moduly a články platí, jelikož mají mimo jiné schopnost vyrábět elektřinu ze slunečního světla.
(38)
Tatáž strana dále tvrdila, že články nepředstavují pouze jiný typ modulu, nýbrž zcela odlišný výrobek. Články představují ve skutečnosti hlavní část modulu. Jako hlavní část není článek zcela jistě „zcela odlišným výrobkem“, jelikož moduly a články mají stejnou základní vlastnost, kterou je výroba elektřiny ze slunečního světla, jak je uvedeno výše v 32. bodě odůvodnění.
(39)
Tatáž strana mimoto uvedla, že při výběru vzorků výrobců v Unii a čínských vývozců byl zohledněn rozdíl mezi články a moduly. Proto měly být pro moduly a články stanoveny rozdílné sazby cla. V tomto ohledu se potvrzuje, že při výběru vzorku výrobců v Unii a vzorku čínských vývozců se skutečně bral v úvahu rozdíl mezi moduly a články, jak je uvedeno v 10. a 14. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. To však mělo pouze zajistit, aby byl vzorek reprezentativní, a neznamená to, že by se články a moduly neměly považovat za jediný dotčený výrobek, nebo že by pro články a moduly měly být stanoveny zvláštní sazby cla. Aby bylo zajištěno, že vzorek je reprezentativní s ohledem na všechny typy výrobků, bylo důležité rozlišovat při výběru vzorku mezi články a moduly. Jelikož ohledně otázky, zda se články a moduly mají považovat za jeden výrobek, nebo za dva samostatné výrobky, panovala určitá nejistota, bylo nutné zajistit reprezentativnost pro oba možné výsledky.
(40)
Mimoto se uvádělo, že 100. bod odůvodnění níže, v němž se tvrdí, že náklady na zpracování modulů jsou značné, je v rozporu s 32. bodem odůvodnění prozatímního nařízení, který uvádí, že přidaná hodnota není soustředěna v jedné konkrétní fázi výrobního procesu. V tomto ohledu se připomíná, že ve 100. bodě odůvodnění je rovněž objasněno, že rozdíly v nákladech mezi články a moduly činí 34 %, což znamená, že 66 % hodnoty modulu vyplývá z článku. Vyvozuje se proto závěr, že přidaná hodnota není soustředěna v jedné konkrétní fázi výrobního procesu.
(41)
Vyvážející výrobci uvedli, že skutečnost, že závazek ukládá pro články a moduly rozdílné minimální dovozní ceny a objemy, údajně potvrzuje, že moduly a články představují rozdílné výrobky, které vyžadují dvě samostatná šetření. Rozdílné minimální dovozní ceny však pouze naznačují, že články a moduly představují různé skupiny typů výrobků, které jsou prodávány za různé ceny. Je proto třeba stanovit rozdílné ceny, aby byly minimální dovozní ceny smysluplné.
(42)
Skutečnost, že články a moduly představují rozdílné skupiny typů výrobků, nemá pro definici dotčeného výrobku až takový význam. Pro definici dotčeného výrobku postačuje, aby měly výrobky stejné základní vlastnosti a konečné použití, což v případě modulů a článků platí, jak je popsáno v 32. resp. 48. bodě odůvodnění.
(43)
Čínská vláda tvrdila, že se posuzování, zda články a moduly představují jediný dotčený výrobek, nezabývá řadou kritérií stanovených odvolacím orgánem ve věci ES - Azbest (6). Tato kritéria se však používají pro definici „obdobného výrobku“, a nikoli dotčeného výrobku. Jinými slovy, tato kritéria je nutno použít při definování obdobného výrobku, například obdobného výrobku vyráběného výrobním odvětvím Unie, jenž je poté porovnán s dotčeným výrobkem, který vyvážejí čínští vyvážející výrobci. Tato kritéria nejsou vhodná k definování dotčeného výrobku. Orgány každopádně podotýkají, že by uplatnění kritérií použitých ve věci ES - Azbest na definici dotčeného výrobku v daném případě nevedlo k jinému výsledku. První a druhé kritérium (vlastnosti, povaha a jakost respektive konečná použití) jsou totožná jako kritéria týkající se fyzikálních, chemických a technických vlastností a konečného použití, jež byla použita v předchozích bodech odůvodnění. Třetí kritérium (vkus a zvyky spotřebitele) není v daném případě použitelné, jelikož články jsou hlavní částí modulů; pokud jde o čtvrté kritérium, sazební zařazení, podotýká se, že články i moduly mohou být deklarovány pod podpoložkou 8541 40 90, zatímco položky v čísle 8501 jsou určeny pro elektrické generátory obecně, a nikoli pro solární produkty.
(44)
Jiné zúčastněné strany tvrdily, že objektivní použití kritérií, která vypracoval Soudní dvůr v předchozích věcech (7), údajně vede k závěru, že moduly a články jsou rozdílné výrobky. V této souvislosti se uvádí, že soud pouze uvedl řadu kritérií, která lze vzít v úvahu, neexistuje však povinnost použít ve všech případech všechna kritéria, jelikož ne všechna mohou být relevantní. Tato kritéria byla posouzena ve 27. až 39. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v nichž se konstatovalo, že v daném případě není řada kritérií relevantních. V rozsudku ve věci Brosmann bylo posouzení, zda do „dotčeného výrobku“ patří různé typy obuvi, rovněž provedeno na základě pouze tří kritérií, která se pokládala za důležitá. Jelikož zúčastněné strany neuvedly žádný důvod, proč objektivní použití kritérií vede k závěru, že moduly a články představují rozdílné výrobky, nelze toto tvrzení uznat.
(45)
Mimoto se připomíná, že články a moduly mají stejné základní konečné použití, tj. jsou prodávány za účelem jejich integrace do fotovoltaických solárních systémů. Výkon modulů bezprostředně souvisí s výkonem článků, jak je uvedeno v 28. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(46)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že po vyloučení destiček z definice výrobku je vzhledem k významnému zpracování při výrobě modulů z článků vyvraceno rovněž tvrzení, že články a moduly mají stejné konečné použití. Tato strana taktéž tvrdila, že hodnocení, že moduly a články mají stejné konečné použití, je založeno na předpokladu, že destičky, moduly a články mají stejný výrobní proces.
(47)
Za prvé je mylný závěr, že hodnocení, že moduly a články mají stejné konečné použití, je založeno na výrobním procesu. Ačkoli jsou obě tvrzení uvedena v témže 36. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, neznamená to, že jeden závěr je založen na druhém předpokladu. Slovo „mimoto“ uvedené ve druhém tvrzení objasňuje, že toto druhé tvrzení není založeno na prvním tvrzení. Obě tvrzení se navíc zabývají rozdílnými záležitostmi v části týkající se „konečného použití a vzájemné zaměnitelnosti“. První tvrzení týkající se výrobního procesu se zabývá vzájemnou zaměnitelností, zatímco druhé konečným použitím. Základní předpoklad, že hodnocení, že moduly a články mají stejné konečné použití, je založeno na předpokladu, že destičky, moduly a články mají stejný výrobní proces, proto není správný.
(48)
Co se týká skutečného konečného použití článků a modulů, zúčastněné strany nezpochybnily, že moduly a články jsou prodávány za účelem jejich integrace do fotovoltaických solárních systémů. Potvrzuje se proto závěr, že moduly a články mají stejné konečné použití.
2.3. Monokrystalické a polykrystalické články
(49)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že se v Unii monokrystalické články nevyrábějí a že její vývoz monokrystalických článků nesoutěží s výrobním odvětvím Unie. Šetření však prokázalo, že v Unii se ve skutečnosti monokrystalické články vyrábějí. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto. Tribunál každopádně ve věci Brosmann rozhodl, že skutečnost, že se ve Společenství určitý typ výrobku nevyrábí, není určující.
2.4. Doložka „odesílaný z“
(50)
Zúčastněné strany tvrdily, že nebylo odůvodněno rozšíření šetření na výrobky „odesílané z“ ČLR, jelikož původně bylo šetření zahájeno pouze s ohledem na výrobky pocházející z ČLR.
(51)
Výrobky odesílané z ČLR však byly zahrnuty již v počáteční fázi. V bodě 5 oznámení o zahájení řízení (8) je uvedeno, že „se společnosti, které dovážejí výrobek, který je předmětem šetření, z Čínské lidové republiky, avšak domnívají se, že část tohoto dovozu nebo dokonce celý tento dovoz nemá pro celní účely původ v Čínské lidové republice, vyzývají, aby se v rámci šetření přihlásily a poskytly všechny podstatné informace“. Je proto zřejmé, že možnost spolupracovat při tomto šetření měly všechny společnosti odesílající výrobky z ČLR. Jelikož výrobek, který je předmětem šetření, často obsahuje komponenty a části z různých zemí, bylo v bodě 5 oznámení o zahájení řízení rovněž oznámeno, že „mohou být přijata zvláštní ustanovení“ zabývající se touto záležitostí.
(52)
Usuzuje se proto, že všechny dotčené hospodářské subjekty byly náležitě informovány o možnosti, že s ohledem na výrobky odesílané z Číny mohou být případně přijata zvláštní ustanovení, a byly vyzvány, aby při šetření spolupracovaly. Šetření proto nebylo rozšířeno na výrobky „odesílané z Číny“, jelikož tyto výrobky byly zahrnuty od samého počátku.
(53)
Po poskytnutí informací zúčastněné strany tvrdily, že bez ohledu na ustanovení v oznámení o zahájení řízení uvedená výše v 51. bodě odůvodnění bylo šetření omezeno na výrobky pocházející z ČLR a neposuzovalo dopad výrobků odesílaných z ČLR.
(54)
V této souvislosti se uvádí, že byly podniknuty níže uvedené kroky, aby bylo zajištěno, že při šetření jsou posouzeny všechny výrobky odesílané z ČLR, a nikoli pouze výrobky pocházející z ČLR:
-
Všechny společnosti, které dovážejí dotčený výrobek z ČLR, byly vyzvány, aby se v rámci šetření přihlásily bez ohledu na původ zboží.
-
V příloze A oznámení o zahájení řízení byli výrobci požádáni, aby uvedli informace pro všechny výrobky, které společnost vyrábí. Tyto informace nebyly omezeny na výrobky pocházející z ČLR.
-
Na základě těchto informací, které obsahovaly veškerý vývoz do EU bez ohledu na původ zboží, byl vybrán reprezentativní vzorek.
-
Výrobci zařazení do vzorku obdrželi dotazník pro „výrobce vyvážející do Evropské unie“ a ČLR byla uvedena jako „dotčená země“, nikoli jako země původu. Bylo proto zřejmé, že byly prověřeny všechny výrobky bez ohledu na jejich původ.
(55)
Na tomto základě byl vyvozen závěr, že se šetření vztahovalo na veškeré výrobky pocházející nebo odesílané z ČLR a že se zjištění v rámci šetření, včetně ohledně dumpingu a újmy, vztahují na veškeré výrobky pocházející nebo odesílané z ČLR.
(56)
Po poskytnutí konečných informací zúčastněné strany uvedly, že podnět obsahoval důkazy prima facie, které se týkaly pouze dovozu solárních panelů pocházejících z ČLR, a nikoli výrobků odesílaných z ČLR. V tomto ohledu je třeba objasnit, že se podnět skutečně vztahoval na výrobky „z ČLR“, což je patrné z úvodní stránky, kterou poskytl žadatel a která je opatřena razítkem. Před touto stránkou se ve spisu nachází jiná stránka, která skutečně používá znění „pocházející z Čínské lidové republiky“. Tato stránka však nebyla součástí dokumentu předloženého žadatelem, nýbrž byla přidána jako titulní stránka útvary Komise s uvedením názvu šetření místo zopakování názvu žadatele. Usuzuje se proto, že se podnět vztahoval na veškeré výrobky z ČLR, ať už pocházely z ČLR, či nikoli.
(57)
Čínští vyvážející výrobci dále tvrdili, že nelze přiměřeně očekávat, že vyvážejícím výrobcům ve třetích zemích je známo, že by se šetření mohlo zaměřovat rovněž na jejich výrobky. V této souvislosti se podotýká, že se opatření nevztahují na výrobky v tranzitu ve smyslu článku V dohody GATT. Na vyvážející výrobce, kteří nevykonávají činnost v ČLR, se proto opatření nevztahují. Žádní vyvážející výrobci ve třetích zemích se mimoto nepřihlásili a neuvedli, že výrobky, které vyvážejí, podléhají antidumpingovému clu.
(58)
Titíž vyvážející výrobci uvedli, že vyvážející výrobci ve třetích zemích nebyli požádáni, aby se přihlásili, a neměli ani možnost prokázat, že jejich výrobky nejsou dumpingové. Orgány se domnívají, že na vyvážející výrobce, kteří nevykonávají činnost v ČLR, se opatření nevztahují, jelikož se jejich výrobky v případě, že jsou odesílány z ČLR, považují za výrobky v tranzitu. Všichni ostatní vyvážející výrobci byli prostřednictvím oznámení o zahájení řízení informováni, že jejich činnosti jsou předmětem šetření.
(59)
Čínská vláda uvedla, že ačkoli čl. 1 odst. 3 základního nařízení umožňuje odchýlit se od zásady, že vyvážející země je zemí původu, nelze tento článek v daném případě použít. K doložení svého tvrzení čínská vláda uvedla, že nebyla provedena úplná analýza, zda vyvážející země nemůže být zemí jednající jako prostředník. Orgány s tímto výkladem čl. 1 odst. 3 základního nařízení nesouhlasí. Žádná strana nezpochybnila, že v ČLR existuje značná výroba. To, zda je ČLR zemí původu hotových výrobků, závisí na řadě faktorů. Analýza dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie, kterou orgány provedly, se vztahuje na tuto výrobu, bez ohledu na to, zda mají hotové vyvážené výrobky pro celní účely původ v ČLR. Jelikož existovaly jasné náznaky, že ne u všech výrobků, které byly alespoň částečně vyrobeny v ČLR, se bude mít za to, že mají pro celní účely původ v ČLR, orgány rozhodly, že je nezbytné zahrnout rovněž výrobky, u nichž je ČLR pouze zemi jednající jako prostředník.
(60)
Čínská vláda rovněž uvedla, že jelikož žádnému čínskému vývozci nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, neexistuje v ČLR srovnatelná cena pro solární panely, a proto nelze ČLR použít jako zemi jednající jako prostředník. V této souvislosti se však uvádí, že tři podmínky v čl. 1 odst. 3 základního nařízení jsou uvedeny pouze jako příklady, a ne všechny podmínky musí být relevantní ve všech případech. V daném případě bylo vzhledem k tomu, že žádnému čínskému vývozci nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, nutno srovnatelnou cenu zjistit ve srovnatelné zemi - a tato srovnatelná cena je stejná bez ohledu na to, zda se ČLR považuje za zemi původu nebo za zemi jednající jako prostředník. Otázka, zda „v této zemi“ existuje srovnatelná cena, proto není podstatná, jelikož v daném případě není srovnatelná cena stanovena „v této zemi“, nýbrž ve srovnatelné zemi.
2.5. Solární nabíječky
(61)
Po poskytnutí prozatímních informací zúčastněné strany tvrdily, že definice „solární nabíječky skládající se z méně než šesti článků“ je příliš úzká a měla by se rozšířit na výrobky s podobnou funkcí, na něž se tato definice nevztahuje, jako jsou výrobky podobné velikosti, které využívají větší počet menších článků.
(62)
Zúčastněné strany dále uvedly, že definice „křemíkové fotovoltaické výrobky, jež jsou trvale zabudovány do elektrických spotřebičů“, je příliš úzká, jelikož vylučuje pouze kompletní elektrické spotřebiče, přičemž nejsou nutně vyloučeny solární komponenty určené k zabudování do elektrických spotřebičů.
(63)
Analýza výše uvedených tvrzení ukázala, že je vhodnější připojit k vyloučení těchto výrobků kritérium založené na technické normě. Bylo zjištěno, že definice v níže uvedené normě vhodněji vymezují výrobky, které by měly být vyloučeny z oblasti působnosti opatření: mezinárodní norma IEC 61730-1, Aplikační třídy, třída C: aplikace se sníženým napětím (s. 13) (9).
(64)
Po poskytnutí konečných informací byly obdrženy připomínky týkající se vyloučení na základě výše uvedené mezinárodní normy. Uvádělo se, že místo odkazu na tuto normu by bylo vhodnější stanovit vyloučení na základě výstupního napětí a výkonu jako „moduly nebo panely s výstupním stejnoměrným napětím nepřesahujícím 50 V a výkonem nepřesahujícím 50 W určené výhradně pro přímé použití k nabití baterií v systémech se stejnými charakteristikami, pokud jde o napětí a výkon“. Toto tvrzení bylo možno uznat a vyloučení je s konečnou platností stanoveno podle této definice.
2.6. Střešní solární moduly
(65)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že by z definice výrobku v rámci tohoto šetření měly být vyloučeny střešní solární moduly, jelikož tyto moduly spojují funkci solárního modulu s funkcí střešní tašky nebo krytiny. Nejsou proto přímo zaměnitelné s běžným solárním modulem.
(66)
Šetřením však bylo prokázáno, že běžné moduly i střešní solární moduly musí splňovat stejné elektrické normy. Ačkoli střešní solární modul nemůže být jednoduše nahrazen běžným modulem, může být nahrazen běžným modulem a střešními taškami nebo krytinami. Tyto výrobky proto mají stejnou základní technickou vlastnost, kterou je výroba elektřiny ze slunečního záření. Přidaná funkce (kterou jinak plní střešní materiál) se nepovažuje za podstatnou a neodůvodňuje vyloučení střešních solárních modulů z definice výrobku.
(67)
Po poskytnutí konečných informací tatáž zúčastněná strana tvrdila, že neexistence vzájemné zaměnitelnosti mezi střešními solárními moduly a běžnými solárními moduly naznačuje, že by střešní solární moduly měly být z oblasti působnosti opatření vyloučeny, a to s odkazem na věc týkající se obuvi (10) obecně, a konkrétně sportovní obuvi vyráběné speciální technologií („STAF“). Důvodů pro vyloučení obuvi STAF však byla celá řada a neexistenci vzájemné zaměnitelnosti nepovažoval Tribunál v rozsudku ve věci Brosmann (11) samu o sobě za dostatečný důvod a potvrdil, že i velmi rozdílné výrobky, jako je městská obuv a procházková obuv, mohou být skutečně považovány za dotčený výrobek v jednom antidumpingovém šetření navzdory svým rozdílům.
(68)
Zúčastněná strana mimoto uvedla, že neexistence výroby v Unii a skutečnost, že zúčastněná strana je držitelem práv k duševnímu vlastnictví, údajně potvrzuje, že střešní solární moduly jsou inovativní výrobky, které se liší od ostatních výrobků. Co se týče věci obuv zmíněné zúčastněnou stranou, Tribunál ve věci Brosmann rozhodl, že „skutečnost, že se ve Společenství tento typ obuvi nevyrábí, a existence patentu nejsou určující“ (12). V uvedeném případě se proto obuv vyráběná patentovanou technologií považovala za dotčený výrobek.
(69)
Zúčastněná strana rovněž uvedla, že by střešní solární moduly měly být z definice dotčeného výrobku vyloučeny, jelikož jsou prodávány za podstatně vyšší ceny než běžné moduly. Ve výše zmíněné věci týkající se obuvi byla obuv STAF nad určitou cenu vyloučena z definice dotčeného výrobku. V tomto ohledu se uvádí, že střešní solární modul spojuje funkci solárního modulu s funkcí střešní tašky nebo krytiny, jak bylo uvedeno výše v 66. bodě odůvodnění. Přímé srovnání cen není proto smysluplné, jelikož přidaná funkce vede přirozeně k vyšším cenám.
(70)
V reakci na toto tvrzení zúčastněná strana uvedla, že na základě této argumentace by nebylo vůbec možné uplatnit cenové rozdíly jako dodatečný ukazatel, který odůvodňuje vyloučení z definice výrobku. Tento výklad je však příliš dalekosáhlý. V předchozím bodě odůvodnění se pouze uvádí, že v daném případě, kdy střešní moduly spojují funkci dotčeného výrobku a dalšího výrobku (v tomto případě střešní tašky nebo krytiny), není cena přirozeně smysluplným ukazatelem. To neznamená, že v jiných případech nemůže být cenový rozdíl užitečným ukazatelem při zjišťování, zda by měl být určitý výrobek vyloučen z definice dotčeného výrobku.
(71)
Zúčastněná strana rovněž uvedla, že by jejímu dodavateli střešních solárních modulů měl být umožněn přístup k závazku týkajícímu se minimální ceny. Zdá se však, že dotyčný čínský výrobce při šetření nespolupracoval a jako nespolupracující strana se nemůže závazku účastnit. Tato žádost nebyla proto přijata.
3. Závěr
(72)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je dotčený výrobek s konečnou platností definován jako krystalické křemíkové fotovoltaické moduly nebo panely a články typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech pocházející nebo odesílané z ČLR, ledaže by byly v tranzitu ve smyslu článku V GATT. Tloušťka článků nepřesahuje 400 mikrometrů. Tento výrobek v současnosti spadá pod kódy KN ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 a ex 8541 40 90.
(73)
Z definice dotčeného výrobku jsou vyloučeny tyto typy výrobků:
-
přenosné solární nabíječky skládající se z méně než šesti článků a napájející přístroje elektřinou nebo sloužící k nabití baterií,
-
produkty z tenkého fotovoltaického filmu,
-
krystalické křemíkové fotovoltaické výrobky, jež jsou trvale zabudovány do elektrických spotřebičů, jež mají jinou funkci než výrobu elektrické energie a které spotřebovávají elektřinu vyrobenou zabudovaným(i) krystalickým(i) křemíkovým(i) fotovoltaickým(i) článkem (články),
-
moduly nebo panely s výstupním stejnoměrným napětím nepřesahujícím 50 V a výkonem nepřesahujícím 50 W určené výhradně pro přímé použití k nabití baterií v systémech se stejnými charakteristikami, pokud jde o napětí a výkon.
(74)
Po vyloučení destiček byla analýza revidována a byly vyloučeny údaje a analýza týkající se destiček, není-li uvedeno jinak. Jelikož destičky představovaly během období šetření jen malý procentní podíl dovozu dotčeného výrobku do Unie (přibližně 2 % hodnoty), má se za to, že vyloučení destiček má na zjištění jen zanedbatelný dopad, pokud vůbec nějaký. Všechny připomínky zúčastněných stran byly posouzeny a případné odkazy na destičky (pokud byly uvedeny) byly vyloučeny. V důsledku toho jsou všechny odkazy a související údaje týkající se destiček, které byly uvedeny v bodech odůvodnění prozatímního nařízení, nepoužitelné, a to i v případě, jsou-li příslušné body odůvodnění tímto nařízením potvrzeny.
(75)
Prozatímní závěry se změnami, jak je uvedeno výše ve 26. až 74. bodě odůvodnění, byly proto s konečnou platností potvrzeny. Pro účely tohoto řízení se proto v souladu s obvyklou praxí má za to, že by se všechny výše popsané typy dotčeného výrobku měly považovat za jediný výrobek.
C. DUMPING
1. ČLR
1.1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(76)
Po poskytnutí prozatímních informací zúčastněné strany uvedly, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství bylo přijato pozdě, tj. po uplynutí tříměsíční lhůty stanovené v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, a proto by šetření mělo být neprodleně ukončeno.
(77)
V této souvislosti strany tvrdily, že změna základního nařízení (13) údajně prodlužující lhůtu pro přijetí rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství na osm měsíců vstoupila v platnost až po uplynutí dříve použitelné tříměsíční lhůty. Změna se má vztahovat jen na budoucí šetření a na probíhající šetření, u nichž dosud neuplynula lhůta pro rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství.
(78)
V článku 2 nařízení, kterým se mění základní nařízení, se však jednoznačně uvádí, že „toto nařízení se použije na všechna nová a probíhající šetření ode dne 15. prosince 2012“. Tento článek (ani celé nařízení) neobsahuje žádný odkaz na omezení „pokud dosud neuplynula lhůta pro přijetí rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství“, jak tvrdily zúčastněné strany. Toto tvrzení nelze proto uznat.
(79)
Po poskytnutí konečných informací několik zúčastněných stran zopakovalo své tvrzení, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství bylo přijato pozdě, aniž by byla zpochybněna skutečnost, že se změna základního nařízení uvedená výše v 78. bodě odůvodnění vztahuje na „všechna probíhající šetření“, což zahrnuje rovněž toto šetření. Vyvozuje se proto s konečnou platností závěr, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství nebylo přijato pozdě.
(80)
Po poskytnutí konečných informací jeden vývozce uvedl, že přiznání zacházení jako v tržním hospodářství nemělo být zamítnuto z toho důvodu, že tři společnosti, které v roce 2011 ukončily činnost, nevedly jednoznačné a jasné účetnictví. Byl vznesen konkrétně dotaz, podle kterého účetního standardu by společnost, která ukončila činnost, měla přesto vést takovéto účetnictví.
(81)
V této souvislosti se podotýká, že účetní standardy neurčují, které společnosti musí vyhotovit finanční výkazy, nýbrž stanoví, jak mají být tyto výkazy sestaveny. V případě ČLR to je „Účetní standard pro obchodní podniky: základní standard“, který v článku 4 uvádí, že „podnik vyhotoví finanční zprávy“. Jedná se o závaznou povinnost, a pro společnosti, které ukončily činnost, neexistuje žádná výjimka.
(82)
Ačkoli tyto společnosti ukončily činnost, dosud vlastnily majetek (včetně pozemků, budov, strojů a zásob), měly závazky a existovaly jako právní subjekty přinejmenším do počátku roku 2013. Usuzovalo se proto, že tyto společnosti měly povinnost zveřejnit účetnictví za rok 2011, a neexistence účetnictví představuje porušení druhého kritéria.
(83)
Po poskytnutí konečných informací vývozci rovněž uvedli, že výhody režimu (režimů) preferenčního daňového zacházení a grantů nepředstavují významnou část jejich obratu, což údajně potvrzuje souběžné antisubvenční řízení.
(84)
V této souvislosti se připomíná, že se tímto tvrzením zabýval již 65. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Bylo zdůrazněno, že vzhledem k povaze tohoto zvýhodnění je absolutní výše výhody získaná v období šetření pro posouzení, zda se jedná o „podstatné“ zkreslení, irelevantní. Toto tvrzení je proto zamítnuto.
(85)
Jelikož s ohledem na zacházení jako v tržním hospodářství nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzují se všechny skutečnosti uvedené v 50. až 69. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
1.2. Individuální zjišťování
(86)
Jak je uvedeno v 70. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, žádosti o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení předložilo osmnáct spolupracujících vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců nezařazených do vzorku. V daném případě již vzorek sestával ze sedmi skupin společností, které jsou obvykle tvořeny řadou vyvážejících výrobců, obchodníků ve spojení a dovozců ve spojení v Unii a třetích zemích. Individuální zjišťování týkající se osmnácti dalších vyvážejících výrobců (jejich skupin) navíc k sedmi skupinám vyvážejících výrobců, které byly zařazeny do vzorku, by představovalo nadměrnou zátěž a bránilo by dokončení šetření v rozumné době.
(87)
Jelikož s ohledem na individuální zjišťování nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzují se všechny skutečnosti uvedené v 70. a 71. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
1.3. Srovnatelná země
(88)
Zúčastněné strany uvedly, že Indie není vhodnou srovnatelnou zemí vzhledem k požadavkům na místní obsah v případě projektů „národní solární mise Jawaharlal Nehru“ (Jawaharlal Nehru National Solar Mission, dále jen „JNNSM“). Jedna strana tvrdila, že existuje požadavek na 75 % místního obsahu, zatímco jiná strana uvedla, že indičtí výrobci mohou u 100 % modulů vyrobených v tuzemsku účtovat vyšší ceny. Tyto strany dále tvrdily, že tyto požadavky značně zvyšují ceny místních výrobků. K doložení tohoto tvrzení byl předložen článek zveřejněný v indickém tisku (14). Tento článek však byl zveřejněn téměř rok po skončení období šetření a nebyl poskytnut žádný důkaz o jeho dopadu během období šetření.
(89)
V témže tiskovém článku se však uvádělo, že indické odvětví solární energie čelí „silné konkurenci ze strany západních a čínských výrobců“. To dokládá trvalý růst dovozu do Indie, jak je uvedeno v 92. bodě odůvodnění. Ačkoli požadavky na místní obsah mohou mít skutečně určitý dopad na indický výrobní trh, lze nicméně vyvodit jednoznačný závěr, že indický trh je konkurenčním trhem, na němž soutěží řada indických a zahraničních společností.
(90)
Podle informací, které zveřejnilo Společné výzkumné středisko (15), bude většina projektů v rámci JNNSM uvedena do provozu od roku 2015. Cíl pro fotovoltaické systémy připojené do sítě v rámci JNNSM pro rok 2012 činil pouze 50 MW v porovnání s celkovou kapacitou připojenou do sítě v Indii, která již v červnu 2012 překračovala 1 GW. To prokazuje, že během období šetření byl význam JNNSM z hlediska celkových solárních zařízení v Indii nižší než 5 %, a proto dopad JNNSM a souvisejících požadavků na místní obsah (pokud by již v období šetření existoval, což je skutečnost, kterou zúčastněné strany neprokázaly) by byl nanejvýš velmi omezený. Většina zařízení se v období šetření nacházela ve státě Gudžarát (přibližně 65 %), a na to základě politiky v oblasti státních podpor.
(91)
Zúčastněné strany tvrdily, že indický trh byl v době šetření fakticky chráněn před dovozem z různých zdrojů, včetně ČLR, jelikož se od počátku roku 2012 rýsovalo zahájení antidumpingového šetření. Indie zahájila antidumpingové šetření týkající se dovozu solárních článků a modulů z ČLR, Malajsie, Tchaj-wanu a USA dne 23. listopadu 2012 (tj. téměř pět měsíců po skončení období šetření).
(92)
Toto tvrzení však nedokládá vývoj dovozu solárních článků a modulů podle indických obchodních statistik (16):
Hodnoty v milionech USD
Duben 2010- březen 2011
Duben 2011- březen 2012
Duben 2012- březen 2013
ČLR
77,33
577,24
371,72
Index
100
746
481
Celkem
252,63
1 348,48
827,07
Index
100
534
327
(93)
Z výše uvedené tabulky vyplývá, že dovoz solárních článků a modulů v případě ČLR výrazně vzrostl o více než 600 % a mezi roky 2010/2011 a 2011/2012 celkově o více než 400 %. Poté se hodnota dovozu poněkud snížila, stejně tak však klesly i ceny solárních článků a modulů. Pokles hodnoty dovozu mezi roky 2011/2012 a 2012/2013 je v souladu s poklesem ceny, kterou v témže období udávaly specializované poradenské společnosti jako pvXchange, což vede k závěru, že objem dovozu byl mezi roky 2011/2012 a 2012/2013 poměrně stálý. Vyvozuje se proto závěr, že indický trh nebyl v období šetření fakticky chráněn před dovozem z různých zdrojů, včetně ČLR.
(94)
Po poskytnutí konečných informací čínská vláda uvedla, že USA dne 6. února 2013 požádaly na základě postupů řešení sporů v rámci WTO o konzultace s Indií ohledně požadavků na místní obsah v případě JNNSM. Účinek těchto pravidel týkajících se místního obsahu ve spojení s antidumpingovým šetřením uvedeným výše v 91. bodě odůvodnění údajně vedl v období od dubna 2012 do března 2013 k snížení hodnoty v porovnání s předchozím rokem o 38 % na rozdíl od růstu v předchozích letech.
(95)
V tomto ohledu se uvádí, že snížení hodnoty je zapříčiněno spíše poklesem cen než snížením objemů dovozu. Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana předložila informace o vývoji objemu dovozu solárních článků a modulů na indický trh v období od roku 2010 do března 2013. Tyto údaje prokazují trvalý růst objemu dovozu solárních modulů a článků na indický trh. Vyvozuje se proto závěr, že indický trh nebyl fakticky chráněn kvůli rýsujícímu se antidumpingovému šetření a údajný (nikoli však prokázaný), každopádně však nanejvýš malý dopad požadavků na místní obsah v rámci JNNSM (jak bylo uvedeno výše v 90. bodě odůvodnění) nebránil trvalému růstu objemu dovozu.
(96)
Mimoto se uvádí, že období od dubna 2012 do března 2013 prokazující údajné účinky JNNSM na dovoz do Indie spadá z převážné části do doby po skončení období šetření. Případný dopad údajného poklesu v období šetření může být proto pouze nevýznamný.
(97)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že společnost Tata Power Solar (dále jen „Tata“) vstoupila na trh teprve nedávno, a není proto vhodným výrobcem ve srovnatelné zemi. V této souvislosti se podotýká, že společnost (dříve „Tata BP Solar“) vyrábí solární moduly od roku 1989, a nelze proto mít za to, že vstoupila na trh teprve nedávno. Podle informací, které poskytla jiná zúčastněná strana, vstoupila společnost Tata na trh podstatně dříve než pět největších čínských vývozců zařazených do vzorku.
(98)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že by Tchaj-wan byl vhodnější srovnatelnou zemí než Indie, jelikož velikost tchajwanských společností je srovnatelnější s velikostí čínských vývozců, a tchajwanští výrobci rovněž spolupracují. Také jiné zúčastněné strany zpochybnily to, zda je Indie vhodnou srovnatelnou zemí vzhledem k relativně malé velikosti společnosti Tata, aniž by však navrhly vhodnější alternativu.
(99)
Tchajwanské společnosti skutečně spolupracovaly. Jedna společnost spolupracovala plně, zatímco jiná spolupracovala pouze částečně. Plně spolupracující tchajwanská společnost je však menší než společnost Tata, zejména pokud jde o prodej a výrobu modulů, na něž připadá přibližně 90 % prodeje dotčeného výrobku, přičemž společnost Tata prodává podstatně více než tchajwanská společnost, která má v tomto ohledu pouze nevýznamný prodej, jak je uvedeno v 76. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Po poskytnutí konečných informací se jeden vývozce dotázal, zda byla částečně spolupracující tchajwanská společnost kontaktována, aby poskytla chybějící informace. V tomto ohledu se odkazuje na 76. bod odůvodnění prozatímního nařízení, který objasňuje, že Tchaj-wan nebylo možno použít jako srovnatelnou zemi, jelikož spolupracující tchajwanské společnosti vyráběly téměř výlučně články, zatímco čínský vývoz se uskutečňuje převážně ve formě modulů. To platí rovněž pro částečně spolupracujícího tchajwanského výrobce. Jelikož se zmíněný výrobce považoval z tohoto důvodu za nevhodného, nepokládalo se za nutné vyžádat si od této společnosti další informace.
(100)
Tatáž zúčastněná strana uvedla, že takřka žádný prodej modulů sám o sobě nevylučuje Tchaj-wan jako srovnatelnou zemi, jelikož náklady na zpracování článků na moduly lze snadno zjistit. To však nedokládají skutečnosti, jež byly zjištěny během šetření. Výroba modulu z článků vyžaduje několik fází výroby, během nichž je vytvořena podstatná část přidané hodnoty modulu. Jak je uvedeno ve 137. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v období šetření činil rozdíl mezi průměrnou cenou článků a modulů 555,92 EUR, tj. 54 %, zatímco rozdíl v průměrných nákladech činil 377,99 EUR, tj. 34 %. To by znamenalo, že by se významná část případné tchajwanské běžné hodnoty pro moduly musela zakládat na úpravách nákladů na zpracování, což nelze pokládat za přiměřenější než zemi, pro niž může být u většiny dotčeného výrobku běžná hodnota založena na prodejních cenách na domácím trhu. Má se tudíž za to, že s přihlédnutím k dostupným spolehlivým informacím byla Indie přiměřeně zvolena jako srovnatelná země.
(101)
Jiná zúčastněná strana tvrdila, že nebyly uvedeny žádné důvody pro to, proč se za vhodnou srovnatelnou zemi nepovažují USA. V tomto ohledu se odkazuje na 74. bod odůvodnění prozatímního nařízení, v němž je jednoznačně uvedeno že „USA nejsou vhodnou srovnatelnou zemí, zejména vzhledem k tomu, že trh USA je po část období šetření před čínským dovozem chráněn antidumpingovými a antisubvenčními opatřeními“. Jelikož nebyly obdrženy žádné připomínky týkající se ochrany trhu USA, stanovisko v tomto ohledu se nemění.
(102)
Zúčastněné strany uvedly, že výsledek výpočtu dumpingu je zkreslen kvůli rozdílům v úsporách z rozsahu mezi čínskými výrobci a indickým výrobcem. Bylo proto ověřeno, zda skutečně existuje souvislost mezi objemem výroby společnosti a jejím dumpingovým rozpětím.
(103)
Ze sedmi skupin společností zařazených do vzorku jsou dvě skupiny společností středně velké (Jinzhou Yangguang a Delsolar) a pět jich je velkých (JingAo, LDK, Suntech, Trina a Yingli). Ze středně velkých společností má Jinzhou Yangguang nejnižší rozpětí, zatímco Delsolar má nejvyšší rozpětí. Pět větších společností se nachází mezi těmito dvěma hodnotami. To jednoznačně prokazuje neexistenci jakékoli souvislosti mezi úsporami z rozsahu a dumpingovým rozpětím. Usuzuje se proto, že výpočet dumpingu nebyl zkreslen kvůli rozdílům v úsporách z rozsahu mezi čínskými výrobci a indickým výrobcem.
(104)
Po poskytnutí konečných informací zúčastněné strany uvedly, že neexistence souvislosti mezi úsporami z rozsahu a dumpingovým rozpětím neprokazuje, že úspory z rozsahu a srovnatelnost cen nemají žádný dopad. V situaci, kdy dumpingové rozpětí vychází z totožné běžné hodnoty pro všechny vývozce jako v daném případě, je dumpingové rozpětí ovlivněno především vývozními cenami. Neexistence souvislosti mezi úsporami z rozsahu a dumpingovým rozpětím proto prokazuje rovněž neexistenci souvislosti mezi úsporami z rozsahu a prodejními cenami. Vyvozuje se proto závěr, že v daném případě neovlivňují rozdíly v úsporách z rozsahu srovnatelnost cen.
(105)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že výrobce ve srovnatelné zemi má mimořádně vysoké prodejní ceny na domácím trhu, které jsou údajně podstatně vyšší než prodejní ceny výrobního odvětví Unie, jelikož dumpingové rozpětí značně převyšuje rozpětí cenového podbízení. Toto tvrzení bylo předloženo po porovnání indických běžných hodnot s prodejními cenami výrobního odvětví Unie. Toto srovnání je však chybné, jelikož indická běžná hodnota je založena pouze na ziskovém prodeji. Zejména v situaci, kdy je výrobní odvětví Unie ztrátové, nepřekvapuje, že ziskové ceny v Indii jsou vyšší než průměrná cena výrobního odvětví Unie. Skutečnost, že indická běžná hodnota převyšuje průměrné ceny výrobního odvětví Unie, neprokazuje, že volba Indie jako srovnatelné země není přiměřená.
(106)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že ceny společnosti Tata jsou zkreslené, jelikož je ve spojení se společností Tata Power, podnikem veřejných služeb. To údajně společnosti Tata umožňuje účtovat v oblastech, v nichž poskytuje služby společnost Tata Power, vyšší ceny. Nebyly však předloženy žádné podpůrné důkazy, ani nebylo poskytnuto vyčíslení tohoto údajného účinku. Toto tvrzení nebylo proto možno přijmout.
(107)
Po poskytnutí konečných informací jeden vývozce uvedl, že Tata je nekonkurenceschopná společnost s vysokými výrobními náklady a prodejními cenami, což byl údajně jeden z důvodů, proč společnost BP Solar v prosinci 2011 odstoupila od společného podniku. Na podporu tohoto tvrzení byl citován tiskový článek, v němž se uvádělo, že „odchod společnosti BP z odvětví solární energie po přibližně čtyřech desetiletích ukazuje, jak konkurenční a přeplněný trh se solární energií je“. Tento článek však nespecifikuje společnost Tata jako nekonkurenceschopnou společnost, nýbrž se zabývá situací na trhu se solárními panely obecně, a hovoří o „ostré konkurenci, kterou se odvětví vyznačuje“, a o tom, že „mnoho společností po celém světě zavřelo své výrobní závody, propustilo stovky pracovníků a vyhlásilo úpadek“. Tento tiskový článek proto neprokazuje, že Tata je nekonkurenceschopná společnost s vysokými výrobními náklady a prodejními cenami.
(108)
Po poskytnutí informací jeden vývozce uvedl, že v probíhajícím indickém antidumpingovém šetření, které bylo zmíněno výše v 91. bodě odůvodnění, nebyla společnost Tata do indického výrobního odvětví zahrnuta, a to kvůli významnému dovozu článků. Ačkoli se potvrzuje, že v probíhajícím indickém antidumpingovém šetření není společnost Tata skutečně zahrnuta do indického výrobního odvětví, neznamená to automaticky, že společnost Tata není vhodným výrobcem ve srovnatelné zemi. Běžná hodnota byla založena výhradně na článcích a modulech, které společnost Tata vyrábí v Indii, a nikoli na dovážených výrobcích. Skutečnost, že se při výrobě některých výrobků používají dovážené části, neznamená, že výsledná běžná hodnota není pro Indii reprezentativní, a to zejména kvůli tomu, že je založena především na prodejních cenách, a nikoli na nákladech.
(109)
Čínská vláda uvedla, že prodej modulů uskutečněný společností Tata představuje pouze 0,3 % čínského vývozu do EU a nelze ho považovat za reprezentativní, přičemž poukázala na rozsudek Soudu ve věci Detlef Nölle (17). V tomto případě se Soud domníval, že pokud celková výroba v určité zemi představuje pouze 1,25 % objemu vývozu do EU, naznačuje to, že zvažovaný trh není velmi reprezentativní. V daném případě nesrovnala čínská vláda celkovou výrobu v Indii s celkovým čínským vývozem, nýbrž pouze výrobu jedné indické společnosti s celkovým vývozem všech čínských vývozců. Toto srovnání je však chybné, jelikož na konkurenčním trhu s mnoha účastníky nenaznačuje množství související pouze s jedním výrobcem reprezentativnost celého trhu. Nejedná se ani o srovnání, které bylo provedeno ve věci Detlef Nölle, kde byla celková výroba v dotyčné zemi porovnána s celkovým vývozem. Podle informací, které poskytla CCCME, měla výroba v Indii podle odhadů do konce roku 2012, tj. krátce po skončení období šetření, překročit 2 GW. Tato výroba by odpovídala 14 % čínského vývozu do EU, což značně převyšuje 5 % orientační prahovou hodnotu, která byla uvedena v rozsudku ve věci Detlef Nölle.
(110)
Po poskytnutí informací poukázala jedna zúčastněná strana na skutečnost, že společnosti Tata chybí integrace na počátku výrobního řetězce a že musí pořizovat destičky od třetích stran. Neexistující vertikální integrace na počátku výrobního řetězce údajně vede k vyšším nákladům v porovnání s vertikálně integrovanými čínskými výrobci. Toto tvrzení však nebylo doloženo. Celkové náklady společnosti Tata by byly vyšší pouze v případě, pokud by pořizovací cena destiček překročila náklady na výrobu destičky, což není jisté, jelikož mnoho společností v odvětví solární energie bylo v období šetření ztrátových. I velcí vertikálně integrovaní čínští výrobci často pořizovali významné množství destiček od nezávislých dodavatelů, což podporuje závěr, že neexistující vertikální integrace s ohledem na destičky neznamená nutně vyšší náklady na moduly a články.
(111)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že srovnatelná země není konkurenceschopná. Toto tvrzení bylo doloženo skutečností, že výroba solárních článků v Indii byla v roce 2013 na pětiletém minimu. Zpráva, kterou tato zúčastněná strana citovala, však prokazovala, že během období šetření byla výroba článků v Indii dosud na vysoké úrovni blížící se udávané nejvyšší hodnotě. K významnému poklesu výroby došlo po období šetření, ten proto neměl na výsledky šetření žádný dopad.
(112)
Jiný argument, který byl předložen na podporu tvrzení, že srovnatelná země není konkurenceschopná, se týkal antidumpingového šetření, které bylo zmíněno výše v 91. bodě odůvodnění. Orgány podotýkají, že toto šetření dosud probíhá, a proto z něj nelze vyvodit žádné závěry. Antidumpingová šetření nejsou obecně signálem nedostatečné konkurenceschopnosti, nýbrž známkou toho, že se domácí výrobní odvětví domnívá, že je dotčeno nekalými obchodními praktikami konkurentů ze třetích zemí.
(113)
Komise se proto domnívá, že volba Indie jako srovnatelné země není nepřiměřená.
(114)
Jelikož s ohledem na srovnatelnou zemi nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzují se všechny skutečnosti uvedené v 72. až 77. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
1.4. Běžná hodnota
(115)
Po poskytnutí prozatímních informací jedna zúčastněná strana uvedla, že indické společnosti prodávají především moduly, které nejsou určeny pro připojení do sítě a které mají vyšší ceny a náklady než moduly připojené do sítě, jež prodávají čínští vývozci. Dále bylo uvedeno, že moduly, které nejsou určeny pro připojení do sítě, mají obvykle nižší výkon než moduly připojené do sítě.
(116)
V této souvislosti se podotýká, že pro moduly „standardní velikosti“ s více než 36 články, které jsou obvykle připojeny do sítě, a menší moduly s méně než 36 články, které se obvykle používají mimo síť, byly stanoveny různé běžné hodnoty. Usuzuje se proto, že pro všechny typy výrobků, včetně modulů neurčených pro připojení do sítě a modulů připojených do sítě, byla stanovena náležitá běžná hodnota.
(117)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že společnost Tata působí rovněž jako společnost připravující projekty, a prodej této společnosti není proto srovnatelný s prodejem modulů uskutečňovaným čínskými vyvážejícími výrobci. V tomto ohledu se uvádí, že srovnání mezi cenami na indickém domácím trhu a čínskými vývozními cenami bylo provedeno výhradně pro prodej modulů a prodej kompletních projektů nebo integrovaných řešení nebyl ke stanovení běžné hodnoty použit, jelikož se mělo za to, že tyto prodeje nejsou srovnatelné.
(118)
Jelikož s ohledem na běžnou hodnotu nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzují se všechny skutečnosti uvedené v 78. až 86. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
1.5. Vývozní cena
(119)
Po poskytnutí prozatímních informací někteří vývozci zařazení do vzorku podali připomínky k méně podstatným záležitostem týkajícím se vývozní ceny použité ke stanovení dumpingového rozpětí. V odůvodněných případech byly tyto připomínky vzaty v úvahu a vedly k mírné revizi dumpingového rozpětí u dotčených společností.
(120)
Jelikož s ohledem na vývozní cenu nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzují se všechny skutečnosti uvedené v 87. až 89. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
1.6. Srovnání
(121)
Po poskytnutí prozatímních informací se někteří vývozci zařazení do vzorku vyjádřili k některým méně podstatným záležitostem týkajícím se úprav, které byly použity za účelem srovnání vývozních cen. V odůvodněných případech byly tyto připomínky vzaty v úvahu a vedly k mírné revizi dumpingového rozpětí u dotčených společností.
(122)
Po poskytnutí prozatímních informací byla zjištěna administrativní chyba, která měla za následek nesprávnou úpravu běžné hodnoty o domácí přepravu. Tato chyba byla napravena a vedla k mírnému snížení dumpingových rozpětí.
(123)
Po poskytnutí informací jedna zúčastněná strana uvedla, že může být opodstatněná úprava o rozdíly v obchodních úrovních, jelikož strana neprodává přímo montážním firmám, nýbrž dalším prodejcům a distributorům. Strana požádala o podrobné informace o prodejních kanálech výrobce ve srovnatelné zemi, jež nebylo možno poskytnout z důvodu ochrany důvěrných údajů. Alternativně byla zákaznická základna výrobce ve srovnatelné zemi rozdělena do různých kategorií podle objemu prodeje, což prokázalo, že úprava o rozdíly v obchodních úrovních není opodstatněná.
(124)
V reakci na tuto analýzu zúčastněná strana připustila, že rozdíl v objemu prodeje by vedl k cenovým rozdílům, trvala však na svém tvrzení, že montážním firmám údajně účtuje vyšší ceny než distributorům/dalším prodejcům, a to i v případě, že montážní firma pořizuje podobné množství jako distributor/další prodejce. Toto tvrzení však nebylo doloženo, a nemohlo být proto zohledněno.
(125)
Jelikož s ohledem na vývozní cenu nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzují se všechny skutečnosti uvedené v 90. až 92. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
1.7. Dumpingová rozpětí
(126)
Jeden vyvážející výrobce zařazený do vzorku požádal o úplné zpřístupnění výpočtu dumpingu v jeho případě a uvedl, že se v opačném případě nemůže vyjádřit k jeho správnosti. Jelikož této společnosti nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, byla její běžná hodnota založena na údajích z Indie jako srovnatelné země. Jelikož při šetření plně spolupracoval pouze jeden výrobce ve srovnatelné zemi, nelze informace ze srovnatelné země zveřejnit na úrovni jednotlivých typů výrobků z důvodu ochrany důvěrných údajů. Tato žádost musí být proto zamítnuta.
(127)
U společností zařazených do vzorku byla vážená průměrná běžná hodnota každého typu obdobného výrobku stanovená pro srovnatelnou zemi srovnána s váženou průměrnou vývozní cenou odpovídajícího typu dotčeného výrobku, jak je stanoveno v čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení.
(128)
Vážené průměrné dumpingové rozpětí spolupracujících vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, bylo vypočítáno podle ustanovení čl. 9 odst. 6 základního nařízení. Toto rozpětí bylo proto stanoveno na základě rozpětí stanovených pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku.
(129)
Na tomto základě bylo konečné dumpingové rozpětí pro spolupracující společnosti, které nebyly zařazeny do vzorku, stanoveno na 88,1 %.
(130)
Pokud jde o všechny ostatní vyvážející výrobce v ČLR, dumpingová rozpětí byla stanovena na základě dostupných údajů v souladu s článkem 18 základního nařízení. Za tímto účelem byla nejprve stanovena úroveň spolupráce srovnáním objemu vývozu spolupracujících vyvážejících výrobců do Unie s celkovým objemem čínského vývozu, jak je uvedeno ve 167. bodě odůvodnění.
(131)
Vzhledem k tomu, že se spolupráce prokázala u více než 80 % celkového čínského vývozu do Unie, lze její míru považovat za vysokou. Jelikož nebyl žádný důvod se domnívat, že by se některý vyvážející výrobce spolupráce neúčastnil, bylo zbývající dumpingové rozpětí stanoveno na úrovni společnosti zařazené do vzorku s nejvyšším dumpingovým rozpětím. Vzhledem k tomu, že nebyly k dispozici žádné indicie, které by nasvědčovaly, že se dumping společností, které nespolupracovaly, pohybuje na nižší úrovni, a rovněž tak v zájmu zajištění účinnosti jakýchkoli opatření, bylo takové stanovení rozpětí považováno za odpovídající.
(132)
Na tomto základě konečná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením činí:
Společnost
Dumpingové rozpětí
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd
Changzhou Youze Technology Co. Ltd
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
90,3 %
Delsolar (Wujiang) Ltd
111,5 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
91,9 %
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
97,5 %
Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd
53,8 %
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
73,2 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
93,3 %
Jiné spolupracující společnosti (příloha I, příloha II)
88,1 %
Všechny ostatní společnosti
111,5 %
D. ÚJMA
1. Definice výrobního odvětví Unie a výroby v Unii
(133)
Obdobný výrobek vyrábělo přibližně 215 výrobců v Unii. Orgány ověřily tvrzení zúčastněných stran, že existuje vyšší počet; toto ověření odhalilo, že údajnými dalšími výrobci byli ve skutečnosti většinou vyvážející výrobci, dovozci, kteří jsou s nimi ve spojení, distributoři a montážní firmy.
(134)
Po poskytnutí prozatímních informací napadla řada stran skutečnost, že údaje, které poskytla společnost Europressedienst, nezávislá konzultační společnost (dále jen „konzultant“), byly použity mimo jiné ke stanovení výroby v Unii, výrobní kapacity v Unii a jiných makroekonomických ukazatelů újmy týkajících se výrobního odvětví Unie a údajů o dovozu. Tyto strany zpochybnily nezávislost konzultanta a tvrdily, že je ve spojení se žadatelem. Požádaly rovněž o objasnění toho, na jakém základě Komise konzultanta vybrala, a zpochybnily jeho odborné znalosti při sběru ekonomických údajů týkajících se odvětví fotovoltaiky. V tomto ohledu se uvádělo, že by Komise měla ve svých zjištěních vycházet pouze z údajů z jiných dostupných zdrojů, zejména známých výzkumných institutů. AFASE odkázala rovněž na Osvědčené postupy pro předkládání hospodářských důkazů a shromažďování údajů ve věcech týkajících se uplatňování článků 101 a 102 Smlouvy o fungování Evropské unie a spojování podniků, aby zpochybnila spolehlivost údajů, které poskytl konzultant.
(135)
Co se týká údajných vazeb mezi konzultantem a žadatelem, příslušné zúčastněné strany nepředložily žádné důkazy prokazující existenci těchto vazeb. Stejně tak nebyly při šetření zjištěny žádné důkazy o vztahu, který by neměl čistě obchodní charakter. Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana uvedla, že existují náznaky, že důkazy prima facie, které poskytlo žádající výrobní odvětví Unie v podnětu, vycházely z údajů, které poskytl stejný konzultant. Ačkoli se uznává, že zjištění byla u některých ukazatelů skutečně podobná důkazům, které byly uvedeny v podnětu, neznamená to nutně, že byly zjištěny pouze na základě jednoho zdroje. V tomto ohledu uvádí podnět různé použité zdroje.
(136)
Jak je objasněno v 99. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, Komise považovala za vhodné využít při tomto šetření poradenství kvůli nedostupnosti jiných veřejných zdrojů potřebných makroekonomických údajů týkajících se celého trhu Unie a rovněž údajů o dovozu. Před výběrem společnosti Europressedienst posoudila Komise metodiku, kterou konzultant používá při sběru příslušných údajů, a rovněž jeho schopnost poskytnout potřebné údaje zvlášť pro všechny typy výrobků a za celé posuzované období.
(137)
Během šetření byly mimoto údaje poskytnuté konzultantem pokud možno porovnány s jinými dostupnými zdroji a byly potvrzeny. V tomto ohledu se podotýká, že na trhu existuje řada výzkumných společností, které se specializují na sběr statistických údajů o fotovoltaice, a nahlášené údaje nejsou téměř nikdy totožné. Důvodem je skutečnost, že pro jakýkoli výzkumný institut je obtížné odvodit přesné údaje, a proto jsou nahlášené ukazatele pro fotovoltaický trh téměř vždy založeny na odhadech bez ohledu na poskytovatele těchto údajů. V této souvislosti spočívala křížová kontrola, kterou Komise provedla, v porovnání tendencí v údajích, které byly získány od konzultanta, s tendencemi u týchž údajů, které ke stejnému tématu zveřejnily jiné výzkumné společnosti, Společné výzkumné středisko Komise a Evropská asociace fotovoltaického průmyslu (dále jen „EPIA“), pokud byly k dispozici. Po provedení křížové kontroly nebyly zaznamenány významné rozdíly, jelikož tendence u ukazatelů, pro něž byla provedena křížová kontrola, byly podobné. Prozatímní zjištění proto nebyla založena výhradně na údajích, které poskytl konzultant, nýbrž rovněž na vlastní analýze Komise a posouzení těchto údajů. Jak bylo uvedeno výše v 9. bodě odůvodnění, po uložení prozatímních opatření se v prostorách konzultanta uskutečnila inspekce na místě. Komise provedla inspekci na místě v prostorách konzultanta s cílem ověřit spolehlivost metodiky a poskytnutých údajů. Inspekce na místě byla provedena v návaznosti na křížovou kontrolu údajů ze strany Komise a za účelem získání další jistoty, pokud jde o spolehlivost a kvalitu údajů a související metodiky.
Inspekce na místě se považovala za vhodnou s ohledem na uplatnění zásady řádné správy, ačkoli údaje neposkytla zúčastněná strana, nýbrž konzultant. Komise se proto ujistila o spolehlivosti údajů, které konzultant poskytl.
(138)
Jedna strana tvrdila, že metodika porovnání, kterou Komise použila, nebyla vysvětlena dostatečně podrobně, a požádala, aby byly zveřejněny jiné zdroje použité při porovnání. Tato strana rovněž tvrdila, že použitá metodika byla každopádně neplatná, jelikož byly porovnány pouze tendence u různých zdrojů, a nikoli absolutní hodnoty.
(139)
Co se týká jiných zdrojů, které byly použity k porovnání údajů poskytnutých konzultantem, těmito zdroji byly zprávy zveřejněné Společným výzkumným střediskem a EPIA, které se týkaly stejného tématu. Pokud jde o srovnání údajů s jinými zdroji, podotýká se, že byly prokázány nejen podobné tendence, nýbrž rovněž podobný rozsah. Vyvozuje se proto závěr, že použitá metodika je vhodná, a tvrzení v tomto ohledu byla zamítnuta.
(140)
Co se týká odborných znalostí konzultanta, podotýká se, že jeho hlavní činností je sběr údajů týkajících se odvětví fotovoltaiky a vývoj aktuální databáze společností, které působí na fotovoltaickém trhu. Tyto údaje jsou zveřejňovány ve specializovaných fotovoltaických časopisech a rovněž používány jednotlivými společnostmi, pro které konzultant provádí zvláštní výzkum. Databáze vyvinutá společností Europressedienst je pravidelně aktualizována a znovu zveřejňována. Konzultant má několikaleté zkušenosti s tímto odvětvím. Metodikou konzultanta je konkrétně sběr, křížová kontrola a agregace informací s využitím různých zdrojů, které jsou dostupné na trhu. Za tímto účelem shromažďuje konzultant údaje prostřednictvím standardních dotazníků, které jsou zasílány společnostem uvedeným v databázi, nebo telefonicky, především v případě výrobců v Unii, či během specializovaných veletrhů, zejména pokud jde o výrobce ve třetích zemích. Pokud nelze informace získat prostřednictvím zmíněných kanálů, ověřuje společnost Europressedienst finanční zprávy společností v odvětví fotovoltaiky nebo volně spolupracuje s jinými výzkumnými instituty za účelem získání údajů nebo křížové kontroly údajů. Bylo ověřeno a potvrzeno, že konzultant používá tyto zdroje při své každodenní činnosti. Na základě výše uvedených skutečností se považovalo za vhodné využít služeb společnosti Europressedienst v tomto šetření, a tvrzení stran v tomto ohledu byla proto zamítnuta.
(141)
Co se týká osvědčených postupů pro předkládání hospodářských důkazů, které vydal příslušný útvar Komise (dále jen „osvědčené postupy“), je třeba uvést následující poznámky. Především se jedná o dokument, který nemůže Komisi zavazovat, jelikož nebyl přijat kolegiem, nýbrž zveřejněn příslušným útvarem za účelem vydání doporučení stranám, pokud jde o předkládání hospodářských důkazů. Za druhé, osvědčené postupy se týkají předkládání ekonomické analýzy a údajů, které se používají v některých šetřeních v oblasti hospodářské soutěže podle článků 101 a 102 Smlouvy a ve věcech spojování podniků. Použitelná pravidla, důkazní požadavky a vyšetřovací pravomoci Komise v těchto případech v oblasti hospodářské soutěže nelze porovnat s šetřením týkajícím se ochrany obchodu, pro něž platí zcela jiný soubor pravidel.
(142)
Po poskytnutí prozatímních informací zpochybnila řada stran metodiku, kterou konzultant použil, a tyto strany tvrdily, že neodpovídá uznávaným vědeckým normám. Jak však bylo uvedeno ve 137. bodě odůvodnění, metodika byla posouzena a výsledné údaje byly porovnány a ověřeny a na základě toho se usuzovalo, že jsou v souladu s jinými zveřejněnými údaji, a jsou tudíž přiměřeně spolehlivé. Konkrétní záležitosti, které uvedly zúčastněné strany, především AFASE, byly objasněny a zpřístupněny ve spise, do něhož mohly zúčastněné strany nahlédnout.
(143)
CCCME tvrdila, že nebyla objasněna metodika agregace údajů. Toto tvrzení bylo zamítnuto, jelikož příslušné informace byly všem zúčastněným stranám zpřístupněny ve spise, do něhož mohly zúčastněné strany nahlédnout.
(144)
Po poskytnutí konečných informací několik stran zopakovalo své obavy ohledně volby konzultanta ze strany Komise a ohledně kvality poskytnutých údajů. V této souvislosti se uvádělo, že údaje konzultanta lze objednat a pořídit ad hoc s cílem vyhovět konkrétně stanoveným požadavkům potenciálních klientů, a nemusí být proto objektivní. CCCME mimoto zpochybnila skutečnost, že údaje shromážděné konzultantem lze považovat za skutečné důkazy ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení, jelikož se tyto údaje do značné míry zakládaly na předpokladech a odhadech. Uvádělo se rovněž, že poskytnuté údaje nejsou ve spise dostatečně doloženy důkazy a že nejsou přesvědčivé, objektivní a ověřitelné.
(145)
S ohledem na tato tvrzení se odkazuje na 136. a 137. bod odůvodnění výše, v nichž byly poskytnuty doplňkové informace ohledně výběru konzultanta. Mimoto se podotýká, že Komise najala konzultanta na základě nejlepších dostupných informací v té době a zcela v souladu s finančním nařízením Komise, které se vztahuje na řízení. Připomíná se rovněž, že velký význam měla schopnost konzultanta poskytnout včas veškeré potřebné údaje, jelikož Komise je vázána zákonnými lhůtami pro zveřejnění prozatímních zjištění v rámci probíhajícího šetření.
(146)
Co se týká kvality poskytnutých údajů a toho, zda je lze považovat za skutečné důkazy v souladu s čl. 3 odst. 2 základního nařízení, jak bylo uvedeno výše ve 137. bodě odůvodnění, metodika konzultanta týkající se sběru údajů byla ověřena a usuzovalo se, že je uspokojivé kvality. Jak bylo uvedeno v témže bodě odůvodnění, údaje poskytnuté konzultantem byly pokud možno porovnány s jinými zdroji a bylo zjištěno, že jsou přiměřeně přesné. Taktéž se podotýká, že konzultant má databázi, která je pravidelně aktualizována, a to nezávisle na potřebách a požadavcích klientů. Stejná databáze se používá k agregaci a poskytování statistických údajů o odvětví fotovoltaiky různým klientům, a proto tvrzení, že údaje nejsou objektivní, bylo nutno zamítnout.
(147)
Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana tvrdila, že Komise nezveřejnila zdroje, použitou metodiku a společnosti, s nimiž konzultant spolupracoval při sestavování poskytnutých makroekonomických údajů. Jiná zúčastněná strana zopakovala, že metodika, kterou konzultant použil, naznačuje nepřesné výsledky. Řada zúčastněných stran požádala o další informace týkající se metodiky, kterou konzultant použil, jako jsou průměrné míry odpovědí v rámci dotazníků/pohovorů, procentní podíl údajů získaných prostřednictvím jednotlivých kanálů, to, jak byly tyto údaje ověřeny, odhady/předpoklady použité k vytvoření údajů, počet společností, pro něž byly provedeny odhady, a alespoň rozmezí počtu zaměstnanců konzultanta.
(148)
S ohledem na tato tvrzení se uvádí, že po uložení prozatímních opatření poskytla Komise zúčastněným stranám metodiku a zdroje, které konzultant použil při agregaci údajů, a po poskytnutí prozatímních informací se zabývala konkrétními dotazy zúčastněných stran v tomto ohledu. Má se za to, že další žádosti o informace podané dotčenými zúčastněnými stranami po poskytnutí konečných informací pokrývají informace, které byly zpřístupněny po uložení prozatímního cla, nakolik to umožňovala omezení související s ochranou důvěrných údajů. Mimoto se zdůrazňuje, že Komise ověřila na místě způsob, jakým konzultant údaje shromáždil a agregoval, a příslušné předpoklady, na nichž byla agregace údajů založena. Výsledky ověření byly uspokojivé a Komise se ujistila o přiměřenosti základních předpokladů a kvalitě údajů, které konzultant poskytl. Strany navíc údaje jako takové nezpochybnily.
(149)
Po poskytnutí konečných informací požádala jiná strana o vysvětlení ohledně počtu výrobců v Unii, které vzal konzultant v úvahu při sběru údajů, a případném překrývání mezi nimi a přibližně 215 výrobci v Unii, kteří byli Komisi známi. V tomto ohledu se objasňuje, že výrobci v Unii, které konzultant vzal v úvahu, jsou do značné míry stejní jako výrobci, o nichž bylo známo, že v tomto šetření představují výrobní odvětví Unie, jak bylo uvedeno výše ve 133. bodě odůvodnění.
(150)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana uvedla, že Komise provedla analýzu újmy nekonzistentně, jelikož byla provedena zvlášť pro moduly a články, zatímco výpočty újmy a dumpingu byly stanoveny jako vážený průměr pro moduly a články společně. V této souvislosti se uvádí, že ačkoli byly ukazatele uvedeny zvlášť pro každý typ výrobku, závěry vyvozené ohledně každého ukazatele se vztahují na celý výrobek, který je předmětem šetření. Připomíná se rovněž, že moduly a články představují jediný výrobek, a proto byla dumpingová rozpětí a úroveň pro odstranění újmy stanovena na tomto základě. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(151)
Jiná zúčastněná strana tvrdila, že výpočet hodnot makroekonomických ukazatelů v období šetření byl založen nesprávně na prostém průměru za roky 2011 a 2012, jelikož tato metodika není objektivní a nevede k výsledkům, které odrážejí skutečnost během období šetření. Objasňuje se, že prostý průměr údajů se použil pouze v případě, jestliže v dotčených obdobích existovaly podobné tendence. Pokud se tendence lišily, byla metodika odpovídajícím způsobem upravena, aby se zohlednila tržní realita. Dotčená strana blíže neuvedla, nakolik výsledky použité metodiky neodrážejí tržní realitu. Tato tvrzení byla proto zamítnuta.
(152)
Na základě výše uvedených skutečností a vzhledem k tomu, že v této souvislosti nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, se potvrzují zjištění uvedená v 98. až 101. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Určení příslušného trhu Unie
(153)
Řada stran uvedla, že újmu je nutno posoudit zvlášť pro výrobu určenou k využití pro vlastní spotřebu a pro volný trh. Jedna strana tvrdila, že by údaje týkající se článků určených k využití pro vlastní spotřebu měly být vyloučeny z posouzení újmy z toho důvodu, že nejsou dumpingovým dovozem ovlivněny.
(154)
Jak je uvedeno ve 105. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, spotřeba, objem prodeje, výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, růst, investice, zásoby, zaměstnanost, produktivita, peněžní tok, návratnost investic, schopnost získat kapitál a rozsah dumpingových rozpětí by měly být zkoumány s ohledem na veškerou činnost výrobního odvětví Unie, tj. včetně využití pro vlastní spotřebu, jelikož výroba určená k využití pro vlastní spotřebu je ve stejné míře ovlivněna konkurenčním dovozem z dotčené země.
(155)
Šetřením bylo tudíž prokázáno, že vertikálně integrovaní výrobci v Unii byli nuceni dovážet dumpingové výrobky (články) a ukončit výrobu těchto výrobků s náklady vyššími než dovozní cena v důsledku cenového tlaku vyvíjeného dumpingovým dovozem. Šetření rovněž odhalilo, že výroba určená pro volný trh a k využití pro vlastní spotřebu vykazuje podobné tendence, pokud jde o ceny, což taktéž prokázalo, že je ve stejné míře ovlivněna dotčeným dovozem.
(156)
Po poskytnutí konečných informací řada stran zopakovala, že Komise neposkytla přiměřenou a odůvodněnou analýzu závislého trhu, nebo se dotázala, proč nebyla provedena zvláštní analýza. Jedna strana tvrdila, že nebyly poskytnuty žádné informace o významu výroby v Unii určené k využití pro vlastní spotřebu. Mimoto se uvádělo, že 106. bod odůvodnění prozatímního nařízení, v němž je vyvozen závěr, že ceny na závislém trhu ne vždy odrážejí tržní ceny, je v rozporu se závěry uvedenými výše ve 155. bodě odůvodnění, a to že volný trh a závislý trh vykazují podobné cenové trendy.
(157)
Za prvé se podotýká, že 105. bod odůvodnění prozatímního nařízení objasňuje důvody, proč se považovalo za vhodné přezkoumat ukazatele újmy (s výjimkou ziskovosti) s odkazem na veškerou činnost výrobního odvětví Unie včetně využití pro vlastní spotřebu. V tomto ohledu se připomíná, že (jak je uvedeno v témže bodě odůvodnění) šetření ukázalo, že výroba určená k využití pro vlastní spotřebu je ve stejné míře ovlivněna konkurenčním dovozem z ČLR, což dotčené zúčastněné strany nezpochybnily. Tvrzení, že nebylo vysvětleno, proč nebyla provedena zvláštní analýza, je proto třeba zamítnout. Z tohoto závěru obdobně vyplývá, že bylo třeba zamítnout taktéž provedení takovéto zvláštní analýzy pro závislý trh.
(158)
Za druhé, ačkoli se na základě výše uvedených skutečností význam výroby v Unii určené k využití pro vlastní potřebu nepovažoval za důležitý prvek, podotýká se, že výroba článků v Unii, která je určena k využití pro vlastní spotřebu, představovala v období šetření přibližně polovinu celkové výroby. Objasňuje se, že skutečnost, že ceny na závislém trhu neodrážejí ceny na volném trhu, není nutně v rozporu s tím, že obě ceny sledovaly stejné tendence, jelikož mohou být na různých úrovních nebo může dojít ve větší či menší míře k cenovým pohybům, a tudíž poskytují jiný obraz. Na základě výše uvedených skutečností byla tvrzení týkající se závislého trhu zamítnuta.
(159)
Dotčené strany neposkytly žádné informace, které by mohly zjištění týkající se určení příslušného trhu Unie zpochybnit. Z těchto důvodů byla tvrzení v tomto ohledu zamítnuta a potvrzují se zjištění uvedená ve 102. až 106. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Spotřeba v Unii
(160)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že údaje týkající se spotřeby výrobku, který je předmětem šetření, v Unii se značně liší v závislosti na použitém zdroji. Tato strana tvrdila, že spolehlivé údaje lze zjistit pouze na základě informací získaných od specializovaných institucí nebo výzkumných středisek. Vzhledem k vysvětlením a závěrům v 134. až 152. bodě odůvodnění ohledně spolehlivosti údajů, které poskytl konzultant a které byly použity při šetření, bylo toto tvrzení zamítnuto.
(161)
Tatáž strana tvrdila, že by spotřeba v Unii neměla být zjištěna pouhým sečtením dostupných kapacit pro výrobu modulů v Unii a že by od této hodnoty měla být odečtena spotřeba modulů pro vlastní projekty výrobního odvětví Unie. Toto tvrzení bylo zamítnuto, jelikož spotřeba modulů byla zjištěna na základě nově vybudovaných kapacit v Unii. To představuje běžnou praxi při zjišťování spotřeby modulů. V případě článků byla spotřeba zjištěna na základě výroby modulů v Unii.
(162)
Jiná strana tvrdila, že metodika, kterou popsal konzultant, připouští potíže při zjišťování spolehlivých údajů o spotřebě. Uvádělo se rovněž, že údaje výrobního odvětví Unie týkající se dovozu a vývozu byly založeny na neověřitelných odhadech nebo neúplných údajích, a že porovnání, které provedla Komise, nepostačovalo k tomu, aby bylo možno vyvodit závěr, že tyto údaje jsou skutečně spolehlivé a přesné.
(163)
Jak bylo již zmíněno výše ve 136. a 137. bodě odůvodnění, Komise ověřila kvalitu údajů a metodiky použité k jejich sběru během inspekce na místě, na jejímž základě se usuzovalo, že použité metodiky jsou vhodné a výsledky přesné a přiměřené spolehlivé. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(164)
Na tomto základě a vzhledem ke skutečnosti, že ohledně spotřeby v Unii nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, se potvrzuje 107. až 109. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Dovoz z dotčené země
4.1. Objem dovozu z dotčené země a jeho podíl na trhu
(165)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že údaje o objemu dovozu výrobku, který je předmětem šetření, se značně liší v závislosti na použitém zdroji. Tato strana tvrdila, že spolehlivé údaje lze zjistit pouze na základě informací získaných od specializovaných institucí nebo výzkumných středisek. Vzhledem k vysvětlením a závěrům ve 134. až 152. bodě odůvodnění ohledně spolehlivosti údajů, které poskytl konzultant a které byly použity při šetření, bylo toto tvrzení zamítnuto.
(166)
Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana zpochybnila metodiku pro stanovení celkové hodnoty dovozu z ČLR a tvrdila, že byla založena na transakcích, které se uskutečnily na úrovni ceny CIF před proclením, a je proto sporné, zda byly tyto transakce určeny pro spotřebu v Unii. S ohledem na toto tvrzení se objasňuje, že celková hodnota dovozu z ČLR, jak ji uvedl konzultant, nebyla použita v prozatímních a konečných zjištěních, a že objemy dovozu a jeho ceny byly stanoveny během šetření, jak je uvedeno ve 110. až 113. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Jelikož dotyčná zúčastněná strana metodiku použitou ke stanovení dovozních cen jako takovou nezpochybnila, odkazuje se na příslušná zjištění ve 113. až 117. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a níže ve 168. až 176. bodě odůvodnění. Výše uvedené tvrzení bylo proto zamítnuto.
(167)
Na tomto základě a vzhledem ke skutečnosti, že ohledně dovozu dotčeného výrobku z ČLR nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, se potvrzuje 110. až 112. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4.2. Ceny dovozu a cenové podbízení
(168)
Jeden spolupracující dovozce, který není ve spojení, uvedl, že dovozní ceny měly být zjištěny na základě jeho dovozu dotčeného výrobku do Unie. Údaje, které tento dovozce poskytl během šetření, však představovaly pouze zlomek celkového dovozu do Unie a nebylo možno vyvodit žádné smysluplné závěry, co se týká průměrné ceny veškerého dovozu z ČLR za celé posuzované období, které zahrnovalo několik let. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(169)
Jiná strana tvrdila, že nebyla vysvětlena metodika použitá ke stanovení cen, zejména to, jak byly spojeny a srovnány údaje z různých zdrojů. Mimoto bylo uvedeno, že by náklady na dovoz měly vycházet z ověřených informací získaných během šetření, a nikoli z odhadů.
(170)
Usuzuje se, že metodika, která byla zúčastněným stranám zpřístupněna, je dostatečně úplná, aby mohly pochopit, jak byly údaje zjištěny. Co se týká nákladů na „dovoz“, objasňuje se, že byla provedena úprava o spotové ceny s cílem dospět k cenám CIF. Provedený odhad byl potvrzen údaji shromážděnými během šetření.
(171)
Po poskytnutí prozatímních informací požádalo několik zúčastněných stran o více údajů o výpočtech cenového podbízení, než bylo uvedeno ve 116. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Pokud to umožňovala citlivá povaha těchto údajů a skutečnost, že výrobcům v Unii byla zaručena anonymita, byly doplňkové informace poskytnuty na dvoustranném základě.
(172)
V souladu s rozhodnutím o vyloučení destiček z definice výrobku (viz výše 28. až 32. bod odůvodnění) byly tyto výrobky vyloučeny rovněž z výpočtu cenového podbízení. Byly provedeny taktéž určité opravy cen CIF, které poskytly zúčastněné strany. Jelikož byl vzorek dovozců, kteří nejsou ve spojení, z důvodů objasněných ve 21. bodě odůvodnění revidován, byly použity průměrné náklady po dovozu u nového vzorku dovozců, pokud byly údaje dostupné a úplné.
(173)
Revidované srovnání cen bylo provedeno podle druhu u transakcí na stejné úrovni obchodní činnosti, v případě potřeby s náležitou úpravou a po odečtení rabatů a slev z cen. Výsledek srovnání vyjádřený jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření poukázal na vážené průměrné rozpětí cenového podbízení v rozmezí 19,8 %-32,1 % u modulů, 4 %-28,5 % u článků a 8 %-29 % u dotčeného výrobku celkově.
(174)
Je třeba podotknout, že u jednoho vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku bylo v případě článků zjištěno negativní cenové podbízení. Vyvážené množství však nebylo významné, a nemohlo být tudíž považováno za reprezentativní.
(175)
Jeden vyvážející výrobce zařazený do vzorku zpochybnil zdroj pro úpravu v případě přeměny monokrystalických článků na polykrystalické články, aniž by však toto tvrzení odůvodnil. Nebyly poskytnuty žádné nové informace nebo důkazy, a toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(176)
Jelikož s ohledem na ceny dovozu z ČLR a výpočty cenového podbízení nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 113. až 117. bod odůvodnění prozatímního nařízení s výše uvedenými změnami.
5. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
5.1. Obecně
(177)
Některé strany zpochybnily celkovou spolehlivost makroekonomických ukazatelů újmy, které Komise použila pro účely tohoto šetření. Tyto strany tvrdily, že se tendence zjištěné u řady těchto ukazatelů liší od tendencí u týchž ukazatelů, které byly zjištěny u výrobců v Unii zařazených do vzorku. Poukazovalo se zejména na výrobu v Unii, produktivitu, prodej, průměrné náklady práce a zaměstnanost.
(178)
Jak je uvedeno ve 121. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, makroekonomické ukazatele byly zjištěny ve vztahu ke všem výrobcům v Unii. Pokud jsou stejné údaje sestaveny pro jednotlivé výrobce v Unii nebo pro skupinu výrobců v Unii (tj. výrobce v Unii zařazené do vzorku), nejsou tendence nutně totožné, jelikož se při tomto srovnání nebere v úvahu například váha každé posuzované společnosti. Výsledky srovnání makroekonomických ukazatelů pro všechny výrobce v Unii a pro výrobce v Unii zařazené do vzorku nejsou proto nutně smysluplné a neumožňují vyvodit závěr, že jeden či druhý soubor údajů není spolehlivý. Při porovnání tendencí u makroekonomických ukazatelů výrobního odvětví Unie s týmiž konsolidovanými ukazateli pro výrobce v Unii zařazené do vzorku lze u řady ukazatelů, jako je výroba, výrobní kapacita, objemy prodeje, zaměstnanost a produktivita výrobního odvětví Unie mezi rokem 2011 a obdobím šetření, zaznamenat rozdíly v tendencích. U všech těchto ukazatelů vykazovali výrobci v Unii zařazení do vzorku lepší výsledky než celé výrobní odvětví Unie. Důvodem je skutečnost, že v období šetření mnoho výrobců v Unii, kteří nebyli zařazeni do vzorku, výrobu ukončilo nebo se dostalo do platební neschopnosti, což mělo tudíž negativní dopad na makroekonomický ukazatel vypočítaný na úrovni Unie. Tato tvrzení byla proto zamítnuta.
(179)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že závěr ve 153. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, a to že analýza situace ve výrobním odvětví Unie ukázala jednoznačně klesající vývoj všech hlavních ukazatelů újmy, se zakládal na údajích, které poskytl konzultant. V této souvislosti se objasňuje, že na straně jedné makroekonomické ukazatele uvedené v tabulkách 4-a až 6-c prozatímního nařízení vycházely z údajů získaných od konzultanta, které byly pokud možno porovnány s jinými dostupnými zdroji. Na straně druhé mikroekonomické ukazatele uvedené v tabulkách 7-a až 11-c prozatímního nařízení vycházely z údajů získaných od výrobců v Unii zařazených do vzorku, které Komise ověřila na místě. Je třeba rovněž uvést, že rozhodující faktory pro stanovení újmy, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, jako je úroveň ziskovosti výrobního odvětví Unie, průměrná prodejní cena v Unii a rovněž výpočty cenového podbízení, se zakládaly na údajích získaných od výrobců v Unii zařazených do vzorku a vyvážejících výrobců, které byly ověřeny na místě. Výše uvedené tvrzení bylo proto zamítnuto.
(180)
Jelikož s ohledem na obecnou metodiku posuzování hospodářské situace výrobního odvětví Unie nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 118. až 123. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.2. Makroekonomické ukazatele
5.2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(181)
AFASE uvedla, že stanovený objem výroby modulů, který byl uveden ve 124. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, a výrobní kapacita výrobního odvětví Unie zjištěná pro moduly a články v témže bodě odůvodnění, jsou nadhodnocené, a poskytla údaje z jiných zdrojů (tj. EPIA, IMS a BNEF), které udávaly nižší objemy.
(182)
Objem výroby uvedený ve 124. bodě odůvodnění prozatímního nařízení vycházel z informací týkajících se kotovaných i nekotovaných společností. Vývoj výroby v Unii uvedený ve 124. bodě odůvodnění prozatímního nařízení je v souladu s vývojem spotřeby v Unii uvedeným ve 108. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Naopak údaje, které ohledně objemů výroby poskytla AFASE, vykazovaly rozdílné tendence oproti spotřebě v Unii uvedené ve 108. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a statistickým údajům o spotřebě v Unii, které zveřejnila EPIA.
(183)
Co se týká výrobní kapacity, při šetření bylo odhaleno, že zjištění uvedená ve 124. bodě odůvodnění prozatímního nařízení zahrnovala výrobní kapacity společností, které v období šetření podaly návrh na zahájení insolvenčního řízení nebo ukončily výrobu, přičemž své výrobní závody a stroje neprodaly, a mohly tudíž výrobu velmi rychle obnovit. Jak je uvedeno ve 182. bodě odůvodnění, číselné údaje ve 124. bodě odůvodnění prozatímního nařízení zahrnovaly rovněž údaje od nekotovaných společností.
(184)
Jak je zmíněno výše ve 137. bodě odůvodnění, údaje, které poskytl nezávislý konzultant, byly ověřeny a bylo shledáno, že jsou přiměřeně přesné. Na základě výše uvedených skutečností se neusuzovalo, že údaje poskytnuté AFASE, které vycházely z jiných dostupných zdrojů, jsou nutně v rozporu s prozatímními zjištěními.
(185)
Přijetí údajů, které poskytla AFASE, by každopádně nemělo dopad na celkové zjištění, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma, jelikož negativní trend těchto ukazatelů, tj. výroba v Unii a výrobní kapacita v Unii, by byl ještě výraznější.
(186)
Jeden spolupracující dovozce, který není ve spojení, uvedl, že objem výroby, výrobní kapacita a využití kapacity měly být zjištěny pouze na základě údajů výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku. Jelikož se však jedná o makroekonomické ukazatele, musí být stanoveny na úrovni všech výrobců v Unii, aby poskytovaly smysluplnou a úplnou představu o situaci výrobního odvětví Unie. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(187)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana požádala, aby Komise objasnila, jak konzultant vypočítal roční výrobu v Unii. Jiná strana Komisi požádala, aby blíže vysvětlila srovnání různých dostupných údajů týkajících se celkové výrobní kapacity v Unii. Jiná strana navrhla, aby byly údaje o celkové výrobě v Unii a výrobní kapacitě získány od výrobců v Unii zařazených do vzorku, jelikož to by poskytlo spolehlivější výsledek. V této souvislosti bylo uvedeno, že veřejně dostupné údaje nejsou přesné kvůli důvěrné povaze těchto údajů a že kterékoli výzkumné středisko nebo konzultant musí svou analýzu založit na řadě odhadů a předpokladů.
(188)
Objasňuje se, že roční výroba v Unii byla vypočítána na základě údajů, které konzultantovi nahlásili výrobci v Unii. Pokud nebylo možné získat pro konkrétní rok údaje o roční výrobě určitého výrobce v Unii, byla tato odhadnuta použitím míry využití kapacity v předchozím roce na novou výrobní kapacitu v daném roce. Orgány rovněž porovnaly údaje, které získal konzultant, s údaji uvedenými v odpovědích výrobního odvětví Unie na dotazníky ke stanovení reprezentativnosti před zahájením řízení. Oboje údaje byly podobné.
(189)
Co se týká žádosti o bližší vysvětlení srovnání různých dostupných údajů o výrobní kapacitě v Unii, podotýká se, že tyto informace již byly poskytnuty ve spise, který byl zúčastněným stranám k dispozici pro kontrolu. Tato žádost byla proto zamítnuta.
(190)
Výroba v Unii a výrobní kapacita představují makroekonomické ukazatele, a musí být proto stanoveny na úrovni celého výrobního odvětví Unie, nikoli na úrovni výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku.
(191)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že metodika použitá ke sběru údajů o výrobě (především pohovory a návštěvy výrobních závodů) neumožňuje dospět ke spolehlivým výsledkům, jelikož kvůli důvěrné povaze těchto údajů se je společnosti zdráhají zveřejnit. Tuto metodiku nelze proto považovat za přiměřenou. To údajně potvrzuje skutečnost, že ačkoli konzultant využil mnohem vyšší počet výrobců v Unii, než je počet, který Komise vzala v úvahu při zkoumání reprezentativnosti v počáteční fázi, celkový objem výroby zjištěný konzultantem je nižší než celkový objem výroby stanovený Komisí pro účely přezkumu reprezentativnosti. Tato strana dále tvrdila, že informace týkající se tohoto ukazatele újmy nelze proto považovat za skutečné důkazy ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(192)
Za prvé se objasňuje, že počet výrobců, které vzal v úvahu na straně jedné konzultant a na straně druhé Komise, byl velkou měrou stejný, a tvrzení, že výsledky nejsou konzistentní, bylo proto třeba zamítnout. Dále se připomíná, že údaje shromážděné konzultantem byly pokud možno porovnány s jinými zdroji a bylo zjištěno, že odhady jsou dostatečně spolehlivé. Potvrzuje se proto, že údaje o výrobě, které poskytl konzultant, se považovaly za skutečné důkazy ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(193)
Jelikož s ohledem na výrobu, výrobní kapacitu a využití kapacity nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 124. až 128. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(194)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že podíl výrobního odvětví Unie na trhu s moduly činil v roce 2009 pouze 19 % a že pokles o 6 procentních bodů v posuzovaném období nelze považovat za újmu.
(195)
Snížení podílu na trhu o 6 procentních bodů v posuzovaném období je třeba posoudit na základě nárůstu spotřeby modulů v Unii o více než 200 % v témže období. Výrobní odvětví Unie nemohlo těžit z vyšší spotřeby; naopak, ani v situaci rostoucí spotřeby se mu nepodařilo zvýšit odpovídajícím způsobem objem prodeje a zaznamenalo úbytek podílu na trhu. Toto tvrzení je proto třeba zamítnout.
(196)
Jedna strana tvrdila, že metodika použitá ke sběru údajů o prodeji (především pohovory a návštěvy výrobních závodů) neumožnila vyvodit spolehlivé výsledky, jelikož kvůli důvěrné povaze těchto údajů se je společnosti zdráhají zveřejnit. Tuto metodiku proto nelze považovat za přiměřenou. Obdobně nelze tyto údaje považovat za skutečné důkazy ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Jak bylo uvedeno výše ve 137. bodě odůvodnění, údaje, které shromáždil konzultant, byly pokud možno porovnány s jinými zdroji a bylo zjištěno, že odhady jsou dostatečně spolehlivé. Potvrzuje se proto, že údaje o prodeji, které poskytl konzultant, se považovaly za skutečný důkaz ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(197)
Jelikož s ohledem na objem prodeje výrobního odvětví Unie a jeho podíl na trhu nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 129. až 131. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.2.3. Zaměstnanost a produktivita
(198)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana uvedla, že metodika použitá ke zjištění celkové zaměstnanosti v Unii v posuzovaném období nebyla správná. Tato strana tvrdila, že pokud nebyly pro určitého výrobce v Unii k dispozici údaje o míře zaměstnanosti, byla místo toho vzata v úvahu průměrná zaměstnanost u těch výrobců v Unii, pro něž byly tyto údaje dostupné. To bylo třeba zamítnout, jelikož metodika použitá ke stanovení celkové zaměstnanosti byla jiná, tj. v případě, že pro určitého výrobce v Unii nebyly k dispozici údaje o zaměstnanosti, byl tento údaj odhadnut na základě údajů téže společnosti z předchozího roku nebo předchozích let. Jak je uvedeno výše ve 137. bodě odůvodnění, tato metodika byla ověřena a shledána jako přiměřená. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(199)
Jelikož s ohledem na zaměstnanost ve výrobním odvětví Unie a jeho produktivitu nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 132. až 134. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.2.4. Velikost dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(200)
Jelikož v této souvislosti nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 135. a 136. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3. Mikroekonomické ukazatele
5.3.1. Ceny a faktory ovlivňující ceny
(201)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila zjištění, že pokles průměrných prodejních cen měl zničující účinek na ziskovost výrobního odvětví Unie. Tato strana uvedla, že se ve stejné míře snižovaly i průměrné náklady výrobního odvětví Unie, a proto je pokles ceny přirozený. Jak je však popsáno ve 138. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, při šetření bylo zjištěno, že se prodejní cena výrobního odvětví Unie snížila více než průměrné výrobní náklady, a tento pokles nákladů se proto nepromítl do ziskovosti výrobního odvětví Unie. Potvrzuje se proto, že snížení prodejní ceny výrobního odvětví Unie mělo zničující účinek na ziskovost výrobního odvětví Unie, a tvrzení v tomto ohledu byla zamítnuta.
(202)
Jiná strana zpochybnila závěr uvedený ve 138. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že ceny byly v období šetření na neudržitelné úrovni, a tvrdila, že o tom musí rozhodnout tržní síly. Stejná strana vznesla námitky rovněž proti závěru uvedenému v témže bodě odůvodnění, a to že výrobní odvětví Unie nemohlo mít prospěch z poklesu nákladů kvůli tlaku dumpingového dovozu na ceny. V této souvislosti orgány podotýkají toto: „neudržitelná úroveň“ poukazuje na skutečnost, že výrobní odvětví Unie prodávalo se ztrátou, a nemohlo proto z dlouhodobého hlediska přežít. Otázka, zda je úroveň cen udržitelná, je proto pouze otázkou vztahu mezi výrobními náklady a cenami. Tvrzení „nemohlo mít prospěch z poklesu nákladů“ odkazuje na skutečnost, že náklady klesaly pomaleji než ceny. Obě tato tvrzení jsou ve 138. bodě odůvodnění prozatímního nařízení doložena důkazy. Toto tvrzení bylo proto nutno zamítnout.
(203)
Jelikož s ohledem na průměrné prodejní ceny výrobního odvětví Unie nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 137. a 138. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3.2. Náklady práce
(204)
Tatáž zúčastněná strana uvedla, že v rozporu s tím, co bylo uvedeno ve 140. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, neexistovala v posuzovaném období žádná inflace, a celkové zvýšení nákladů práce proto nemohlo být způsobeno tímto činitelem.
(205)
V rozporu s tím, co tvrdila dotčená strana, šetření odhalilo, že v posuzovaném období došlo k inflaci a že růst nákladů práce omezený na moduly lze vysvětlit inflací a zvýšením produktivity.
(206)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že újma byla výrobnímu odvětví Unie způsobena růstem nákladů práce a současným snižováním produktivity. Za prvé je však třeba uvést, že náklady práce byly v případě článků stálé, zatímco produktivita vzrostla u článků i modulů. Zvýšení nákladů u modulů lze proto vysvětlit vyšší produktivitou. Šetření mimoto ukázalo, že náklady práce nepředstavují významnou část výrobních nákladů, jak již bylo uvedeno ve 203. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tento argument proto bylo nutno zamítnout.
(207)
Na tomto základě se potvrzují zjištění uvedená ve 139. a 140. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3.3. Zásoby
(208)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že zvýšení stavu zásob v posuzovaném období jako procentního podílu celkové výroby není významné, a nelze ho proto pokládat za důkaz újmy. Tato strana dále tvrdila, že uvedení hodnot týkajících se stavu zásob ve 141. bodě odůvodnění prozatímního nařízení je zavádějící, jelikož zásoby jsou na rozdíl od objemu výroby výrobního odvětví Unie vyjádřeny v kW místo v MW.
(209)
V tomto ohledu se připomíná, že se 143. bod odůvodnění prozatímního nařízení změní a měl by znít „… Růst zásob obdobného výrobku v průběhu posuzovaného období není významným faktorem pro stanovení, zda byla výrobnímu odvětví Unie způsobena podstatná újma“. Výskyt administrativní chyby je zřejmý z předchozí věty, v níž se vyvozuje závěr, že výrobci v Unii měli tendenci udržovat pouze omezené zásoby obdobného výrobku a vyrábět na základě objednávek.
(210)
Skutečnost, zda jsou zásoby vyjádřeny v kW nebo v MW, se při zjišťování, zda byla výrobnímu odvětví Unie způsobena podstatná újma, nepovažovala za důležitou.
(211)
Po poskytnutí konečných informací několik stran uvedlo, že by zásoby měly být stanoveny pro celé výrobní odvětví Unie a že údaje pouze deseti výrobců v Unii nejsou reprezentativní. Objasňuje se, že se zásoby považují za mikroekonomický ukazatel, a měly by být proto stanoveny na základě informací získaných pro jednotlivé společnosti, v tomto případě od vzorku výrobců v Unii, který se považoval za reprezentativní pro celé výrobní odvětví Unie. Výše uvedené tvrzení bylo proto zamítnuto.
(212)
Jelikož s ohledem na zásoby nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 141. až 143. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3.4. Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic a schopnost získat kapitál
(213)
Na základě připomínky jedné zúčastněné strany se objasňuje, že tvrzení, že vývoj peněžního toku sledoval mezi rokem 2009 a obdobím šetření „narůstající negativní trend“, které je uvedeno ve 148. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, nebylo správné, jelikož peněžní tok u modulů se sice mezi rokem 2009 a 2010 snížil, v roce 2011 však rostl a poté se v období šetření opět snížil.
(214)
Tatáž strana tvrdila, že údaje o investicích uvedené ve 149. bodě odůvodnění prozatímního nařízení jsou příliš nízké v porovnání s výrobní kapacitou výrobního odvětví Unie, která byla uvedena ve 124. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. K doložení tohoto tvrzení tato strana uvedla, že ví o investicích, které uskutečnil jeden výrobce v Unii s cílem zvýšit kapacitu a jejichž náklady byly mnohem vyšší. Dotčená strana vyvodila závěr, že zjištěná výrobní kapacita výrobního odvětví Unie musí být proto nadhodnocena. Podotýká se, že toto tvrzení nebylo doloženo žádnými důkazy, zejména co se týká investic, které uskutečnil dotyčný výrobce v Unii. Údaje o investicích uvedené v prozatímním nařízení naopak vycházely ze skutečných a ověřených informací od výrobců v Unii zařazených do vzorku. Je třeba uvést, že toto tvrzení bylo založeno rovněž na srovnání celkových investic výrobců v Unii zařazených do vzorku s celkovou výrobní kapacitou celého výrobního odvětví Unie, což nelze považovat za vhodný základ pro srovnání, jelikož nebyly vzaty v úvahu veškeré investice celého výrobního odvětví Unie. Toto tvrzení proto bylo třeba zamítnout.
(215)
Jelikož s ohledem na ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic a schopnost získat kapitál nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 144. až 152. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.4. Závěry
(216)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti se potvrzují závěry ve 153. až 158. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma ve smyslu č. 3 odst. 5 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
1. Úvod
(217)
Po poskytnutí prozatímních informací řada zúčastněných stran uvedla, že v rámci provedené analýzy příčinných souvislostí nebyly škodlivé účinky dumpingového dovozu vyčísleny, odděleny a rozlišeny od účinků jiných známých činitelů, které současně působily újmu výrobnímu odvětví Unie. Mimoto bylo uvedeno, že Komise neprovedla společnou analýzu všech těchto jiných známých činitelů.
(218)
V reakci na toto tvrzení je třeba uvést, že Komise v souladu s ustálenou praxí nejprve ověřila, zda existuje příčinná souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie, a za druhé zkoumala, zda jiné známé činitele narušily zjištěnou příčinnou souvislost mezi podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, a dumpingovým dovozem. V rámci této analýzy byly účinky jiných známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie posouzeny, rozlišeny a odděleny od škodlivých účinků dumpingového dovozu, aby bylo zajištěno, že jakákoliv újma způsobená těmito jinými činiteli není přičítána dumpingovému dovozu. Bylo zjištěno, že žádný z těchto činitelů neměl na situaci výrobního odvětví významný dopad (pokud vůbec nějaký), který by mohl změnit skutečnost, že posuzovanou podstatnou újmu je nutno přičíst dumpingovému dovozu. Z těchto důvodů bylo tvrzení zamítnuto.
(219)
Po poskytnutí konečných informací řada zúčastněných stran výše uvedená tvrzení zopakovala. V tomto ohledu se uvádělo, že Komise měla prostřednictvím odůvodněného a přiměřeného vysvětlení jednoznačně uvést, že újma způsobená jinými činiteli než dumpingovým dovozem není přičítána tomuto dovozu.
(220)
V tomto šetření byl po přezkoumání všech skutečností vyvozen závěr, že podstatnou újmu výrobnímu odvětví Unie způsobil samotný dumpingový dovoz. V tomto ohledu se uvádí, že vyčíslení účinků jiných známých činitelů nebylo možné, a proto bylo provedeno kvalitativní hodnocení, jak je uvedeno ve 164. až 222. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Závěrem bylo potvrzeno, že podstatnou újmu výrobnímu odvětví Unie způsobil dumpingový dovoz. Usuzovalo se, že účinky jiných činitelů na negativní vývoj výrobního odvětví Unie byly omezené. Je třeba uvést, že podle čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení není uložena žádná povinnost, pokud jde o formu analýzy přičtení a nepřičtení újmy, kterou je nutno provést. Podle čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení je naopak nutno tuto analýzu provést tak, aby bylo možno oddělit a rozlišit škodlivé účinky dumpingového dovozu od škodlivých účinků způsobených jinými činiteli. Při šetření nebyly nalezeny žádné důkazy, že všechny jiné známé činitele, které mohly přispět ke způsobené újmě, a to společně nebo samostatně, narušily příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie. Vzhledem k výše uvedené analýze bylo potvrzeno, že jiné známé činitele nebyly takové, aby mohly změnit zjištění, že podstatnou újmu, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, je nutno přičíst dumpingovému dovozu. Z těchto důvodů byla výše uvedená tvrzení zamítnuta.
(221)
Po poskytnutí prozatímních informací vznesly některé zúčastněné strany námitky proti zjištění uvedenému ve 160. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tyto strany zopakovaly, že podmínky na trhu výrobku, který je předmětem šetření, jsou v jednotlivých členských státech různé, a že by proto analýza příčinných souvislostí měla být provedena na úrovni každého členského státu odděleně. Tyto strany mimoto uvedly, že mezi členskými státy existují rozdíly, pokud jde o vnitrostátní režimy podpory, míru slunečního záření a cenu elektrické energie (včetně regulačních poplatků), a že na každém trhu existují různé tržní segmenty (zařízení pro obytné budovy s výkonem nižším než 40 kW, komerční a průmyslová zařízení s výkonem mezi 40 kW a 1 MW a zařízení pro veřejné služby s výkonem mezi 1 MW a 10 MW). Tato strana tvrdila, že vzhledem k těmto skutečnostem by měla být analýza příčinných souvislostí provedena odděleně pro každý členský stát na straně jedné a pro segment velkých zařízení a pro segment zařízení pro obytné budovy na straně druhé.
(222)
Po poskytnutí konečných informací některé zúčastněné strany zopakovaly své tvrzení, že analýza příčinných souvislostí měla být provedena na úrovni jednotlivých členských států, aniž by však v této souvislosti předložily další tvrzení nebo nové důkazy.
(223)
Šetření prokázalo, že prodejní a dovozní ceny jsou v celé Unii podobné. Lze proto usuzovat, že pro výrobek, který je předmětem šetření, skutečně existuje jeden trh. Šetření rovněž neodhalilo, že by výrobci v jednotlivých členských státech nebo regionech soustředili své činnosti na tento zvláštní trh nebo že by se dumpingový dovoz soustředil v jednom členském státě nebo regionu. Žádná ze zúčastněných stran mimoto neuvedla, že dumping a újmu je třeba analyzovat na úrovni jednotlivých členských států, což by však bylo předpokladem pro provedení analýzy příčinných souvislostí pro každý stát zvlášť. Při šetření nebyly nalezeny žádné důkazy, že by toto představovalo vhodný přístup, zejména vzhledem ke skutečnosti, že v celé Unii existují podobné ceny posuzovaného výrobku na úrovni Unie. Mimoto se podotýká, že se míra slunečního záření může lišit i v jednotlivých regionech v témže členském státě, jižní Francie má například větší míru slunečního záření než severní Francie, nebo jednotlivé regiony jednoho členského státu mohou mít rozdílné režimy podpory (např. Belgie), a že se tudíž dopad těchto činitelů na poptávku může lišit mezi jednotlivými regiony téhož členského státu. Rozdíly v právních rámcích jednotlivých členských států a/nebo regionů a rozdíly v podmínkách, jako je míra slunečního záření, však nemohou odůvodnit samostatnou analýzu příčinných souvislostí, a tudíž samostatnou analýzu újmy a dumpingu. Tato tvrzení bylo proto nutno zamítnout.
(224)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že ačkoli jsou jiné činitele důležité, při stanovení poptávky jsou hlavním faktorem vnitrostátní režimy podpory. Tatáž strana zpochybnila rovněž to, že v některých oblastech již bylo dosaženo cenové parity, a tvrdila, že ceny modulů od období šetření vzrostly, zatímco ceny elektřiny klesly. Tato strana dále uvedla, že přinejmenším v určitých členských státech neumožňují regulační, hospodářské a technické podmínky zapojení do elektrické sítě, a že v případě těchto členských států není proto podstatné, zda bylo dosaženo cenové parity. Tato strana však k doložení výše uvedených tvrzení neposkytla žádné důkazy. Výše uvedená tvrzení každopádně potvrzují, že se situace s ohledem na vnitrostátní režimy podpory i cenovou paritu může mezi jednotlivými členskými státy do jisté míry lišit. Žádné z poskytnutých informací však nebyly takové, aby prokazovaly, že je odůvodněná analýza, která je provedena odděleně pro každý členský stát.
(225)
Po poskytnutí konečných informací tatáž zúčastněná strana tvrzení zopakovala a poskytla určité informace, které údajně prokazují rozdílné podmínky na trhu v jednotlivých členských státech a segmentech. Poskytnuté informace však nebylo možno pokládat za přesvědčivé, jelikož sestávaly z powerpointové prezentace bez jakýchkoli podpůrných důkazů, a tudíž neprokazovaly, že je odůvodněná analýza zvlášť pro každý členský stát. Tvrzení této strany bylo proto zamítnuto.
(226)
Na tomto základě byl vyvozen závěr, že by analýza příčinných souvislostí provedená odděleně pro jednotlivé členské státy a/nebo regiony a segmenty neodpovídala tržní realitě. Jelikož v tomto ohledu nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzují se zjištění uvedená ve 159. a 160. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(227)
Čínská vláda tvrdila, že Komise provedla analýzu příčinných souvislostí nekonzistentně, jelikož analýza újmy byla provedena zvlášť pro moduly a články, zatímco analýza příčinných souvislostí mezi typy výrobků nerozlišovala. V této souvislosti se podotýká, že ačkoli byly ukazatele újmy uvedeny zvlášť pro každý typ výrobku, závěry, k nimž se dospělo u každého ukazatele, se týkají celého výrobku, který je předmětem šetření. Připomíná se rovněž, že moduly a články jsou jediným výrobkem, a proto byla analýza příčinných souvislostí provedena na tomto základě. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
2. Účinek dumpingového dovozu
(228)
Jedna zúčastněná strana pochybovala, zda existuje dostatečná souvislost mezi dumpingovým dovozem dotčeného výrobku z ČLR a podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie. Uvádělo se, že to dokládá na straně jedné skutečnost, že mezi roky 2009 a 2010 významně vzrostlo ziskové rozpětí výrobního odvětví Unie u článků (ze ztráty na zisk ve výši 12 %), zatímco v témže období byla cena čínského dovozu o 36 % nižší než ceny výrobního odvětví Unie a podíl tohoto dovozu na trhu se zdvojnásobil. Na straně druhé se podíl čínského dovozu na trhu mezi roky 2010 a 2011 zvýšil pouze o 6 procentních bodů, ačkoli spotřeba v témže období vzrostla mnohem více, přičemž výrobní odvětví Unie přesto zaznamenalo úbytek ve výši 36 %. Tato strana rovněž tvrdila, že v období šetření se dovoz článků z jiné třetí země uskutečnil na stejné cenové úrovni jako v případě čínského dovozu, získal však větší podíl na trhu, který odpovídá úbytku podílu výrobního odvětví Unie na trhu.
(229)
Šetření ukázalo, že podíl čínského dovozu na trhu u všech typů výrobků během posuzovaného období neustále rostl (17 procentních bodů u modulů, 17 procentních bodů u článků). Dumpingový dovoz z ČLR vzrostl o více než 300 % u modulů a o 482 % u článků. Současně docházelo ke značnému a neustálému snižování čínských dovozních cen (v posuzovaném období 64 % u modulů a 42 % u článků) a v období šetření byly tyto ceny podstatně nižší než ceny výrobního odvětví Unie. Výrobní odvětví Unie současně přišlo v posuzovaném období o podíl na trhu a (jak je popsáno ve 153. a 154. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) všechny hlavní ukazatele újmy vykazovaly klesající vývoj. Potvrzuje se proto, že existuje jednoznačná časová souvislost mezi nárůstem dumpingového dovozu a ztrátou podílu výrobního odvětví Unie na trhu.
(230)
Jak je uvedeno ve 161. a 162. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tato časová souvislost byla zjištěna u všech typů výrobků zvlášť. Analýza dopadu dovozu na ziskové rozpětí výrobního odvětví Unie provedená odděleně pro každý rok posuzovaného období nevede k smysluplným výsledkům, jelikož existenci dumpingu a podstatné újmy, jakož i příčinnou souvislost mezi nimi není třeba zjistit pro každý rok zvlášť. Souvislost mezi dumpingovým dovozem a podstatnou újmou je dostatečně prokázána analýzou vývoje v celém posuzovaném období.
(231)
Uvádí se rovněž, že ziskovost výrobního odvětví Unie je jedním z faktorů zmíněných v čl. 3 odst. 5 základního nařízení, který by měl být ověřen při zkoumání dopadu dumpingového dovozu na situaci výrobního odvětví Unie. Skutečnost, že výrobní odvětví Unie bylo v určitém roce ziskové, nutně neznamená, že mu nebyla způsobena podstatná újma. Ztráta podílu výrobního odvětví Unie na trhu nemusí mimoto přesně odpovídat nárůstu podílu dumpingového dovozu na trhu, aby byla zjištěna příčinná souvislost mezi újmou a dumpingovým dovozem. Jiné činitele (např. dovoz z jiných třetích zemí nebo vývoj spotřeby), které mohly mít dopad na újmu způsobenou výrobnímu odvětví Unie, byly přezkoumány a posouzeny zvlášť ve 164. až 224. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(232)
Časová shoda mezi rostoucím dumpingovým dovozem ve značném množství, jehož ceny byly nižší než ceny výrobního odvětví Unie, a stále nejistější situací výrobního odvětví Unie je v daném případě jasným ukazatelem příčinné souvislosti, jak je uvedeno ve 161. až 163. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tvrzení týkající se nedostatečné souvislosti mezi dumpingovým dovozem a podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, byla proto zamítnuta.
(233)
Po poskytnutí konečných informací stejná zúčastněná strana i nadále zpochybňovala analýzu příčinných souvislostí, jelikož ziskovost výrobního odvětví Unie nebyla analyzována konkrétně pro určité roky (zejména rok 2010), nýbrž za celé posuzované období.
(234)
V této souvislosti je třeba uvést, že ohledně příčinné souvislosti nelze vyvodit platné závěry vyčleněním jednoho konkrétního roku z posuzovaného období a přitom současně nebrat v potaz vývoj výrobního odvětví Unie během celého posuzovaného období a jeho souvislost s vývojem dumpingového dovozu. Tato analýza může vést pouze k částečné představě a nelze z ní vyvodit spolehlivé závěry. Míra ziskovosti, která ovlivnila rovněž jiné finanční ukazatele, jichž výrobní odvětví Unie dosáhlo v roce 2010, byla vysoká kvůli obzvláště velkému skoku ve spotřebě v Unii, který byl způsoben velmi štědrými režimy podpory, což výrobnímu odvětví Unie umožnilo dosáhnout v témže roce největšího zlepšení prodeje, jež však bylo pouze dočasné a každopádně nebylo u tohoto typu výrobního odvětví udržitelné. Toto tvrzení bylo proto nutno zamítnout.
(235)
Jelikož s ohledem na účinek dumpingového dovozu nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzují se zjištění uvedená ve 159. až 163. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Účinek jiných činitelů
3.1. Dovoz z jiných třetích zemí
(236)
Řada zúčastněných stran podala po poskytnutí prozatímních informací připomínky k zjištěním, která se týkala dovozu z jiných třetích zemí, a zopakovala je i po poskytnutí konečných informací. Tyto strany však nepředložily žádné nové informace a podpůrné důkazy, které by mohly změnit příslušná prozatímní zjištění.
(237)
Tyto strany vyzdvihovaly zejména objem dovozu článků z Tchaj-wanu. Absolutní objem dovozu dotčeného výrobku z Tchaj-wanu (1 132 MW) však představuje pouze velmi malý podíl (méně než 5 %) v porovnání s celkovou spotřebou v Unii (21 559 MW) a dovozem z ČLR (15 005 MW). Dovoz z Tchaj-wanu proto přispěl pouze okrajově (pokud vůbec) k újmě, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, a nenarušuje příčinnou souvislost.
(238)
Jelikož s ohledem na dovoz z jiných třetích zemí nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzují se zjištění uvedená ve 164. až 167. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3.2. Vývoj spotřeby v Unii
(239)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že Komise neanalyzovala dopad vývoje spotřeby. V této souvislosti se uvádělo, že dovoz z ČLR nepokrývá celý nárůst spotřeby, a že ačkoli v případě modulů přišlo výrobní odvětví Unie mezi rokem 2009 a 2010 o podíl na trhu, v témže období se jeho ziskovost zvýšila. Uvádělo se rovněž, že v roce 2009, kdy měl dovoz článků z ČLR podíl na trhu ve výši pouze 8 %, zaznamenalo výrobní odvětví Unie 8 % ztrátu.
(240)
Jak je uvedeno ve 168. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, i přes pokles spotřeby v Unii v období šetření si dumpingový dovoz z ČLR během posuzovaného období svůj podíl na trhu udržel (moduly), nebo ho zvýšil (články) na úkor výrobního odvětví Unie. Nelze proto učinit závěr, že pokles spotřeby byl takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Šetření mimoto ukázalo, že kapacita výrobního odvětví Unie byla každopádně mnohem nižší než úroveň spotřeby, klesající spotřeba v období šetření proto nemohla mít dopad na újmu, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(241)
Jiná zúčastněná strana pochybovala, zda v případě neexistence vnitrostátních režimů podpory bude v Unii i nadále existovat poptávka. Tato strana tvrdila, že mezi poptávkou a režimy podpory existuje souvislost a že bez těchto režimů nebudou projekty v odvětví fotovoltaiky ziskové, a proto zanikne rovněž poptávka po solárních panelech.
(242)
Jak je uvedeno ve 169. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, během šetření byly získány určité údaje, že i v případě neexistence režimů podpory v Unii existovala poptávka a že bude existovat i nadále. Tato strana neposkytla žádné důkazy, které by mohly tato zjištění zpochybnit. Jelikož v tomto ohledu nebyly poskytnuty žádné nové informace, potvrzují se zjištění uvedená ve 169. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a tvrzení v tomto ohledu bylo zamítnuto.
(243)
Po poskytnutí konečných informací čínská vláda uvedla, že skutečnost, že kapacita výrobního odvětví Unie každopádně neuspokojovala poptávku v Unii, není důležitá, jelikož se objem prodeje modulů uskutečněný výrobním odvětví Unie snižoval v souladu se spotřebou, a zopakovala, že újmu výrobnímu odvětví Unie způsobil pokles spotřeby mezi rokem 2011 a obdobím šetření. Ačkoli se mezi rokem 2011 a obdobím šetření spotřeba v Unii skutečně snížila a objem prodeje modulů vykazoval podobnou klesající tendenci, je třeba toto posoudit ve vztahu k vývoji čínských dumpingových cen, které byly podstatně nižší než ceny výrobního odvětví Unie, a nutily tudíž výrobní odvětví Unie prodávat se ztrátou. V této souvislosti se připomíná, že (jak je uvedeno ve 111. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) si dumpingový dovoz z ČLR svůj podíl na trhu udržel (moduly), nebo ho zvýšil (články) v době, kdy spotřeba klesala. Současně se významně snížily ceny čínského dovozu a byly podstatně nižší než prodejní ceny výrobního odvětví Unie. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(244)
Jelikož ohledně vývoje spotřeby v Unii nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzují se zjištění uvedená ve 168. a 169. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3.3. Zaručené výkupní ceny jako hlavní příklad režimů podpory
(245)
Po poskytnutí prozatímních informací několik stran zopakovalo, že příčina újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie souvisí s vývojem zaručených výkupních cen. Tyto strany tvrdily, že vývoj zaručených výkupních cen vyvíjel silný tlak na snižování cen, a tudíž na ziskovost výrobního odvětví Unie. Jedna zúčastněná strana uvedla, že byl posouzen pouze dopad vývoje zaručených výkupních cen na poptávku, zatímco měl být analyzován rovněž dopad na ceny. V téže souvislosti několik zúčastněných stran uvedlo, že většina členských států významně snížila ceny již v roce 2010, což vyvíjelo tlak na snižování cen modulů.
(246)
S ohledem na toto tvrzení je třeba uvést, že členské státy snižovaly zaručené výkupní ceny v různé době a různou rychlostí a že vyvození obecné představy pro celou Unii je poměrně obtížné. Bez ohledu na okamžik, kdy výše zaručených výkupních cen dosáhly velmi nízkých úrovní, nelze významný pokles cen a ziskovosti výrobního odvětví Unie v posuzovaném období vysvětlit výhradně nebo převážně snižováním zaručených výkupních cen. Za prvé, podle informací získaných pro Německo a Itálii, které v roce 2011 společně představovaly přibližně 75 % trhu Unie, byl pokles průměrných prodejních cen výraznější než snížení zaručených výkupních cen v období šetření. Za druhé, shromážděné důkazy prokazují, že u některých zemí, jako je Itálie, i v situaci velmi štědrých zaručených výkupních cen muselo výrobní odvětví Unie významně snížit své ceny. Během období šetření museli výrobci v Unii prodávat za ceny nižší, než byly jejich výrobní náklady, přičemž hlavní příčinou byla skutečnost, že čínští vyvážející výrobci měli na trhu Unie 80 % podíl, a mohli tudíž ovlivňovat mechanismus stanovování cen.
(247)
Při šetření bylo rovněž zjištěno, že až do roku 2011 vedly vyšší zaručené výkupní ceny společně s klesajícími cenami modulů v Unii k tomu, že investice do solární energie byly pro investory mimořádně přitažlivé a zajišťovaly velmi vysokou návratnost. To mělo za následek vysoký počet investic, a tudíž i vysokou poptávku po solárních panelech. V důsledku rostoucí poptávky významně vzrostla celková výše vyplacených zaručených výkupních cen a většina členských států revidovala stávající režimy zaručených výkupních cen a ceny snížila s cílem zamezit mimo jiné růstu nákladů na elektřinu. To ukazuje, že snižování zaručených výkupních cen mohlo být rovněž výsledkem klesajících cen, a nikoli naopak.
(248)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana uvedla, že mezi výše uvedeným 246. bodem odůvodnění, že posouzení poptávky pro celou Unii je obtížné, a 223. bodem odůvodnění, v němž se uvádí, že by analýza příčinných souvislostí pro každý členský stát zvlášť nevedla k smysluplným výsledkům, existuje rozpor. V této souvislosti se objasňuje, že v hodnocení ve výše uvedeném 246. bodě odůvodnění se odkazuje na potíže při získání celkové představy o vývoji zaručených výkupních cen pro celou Unii, a nikoli o poptávce v Unii, jak tvrdila zúčastněná strana. Z toho tudíž vyplývá, že mezi oběma body odůvodnění neexistuje rozpor, a tvrzení bylo proto zamítnuto.
(249)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že i v situaci vysokých zaručených výkupních cen se mohla cena modulů významně snížit kvůli technologickému vývoji, úsporám z rozsahu, nižším nákladům a rostoucí celosvětové výrobní kapacitě. S ohledem na toto tvrzení se podotýká, že získané důkazy prokazují, že italští výrobci museli své ceny snížit pod výrobní náklady i v situaci vysokých zaručených výkupních cen. Ačkoli výše uvedené faktory mohou mít skutečně dopad na průměrné náklady, nemohou vysvětlit skutečnost, proč museli výrobci v Unii své ceny snížit pod úroveň výrobních nákladů. Vyvozuje se proto závěr, že ceny do neudržitelné úrovně tlačil především dumpingový dovoz z ČLR, a toto tvrzení bylo zamítnuto.
(250)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana uvedla, že závěr uvedený výše ve 247. bodě odůvodnění, a to že snižování zaručených výkupních cen mohlo být rovněž výsledkem klesajících cen, a nikoli naopak, není doložen žádnými důkazy.
(251)
Podotýká se, že závěry vyvozené ve 247. bodě odůvodnění vycházely z informací, které byly k dispozici během šetření, a popsaný scénář se skutečně považoval za přiměřený vzhledem okolnostem na tomto zvláštním trhu. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(252)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana zopakovala, že nesouhlasí se závěrem, že tlak na snižování cen výrobců v Unii vyvíjel především dumpingový dovoz, a tvrdila, že výrobce v Unii naopak nutil snižovat ceny pokles zaručených výkupních cen. Tato strana zopakovala, že po snížení zaručených výkupních cen se ceny fotovoltaických systémů snižovaly v souladu s poklesem zaručených výkupních cen, aby náklady pro společnosti připravující projekty nevzrostly, což nakonec vyvíjelo cenový tlak na výrobce v Unii.
(253)
Jelikož k doložení těchto tvrzení nebyly předloženy žádné přesvědčivé důkazy, zachovala Komise svou analýzu a závěry uvedené ve 246. a 247. bodě odůvodnění.
(254)
Tatáž strana tvrdila, že trhy jsou ovlivněny vývojem zaručených výkupních cen, a poskytla informace prokazující počet fotovoltaických zařízení v letech 2012 a 2013 ve Spojeném království. Informacemi, které tato strana poskytla, byla publikace vlády Spojeného království, která byla založena na týdenních registracích v centrálním registru zaručených výkupních cen ve Spojeném království (Central FIT Register). Podotýká se, že se tyto informace týkaly většinou doby mimo období šetření a vztahovaly se pouze na jeden členský stát, zatímco se toto šetření zaměřovalo na situaci na celém trhu v Unii. Každopádně se nezpochybňuje, že výše zaručených výkupních cen ovlivňuje poptávku, jelikož ziskovost investic v místech s menší mírou slunečního záření závisí na výši zaručených výkupních cen. Aby se však prokázalo, že výše zaručených výkupních cen, která byla stanovena v období šetření, způsobila újmu, musely by zúčastněné strany prokázat, že by zvýšení cen výrobců v Unii na úroveň, která nezpůsobuje újmu, znamenalo, že výrobci v Unii nejsou schopni prodávat dotčený výrobek, jelikož investice do fotovoltaických systémů by při této výši cen nebyly životaschopné. Žádné takovéto důkazy nebyly předloženy. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(255)
Tvrzení, že snižování zaručených výkupních cen narušilo příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, bylo proto zamítnuto.
(256)
Po poskytnutí prozatímních informací jedna strana zopakovala, že vývoj zaručených výkupních cen způsobil, že investiční příležitosti v oblasti solární energie přestaly být pro investory přitažlivé, a snížil tak i poptávku po dotčeném výrobku. Jiná strana tvrdila, že zjištění uvedené ve 173. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. že i po nedávném pozastavení režimu zaručených výkupních cen se ve Španělsku nadále uskutečňují investice, nebylo správné.
(257)
Dopadem zaručených výkupních cen na poptávku se zabýval 173. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Jelikož v tomto ohledu nebyly předloženy žádné nové argumenty, bylo výše uvedené tvrzení, že se poptávka snížila kvůli vývoji zaručených výkupních cen, zamítnuto. Co se týká investic ve Španělsku, objasňuje se, že zjištění ve 177. bodě odůvodnění prozatímního nařízení vycházela z informací, které byly získány během šetření a ověřeny při inspekci na místě. Jelikož dotčená strana neposkytla v tomto ohledu žádné nové informace nebo důkazy, bylo nutno toto tvrzení zamítnout.
(258)
Po poskytnutí prozatímních informací několik stran uvedlo, že v situaci nízkých zaručených výkupních cen byly investice do fotovoltaických projektů ekonomicky životaschopné pouze tehdy, pokud pro ně byly zajištěny levnější solární panely dovážené z ČLR. Uvádělo se proto, že podstatnou újmu výrobnímu odvětví Unie způsobilo snižování zaručených výkupních cen. Jiná strana uvedla, že výše zaručených výkupních cen ovlivňuje mechanismus stanovování cen modulů.
(259)
Je třeba zmínit, že se náklady na modul, při nichž je projekt ještě ekonomicky životaschopný, mezi jednotlivými členskými státy nebo regiony liší v závislosti na řadě faktorů, jako jsou zaručené výkupní ceny, jiné regulační pobídky, míra slunečního záření, ceny elektřiny vyráběné z konvenčních zdrojů atd.
(260)
Šetření mimoto ukázalo, že současná zařízení jsou na zaručených výkupních cenách stále méně závislá, jelikož v řadě regionů v Evropě, jako je velká část Itálie, Španělsko, Portugalsko, jižní Francie a Řecko, bylo u některých typů zařízení pravděpodobně dosaženo cenové parity.
(261)
Z výše uvedených důvodů byla tvrzení v tomto ohledu zamítnuta.
(262)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že Komise neověřila, zda nemělo výrobní odvětví Unie předjímat, že režimy státní podpory budou náhle ukončeny nebo omezeny. K doložení tohoto tvrzení nebyly předloženy žádné informace. Je však třeba uvést, že na základě získaných údajů nic nenasvědčuje tomu, že výrobní odvětví Unie nereagovalo přiměřeně na tržní signály (tj. vývoj spotřeby) a jiné dostupné informace (tj. omezení režimů podpory). Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(263)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že snižování zaručených výkupních cen způsobilo pokles prodeje výrobního odvětví Unie, jelikož investice byly životaschopné pouze v případě nízkých čínských cen. Shromážděné důkazy ve skutečnosti prokazují pouze mírný pokles prodeje výrobního odvětví Unie v období šetření v rozporu s tím, co by se očekávalo v případě, že by fotovoltaické projekty byly životaschopné pouze s čínskými moduly. Naopak, prodej modulů výrobního odvětví Unie v roce 2011 vzrostl, načež se v období šetření mírně snížil a sledoval stejnou tendenci jako spotřeba. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(264)
Jiná zúčastněná strana tvrdila, že zjištění uvedená ve 174. a 175. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. že změny zaručených výkupních cen nenarušují příčinnou souvislost, nemá skutkový ani právní základ a není v souladu s čl. 3 odst. 7 základního nařízení, jelikož Komise neposoudila úroveň újmy, která byla způsobena snižováním zaručených výkupních cen, a jelikož se domnívala, že významný pokles ceny výrobního odvětví Unie byl důsledkem pouze dumpingového čínského dovozu. Tatáž strana tvrdila, že pokles ceny modulů, článků a destiček představoval celosvětový jev, a nebyl způsoben tlakem čínského dovozu.
(265)
Pokud jde o tvrzení, že Komise neposoudila úroveň újmy, která byla způsobena snižováním zaručených výkupních cen, odkazuje se na 174., 175. a 182. bod odůvodnění prozatímního nařízení a na výše uvedený 245. až 263. bod odůvodnění, v nichž Komise vyvodila závěr, že pokles poptávky ani dopad zaručených výkupních cen na ceny Unie nebyl takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a dumpingovým dovozem, a to bez ohledu na to, zda a v jaké míře mohly být způsobeny snižováním zaručených výkupních cen. Tvrzení, že zjištění Komise nemají skutkový základ, bylo proto zamítnuto. Co se týká tvrzení, že pokles ceny modulů a článků byl celosvětovým jevem, odkazuje se na 164. až 167. bod odůvodnění prozatímního nařízení, v nichž byly posouzeny objemy a ceny dovozu do Unie z jiných zemí než ČLR. Ačkoli ceny modulů a článků skutečně vykazují celosvětově klesající tendenci, ceny dumpingového dovozu z ČLR tuto klesající tendenci ještě zhoršily a způsobily ztráty. Na základě výše uvedených skutečností bylo toto tvrzení zamítnuto.
3.4. Jiná finanční podpora poskytovaná výrobnímu odvětví Unie
(266)
Jelikož s ohledem na jiné režimy finanční podpory poskytované výrobnímu odvětví Unie nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzují se zjištění uvedená ve 184. a 185. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3.5. Nadbytečná kapacita
(267)
Jedna zúčastněná strana zopakovala své tvrzení, že příčinou podstatné újmy byla spíše nadbytečná kapacita na trhu Unie a světovém trhu celkově než dovoz z ČLR. V této souvislosti se uvádělo, že výrobní odvětví Unie příliš zvýšilo svou výrobní kapacitu, jak dokládá nízká míra využití kapacity, a proto si případnou újmu způsobilo samo. Údajným dopadem nadbytečné kapacity v Unii a na celém světě se již zabýval 185. až 190. bod odůvodnění prozatímního nařízení, a jelikož nebyly předloženy žádné nové informace, toto tvrzení bylo nutno zamítnout.
(268)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že nadbytečná kapacita vedla k racionalizaci cen. V tomto ohledu je třeba na straně jedné uvést, že nadbytečná kapacita vedla ve skutečnosti k snížení cen výrobního odvětví Unie na minimum a jejich stlačování, které bylo v průměru vyšší než pokles výrobních nákladů. Jak je uvedeno ve 186. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, zvyšování kapacity ze strany výrobního odvětví Unie na druhou stranu sledovalo vývoj trhu a považovalo se za přiměřené. Zvýšení kapacity pro výrobu článků bylo nižší než u modulů. Dotčená strana nepředložila v této souvislosti žádné nové informace nebo důkazy, a tvrzení v tomto ohledu bylo proto nutno zamítnout.
(269)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že příčinou újmy, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, je zaměření se výrobního odvětví Unie pouze na speciální investice a neuskutečnění potřebných investic za účelem navýšení kapacity a snížení nákladů. Toto tvrzení nebylo obdobně možné potvrdit zjištěními v rámci šetření, která prokazovala, že výrobní odvětví Unie zvýšilo v posuzovaném období svou výrobní kapacitu a efektivnost (124. a 187. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(270)
Jedna zúčastněná strana mimoto tvrdila, že výrobní odvětví Unie zvyšovalo svou výrobní kapacitu i přes nízkou míru využití kapacity, čímž si samo způsobilo újmu. Toto tvrzení bylo založeno na porovnání tendence v oblasti investic výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku, a tendence v oblasti využití kapacity v celém výrobním odvětví Unie, což nepředstavuje vhodný základ pro srovnání. Šetření mimoto ukázalo, že výrobní odvětví Unie nerozšiřovalo své výrobní kapacity v míře, která by přesahovala vývoj spotřeby v Unii, toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(271)
Ze získaných důkazů mimoto vyplývá, že prostřednictvím investic do nových strojů se výrobnímu odvětví Unie podařilo snížit výrobní náklady a stát se nákladově konkurenceschopnějším. Toto tvrzení proto muselo být zamítnuto.
(272)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že závěry uvedené ve 189. bodě odůvodnění prozatímního nařízení jsou v rozporu se zjištěními ve 124. a 186. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, aniž by poskytla bližší vysvětlení upřesňující povahu nebo rozsah údajných rozporů. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(273)
Po poskytnutí konečných informací některé zúčastněné strany pochybovaly, zda bylo zvyšování kapacity výrobního odvětví Unie přiměřené a sledovalo vývoj na trhu, zejména vývoj spotřeby v Unii. Co se však týká modulů, výrobní kapacita vzrostla o 106 %, zatímco spotřeba v Unii se v posuzovaném období zvýšila o 221 %, tj. více než dvojnásobně. Stejně tak v případě článků vzrostla výrobní kapacita o 39 %, zatímco spotřeba v Unii se v posuzovaném období zvýšila o 87 %. To prokazuje, že růst kapacity byl podstatně nižší než růst spotřeby, a nelze jej tudíž považovat za nepřiměřený, jelikož v Unii nikdy neexistovala nadbytečná kapacita. Analýza, zda bylo zvyšování kapacity přiměřené, by mimoto neměla být založena na meziroční analýze, nýbrž brát v úvahu tendenci během celého posuzovaného období. Zvýšení kapacity se obvykle projeví plně až po určité době od uskutečnění investic a analýza provedená pro jeden rok může vést ke zkreslené představě. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(274)
Jelikož ohledně nadbytečné kapacity výrobního odvětví Unie nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzují se zjištění uvedená ve 185. až 190. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3.6. Dopad cen surovin
(275)
Některé zúčastněné strany zopakovaly, že výrobní odvětví Unie (nebo přinejmenším jeho část) nemohlo využít pokles cen polykrystalického křemíku v období šetření kvůli dlouhodobým smlouvám týkajícím se surovin. S odkazem na zjištění ve 193. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v němž se uvádí, že výrobní odvětví Unie bylo schopno znovu sjednat dlouhodobé smlouvy se svými dodavateli (včetně výrobců destiček), a mohlo proto těžit z nižších cen, tyto strany tvrdily, že sjednání nových smluv nebo ukončení dlouhodobých smluv týkajících se polykrystalického křemíku a/nebo destiček mělo za následek penále. Na podporu tohoto tvrzení předložily dotyčné strany tiskové články, v nichž se uvádělo, že někteří výrobci v Unii čelí soudním sporům nebo že ukončili své smlouvy. Určité strany poskytly informace, které údajně potvrzovaly, že dlouhodobé smlouvy nebylo možno sjednat znovu.
(276)
Polykrystalický silikon představuje hlavní surovinu pro výrobce destiček. Šetření ukázalo, že ceny polykrystalického křemíku vzrostly v roce 2008, kdy dosáhly svého vrcholu ve výši přibližně 500 USD/kg, v roce 2009 se však opět snížily na přibližně 50-55 USD/kg na konci roku 2009 a v roce 2010 a počátkem roku 2011 zaznamenaly pouze mírně stoupající tendenci. V období šetření se ceny významně snížily na 30 USD/kg (zprávy Společného výzkumného střediska o vědě a politice, zpráva o stavu odvětví fotovoltaiky pro rok 2012). Je nutno podotknout, že dopad cen polykrystalického křemíku na výrobní odvětví Unie mohl být pouze okrajový, jelikož případný účinek na náklady na výrobu článků a modulů byl v hodnotovém řetězci zmírněn. Výše zmíněné tiskové články se mimoto týkaly vývoje po období šetření, který neměl vliv na situaci dotčených výrobců v Unii během období šetření, a nelze jej proto vzít v úvahu. Tato záležitost byla po uložení prozatímních opatření blíže prověřena, a lze proto potvrdit, že se výrobnímu odvětví Unie skutečně podařilo znovu sjednat nejen ceny stanovené v dlouhodobých smlouvách, nýbrž rovněž případné smluvní penále související s těmito dlouhodobými smlouvami.
(277)
Jedna z výše uvedených zúčastněných stran rovněž tvrdila, že postačuje, že se dlouhodobé smlouvy týkaly pouze některých výrobců v Unii, a že situace celého výrobního odvětví Unie není podstatná. Tato strana uvedla, že vyšší náklady nemají nutně na všechny hospodářské subjekty stejný dopad. Toto tvrzení nebere v potaz zjištění, že pro výrobní odvětví Unie jako celek bylo zjištěno, že průměrné ceny polykrystalického křemíku nebyly v mnoha případech vyšší než tržní ceny nebo než ceny na okamžitém trhu, a proto se otázka, zda vyšší náklady ovlivňují všechny hospodářské subjekty, či jen některé z nich, nepovažovala za relevantní. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(278)
Jiná zúčastněná strana požadovala, aby Komise oddělila, rozlišila a vyčíslila účinky každého činitele, který má dopad na situaci výrobního odvětví Unie; posoudit zvlášť je třeba zejména účinek významného poklesu cen polykrystalického křemíku. V této souvislosti se uvádělo, že pokles prodejních cen způsobilo spíše snížení cen polykrystalického křemíku než cenový tlak ze strany čínského dovozu. Co se týká výrobního odvětví Unie, je třeba uvést, že se průměrné prodejní ceny snížily mnohem více než průměrné výrobní náklady, na něž mohl mít pokles cen surovin dopad. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(279)
Po poskytnutí konečných informací některé zúčastněné strany zopakovaly, že dopad nižších cen polykrystalického křemíku na náklady výrobního odvětví Unie nebyl v hodnotovém řetězci omezen nebo zmírněn, jak se usuzovalo při šetření. Jak již bylo uvedeno výše ve 276. bodě odůvodnění, polykrystalických křemík je hlavní surovinou pro výrobce destiček, proto se usuzovalo, že případný dopad na náklady na výrobu článků nebo modulů bude v hodnotovém řetězci zmírněn. Zúčastněné strany neposkytly žádné důkazy, které by mohly toto zjištění zpochybnit. Šetření mimoto prokázalo, že se snížení cen polykrystalického křemíku v posuzovaném období odrazilo v průměrných nákladech na výrobu článků a modulů výrobců v Unii zařazených do vzorku, které se snížily v podobné míře jako ceny polykrystalického křemíku. Jedna zúčastněná strana se dotázala na dopad údajného penále, které muselo výrobní odvětví Unie zaplatit kvůli novému sjednání smluv s dodavateli. V tomto ohledu nelze vyloučit, že určitý omezený počet výrobců musel v posuzovaném období případně uhradit penále za zrušení smluv týkajících se dodávek destiček.
Komise však nenašla žádné důkazy, že by toto penále mohlo mít vliv na situaci celého výrobního odvětví Unie nebo bylo reprezentativní. Takovéto důkazy neposkytla ani dotyčná zúčastněná strana. Ačkoli nelze zcela vyloučit, že penále mohlo mít určitý negativní dopad na omezený počet výrobců v Unii, celkový dopad na výrobní odvětví Unie je proto nanejvýš okrajový, a nemůže tudíž narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou celému výrobnímu odvětví Unie. Tato tvrzení bylo proto třeba zamítnout.
(280)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že pokles prodejních cen výrobku, který je předmětem šetření, v Unii je částečně zapříčiněn snížením ceny polykrystalického křemíku. V tomto ohledu je však třeba uvést, že šetření prokázalo, že dovoz z ČLR byl dumpingový a jeho cena byla podstatně nižší než ceny výrobního odvětví Unie. Pokles cen proto překračoval snížení výrobních nákladů, které lze vysvětlit nižšími cenami surovin. Pokud by byl pokles cen pouze účinkem nižších cen surovin, nebylo by výrobní odvětví Unie nuceno snížit své prodejní ceny pod úroveň výrobních nákladů. Toto tvrzení bylo proto nutno zamítnout.
(281)
Jiná strana zopakovala, že soudní spor jednoho výrobce v Unii po skončení období šetření mohl ovlivnit situaci přinejmenším tohoto výrobce v Unii již v období šetření. Tato strana nevysvětlila, jak a nakolik tato událost, k níž došlo po období šetření, mohla mít dopad na situaci tohoto výrobce v období šetření. Stejně tak nebyly při šetření nalezeny žádné důkazy prokazující takovéto účinky. Toto tvrzení bylo proto třeba zamítnout.
(282)
Tatáž zúčastněná strana mimoto zpochybnila výše uvedená zjištění, jelikož údajně nebyly předloženy žádné důkazy. Zjištění v rámci šetření však vycházela z faktů a skutečných důkazů, jejichž verze bez důvěrných údajů byly poskytnuty všem zúčastněným stranám.
(283)
Jelikož s ohledem na dopad cen surovin nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzují se zjištění uvedená ve 191. až 194. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3.7. Újma, kterou si výrobní odvětví Unie způsobilo samo: dopad automatizace, velikost, úspory z rozsahu, konsolidace, inovace, nákladová efektivnost, dovoz výrobního odvětví Unie
(284)
Po poskytnutí prozatímních informací určité zúčastněné strany zopakovaly, že příčinou újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byly nedostatečné úspory z rozsahu. Bylo zopakováno, že menší výrobci jsou oproti větším, vertikálně integrovaným výrobcům v nevýhodě, a jakoukoli újmu, kterou tito výrobci utrpěli, proto nelze přičítat dumpingovému dovozu. Jiná zúčastněná strana tvrdila, že automatizace výrobního procesu je nákladná, a že proto jsou při snižování výrobních nákladů důležitější úspory z rozsahu.
(285)
Šetření ukázalo, že ani větší a vertikálně integrované výrobní odvětví Unie nemohlo kvůli dumpingovému dovozu plně těžit z vysoké míry využití kapacity, aby dosáhlo úspor z rozsahu. Šetření každopádně neodhalilo souvislost mezi velikostí, vertikální integrací a vyšší ziskovostí, jelikož vysoký cenový tlak ze strany dumpingového dovozu tento vztah změnil. Šetření rovněž ukázalo, že na trhu, na němž byla míra využití kapacit nízká, již výhoda v podobě úspor z rozsahu neexistovala, což platí rovněž pro čínské výrobce. Tato tvrzení byla proto zamítnuta.
(286)
Jedna zúčastněná strana mimoto uvedla, že investoři a banky projekty nefinancují, je-li výrobce modulů příliš malý, jelikož větší výrobci poskytují lepší záruky a jsou „financovatelnější“. Jinými slovy, investoři a banky se zdráhají financovat fotovoltaické projekty, které využívají moduly vyráběné v Unii. Při šetření však bylo zjištěno, že případné preference investorů a bank týkající se financování čínských výrobců, kteří mají větší výrobní kapacity, jsou výsledkem narušení, které bylo na trhu Unie způsobeno dumpingovým dovozem. Jak bylo uvedeno ve 285. bodě odůvodnění, velikost výrobních linek nehraje roli, pokud je míra využití kapacity nízká. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(287)
Jedna zúčastněná strana zopakovala, že výrobní odvětví Unie má nepříznivou nákladovou strukturu v porovnání s čínskými konkurenty, jelikož ti mají nižší náklady práce, náklady na elektřinu a náklady na odpisy, a mimoto mají nejnovější vybavení. Dotyčná strana však nebyla s to poskytnout nové informace nebo podpůrné důkazy, které by mohly změnit příslušná zjištění v rámci tohoto šetření. Tvrzením, že čínští výrobci používají nejnovější vybavení, se zabýval 203. bod odůvodnění prozatímního nařízení, v němž bylo uvedeno, že vyvážející výrobci v ČLR nemají žádné komparativní výhody, jelikož se stroje a vybavení dovážejí z Evropské unie. Výše uvedená tvrzení byla proto zamítnuta.
(288)
Jiná strana uvedla, že čínští výrobci mají komparativní výhodu, pokud jde o ceny polykrystalického křemíku a úspory z rozsahu, což má za následek nižší náklady na stroje. Tato strana neposkytla v tomto ohledu žádné nové informace nebo podpůrné důkazy, které by mohly změnit zjištění uvedená ve 195. a 196. a rovněž ve 203. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tvrzení této strany bylo proto nutno zamítnout.
(289)
Připomíná se, že (jak je uvedeno ve 203. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a zmíněno rovněž výše ve 287. bodě odůvodnění) vyvážející výrobci v ČLR nemají žádné komparativní výhody, pokud jde o používané suroviny a stroje, jelikož obojí se většinou dováží z Unie. Jedna zúčastněná strana výše uvedené skutečnosti zpochybnila, aniž by však poskytla jakékoli důkazy. Co se týká nákladů práce a režijních nákladů, včetně nákladů na odpisy, ty představovaly v období šetření v průměru méně než 10 % celkových nákladů modulu a nemělo se za to, že hrají významnou úlohu. Pokud jde o náklady na elektřinu, ty představovaly v období šetření v průměru méně než 1 % celkových nákladů modulu, a nemělo se za to, že hrají významnou úlohu. Tvrzení, že čínští výrobci používají nejnovější vybavení, nebylo mimoto doloženo.
(290)
Jedna zúčastněná strana zopakovala, že někteří výrobci v Unii pořizují články a/nebo moduly v dotčené zemi a přeprodávají tyto výrobky na trhu Unie jako své vlastní. Tato strana požadovala, aby újma vyplývající z těchto transakcí nebyla přičítána dumpingovému dovozu. Šetření však odhalilo, že dovoz dotčeného výrobku uskutečňovaný výrobním odvětvím Unie byl svou povahou doplňkový a z hlediska objemu omezený ve srovnání s výrobou v Unii, a jeho dopad je proto pouze okrajový (pokud vůbec nějaký) a nelze mít za to, že by narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(291)
Jeden dovozce, který není ve spojení, tvrdil, že se prozatímní nařízení nezabývalo dostatečně skutečností, že počet zaměstnanců v posuzovaném období vzrostl. S ohledem na toto tvrzení se uvádí, že zaměstnanost vzrostla mezi rokem 2009 a 2011 u modulů a poté se v období šetření snížila. V případě článků se zaměstnanost zvyšovala až do roku 2010, načež v roce 2011 klesla a v období šetření se dále snížila. Podotýká se, že v případě modulů sledovala zaměstnanost tendenci výroby v Unii. Pokud jde o články, jelikož čínský dovoz zvyšoval během celého období svůj podíl na trhu, nemohlo mít výrobní odvětví Unie prospěch z rostoucí spotřeby, jak se předpokládalo. Pokles zaměstnanosti v roce 2011 a v období šetření proto odpovídá společnostem, které se buď dostaly do platební neschopnosti, nebo ukončily výrobu článků.
(292)
Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana zopakovala, že újma, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, souvisela s malou velikostí a neexistencí úspor z rozsahu. Jak již bylo vysvětleno výše ve 285. bodě odůvodnění a ve 195. a 196. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, ani na světovém trhu nemůže mít velikost, a tudíž výhoda v podobě úspor z rozsahu, význam, pokud je míra využití obecně nízká a pokud na celosvětové úrovni existuje ohromná nadbytečná kapacita. Toto tvrzení bylo proto třeba zamítnout.
(293)
Tatáž strana mimoto zopakovala, že újma způsobená výrobnímu odvětví Unie souvisela s neschopností výrobního odvětví Unie dosáhnout nákladové výhody. Tato strana tvrdila, že to je zapříčiněno především skutečností, že většina výrobců v Unii je vertikálně integrovaná. Tato strana však neposkytla žádné další informace, nakolik mohla mít skutečnost, že výrobci jsou vertikálně integrovaní, negativní dopad na jejich nákladovou strukturu. Toto tvrzení bylo proto nutno zamítnout.
(294)
Jelikož v této souvislosti nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 195. až 206. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.8. Konkurence produktů z tenkého fotovoltaického filmu a jiných fotovoltaických technologií
(295)
Po poskytnutí prozatímních informací jedna zúčastněná strana zopakovala tvrzení, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie je konkurence produktů z tenkého fotovoltaického filmu a jiných fotovoltaických technologií, neboť tyto technologie soutěží s výrobkem, který je předmětem šetření, zejména v případě zařízení montovaných na zemi a komerčních/průmyslových střešních systémů, které představují značnou část celkového fotovoltaického trhu Unie.
(296)
Šetření prokázalo, že ačkoli produkty z tenkého fotovoltaického filmu jsou levnější než výrobek, jenž je předmětem šetření, z hlediska celkového trhu se solární energií v Unii zaujímají pouze omezený podíl, jelikož mají mnohem nižší účinnost přeměny a nižší výkon ve wattech než krystalické křemíkové moduly. Podle dostupných informací nebyl vobdobí šetření podíl produktů z tenkého fotovoltaického filmu na trhu v porovnání s celkovým trhem se solární energií v Unii významný. Potvrzují se proto zjištění ve 208. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že ačkoliv mezi produkty z tenkého filmu a dotčeným výrobkem může existovat určitá konkurence, je tato konkurence považována za okrajovou. Z těchto důvodů bylo nutno tvrzení, která byla v tomto ohledu předložena, zamítnout.
(297)
Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana zopakovala, že újmu výrobnímu odvětví Unie pravděpodobně způsobila konkurence produktů z tenkého fotovoltaického filmu. V této souvislosti strana uvedla, že v Německu byl podíl produktů z tenkého fotovoltaického filmu na celkovém trhu se solární energií po většinu období šetření značný a snížil se teprve počátkem roku 2012.
(298)
Šetření ukázalo, že průměrné ceny produktů z tenkého filmu byly skutečně nižší než průměrné ceny výrobku, který je předmětem šetření.
(299)
Jak je však uvedeno výše ve 296. bodě odůvodnění, produkty z tenkého fotovoltaického filmu mají mnohem nižší účinnost přeměny a nižší výkon ve wattech než krystalické křemíkové moduly, a proto konkurence těchto produktů (pokud vůbec existuje) nemohla přispět k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie, jelikož krystalické křemíkové moduly představují na trhu se solární energií v Unii převládající technologii. Zpráva Společného výzkumného střediska o stavu odvětví fotovoltaiky pro rok 2012 uvádí, že v důsledku poklesu cen polykrystalického křemíku přišel tenký film v posledních letech o podíl na trhu ve prospěch krystalických křemíkových modulů.
(300)
Jelikož v této souvislosti nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzují se zjištění uvedená ve 207. až 210. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3.9. Finanční krize a její vliv na přístup k financím
(301)
Po poskytnutí prozatímních informací bylo uvedeno, že je třeba oddělit a rozlišit škodlivé účinky finanční krize a její vliv na přístup k financím a nepřičítat je dumpingovému dovozu.
(302)
V tomto ohledu se odkazuje na 212. bod odůvodnění prozatímního nařízení, který se zabývá dopady finanční krize a hospodářské recese na situaci výrobního odvětví Unie. Tento bod odůvodnění podrobně objasňuje důvody, na nichž je založeno tvrzení, že ačkoliv finanční krize měla určitý dopad na situaci výrobního odvětví Unie, nemohla narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie. Toto konkrétní odůvodnění zúčastněné strany nezpochybnily ani neposkytly nové informace nebo důkazy, které by mohly změnit zjištění uvedená v tomto bodě odůvodnění. Tvrzení v tomto ohledu byla proto zamítnuta.
(303)
Uvádělo se rovněž, že příčinou újmy, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, bylo to, že se výrobní odvětví Unie nesnažilo najít vhodné financování, a že by Komise měla ověřit, zda výrobní odvětví Unie žádalo o financování v době, kdy bylo ziskové. Šetření ve skutečnosti prokázalo, že v roce 2010, kdy bylo výrobní odvětví Unie dosud ziskové, se úroveň investic v porovnání s rokem 2009 zvýšila u modulů o 315 % a u článků o 10 %. Jelikož odvětví fotovoltaiky je kapitálově náročné, očekává se, že výrobní odvětví Unie neustále hledá vhodné financování, aby zvýšilo svou nákladovou efektivnost a soutěžilo s nekalým dumpingovým dovozem. Vyvozuje se proto závěr, že nedostatečný přístup k financím byl výsledkem narušené situace, která byla způsobena dumpingovým dovozem, a nikoli její příčinou. Výše uvedené tvrzení bylo proto zamítnuto.
(304)
Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana zopakovala, že je třeba oddělit a rozlišit škodlivé účinky finanční krize a nepřičítat je dumpingovému dovozu. Tato strana odkázala na veřejně dostupné informace, které uváděly, že nejméně jeden výrobce v Unii považoval krizi za hlavní příčinu újmy. Toto šetření vycházelo ve svých zjištěních z údajů konkrétních společností, které značně přesahují veřejně dostupná prohlášení jednotlivých společností. Veřejně dostupné prohlášení, na něž se odkazuje, nemůže proto zpochybnit zjištění uvedená ve 212. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v němž byl vyvozen závěr, že ačkoliv finanční krize měla určitý dopad na situaci výrobního odvětví Unie, nemohla narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(305)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že je nutno vzít v úvahu rozdílný přístup výrobního odvětví Unie k financování v porovnání s čínskými vyvážejícími výrobci. Tato strana tvrdila, že to bylo jedním z hlavních faktorů, které výrobnímu odvětví Unie způsobily podstatnou újmu, a nikoli dumpingový dovoz. Bylo však zjištěno, že přednostní přístup řady čínských vyvážejících výrobců k financování narušuje trh a může být jedním z hlavních důvodů, které čínským vyvážejícím výrobcům umožňují vyvážet dotčený výrobek za dumpingové ceny. Tento faktor proto nenarušuje příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(306)
Jelikož s ohledem na důsledky finanční krize nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 211. a 212. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.10. Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(307)
Jelikož nebyly podány žádné připomínky za účelem přehodnocení zjištění uvedených ve 213. a 215. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tato zjištění se potvrzují.
3.11. Objev ložisek plynu z plynonosných břidlic v Evropské unii
(308)
Jelikož nebyly podány žádné připomínky za účelem přehodnocení zjištění uvedených ve 215. až 217. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tato zjištění se potvrzují.
3.12. Systém Evropské unie pro obchodování s emisemi (ETS)
(309)
Jelikož nebyly podány žádné připomínky za účelem přehodnocení zjištění uvedených ve 218. a 219. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tato zjištění se potvrzují.
3.13. Rozhodnutí v oblasti řízení
(310)
Některé zúčastněné strany zopakovaly tvrzení uvedené ve 220. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že příčinou způsobené podstatné újmy byla nejméně u jednoho z výrobců v Unii nesprávná rozhodnutí v oblasti řízení. Tyto strany poskytly další informace v podobě tiskového článku. Poskytnuté informace však nebylo možno ověřit a nemohly změnit zjištění v rámci tohoto šetření, že rozhodnutí v oblastí řízení dotčené společnosti byla obvyklá a opatrná a neměla žádný dopad na celé výrobní odvětví Unie. Výše uvedená tvrzení byla proto zamítnuta.
(311)
Jelikož v této souvislosti nebyly předloženy žádné jiné argumenty, potvrzují se zjištění uvedená ve 220. a 221. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3.14. Jiné vládní politiky
(312)
Jelikož nebyly podány žádné připomínky za účelem přehodnocení zjištění uvedených ve 222. odůvodnění prozatímního nařízení, tato zjištění se potvrzují.
3.15. Jiná tvrzení
(313)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že příčinou újmy, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, byla nevýhoda předvoje a nedostatečná politická podpora ze strany Evropské komise v předchozích letech. Tato strana rovněž tvrdila, že kromě vnitrostátních režimů podpory jsou na každém trhu důležitými faktory také obyvatelstvo, HDP, spotřeba elektřiny, možnosti financování a připojitelnost do sítě. Výše uvedená strana však nebyla schopna svá tvrzení doložit, a tato byla proto zamítnuta.
(314)
Po poskytnutí konečných informací tatáž zúčastněná strana zopakovala, že příčinou újmy, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, byla nevýhoda předvoje. Toto tvrzení však nebylo analyzováno ani doloženo; bylo proto třeba je zamítnout.
4. Souhrnné posouzení jiných činitelů, u nichž bylo zjištěno, že přispěly k újmě
(315)
Šetření prokázalo, že k újmě mohly přispět tyto jiné činitele: dovoz dotčeného výrobku z Tchaj-wanu; snižování zaručených výkupních cen; dlouhodobé smlouvy omezeného počtu výrobců v Unii týkající se polykrystalického křemíku; finanční a hospodářská krize.
(316)
Jak bylo uvedeno výše v oddíle 3.1 resp. 3.6, možné přispění dovozu z Tchaj-wanu a dlouhodobých smluv omezeného počtu výrobců v Unii týkajících se polykrystalického křemíku je nanejvýš pouze okrajové, jelikož případný dopad byl v hodnotovém řetězci dále zmírněn.
(317)
Co se týká hospodářské a finanční krize, šetření ukázalo, že hlavní příčinou potíží výrobního odvětví Unie při přístupu ke kapitálu potřebnému pro investice byl dumpingový dovoz, který výrobnímu odvětví Unie zabránil v prodeji výrobků za ziskové ceny v době, kdy trh v Unii vykazoval vysoká tempa růstu (2009-2011).
(318)
Co se týká zaručených výkupních cen, třetí strany nebyly schopny prokázat, že výše zaručených výkupních cen během období šetření byly tak nízké, že výrobcům v Unii znemožnily prodávat dotčený výrobek za ceny, které nezpůsobují újmu. Orgány zastávají názor, že snižování zaručených výkupních cen může vysvětlit nižší poptávku, jelikož investice v určitých místech již nebyly životaschopné. Nemůže však narušit příčinnou souvislost, a to ani ve spojení s ostatními činiteli, u nichž bylo zjištěno, že přispěly k újmě, jelikož zaručené výkupní ceny byly dosud na úrovni, při níž by v případě, že by neexistoval dumpingový dovoz, mohli výrobci v Unii prodávat své výrobky za ceny, které nezpůsobují újmu.
(319)
Ani po posouzení kumulativního účinku čtyř jiných činitelů, které mohly přispět k újmě, není proto narušena příčinná souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou.
5. Závěr ohledně příčinné souvislosti
(320)
Veškeré účinky jiných činitelů újmy než dumpingový dovoz byly analyzovány jednotlivě i společně. Vyvozuje se proto závěr, že souhrnné posouzení všech činitelů, které mohly mít společně dopad na újmu způsobenou výrobnímu odvětví Unie (tj. dovoz ze třetích zemí, zaručené výkupní ceny, dopad cen surovin, finanční krize), nevysvětluje újmu, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, zejména pokud jde o nízké ceny a finanční ztráty způsobené pronikáním levného dovozu dotčeného výrobku z ČLR ve značném množství. Na základě výše uvedených skutečností se potvrzují prozatímní zjištění uvedená ve 223. a 224. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že dumpingový dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
F. ZÁJEM UNIE
1. Úvodní poznámky
(321)
Po poskytnutí prozatímních informací jedna zúčastněná strana uvedla, že posouzení zájmu Unie nebylo založeno na reprezentativním počtu hospodářských subjektů.
(322)
Komise kontaktovala jednotlivé hospodářské subjekty následujícím způsobem.
(323)
Dovozci, kteří nejsou ve spojení: jak je uvedeno ve 12. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, Komise kontaktovala všech 250 dovozců, kteří nejsou ve spojení, uvedených žadatelem a v souladu s článkem 17 základního nařízení vybrala prozatímní vzorek tak, aby pokrýval co největší reprezentativní objem dovozu, který by mohl být v době, která je k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Jak je však uvedeno ve 12. a 232. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, pouze u jedné společnosti, která byla prozatímně vybrána, se po ověření skutečně potvrdilo, že je dovozcem, který není ve spojení. Po vyhlášení prozatímního nařízení bylo k další spolupráci v rámci šetření vyzváno dalších patnáct dovozců, kteří nejsou ve spojení a kteří v počáteční fázi předložili formulář pro výběr vzorku, nebyli však do vzorku zařazeni. Šest z nich souhlasilo a obdrželo dotazník a pět jich poskytlo odpověď, přičemž tři odpovědi se považovaly za dostatečně úplné. Konečný vzorek dovozců, kteří nejsou ve spojení, proto zahrnuje čtyři dovozce, kteří nejsou ve spojení a na něž připadá 2 % až 5 % dovozu dotčeného výrobku. Pokud jde o tento nízký procentní podíl, je třeba mít na paměti, že se většina dovozu dotčeného výrobku do Unie neuskutečňuje prostřednictvím dovozců, kteří nejsou ve spojení, jak bylo objasněno ve 12. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(324)
Jiné hospodářské subjekty než dovozci, kteří nejsou ve spojení (hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce a hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie): jak je uvedeno ve 226. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, Komise rozeslala rovněž zvláštní dotazníky přibližně 150 hospodářským subjektům (včetně dovozců, kteří nejsou ve spojení), kteří se přihlásili po zahájení šetření, mohli tudíž Komisi poskytnout příslušné údaje. Při šetření byly vzaty v úvahu nejen odpovědi na dotazníky, nýbrž rovněž ověřitelné a náležitě doložené připomínky a podání zúčastněných stran předložená ve stanovených lhůtách, a to bez ohledu na to, zda tyto strany odpověděly na dotazník, či nikoli. AFASE předala Komisi připomínky jménem svých členů - hospodářských subjektů působících v oblasti fotovoltaiky, jež byly rovněž analyzovány.
(325)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem byly shromážděny dostatečné údaje, které umožnily smysluplné posouzení zájmu Unie. Z těchto důvodů bylo dotyčné tvrzení zamítnuto.
(326)
Jedna zúčastněná strana Komisi požádala, aby objasnila, jak Komise zacházela s předloženými dotazníky dovozců, které byly určeny hospodářským subjektům navazujícím na výrobní odvětví Unie.
(327)
V odpovědi na tuto žádost se uvádí, že se 36 odpovědí uvedených ve 241. bodě odůvodnění prozatímního nařízení týkalo odpovědí na přílohu B oznámení o zahájení řízení, jejímž účelem bylo případně vybrat vzorek dovozců, kteří nejsou ve spojení.
(328)
Co se týká odpovědí na dotazník, které poskytly dva hospodářské subjekty uvedené ve 12. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, jedna byla vzata v úvahu v příslušné analýze hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie. Druhý hospodářský subjekt poskytl doplňkové informace, které prokázaly, že v rozporu s tím, co bylo uvedeno ve 12. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, je skutečně dovozcem modulů, nikoli však dovozcem článků. Informace uvedené v jeho odpovědi na dotazník však nepostačovaly k tomu, aby byl zařazen do analýzy týkající se dovozců, kteří nejsou ve spojení, a to kvůli skutečnosti, že poskytnuté odpovědi nebyly úplné.
(329)
Po uložení prozatímních opatření se uskutečnily další inspekce na místě v prostorách dvou společností připravujících projekty (viz výše 8. bod odůvodnění). Pro účely tohoto šetření bylo mimoto analyzováno a vzato v úvahu (viz níže 369. až 371. bod odůvodnění) šest odpovědi na zvláštní dotazníky (viz 324. bod odůvodnění), které předložili poskytovatelé služeb působící rovněž v odvětví fotovoltaiky (logistika, přeprava, styk s veřejností atd.) a které se původně nepovažovaly za dostatečně úplné (viz 241. bod odůvodnění prozatímního nařízení).
(330)
Při analýze zájmu Unie se vycházelo z těchto informací:
-
odpovědi na dotazník obdržené od osmi výrobců v Unii zařazených do vzorku a čtyř dovozců, kteří nejsou ve spojení a kteří byli zařazeni do vzorku, a rovněž odpovědi na zvláštní dotazník obdržené od osmi hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce a třinácti hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie (sedm společností připravujících projekty/montážních firem; šesti poskytovatelů služeb, kteří působí rovněž v odvětví fotovoltaiky) z celkem 150 hospodářských subjektů, které se přihlásily po zahájení řízení a obdržely zvláštní dotazníky,
-
údaje ověřené během inspekcí na místě v prostorách osmi výrobců v Unii, jednoho dovozce, který není ve spojení, dvou hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce, čtyř hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie (společnosti připravující projekty/montážní firmy) a jednoho sdružení (viz 17. bod odůvodnění prozatímního nařízení a 8. bod odůvodnění výše),
-
údaje o zájmu Unie, které poskytly jiné zúčastněné strany, včetně sdružení, a rovněž veřejně dostupné údaje o vývoji fotovoltaického trhu v Evropě, zejména dokument EPIA „Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017“.
2. Zájem výrobního odvětví Unie
(331)
Některé zúčastněné strany pochybovaly, že by výrobní odvětví Unie mohlo mít z opatření prospěch, a tvrdily, že i) opatření sníží poptávku po fotovoltaických výrobcích v Unii, a výrobní odvětví Unie nebude proto moci zvýšit svůj prodej, ii) výrobní odvětví Unie má malé výrobní závody, a není proto schopno uspokojit poptávku po určitých typech zařízení, jako jsou komerční střešní systémy a velká zařízení montovaná na zemi, iii) výrobci v Unii nejsou „financovatelní“, iv) uložení cel na články fakticky zvýší výrobní náklady výrobců modulů v Unii a učiní je méně přitažlivými pro spotřebitele, v) v případě významného poklesu čínského dovozu využijí menší dovoz z ČLR s největší pravděpodobností výrobci z jiných třetích zemí.
(332)
Co se týká tvrzení, že opatření sníží poptávku po fotovoltaických výrobcích v Unii, a výrobní odvětví Unie proto nebude moci zvýšit svůj prodej, podotýká se, že strany nemohly předložit žádné ověřitelné důkazy o existenci přímé souvislosti mezi uložením opatření a poklesem poptávky po fotovoltaických výrobcích, která byla (jak bylo prokázáno) v posledních letech ovlivněna řadou faktorů.
(333)
V odpovědi na tvrzení, že výrobní odvětví Unie má malé výrobní závody, a není proto schopno uspokojit poptávku po některých typech zařízení, jako jsou komerční střešní systémy a velká zařízení montovaná na zemi, je třeba uvést, že šetření prokázalo, že výrobní odvětví Unie je schopno dodávat jak komerční a průmyslová zařízení (mezi 40 kW a 1 MW), tak i zařízení pro tržní segment veřejných služeb (1 MW až 10 MW). Při šetření nebylo navíc zjištěno, že v rámci jednoho projektu nelze použít výrobky dodávané různými výrobci. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(334)
Tvrzení, že výrobní odvětví Unie nebude mít z opatření prospěch, jelikož výrobci v Unii nejsou „financovatelní“, a že investiční fondy nebudou souhlasit s financováním projektů, které používají moduly vyráběné v EU, nebylo doloženo. Každopádně se předpokládá, že uložení opatření obnoví spravedlivé podmínky na trhu, což by mělo investory, včetně z bankovního sektoru, ujistit o schopnosti výrobců v Unii připravit životaschopné projekty. Z těchto důvodů bylo dotyčné tvrzení zamítnuto.
(335)
Co se týká tvrzení, že uložení cel na články fakticky zvýší výrobní náklady výrobců modulů v Unii a učiní je méně přitažlivými pro spotřebitele, uvádí se, že ačkoli není vyloučeno, že by po uložení cel mohlo dojít k určitému růstu cen, je třeba vzít v úvahu rovněž skutečnost, že veřejně dostupné zdroje naznačují trend klesajících cen modulů a článků. Proto i v případě, že by se náklady na články mohly v důsledku opatření zvýšit, celkový trend klesajících cen by měl vést k snížení nákladů na moduly. Dotyční výrobci se mohou rovněž rozhodnout, že budou články pořizovat v Unii, a nikoli z ČLR. Rovněž se očekává, že uložení opatření zvýší využití kapacity výrobců článků v Unii, což zvýší jejich úspory z rozsahu, a tudíž sníží náklady. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(336)
Tvrzení, že v případě významného poklesu čínského dovozu po uložení opatření z toho budou mít s největší pravděpodobností prospěch spíše jiné třetí země než výrobní odvětví Unie, šetření nepotvrdilo. Šetření neodhalilo žádné jednoznačné signály, že jiné třetí země přesměrují masivně svůj vývoz na trh Unie, zejména vzhledem k pravděpodobnému rozšiřování trhů v jiných třetích zemích, především v Asii, jak odhadují veřejně dostupné zdroje. Mimoto nejsou k dispozici žádné údaje, že i kdyby se v důsledku poklesu čínského dovozu dovoz z jiných třetích zemí zvýšil, nebude výrobní odvětví Unie schopno soutěžit s dovozem z těchto zemí.
(337)
V reakci na poskytnutí konečných informací některé strany tvrdily, že je nereálné očekávat vznik udržitelného výrobního odvětví Unie vyrábějícího moduly a články, jelikož neexistuje racionálně uvažující investor, který by investoval do výrobců v Unii, kteří údajně mají nepříznivou nákladovou strukturu, a nemohou proto vyrábět za konkurenceschopné ceny. Šetření nepotvrdilo, že výrobní odvětví Unie má nepříznivou nákladovou strukturu, jak je objasněno ve 202. a 203. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Neexistence dumpingového dovozu a větší využití výrobních kapacit by proto měly zajistit úspory z rozsahu a umožnit vznik udržitelného výrobního odvětví Unie. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem bylo tvrzení zamítnuto.
(338)
Jedna strana uvedla, že poptávka v Unii je ovlivněna vývojem zaručených výkupních cen a že s tímto vývojem je spojena návratnost investic, kterou investoři očekávají. Konkrétně se uvádělo, že pokud v Unii dojde v důsledku cel k růstu cen a vývoj zaručených výkupních cen nebude sledovat tento růst, poptávka se sníží a výrobní odvětví Unie nebude mít z uložených cel prospěch.
(339)
V reakci na výše uvedené tvrzení se podotýká, že navzdory souvislosti mezi výší zaručených výkupních cen a poptávkou po fotovoltaických zařízeních z důkazů shromážděných během šetření vyplývá, že budoucí poptávka bude na zaručených výkupních cenách a jiných režimech podpory závislá stále méně, jelikož u některých typů zařízení na řadě míst v Unii bude pravděpodobně dosaženo cenové parity (viz 260. bod odůvodnění výše). Očekávaná návratnost investic by měla být mimoto založena na spravedlivých tržních cenách. Jak je uvedeno ve 335. bodě odůvodnění výše, ačkoli není vyloučeno, že po uložení opatření může dojít k určitému růstu cen, je třeba uvést, že podle veřejně dostupných zdrojů vykazují ceny celkově klesající tendenci. Tvrzení je proto zamítnuto.
(340)
Zúčastněné strany uvedly, že jelikož je poptávka po solárních panelech ovlivněna režimy podpory, zejména zaručenými výkupními cenami, a výší cen elektřiny pro konečné spotřebitele (které určují cenovou paritu), může být cenová pružnost poptávky velmi vysoká. Ačkoli je pravda, že významné zvýšení cen může vést k významnému poklesu poptávky kvůli zvláštní povaze trhu, jak poukázaly tyto zúčastněné strany, je toto tvrzení nutno zamítnout, jelikož je velmi nepravděpodobné, že růst cen způsobený opatřeními bude významný, a to z následujících důvodů. Za prvé, veškeré dostupné zdroje potvrzují, že významné snižování cen dotčeného výrobku zaznamenané v celém období šetření a od období šetření do současnosti bude pokračovat.
Za druhé, hospodářským dopadem závazku, který Komise přijala, je to, že čínští vyvážející výrobci budou dodávat dotčený výrobek za minimální dovozní cenu nižší než 60 c/W, což je mnohem méně než cena, která byla zaznamenána v období šetření, a to při objemu, který odpovídá přibližně současnému podílu na trhu. Na této cenové úrovni není velmi pravděpodobné, že by se poptávka významně snížila, jelikož tato cenová úroveň zajišťuje dostatečnou poptávku jak pod stávající výší podpory poskytované režimy podpory, tak pod stávající úrovní cenové parity. Cena elektřiny pro konečné spotřebitele má podle očekávání růst, zatímco cena dotčeného výrobku se má snižovat. Prostřednictvím vzorce pro indexaci závazek zajišťuje, aby minimální dovozní cena zohledňovala další pokles cen dotčeného výrobku. Tato tvrzení bylo proto nutno zamítnout.
(341)
Několik zúčastněných stran zopakovalo tvrzení, že zájem výrobního odvětví Unie není podstatný, jelikož přidaná hodnota, kterou v hodnotovém řetězci v oblasti fotovoltaiky vytvoří předcházející a navazující výrobní odvětví, je mnohem významnější než přidaná hodnota vytvořená výrobním odvětvím Unie. Tvrzení, že různé segmenty v odvětví fotovoltaiky mají rozdílnou přidanou hodnotu, není zpochybněno. Jak je uvedeno ve 228. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření prokázalo, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu způsobenou nekalými obchodními praktikami. Někteří výrobci v Unii již byli nuceni své výrobní závody uzavřít, a pokud by nebyla opatření uložena, jeví se jako jisté další zhoršení situace. Jelikož všechny segmenty odvětví fotovoltaiky jsou vzájemně úzce propojené, poškodil by zánik výroby v Unii celé odvětví fotovoltaiky, poněvadž to by bylo zcela závislé na dodávkách pořizovaných externě. Proto i z důvodu zabezpečení dodávek bylo toto tvrzení zamítnuto.
(342)
V reakci na poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana zopakovala tvrzení, že pro to, zda by mělo být uloženo antidumpingové clo, je důležitá vyšší přidaná hodnota dotčeného výrobku vytvořená předcházejícím a navazujícím odvětvím v porovnání s výrobním odvětvím Unie. V této souvislosti se potvrzuje, že při posuzování zájmu Unie uvážily orgány pozitivní a negativní důsledky, které může mít clo na jednotlivé hospodářské subjekty. Zatímco dopad na předcházející a navazující odvětví je omezený, opatření umožní výrobnímu odvětví Unie překonat účinky dřívějšího dumpingu.
(343)
Jedna strana zpochybnila počet pracovních míst, který uložení opatření zajistí. Tato strana uvedla, že výrobní odvětví Unie zaměstnává přibližně 6 000 osob, a nikoli 25 000 osob, jak je uvedeno ve 229. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(344)
Na podporu výše uvedeného tvrzení však nebyly předloženy žádné důkazy, a tvrzení bylo proto zamítnuto. Objasňuje se, že vzhledem k vyloučení destiček z definice výrobku činila zaměstnanost ve výrobním odvětví Unie v období šetření přibližně 21 000 osob. Zúčastněné strany nepředložily žádný důkaz, že se počet zaměstnanců ve výrobním odvětví Unie po období šetření významně změnil.
(345)
Šetření prokázalo, že výrobnímu odvětví Unie byla dumpingovým dovozem z ČLR způsobena podstatná újma, takže nebylo schopno amortizovat investice prostřednictvím ziskového prodeje. Očekává se, že uložení opatření obnoví spravedlivé obchodní podmínky na trhu Unie a umožní výrobnímu odvětví Unie soutěžit za stejných podmínek. Pravděpodobné snížení dovozu z ČLR by mělo výrobnímu odvětví Unie v krátkodobém horizontu umožnit, aby zvýšilo svůj prodej v Unii, a tudíž lépe využívalo dostupné výrobní kapacity. To může zajistit úspory z rozsahu. Ačkoli je možné, že v krátkodobém horizontu ceny obdobného výrobku v důsledku opatření porostou, celkový trend klesajících cen bude pravděpodobně zachován, a to na straně jedné kvůli dalšímu snižování nákladů na výrobu výrobku, který je předmětem šetření, a na straně druhé kvůli konkurenčnímu tlaku ze strany výrobců ve třetích zemích, kteří budou na trhu Unie rovněž soutěžit.
(346)
Jelikož nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 227. a 231. bod odůvodnění prozatímního nařízení s výjimkou údaje o zaměstnanosti, jak bylo uvedeno výše ve 344. bodě odůvodnění.
3. Zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení
(347)
Po poskytnutí prozatímních informací dovozce, který není ve spojení, který před uložením prozatímních opatření poskytl odpověď na dotazník a který se považoval za prozatímní vzorek, uvedl, že závěry ohledně dopadu opatření na dovozce, kteří nejsou ve spojení, byly založeny pouze na jeho vlastní odpovědi na dotazník, nelze je proto pokládat za reprezentativní.
(348)
V prozatímním nařízení byla zjištění týkající se dovozců, kteří nejsou ve spojení, založena na jediné společnosti, jelikož (jak je objasněno ve 232. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) pouze u jednoho ze tří dovozců prozatímně zařazených do vzorku spočívala hlavní činnost v obchodování s dotčeným výrobkem. Jak je uvedeno výše ve 21. bodě odůvodnění, po uložení prozatímních opatření se vzorek zvětšil, bylo kontaktováno více dovozců, kteří nejsou ve spojení, a z pěti dalších obdržených odpovědí na dotazník byly pouze tři dostatečně úplné a umožňovaly smysluplné posouzení. V konečné fázi byl proto vzorek dovozců, kteří nejsou ve spojení, rozšířen a zahrnoval čtyři dovozce. Během období šetření kolísal podíl činnosti čtyř spolupracujících dovozců, kteří nejsou ve spojení a kteří byli zařazeni do vzorku, související s dotčeným výrobkem mezi 60 % a 100 % jejich celkové podnikatelské činnosti. Čtyři spolupracující dovozci, kteří nejsou ve spojení, mimoto pořizovali v ČLR od 16 % do 100 % celkového dovozu modulů, přičemž pouze jeden z nich pořizoval výrobek pouze z dotčené země. Ziskovost čtyř spolupracujících dovozců, kteří nejsou ve spojení a kteří byli zařazeni do vzorku, související s dotčeným výrobkem činila v období šetření v průměru 2,3 %.
(349)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že dopad cel na dovozce, kteří nejsou ve spojení, byl podhodnocen, jelikož neexistují bezprostřední alternativní zdroje dodávek, které by mohly nahradit čínský dovoz dotčeného výrobku, pokud budou uložena cla, a že změna zdroje dodávek je obtížná vzhledem ke skutečnosti, že se velká část výroby nachází v ČLR a že by to znamenalo značné dodatečné náklady.
(350)
V této souvislosti se připomíná, že by uložení opatření nemělo vést k vymizení dovozu dotčeného výrobku z ČLR. Ze šetření vyplynulo, že možný pokles dovozu z ČLR bude mít dopad zejména na ty dovozce, kteří pořizují dotčený výrobek výhradně z ČLR, což platí pouze v případě jednoho ze čtyř spolupracujících dovozců, kteří nejsou ve spojení. Co se týká dopadu opatření na finanční situaci dovozců, kteří nejsou ve spojení, nebylo vyloučeno, že může být negativní, byl však vyvozen závěr, že to bude do značné míry záviset na jejich schopnosti změnit zdroje dodávek nebo přenést alespoň částečně možnou vyšší cenu na odběratele. V případě hospodářských subjektů, které dovážejí výrobek rovněž z jiných zdrojů než z ČLR nebo kteří dovážejí rovněž jiné produkty než dotčený výrobek, bude negativní dopad dále omezen. Komise se proto domnívá, že ačkoli je pravděpodobný negativní dopad na dovozce dotčeného výrobku, tento dopad bude v průměru omezený.
(351)
Jeden dovozce, který není ve spojení, uvedl, že před přijetím výrobků od nového dodavatele musí vynaložit značný čas a finanční investice. V této souvislosti bylo v reakci na poskytnutí konečných informací uvedeno, že inspekčnímu týmu byly v době inspekce na místě předloženy příslušné důkazy o nutnosti dlouhého testování, které musí dovozce provést, než se rozhodne pro dodávky od určitého vývozce.
(352)
Uznává se, že navázání nového vztahu mezi dovozcem a dodavatelem může vyžadovat dodatečné náklady a čas (např. na testování výrobku). Současně se zdá, že změna dodavatelů představuje běžné riziko, které je započítáno v činnosti dovozců a které souvisí se skutečností, že se fotovoltaický trh vyvíjí, a tudíž prochází neustálými změnami (např. úpadky, spojení), což vyžaduje přechod na nové dodavatele. Mimoto lze předpokládat, že testování vyžadují rovněž nové typy modulů, které se neustále dostávají na trh (např. s novými vlastnostmi z hlediska účinnosti). V této souvislosti se zdá, že testování nového výrobku (i od téhož dodavatele) je spíše normou než neobvyklou činností. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(353)
V reakci na poskytnutí konečných informací dvě strany zopakovaly tvrzení, že nebyl náležitě zohledněn zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení. Jedna strana tvrdila, že neposkytnutí verzí odpovědí dalších spolupracujících dovozců na dotazníky bez důvěrných údajů neumožnilo stranám provést náležité posouzení. Strana zpochybnila hodnocení Komise, pokud jde o možnost vyššího dovozu z jiných třetích zemí do Unie, což dovozcům umožní změnit dodávky, a to na základě tvrzení, že jiné třetí trhy rychle rostou. Za tímto účelem strana tvrdila, že tento předpoklad je v rozporu se závěry ve 336. bodě odůvodnění, v němž se tvrdí, že dovoz z jiných třetích zemí nebude masivní. Jiná strana pochybovala, zda Komise dodržela zásadu zákazu diskriminace, jelikož při posuzování Komisí byla výrobcům v Unii přisuzována větší důležitost než ostatním hospodářským subjektům.
(354)
Za prvé se potvrzuje, že verze odpovědí dalších spolupracujících dovozců na dotazníky bez důvěrných údajů, které byly obdrženy po vyhlášení prozatímního nařízení, byly zařazeny do spisu, do něhož mohly zúčastněné strany nahlédnout. Za druhé, mezi předpokladem, že v reakci na nižší dovoz z ČLR může vzrůst dovoz z jiných třetích zemí a že by toto zvýšení nemělo být masivní vzhledem k rostoucí poptávce po fotovoltaických zařízeních ve světě, neexistuje rozpor. Jelikož se očekává, že výrobní odvětví Unie získá zpět určitou část podílu na trhu, který předtím držely výrobky z ČLR, nelze vyloučit určitou ztrátu činnosti u dovozců, kteří nejsou ve spojení. Podotýká se však, že se celková velikost fotovoltaického trhu má podle očekávání v dlouhodobém horizontu zvětšovat, jelikož na stále více místech bude dosaženo cenové parity. Rovněž je objasněno, že stejně jako ve všech šetřeních týkajících se ochrany obchodu byla situace výrobního odvětví Unie posouzena s cílem zjistit, zda mu byla dumpingovým dovozem způsobena podstatná újma, v rámci analýzy zájmu Unie však byl zájem výrobního odvětví Unie posouzen na stejném základě jako u ostatních hospodářských subjektů, včetně dovozců, kteří nejsou ve spojení. Rovněž se objasňuje, že se šetření týkající se toho, zda byla výrobnímu odvětví Unie způsobena podstatná újma, řídí zejména ustanoveními čl. 3 odst. 5 základního nařízení, jež stanoví minimální normy pro toto šetření. Zájem Unie je analyzován pouze v případě zjištění dumpingu působícího újmu v souladu s normami stanovenými v článku 21 základního nařízení. Usuzovalo se proto, že pravděpodobný negativní dopad opatření na některé dovozce, zejména ty, kteří pořizují výrobek výhradně z ČLR, nepřevažuje nad přínosy opatření pro výrobní odvětví Unie a střednědobými a dlouhodobými přínosy pro fotovoltaický trh v Unii, které vyplývají ze spravedlivé hospodářské soutěže.
(355)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se na základě informací vztahujících se na čtyři dovozce zařazené do vzorku 233. a 234. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Zájem hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce
(356)
Po poskytnutí prozatímních informací několik stran zopakovalo tvrzení, že většina vstupů v hodnotovém řetězci v oblasti fotovoltaiky pochází z Unie a že by tato výhodná situace mohla skončit, pokud budou uložena cla, jelikož se výroba dotčeného výrobku v ČLR v důsledku cla sníží. V reakci na poskytnutí konečných informací jedna strana uvedla, že opatření mohou v tomto případě vést k jiným opatřením, která ČLR případně uloží na výrobky z Unie.
(357)
Jak je uvedeno ve 239. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, očekává se, že čínský dovoz bude trh Unie zásobovat i po zavedení cel. Různé veřejně dostupné zdroje v odvětví fotovoltaiky, například dokument EPIA „Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017“, mimoto odhadují, že k případnému snížení poptávky v Unii by mělo dojít pouze krátkodobě (v roce 2013 a 2014), jelikož v dalších letech spotřeba v Unii poroste. Jak je vyvozeno ve 239. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, odstranění nekalých obchodních praktik ve střednědobém a dlouhodobém horizontu pravděpodobně umožní udržitelný růst na fotovoltaickém trhu v Unii, z něhož by měly mít prospěch všechny hospodářské subjekty v Unii. Co se týká tvrzení ohledně možných odvetných opatření ze strany ČLR v reakci na opatření v daném případě, připomíná se, že ČLR může stejně jako jakýkoli jiný člen WTO využít šetření týkající se ochrany obchodu pouze v odůvodněných případech a toto šetření musí dodržovat přísná pravidla WTO. Komise tato šetření sleduje s cílem zajistit dodržování pravidel WTO. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(358)
Některé strany zpochybnily závěr uvedený ve 239. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že nižší vývoz hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce z Unie do ČLR může být nahrazen vývozem na jiné trhy, a uvedly, že cla sníží celosvětovou poptávku po výrobku.
(359)
V tomto ohledu se za prvé podotýká, že se nepředpokládá, že v důsledku cel bude čínský dovoz zcela ukončen. Informace získané v průběhu šetření mimoto neprokazují přímou souvislost mezi vývojem dovozu z ČLR na trh Unie a vývozem z ČLR na ostatní trhy. Veřejně dostupné zdroje, například dokument EPIA „Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017“, mimoto odhadují, že světový fotovoltaický trh v příštích letech poroste. Co se týká čínského trhu, existují signály, že se domácí spotřeba v ČLR značně zvýší (jak uvedla například EPIA). Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se nepředpokládá, že vývoz hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce z Unie do ČLR v důsledku uložení cel pravděpodobně významně klesne.
(360)
Je třeba rovněž uvést, že pokles poptávky v Unii v letech 2013 a 2014 zmíněný ve 357. bodě odůvodnění může mít negativní dopad na hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce. To však nelze spojovat (přinejmenším nikoli z velké části) se cly, jelikož se předpokládal dlouho před uložením prozatímních opatření. Pokud jde o výrobce strojů pro odvětví fotovoltaiky z Unie (jak je rovněž uvedeno ve 239. bodě odůvodnění prozatímního nařízení), kvůli existující značné rezervní kapacitě v ČLR není pravděpodobné, že by jejich vývoz do ČLR mohl významně vzrůst, a to ani v případě, že čínští vyvážející výrobci zvýší objem výroby. Z informací získaných během šetření rovněž vyplývá, že na výrobce strojů může mít dopad i čínský 12. pětiletý plán pro solární fotovoltaické odvětví, který předpokládá, že by do roku 2015 mělo 80 % zařízení pro výrobu článků pocházet z ČLR. Pokud je této změny dosaženo v souladu s pravidly WTO, může to dále omezit možnost výrobců v Unii soutěžit na čínském trhu. Výše uvedené tvrzení bylo proto zamítnuto.
(361)
V reakci na poskytnutí konečných informací čínská vláda tvrdila, že 12. pětiletý plán pro solární fotovoltaické odvětví obsahuje pouze některé obecné hlavní zásady, které nejsou závazné, jelikož se nepředpokládají žádné donucovací pravomoci, proto by se neměl považovat za známku toho, že možnost výrobců strojů v Unii soutěžit na čínském trhu bude omezená. V tomto ohledu se podotýká, že čínská vláda zařadila ve 12. pětiletém plánu odvětví fotovoltaiky mezi nejstrategičtější odvětví a rovněž vydala zvláštní plán pro solární fotovoltaické odvětví. V tomto plánu vyslovila čínská vláda podporu „špičkovým podnikům“ a „klíčovým podnikům“ a zavázala se „prosazovat provádění různých politik na podporu fotovoltaiky“ a „zajistit celkovou přípravu podpůrných politik v oblasti výrobního odvětví, financí, zdanění …“. Jelikož plán obsahuje základní směrodatné cíle, jichž má čínské výrobní odvětví dosáhnout v pětiletém období, má hluboký dopad na podnikatelské prostředí, a to jak v ČLR, tak v zemích, které s ČLR obchodují. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem existují jednoznačné náznaky, že plán omezuje svobodnou volbu čínských výrobců článků a konkurenční tlak ze strany výrobců v Unii, kteří vyrábějí zařízení vyvážené na čínský trh. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(362)
Jeden spolupracující výrobce surovin zpochybnil možnost, že by jiné trhy kompenzovaly nižší výrobu na čínském trhu, vzhledem k značné vytvořené výrobní kapacitě v ČLR, kterou by nebylo možné snadno vybudovat jinde.
(363)
Vzhledem k závěrům uvedeným výše ve 359. bodě odůvodnění je toto tvrzení zamítnuto, jelikož neexistují žádné údaje o údajně nižší výrobě na čínském trhu.
(364)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila počet zaměstnanců v odvětví na počátku výrobního řetězce, který byl uveden ve 236. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(365)
Objasňuje se, že se počet 4 200 zaměstnanců uvedený v prozatímním nařízení týkal pouze spolupracujících hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce, jako jsou výrobci vybavení a dodavatel polykrystalického křemíku, a to na základě jejich odpovědí na dotazník, a nikoli celého odvětví.
(366)
Po vyloučení destiček z definice výrobku by měli mít výrobci tohoto výrobku v Unii z uložení cel nicméně prospěch, jelikož se očekává, že výrobní odvětví Unie zvýší svou výrobu článků a modulů.
(367)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 235. a 240. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5. Zájem hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie
(368)
Jak je uvedeno výše ve 329. bodě odůvodnění, po uložení prozatímních opatření se uskutečnily další inspekce na místě u dvou společností připravujících projekty.
(369)
Kromě sedmi odpovědí na dotazníky poskytnutých hospodářskými subjekty navazujících na výrobní odvětví Unie, jejichž činnost přímo souvisí s obdobným výrobkem (a to společností připravujících projekty a montážních firem), jejichž analýza představovala základ pro posouzení hospodářských subjektů navazujících na hospodářské odvětví Unie v prozatímním nařízení, bylo blíže analyzováno šest dalších odpovědí na dotazníky, které byly poskytnuty v prozatímní fázi a které se nepovažovaly za dostatečně úplné (viz 241. bod odůvodnění prozatímního nařízení), jelikož obsahovaly údaje o relativním významu jejich činnosti související s fotovoltaikou v porovnání s celkovou činností.
(370)
Těmito šesti dalšími dotčenými hospodářskými subjekty byli poskytovatelé služeb v odvětví fotovoltaiky (logistika, přeprava, styk s veřejností atd.), tudíž hospodářské subjekty, jejichž činnost přímo nesouvisí s výrobkem, který je předmětem šetření. I přes určité nedostatky v odpovědích údaje uvedené v dotaznících prokazovaly, že činnost těchto hospodářských subjektů související s fotovoltaikou je v porovnání s jejich celkovou činností pouze okrajová. V období šetření představovala činnost související s fotovoltaikou přibližně pouze 5 % jejich celkového obratu a 8 % jejich celkové zaměstnanosti. Ziskovost činila v průměru přibližně 7 %. Podotýká se však, že údaje týkající se ziskovosti nebyly úplné, jelikož ne všechny hospodářské subjekty poskytly příslušné údaje.
(371)
Na základě další analýzy byl vyvozen závěr, že vzhledem k poskytnutým údajům nebude případný dopad opatření na hospodářskou situaci poskytovatelů služeb v odvětví fotovoltaiky pravděpodobně významný.
(372)
Po poskytnutí prozatímních a konečných informací zpochybnila řada stran reprezentativnost údajů hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie, které se týkaly obratu, ziskovosti a zaměstnanosti a které Komise odvodila z odpovědí na dotazníky poskytnutých sedmi hospodářskými subjekty navazujícími na výrobní odvětví Unie. AFASE předložila „průzkum“, který provedla u svých členů (montážních firem) s cílem doložit, že u většiny montážních firem představuje podnikání v oblasti fotovoltaiky hlavní zdroj příjmů. AFASE rovněž tvrdila, že hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie, zejména montážní firmy, dosáhnou pouze jednociferného ziskového rozpětí (na rozdíl od zjištění uvedených ve 242. bodě odůvodnění prozatímního nařízení), což jim neumožní absorbovat případná cla.
(373)
Pokud jde o reprezentativnost údajů použitých v prozatímním nařízení, Komise použila všechny údaje, jež poskytly hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie, které odpověděly na zvláštní dotazník, a rovněž podání AFASE, jak je objasněno výše ve 330. bodě odůvodnění.
(374)
Co se týká tvrzení, že podnikání v oblasti fotovoltaiky představuje pro montážní firmy hlavní zdroj příjmů, další analýza odpovědí na dotazník, které poskytlo sedm hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie (montážní firmy a společnosti připravující projekty), potvrdila, že činnost přímo související s výrobkem, který je předmětem šetření, představuje v průměru přibližně 42 % celkové činnosti těchto hospodářských subjektů a ziskovost činí v průměru 11 %. Pokud se však vezmou v úvahu rovněž jejich ostatní činnosti (nesouvisející přímo s výrobkem, který je předmětem šetření), celkový význam významně vzroste u tří z celkem sedmi hospodářských subjektů. Příslušný poměr byl proto v období šetření v rozmezí od přibližně 45 % do 100 %. U sedmi hospodářských subjektů (montážních firem a společností připravujících projekty) by ziskovost činnosti v oblasti fotovoltaiky včetně činností, které přímo nesouvisejí s výrobkem, který je předmětem šetření, činila v průměru 9 %. Pokud jde o zaměstnanost, činnost v oblasti fotovoltaiky, včetně činností, které nesouvisejí přímo s výrobkem, který je předmětem šetření, by v období šetření u těchto sedmi hospodářských subjektů představovala přibližně 660 pracovních míst na plný úvazek. Kromě fotovoltaických projektů a zařízení působily tyto hospodářské subjekty rovněž v oblasti zařízení pro větrnou energii a výroby elektrických zařízení.
(375)
Usuzovalo se, že případný dopad opatření na hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie je třeba posoudit především na základě jejich činnosti přímo spojené s výrobkem, který je předmětem šetření, jež v období šetření dosáhla ziskovosti v průměrné výši 11 %. I v případě posouzení na základě celkové činnosti v oblasti fotovoltaiky nesouvisející přímo s výrobkem, který je předmětem šetření, by však byly závěry podobné závěrům vyvozeným v prozatímní fázi, jelikož celkově se jednotlivé zohledněné faktory, a to ziskovost a možnost absorbovat část cla, významně nezmění (ziskovost se sníží z průměrných 11 % na průměrných 9 %). V reakci na poskytnutí konečných informací jedna strana, v jejichž prostorách Komise provedla inspekci na místě, zpochybnila reprezentativnost závěru ohledně ziskovosti montážních firem a společností připravujících projekty, která byla podle ní údajně založena pouze na jedné transakci. Toto tvrzení se zamítá, jelikož Komise vypočítala ziskovost hospodářského subjektu navazujícího na výrobní odvětví Unie na základě veškerých údajů, které hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie poskytly ve svých odpovědích na dotazník.
(376)
S ohledem na průzkum, který AFASE provedla u svých členů, se za prvé podotýká, že všechny hospodářské subjekty měly možnost přihlásit se po zahájení šetření a odpovědět na zvláštní dotazník určený pro hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie, v němž byly požadovány informace potřebné pro posouzení dopadu cel na tyto hospodářské subjekty. Za druhé, v průzkumu nebyla uvedena totožnost montážních firem, což neumožňovalo ověřit například relevantnost a spolehlivost poskytnutých údajů. Za třetí, ačkoli se řada otázek položených v tomto průzkumu týkala schopnosti montážních firem absorbovat možná cla, v průzkumu nebyl uveden žádný odkaz na zisk, kterého tyto montážní firmy dosáhly v období šetření, chyběly tudíž důležité údaje pro vyhodnocení dopadu opatření. Z poskytnutého průzkumu nebylo proto možno odvodit smysluplné závěry.
(377)
Řada stran zpochybnila závěry uvedené ve 247. a 250. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že pracovní místa v segmentu navazujícím na výrobní odvětví Unie budou negativně ovlivněna z krátkodobého hlediska a že celkový dopad bude negativní, avšak jen v omezeném rozsahu, jelikož fotovoltaický trh v Unii má podle odhadů ve střednědobém a dlouhodobém horizontu růst. Některé strany rovněž tvrdily, že pokles poptávky postihne zejména montážní firmy, které jsou závislé na fotovoltaických zařízeních.
(378)
Možný úbytek pracovních míst v důsledku uložení cel byl blíže analyzován. Informace získané během šetření obecně potvrdily, že v odvětví navazujícím na výrobní odvětví Unie dojde mezi rokem 2011 a 2012 k úbytku pracovních míst v důsledku snížení poptávky po fotovoltaických zařízeních v Unii přibližně o 5 GW, jak bylo uvedeno již ve 246. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tento úbytek pracovních míst nelze spojovat s opatřeními, jelikož je odrazem vývoje na trhu. V roce 2013 a 2014 se předpokládá další snížení poptávky, což s největší pravděpodobností povede k dalšímu úbytku pracovních míst v odvětví fotovoltaiky. Takovýto vývoj poptávky předpovídala významná výzkumná střediska, jako je EPIA, již před zahájením šetření, a úbytek pracovních míst proto nelze přičíst uložení opatření.
(379)
Výrobní odvětví Unie předložilo studii poradenské společnosti PriceWaterHouseCoopers (dále jen „PWC“) týkající se možného dopadu opatření na pracovní místa související s fotovoltaikou. Studie společnosti PWC odkazuje na dřívější studii jiné poradenské společnosti Prognos, která předpokládala vysoké úbytky pracovních míst na fotovoltaickém trhu v důsledku uložení opatření, na něž upozornila AFASE před uložením prozatímních cel a jimiž se zabýval 243. až 246. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Studie společnosti PWC kritizovala studii vyhotovenou společností Prognos a poukazovala na skutečnost, že celkový počet zaniklých pracovních míst podle odhadů společnosti Prognos překročil ve skutečnosti celkový počet stávajících pracovních míst v odvětví fotovoltaiky v Unii. Pokud jde o dopad cel na trhu Unie, společnost PWC dospěla k opačným závěrům než společnost Prognos a předpokládala čistý kladný dopad na pracovní místa v Unii a to, že přínosy převáží nad možnými negativními účinky cel (např. na poptávku). Jelikož nebyla předložena žádná nová doložená tvrzení týkající se dopadu opatření na zaměstnanost v odvětví navazujícím na výrobní odvětví Unie, potvrzují se závěry uvedené ve 247. až 250. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(380)
AFASE tvrdila, že Komise nezveřejnila zdroj 20 % statistické odchylky vykazované u počtu přímých pracovních míst v oblasti fotovoltaiky vypočítaného pro rok 2011, jak bylo uvedeno ve 245. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(381)
Tato 20 % statistická odchylka, která může platit směrem nahoru i dolů, vyšla najevo během inspekce na místě u EPIA. To ukazuje potíže při stanovení přesných údajů o zaměstnanosti v odvětví navazujícím na výrobní odvětví Unie, jelikož je k dispozici jen málo zdrojů sběru údajů, které si navíc často protiřečí.
(382)
V reakci na poskytnutí konečných informací některé strany tvrdily, že se analýza Komise nezabývala skutečností, že cla jen přispějí k úbytku pracovních míst v důsledku nižšího počtu fotovoltaických zařízení po roce 2011. Uvádělo se, že tato ztráta pracovních míst, zejména v navazujícím odvětví, úzce souvisí se skutečností, že montážní firmy jsou závislé na solárních zařízeních. AFASE mimoto kritizovala Komisi kvůli tomu, že nevzala náležitě v úvahu průzkum, který provedla u svých členů, a podobný průzkum, který provedla Solar Trade Association ve Spojeném království, jež tuto závislost údajně dokládají.
(383)
Co se týká toho, že se Komise údajně nezabývala dopadem cla na pracovní místa, odkazuje se na výše uvedený 377. a 379. bod odůvodnění, které se zabývají tvrzeními ohledně dopadů opatření na pracovní místa v odvětví fotovoltaiky a v nichž se uznává, že z krátkodobého hlediska mohou být kvůli opatřením skutečně negativně dotčena pracovní místa v navazujícím odvětví.
(384)
Co se týká průzkumu AFASE a Solar Trade Association ze Spojeného království, v reakci na poskytnutí konečných informací byla zveřejněna rovněž totožnost společností, které odpověděly na dotazník. Průzkumy však vykazovaly nedostatky, jelikož některé odpovědi nebyly například úplné. Analýza průzkumů ukázala následující. Pokud jde o průzkum AFASE, za prvé se podotýká, že většina z 50 montážních firem, které odpověděly na dotazník, prohlásila, že působí výhradně na fotovoltaickém trhu. Patnáct z celkem 50 montážních firem prohlásilo, že do jisté míry působí rovněž v jiných oblastech nesouvisejících s fotovoltaikou, jako je montáž v oblasti topení, elektřiny a zařízení pro větrnou energii. V případě průzkumu ve Spojeném království vykonávalo 21 z celkem 31 společností ve Spojeném království, které odpověděly na dotazník, rovněž jiné činnosti než činnosti v oblasti fotovoltaiky. Tento výsledek ukazuje, že s ohledem na téměř polovinu společností připravujících projekty a montážních firem platí zjištění uvedená ve 247. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, která se týkají možnosti vykonávat jiné činnosti, jako je montáž v oblasti topení nebo elektřiny, instalatérství a jiná zařízení pro energii z obnovitelných zdrojů. Uznává se však, že tato možnost může existovat v menším rozsahu, než se předpokládalo v prozatímním nařízení. Zmírňující dopad na úbytek pracovních míst může být proto méně významný, než se předpokládalo původně. Za druhé, některé hospodářské subjekty, u nichž AFASE a Solar Trade Association ve Spojeném království provedly průzkum, používají výrobky vyráběné v Unii a některé po uložení opatření plánují nákup jiných než čínských výrobků, aby zamezily růstu cen. Jejich závislost na čínském dovozu a dopad opatření budou tudíž podle očekávání omezené, jelikož tyto hospodářské subjekty mají přístup k výrobkům vyráběným v Unii.
Za třetí, odhad dopadu opatření na podnikání všech hospodářských subjektů, které se zúčastnily průzkumu, neumožňuje vyvodit spolehlivé závěry, jelikož jejich hodnocení se velmi lišilo. Některé společnosti nebyly dokonce schopny tento dopad posoudit. Za čtvrté, rovněž odpovědi na otázku ohledně počtu fotovoltaických projektů, u nichž v případě cel hrozí zrušení, byl v průzkumu ve Spojeném království v rozmezí od „ne mnoho“ po „všechny projekty“. Některé hospodářské subjekty nebyly schopny odhad provést. V obou průzkumech mimoto chyběla otázka týkající se ziskovosti hospodářských subjektů, které odpověděly na dotazník, což je důležité pro posouzení možné absorpce růstu cen (pokud k němu dojde) v důsledku cla.
(385)
Jiné strany uvedly, že montážní firmy nemohou snadno změnit své činnosti nebo přejít na jiná zařízení související s obnovitelnými zdroji energie kvůli velmi rozdílným technologiím a know-how. Pokud by byla cla uložena, podnikání by ukončily. Po poskytnutí konečných informací toto tvrzení zopakovala jedna zúčastněná strana, která uvedla, že montážní firmy investovaly značné zdroje do specializace na odvětví fotovoltaiky, jako je zvláštní odborná příprava, což prokazuje, že se zaměřují především na odvětví fotovoltaiky a že nebudou schopny přejít snadno na jiné činnosti.
(386)
Toto tvrzení nebylo dostatečně doloženo, jelikož nebylo prokázáno, jaké znalosti musí montážní firmy získat a jak obtížné a nákladné je získání těchto znalostí. Bez ohledu na to orgány potvrzují, že montážní firmy vyvinuly know-how, které je specifické pro instalaci fotovoltaických modulů. Vývoj tohoto know-how je však poměrně nový a rozšiřuje základní odborné znalosti montážních firem týkající se montáže v oblasti elektřiny a topení, instalatérství atd. Know-how se vyvíjelo rovněž v reakci na nekalé praktiky, konkrétně masivní příliv dumpingového dovozu z ČLR. Bez ohledu na specializované dovednosti zaměstnanců montážních firem je toto tvrzení nutno posoudit souběžně s analýzou uvedenou výše ve 378. a 382. bodě odůvodnění, jež se týkala situace v oblasti zaměstnanosti v odvětví navazujícím na výrobní odvětví Unie, která může být z krátkodobého hlediska negativně ovlivněna, avšak v důsledku udržitelného obchodu povede ve střednědobém až dlouhodobém horizontu k zvýšení zaměstnanosti v montážních firmách. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(387)
Několik stran zpochybnilo tvrzení týkající se schopnosti hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie absorbovat částečně možný růst cen, jak bylo uvedeno ve 247. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Rovněž tento argument nebyl dostatečně doložen, takže nebylo možné posoudit, nakolik je toto tvrzení pravdivé. Jak je uvedeno výše ve 374. bodě odůvodnění, ziskovost spolupracujících hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie přímo související s dotčeným výrobkem byla odhadnuta v průměru přibližně na 11 %, což dotyčným hospodářským subjektům umožňuje absorbovat alespoň částečně určitý růst cen, pokud k němu dojde. V této souvislosti se připomíná (jak bylo uvedeno výše ve 335. bodě odůvodnění), že ceny vykazují celkově klesající tendenci. Argument byl proto zamítnut.
(388)
V reakci na poskytnutí konečných informací některé strany zopakovaly tvrzení ohledně vážného rizika poklesu poptávky po solárních produktech v Unii v důsledku opatření, což podle těchto stran hovoří proti uložení opatření. Jedna strana tvrdila, že solární energie v současnosti vykazuje vysokou cenovou pružnost poptávky a i omezený růst ceny solárních produktů povede k významnému snížení poptávky. Tato strana odhadla, že antidumpingové clo ve výši 30 % může poptávku dále snížit o 8 GW, zatímco clo ve výši 50 % by poptávku snížilo o 10 GW. Ve stejném duchu odkázala AFASE na studii, kterou provedl analytik trhu a která v roce 2013 rovněž předpokládá snížení poptávky až o 2 GW v důsledku 50 % cla, což je pokles v mnohem menším rozsahu.
(389)
Ačkoli během šetření předložily strany kromě výše uvedených scénářů různé další scénáře týkající se snížení poptávky, tyto neobsahovaly srovnatelné výsledky. I když nelze vyloučit, že clo může vést k snížení poptávky po fotovoltaických zařízeních, vyčíslení tohoto dopadu je obtížné vzhledem k různým prvkům, které ovlivňují přitažlivost fotovoltaických zařízení v Unii (viz např. 258. bod odůvodnění prozatímního nařízení). I kdyby v krátkodobém horizontu došlo k takovémuto poklesu poptávky, očekává se, že střednědobé a dlouhodobé přínosy vyplývající ze spravedlivého obchodu převáží nad krátkodobým negativním dopadem. Sama AFASE připustila, že posouzení přímé souvislosti mezi poptávkou a clem bude možné až po uložení cla. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(390)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 243. a 250. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Zjištění týkající se šesti poskytovatelů služeb, u nichž činnost související s fotovoltaikou představuje pouze malý zlomek jejich celkové činnosti (viz 370. bod odůvodnění), nemění závěr uvedený ve 250. bodě odůvodnění prozatímního nařízení stejně jako jej nemění odlišení činnosti, která přímo nesouvisí s dotčeným výrobkem, u sedmi společností připravujících projekty/montážních firem, jak je uvedeno v 374. bodě odůvodnění.
6. Zájem konečných uživatelů/spotřebitelů
(391)
Po poskytnutí prozatímních informací některé strany zopakovaly tvrzení, že cla zvýší cenu dotčeného výrobku. Dojde proto k poklesu poptávky po fotovoltaických zařízeních, jelikož ta budou pro spotřebitele příliš drahá a nebudou dostatečně přitažlivá pro ostatní investory.
(392)
Jak již bylo uvedeno výše ve 335. bodě odůvodnění, ačkoli v důsledku uložení opatření může dojít k dočasnému růstu cen, celkově ceny vykazují klesající tendenci, jak potvrdila řada veřejných zdrojů. Ačkoli je obtížné vyčíslit přesně případný růst cen v důsledku opatření a následný možný pokles poptávky, připomíná se řada skutečností. Za prvé, výrobek, který je předmětem šetření, představuje 50 % celkových nákladů na fotovoltaická zařízení, a clo může být proto přinejmenším částečně absorbováno. Za druhé, soutěžení výrobního odvětví Unie s výrobci ze třetích zemí, kteří již jsou přítomni na trhu Unie, pravděpodobně udrží ceny na nízké úrovni. Výrobní odvětví Unie by současně mělo být schopno dosáhnout lepších finančních výsledků kvůli úsporám z rozsahu vyplývajícím z lepšího využití výrobních závodů a nižších výrobních nákladů. Za třetí, poptávka po fotovoltaických zařízeních souvisí nejen s výší ceny výrobku, který je předmětem šetření, nýbrž rovněž s výší zaručených výkupních cen. Předpokládá se, že při současné nízké úrovni poptávky v porovnání s rokem 2011 a obdobím šetření by se zaručené výkupní ceny neměly snižovat stejně rychle jako v posuzovaném období, což umožní pokračující investice do fotovoltaických projektů. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(393)
V reakci na poskytnutí konečných informací jedna strana výše uvedené odůvodnění zpochybnila. Tato strana tvrdila, že trend klesajících cen nelze po uložení opatření udržet. Tato strana připomenula, že opatření představují velmi významné zvýšení nákladů, které nemůže být v plné výši vyrovnáno snížením nákladů nebo dovozem z jiných třetích zemí. Mimoto zopakovala, že výrobní odvětví Unie nebude moci uskutečnit nové investice do výrobních závodů a strojů a hospodářské subjekty navazující na hospodářské odvětví Unie mohou absorbovat jen malou část, dosahuje-li jejich zisk 11 %. Mimoto neexistují žádné důkazy, které by naznačovaly, že růst cen mohou vyrovnat zaručené výkupní ceny.
(394)
Připomíná se, že se v rozporu s tímto tvrzením neočekává, že růst cen vyplývající z opatření může být plně vyrovnán, nýbrž to, že je možné dočasné zvýšení cen po uložení opatření (viz 247. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Tento růst cen může vyplývat z rozdílu mezi čínskými dumpingovými cenami a cenami jiných než čínských výrobků. Informace získané během šetření však umožňují tvrdit, že případný růst cen může být částečně absorbován řadou faktorů, a to vzhledem k ziskům v odvětví navazujícím na výrobní odvětví Unie ve výši 11 %. Co se týká tvrzení, že neexistují žádné důkazy, které naznačují, že by zaručené výkupní ceny mohly vyrovnat růst cen, lze přiměřeně předpokládat, že zaručené výkupní ceny budou postupem času upraveny v souladu s vývojem cen u projektů.
(395)
Jedna strana uvedla, že od března 2013 vzrostly ceny modulů v Evropě o 20 % a že od roku 2013 existuje značný nedostatek zásob. Toto tvrzení nebylo doloženo, přičemž naopak veřejné zdroje informací ve skutečnosti potvrzují poměrně stálé ceny ve druhém čtvrtletí roku 2013. I kdyby byly tyto informace pravdivé, odrážely by pouze skutečnost, že po zavedení celní evidence dovozu bylo zohledněno riziko možného antidumpingového cla. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(396)
Jiná strana tvrdila, že fotovoltaické projekty nezajistí pro investora návratnost, pokud nebude snižování zaručených výkupních cen odpovídat klesajícím nákladům na projekt, včetně ceny modulů, jelikož ty představují významnou část nákladů daného projektu. Za tímto účelem bylo uvedeno, že cla zpochybní životaschopnost mnoha fotovoltaických projektů, jelikož zvýší cenu.
(397)
Jak bylo uvedeno ve 335. bodě odůvodnění výše, ceny článků a modulů vykazují celkově klesající tendenci. Význam zaručených výkupních cen na trhu se snižuje, jelikož v řadě regionů bude pravděpodobně dosaženo cenové parity. Z těchto důvodů bylo tvrzení, že by cena fotovoltaických modulů mohla mít negativní dopad na fotovoltaické projekty, včetně otázky jejich životaschopnosti, zamítnuto.
(398)
Jedna zúčastněná strana poskytla interní model s cílem prokázat, že by v případě uložení cel byla životaschopnost mnoha fotovoltaických projektů ohrožena.
(399)
Tento model neumožňoval náležité vyčíslení, nakolik by se v případě vyšších cen článků a modulů mohla snížit přitažlivost investic do fotovoltaických zařízení (např. návratnost investic). Předpoklad, že by případné clo bylo zcela přeneseno na konečné uživatele nebo spotřebitele, který byl použit v uvedeném modelu, však vzhledem ke stávajícím ziskovým rozpětím hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie není pravděpodobný. Investiční rozhodnutí není mimoto založeno vždy pouze na ceně modulů, nýbrž závisí rovněž na mnoha jiných faktorech, včetně mimo jiné existence celkově příznivého rámce pro fotovoltaická zařízení v dané zemi, úrovně podpory resp. ceny elektřiny (v případě cenové parity). Tyto dodatečné faktory nejsou jako takové závislé na clu. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(400)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 252. a 254. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7. Jiné argumenty
(401)
Po poskytnutí prozatímních informací bylo zopakováno tvrzení, že výrobní odvětví Unie není schopné zásobovat trh Unie a že trh Unie může zásobovat pouze ČLR.
(402)
Tímto tvrzením se zabýval 256. bod odůvodnění prozatímního nařízení. I v případě přijetí konzervativnějšího předpokladu ohledně výrobní kapacity Unie (viz 183. bod odůvodnění výše) by společná rezervní kapacita Unie a třetích zemí postačovala k doplnění možného poklesu čínského dovozu v krátkodobém horizontu. Ve střednědobém horizontu lze přiměřeně očekávat, že výrobní odvětví Unie rozšíří svou výrobní kapacitu, aby mohlo uspokojit poptávku, což mu umožní dosáhnout úspor z rozsahu, a to zase povede k dalšímu snižování cen. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(403)
Některé strany zopakovaly tvrzení týkající se problémů dosáhnout cílů Komise v oblasti energie z obnovitelných zdrojů, které jsou stanoveny pro rok 2020, pokud budou uložena cla. Tímto tvrzením se zabývalo již prozatímní nařízení (257. až 259. bod odůvodnění), proto vzhledem k neexistenci dalších informací se potvrzuje 257. a 259. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
8. Závěr ohledně zájmu Unie
(404)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se potvrzuje hodnocení uvedené ve 260. a 261. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(405)
Neexistují proto přesvědčivé důvody proti uložení konečných opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR.
G. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(406)
Vzhledem k dosaženým závěrům ohledně dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie by měla být uložena konečná antidumpingová opatření, aby se předešlo vzniku další újmy, kterou výrobnímu odvětví Unie způsobuje dumpingový dovoz.
1. Úroveň pro odstranění újmy
(407)
Za účelem stanovení výše těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná dumpingová rozpětí a výše cla nezbytná pro odstranění újmy, která je působena výrobcům v Unii, aniž by přitom byla překročena zjištěná dumpingová rozpětí.
(408)
Po poskytnutí prozatímních informací jedna zúčastněná strana zpochybnila 10 % ziskové rozpětí použité k výpočtu úrovně pro odstranění újmy a tvrdila, že je pro toto výrobní odvětví za současné situace na trhu příliš vysoké a že bylo použito pro moduly i pro články. Podotýká se, že právním kritériem pro stanovení zisku před zdaněním za účelem výpočtu úrovně pro odstranění újmy je to, zda by tohoto zisku mohlo dané výrobní odvětví přiměřeně dosáhnout za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez dumpingu. V souladu s judikaturou Tribunálu je takovýmto ziskem zisk, jehož bylo dosaženo na počátku posuzovaného období, tj. před nárůstem dumpingového dovozu. Cílový zisk byl proto upraven na 8 %, a to na základě váženého průměru zisku, jehož výrobní odvětví Unie dosáhlo u modulů a článků v roce 2009 a 2010, kdy bylo ziskové.
(409)
Po poskytnutí konečných informací výrobní odvětví Unie uvedlo, že by se jako úroveň ziskovosti, kterou mohlo výrobní odvětví Unie přiměřeně dosáhnout bez dumpingu, měla použít ziskovost v roce 2010, a nikoli průměrné ziskové rozpětí za roky 2009 a 2010. V této souvislosti se tvrdilo, že ziskovost v roce 2009 byla nedostatečná a situace v těchto dvou letech se jednoznačně lišila, zejména vzhledem k vývoji spotřeby v roce 2010, která v uvedeném roce účinky dumpingu zmírnila. V tomto ohledu je třeba uvést, že při stanovování úrovně pro odstranění újmy není důležité, zda bylo průměrné ziskové rozpětí dosažené výrobním odvětvím Unie „dostatečné“. Jak je uvedeno ve 264. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, úroveň pro odstranění újmy by měla být založena na zisku, jehož lze přiměřeně dosáhnout bez dumpingového dovozu. V souladu s běžnou praxí orgány při šetření usuzují, že této úrovně bylo dosaženo na počátku posuzovaného období. Jelikož v tomto případě zaznamenalo výrobní odvětví Unie u prodeje článků ztráty již na počátku posuzovaného období v roce 2009, nebyla tato metodika vhodná a považovalo se za spolehlivější vycházet při stanovení úrovně pro odstranění újmy z průměrného ziskového rozpětí v prvním a druhém roce posuzovaného období. V této souvislosti se rovněž usuzovalo, že není podstatné, že se situace v těchto dvou letech lišila.
(410)
Jiná zúčastněná strana zopakovala, že by pro moduly a články měl být stanoven rozdílný cílový zisk, jelikož ziskovost u těchto typů výrobků vykazovala v posuzovaném období rozdílnou tendenci. Ačkoli ukazatele byly pro každý typ výrobku uvedeny zvlášť, závěry vyvozené pro každý ukazatel se vztahují na celý výrobek, který je předmětem šetření. Připomíná se rovněž, že moduly a články představují jediný výrobek, a proto dumpingová rozpětí a úroveň pro odstranění újmy byly stanoveny na tomto základě.
(411)
Na vypočítaná rozpětí újmy měly mimoto dopad náklady po dovozu u revidovaného vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení (jenž byl pozměněn z důvodů objasněných ve 21. bodě odůvodnění). Všechna rozpětí cenového podbízení byla ovlivněna opravou cen CIF, vyloučením destiček a novým cílovým ziskem.
(412)
Jedna strana tvrdila, že se prodej výrobců v Unii zařazených do vzorku zaměřoval na dražší segment trhu, jako je segment zařízení pro obytné budovy/malých komerčních zařízení, který přitahoval vyšší zaručené výkupní ceny, a navrhla, aby byly prodejní ceny výrobního odvětví Unie odpovídajícím způsobem upraveny. Je třeba podotknout, že by toto tvrzení nemělo být pro výpočet rozpětí újmy rozhodující, jelikož šetření prokázalo, že výrobci v Unii nebyli ziskoví.
(413)
Jelikož s ohledem na úroveň pro odstranění újmy nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se metodika popsaná ve 263. až 266. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Konečná opatření
(414)
Vzhledem k dosaženým závěrům ohledně dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie se v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení usuzuje, že by na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů nebo panelů a článků typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech pocházejících nebo odesílaných z ČLR měla být uložena konečná antidumpingová opatření, a to na úrovni nižší z hodnot odpovídajících dumpingovému rozpětí a rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla. V daném případě by v souladu s tímto pravidlem měla být celní sazba stanovena na úrovni zjištěných rozpětí újmy.
(415)
Podotýká se, že souběžně s antidumpingovým řízením probíhalo antisubvenční řízení. Vzhledem k použití pravidla nižšího cla a skutečnosti, že konečná subvenční rozpětí jsou nižší než úroveň pro odstranění újmy, se považuje za vhodné uložit konečné vyrovnávací clo na úrovni stanovených konečných subvenčních rozpětí a poté uložit konečné antidumpingové clo do příslušné úrovně pro odstranění újmy. Na základě výše uvedených skutečností je celní sazba, která budou uložena, stanovena takto:
Společnost
Subvenční rozpětí
Dumpingo-vé rozpětí
Úroveň pro odstranění újmy
Vyrovná-vací clo
Anti-dumpingové clo
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd;
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
90,3 %
48,2 %
3,5 %
44,7 %
Delsolar (Wujiang) Ltd
de minimis
111,5 %
64,9 %
0,0 %
64,9 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
11,5 %
91,9 %
58,2 %
11,5 %
46,7 %
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
5,0 %
97,5 %
56,5 %
5,0 %
51,5 %
Jinko Solar Co. Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
88,1 %
47,7 %
6,5 %
41,2 %
Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd
6,4 %
53,8 %
33,7 %
6,4 %
27,3 %
RENESOLA ZHEJIANG LTD
RENESOLA JIANGSU LTD
4,6 %
88,1 %
47,7 %
4,6 %
43,1 %
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi SunShine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
4,9 %
73,2 %
46,3 %
4,9 %
41,4 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
93,3 %
41,8 %
6,3 %
35,5 %
Další společnosti spolupracující v rámci antidumpingového šetření (s výjimkou společností, na něž se vztahuje zbytkové clo v souběžném antisubvenčním prováděcím nařízení (EU) č. 1239/2013 (18)) (příloha I)
6,4 %
88,1 %
47,7 %
6,4 %
41,3 %
Další společnosti spolupracující v rámci antidumpingového šetření, na něž se vztahuje zbytkové clo v souběžném antisubvenčním prováděcím nařízení (EU) č. 1239/2013 (příloha II)
11,5 %
88,1 %
47,7 %
11,5 %
36,2 %
Všechny ostatní společnosti
11,5 %
111,5 %
64,9 %
11,5 %
53,4 %
(416)
Individuální sazby antidumpingového cla pro společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění současného šetření. Odrážejí tedy stav zjištěný během šetření, pokud jde o tyto společnosti. Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu použitelnému na „všechny ostatní společnosti“) jsou proto výlučně použitelné na dovoz výrobků pocházejících z ČLR a vyrobených těmito společnostmi, tedy konkrétními uvedenými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení spolu se svým názvem, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné pro „všechny ostatní společnosti“.
(417)
Po poskytnutí informací čínská vláda tvrdila, že vážené průměrné clo pro společnosti uvedené v příloze I a příloze II je v rozporu s antidumpingovou dohodou WTO, jelikož je údajně založeno na váženém průměru cel vypočítaných zvlášť pro vyvážející výrobce článků a modulů zařazené do vzorku. Toto hodnocení však není správné. Pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku byla vypočítána jednotná celní sazba pro jejich veškerý vývoz dotčeného výrobku - a většina vyvážejících výrobců vyvážela články i moduly. Hodnocení, že cla byla vypočítána zvlášť pro vyvážející výrobce článků a modulů, proto není správné, a toto tvrzení nelze uznat.
(418)
Pokud by se po uložení dotčených opatření podstatně zvýšil objem vývozu některé ze společností využívajících nižší individuální celní sazby, lze takovéto zvýšení objemu považovat samo o sobě za změnu obchodních toků v důsledku uložených opatření ve smyslu čl. 13 odst. 1 základního nařízení. Za takových okolností a za předpokladu, že jsou splněny příslušné podmínky, lze zahájit šetření zaměřené proti obcházení předpisů. V rámci takového šetření lze mimo jiné prošetřit potřebu zrušit individuální celní sazby a následně uložit celostátní clo.
(419)
Každou žádost o použití těchto individuálních sazeb antidumpingového cla pro jednotlivé společnosti (například po změně názvu subjektu nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech příslušné společnosti v souvislosti s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, například spojených s takovou změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. Bude-li to vhodné, bude nařízení odpovídajícím způsobem změněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(420)
Aby bylo zajištěno rovné zacházení pro nové vývozce a spolupracující společnosti nezařazené do vzorku a uvedené v příloze I a příloze II tohoto nařízení, mělo by se vážené průměrné clo uložené posledně jmenovaným společnostem vztahovat i na všechny nové vývozce, kteří by jinak měli nárok na přezkum podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení.
(421)
Opatření se ukládají proto, aby bylo výrobcům v Unii umožněno překonat účinky dumpingu působícího újmu. Pokud by nastala počáteční nerovnováha mezi možným prospěchem pro výrobce v Unii a náklady pro ostatní hospodářské subjekty v Unii, mohla by být vyrovnána tím, že se zvýší a/nebo znovu zahájí výroba v Unii.
(422)
Předpokládaný scénář týkající se vyšší výroby v Unii však nemusí být v souladu s vývojem na tomto nestabilním trhu. Jak je uvedeno ve 108. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, spotřeba modulů v Unii mezi rokem 2009 a 2011 vzrostla o 264 % a během šestiměsíčního období mezi rokem 2011 a obdobím šetření se snížila o 43 procentních bodů. Tato nestabilita je ještě patrnější při srovnání období od roku 2006 do roku 2011, kdy spotřeba modulů v Unii vzrostla z méně než 1 GW na téměř 20 GW, což představuje nárůst okolo 2 000 %, a to za pouhých pět let. Předpokládá se, že tato nestabilita bude pokračovat, a odhady zveřejněné obchodními sdruženími ukazují rozdíly mezi různými scénáři ve výši 100 % a více i ve střednědobém horizontu, tj. pro roky 2014-2015.
(423)
Za těchto výjimečných podmínek se tedy považuje za vhodné omezit dobu trvání opatření pouze na dva roky.
(424)
Tato doba by měla být pro výrobce v Unii dostatečná na to, aby zvýšili a/nebo znovu zahájili výrobu, aniž by současně vážně ohrozila situaci ostatních hospodářských subjektů v Unii. Má se za to, že dvouleté období bude nejvhodnější pro analýzu toho, zda v důsledku uložení opatření skutečně došlo k zvýšení výroby v Evropě, a tím byly vyváženy negativní dopady na ostatní hospodářské subjekty v Unii.
(425)
Po poskytnutí konečných informací jeden výrobce v Unii uvedl, že doba trvání omezená na dva roky je příliš krátká na to, aby bylo možno překonat způsobenou újmu. Mimoto se uvádělo, že dvouletá doba trvání výrobcům v Unii neumožní předložit obchodní plány pro tento a příští hospodářský rok. V této souvislosti se uvádí, že opatření potrvají do prosince 2015, což by mělo postačovat, aby výrobci v Unii předložili obchodní plány do roku 2015.
(426)
Výrobce v Unii mimoto nezpochybnil důvody pro omezení doby trvání na dva roky, zejména nestabilitu trhu. Výrobce dokonce výslovně ocenil přezkum v případě, že opatření bude nutné změnit kvůli změněné situaci na trhu. Jelikož pravděpodobnost změny tržních podmínek během dvou let je na tomto nestabilním trhu vysoká, považovalo se za vhodné omezit opatření zpočátku na dva roky.
(427)
Po poskytnutí konečných informací žadatel uvedl, že dvouleté období nepostačuje pro investice do výroby, a odkázal na 424. bod odůvodnění. Kvůli značné rezervní kapacitě výrobního odvětví Unie lze zvýšení výroby dosáhnout lepším využitím stávajících výrobních kapacit, což by mělo být možné bez významných dodatečných investic.
(428)
Žadatel rovněž uvedl, že uložení konečného antidumpingového cla na dobu dvou let nepostačuje k tomu, aby mohlo výrobní odvětví Unie překonat účinky předchozího dumpingu. Uložení antidumpingového cla však nemůže pohlížet pouze na zájmy samotného výrobního odvětví Unie, nýbrž musí možný přínos pro výrobce v Unii porovnat s náklady pro ostatní hospodářské subjekty v Unii. Na tomto základě je rozhodnutí omezit opatření na dva roky zachováno.
(429)
Všem stranám byly sděleny základní skutečnosti a úvahy, na nichž byl založen záměr doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů nebo panelů a článků typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech pocházejících nebo odesílaných z ČLR a konečný výběr částek zajištěných prostřednictvím prozatímního cla (poskytnutí konečných informací). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, během níž mohly k poskytnutí konečných informací předložit připomínky.
(430)
Ústní a písemné připomínky předložené zúčastněnými stranami byly zváženy a ve vhodných případech zohledněny.
3. Zpětná působnost
(431)
Pokud jde o možné uplatňování antidumpingových opatření se zpětnou působností, je třeba posoudit kritéria stanovená v čl. 10 odst. 4 základního nařízení. Podle čl. 10 odst. 4 písm. b) je jedním z hlavních kritérií, které musí být splněno, „podstatné zvýšení vývozu“, a to „vedle výše vývozu, která způsobila újmu během šetřeného období“.
(432)
Srovnání průměrného měsíčního dovozu (19) modulů a článků s průměrným měsíčním dovozem za období celní evidence (březen 2013-červen 2013) ukazuje prudký pokles objemu dovozu po období šetření. Jak je uvedeno ve 110. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, průměrné měsíční dovážené množství čínských modulů a článků činilo v období šetření 1 250 MW (20). Pro srovnání, během období celní evidence byl průměrný měsíční objem dovozu čínských modulů a článků přibližně pouze poloviční.
(433)
Vzhledem k nestabilní povaze trhu by podstatné zvýšení vývozu mohlo být alternativně posouzeno v relativním vyjádření namísto absolutního vyjádření. Za účelem posouzení, zda došlo k podstatnému zvýšení dovozu v relativním vyjádření, je třeba srovnat objemy dovozu se spotřebou na trhu Unie, tj. spotřeba by se musela snižovat podstatně rychlejším tempem než čínský dovoz. Jelikož objem dovozu čínských modulů a článků v období celní evidence byl v porovnání s objemem během období šetření pouze poloviční, musel by být pokles spotřeby podstatně vyšší než 50 %. Ačkoli přesné údaje o spotřebě v období celní evidence nejsou k dispozici, neexistují žádné signály, že by se spotřeba snížila o více než 50 %.
(434)
Z výše uvedených důvodů není kritérium týkající se podstatného zvýšení dovozu splněno. Vyvozuje se proto závěr, že konečné antidumpingové clo nebude uloženo se zpětnou platností přede dnem použitelnosti prozatímních opatření.
H. PODOBA OPATŘENÍ
(435)
Po přijetí prozatímních antidumpingových opatření nabídla skupina spolupracujících vyvážejících výrobců, včetně společností ve spojení v ČLR a v Evropské unii, spolu s CCCME společný cenový závazek podle čl. 8 odst. 1 základního nařízení. Nabídku závazku podpořily rovněž čínské orgány.
(436)
Komise nabídku přezkoumala a rozhodnutím 2013/423/EU nabídku závazku přijala. Jak bylo uvedeno ve 3., 4. a 7. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí, s cílem posoudit, zda cenový závazek odstraňuje škodlivé účinky dumpingu, analyzovala Komise změněné podmínky na trhu, které jsou trvalé povahy a které se týkaly mimo jiné stávajících vývozních cen a úrovně pro odstranění újmy, s ohledem na niž bylo zjištěno, že je nižší než úroveň dumpingu.
(437)
Po přijetí rozhodnutí 2013/423/EU vyvážející výrobci společně s CCCME předložili oznámení týkající se změny původní nabídky závazku. Požádali o revizi závazku tak, aby se zohlednilo vyloučení destiček z definice výrobku, jak bylo popsáno v 31. a 72. bodě odůvodnění. Ve lhůtě stanovené v čl. 8 odst. 2 základního nařízení mimoto požádala řada dalších vývozců o zařazení do závazku.
(438)
Prováděcím rozhodnutím 2013/707/EU potvrdila Komise s ohledem na konečná cla přijetí závazku, který nabídli vývozci uvedení v příloze zmíněného rozhodnutí,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů nebo panelů a článků typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech (tloušťka článků nepřesahuje 400 mikrometrů), v současnosti kódů KN ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 a ex 8541 40 90 (kódy TARIC 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 a 8541409039) a pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky, ledaže jsou v tranzitu ve smyslu článku V GATT.
Z definice dotčeného výrobku jsou vyloučeny tyto typy výrobků:
-
přenosné solární nabíječky skládající se z méně než šesti článků a napájející přístroje elektřinou nebo sloužící k nabití baterií,
-
produkty z tenkého fotovoltaického filmu,
-
krystalické křemíkové fotovoltaické výrobky, jež jsou trvale zabudovány do elektrických spotřebičů, jež mají jinou funkci než výrobu elektrické energie a které spotřebovávají elektřinu vyrobenou zabudovaným(i) krystalickým(i) křemíkovým(i) fotovoltaickým(i) článkem (články),
-
moduly nebo panely s výstupním stejnosměrným napětím nepřesahujícím 50 V a výkonem nepřesahujícím 50 W určené výhradně pro přímé použití k nabití baterií v systémech se stejnými charakteristikami, pokud jde o napětí a výkon.
2. Sazba konečného antidumpingového cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie, před proclením, je pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Celní sazba
Doplňkový kód TARIC
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
44,7 %
B791
Delsolar (Wujiang) Ltd
64,9 %
B792
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
46,7 %
B793
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
46,7 %
B927
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
51,5 %
B794
Jinko Solar Co.Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
41,2 %
B845
Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd
27,3 %
B795
RENESOLA ZHEJIANG LTD
RENESOLA JIANGSU LTD
43,1 %
B921
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
41,4 %
B796
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
35,5 %
B797
Další společnosti spolupracující v rámci antidumpingového šetření (s výjimkou společností, na něž se vztahuje zbytkové clo v souběžném antisubvenčním prováděcím nařízení (EU) č. 1239/2013) (příloha I)
41,3 %
Další společnosti spolupracující v rámci antidumpingového šetření, na něž se vztahuje zbytkové clo v souběžném antisubvenčním prováděcím nařízení (EU) č. 1239/2013 (příloha II)
36,2 %
Všechny ostatní společnosti
53,4 %
B999
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
4. Pokud jakýkoli nový vyvážející výrobce z Čínské lidové republiky poskytne Komisi dostatečné důkazy o tom, že:
-
v období od 1. července 2011 do 30. června 2012 (období šetření) nevyvážel zboží popsané v odstavci 1 do Unie,
-
není ve spojení s žádným vývozcem ani výrobcem v Čínské lidové republice, na něž se vztahují antidumpingová opatření uložená tímto nařízením,
-
po skončení období šetření, na němž jsou založena tato opatření, buď vyvezl dotčený výrobek do Unie, nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt značné množství dotčeného výrobku do Unie,
může být odstavec 2 změněn zařazením nového vyvážejícího výrobce mezi spolupracující společnosti nezařazené do vzorku, na nějž se tudíž vztahuje vážená průměrná celní sazba ve výši 41,3 %.
Článek 2
1. Částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (EU) č. 513/2013 na dovoz destiček (tloušťka destiček nepřesahuje 400 mikrometrů) a modulů nebo panelů s výstupním stejnoměrným napětím nepřesahujícím 50 V a výkonem nepřesahujícím 50 W určených výhradně pro přímé použití k nabití baterií v systémech se stejnými charakteristikami, pokud jde o napětí a výkon, pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky se uvolňují.
2. Částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (EU) č. 513/2013 na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů nebo panelů a článků typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech (tloušťka článků nepřesahuje 400 mikrometrů), v současnosti kódů KN ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 a ex 8541 40 90 (kódy TARIC 8501231200281, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 a 8541409039) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky, ledaže jsou v tranzitu ve smyslu článku V GATT, se vybírají s konečnou platností. Zajištěné částky, které převyšují konečnou sazbu antidumpingových cel, se uvolňují.
Článek 3
1. Dovoz, pro nějž bylo předloženo prohlášení k propuštění do volného oběhu v případě výrobků v současnosti kódu KN ex 8541 40 90 (kódy TARIC 8541409021, 8541409029, 8541409031 a 8541409039) a na nějž jsou vystaveny faktury společnostmi, od kterých Komise přijala závazky a jejichž názvy jsou uvedeny v příloze prováděcího rozhodnutí 2013/707/EU, je osvobozen od antidumpingového cla uloženého podle článku 1, pokud:
a)
společnost uvedená v příloze prováděcího rozhodnutí 2013/707/EU vyrobila, dodala a fakturovala výše uvedené výrobky přímo nebo prostřednictvím své společnosti ve spojení, která je rovněž uvedena v příloze prováděcího rozhodnutí 2013/707/EU, buď svým společnostem ve spojení v Unii, které působí jako dovozci a propouštějí zboží do volného oběhu v Unii, nebo prvnímu nezávislému odběrateli, který působí jako dovozce a propouští zboží do volného oběhu v Unii, a
b)
k tomuto dovozu je přiložena závazková faktura, což je obchodní faktura obsahující alespoň údaje a prohlášení uvedené v příloze III tohoto nařízení a
c)
k tomuto dovozu je přiloženo osvědčení o vývozním závazku podle přílohy IV tohoto nařízení a
d)
zboží deklarované a předložené celním orgánům přesně odpovídá popisu uvedenému v závazkové faktuře.
2. Přijetím prohlášení o propuštění do volného oběhu vzniká celní dluh:
a)
pokud je u dovozu popsaného v odstavci 1 zjištěno, že není splněna jedna nebo více podmínek stanovených v uvedeném odstavci; nebo
b)
pokud Komise zruší přijetí závazku podle čl. 8 odst. 9 nařízení (ES) č. 1225/2009 prostřednictvím nařízení nebo rozhodnutí, které odkazuje na konkrétní transakce, a prohlásí příslušné závazkové faktury za neplatné.
Článek 4
Společnosti, od kterých Komise přijala závazky a jejichž názvy jsou uvedeny v příloze prováděcího rozhodnutí 2013/707/EU, a s výhradou určitých podmínek v ní uvedených, vystaví faktury rovněž u transakcí, které nejsou osvobozeny od antidumpingového cla. Tato faktura je obchodní faktura obsahující alespoň údaje uvedené v příloze V tohoto nařízení.
Článek 5
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se do 7. prosince 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 2. prosince 2013.
A TANÁCS 1238/2013/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
2013. december 2.
a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendeletre (1) (a továbbiakban: alaprendelet) és különösen annak 9. cikke (4) bekezdésére és 14. cikke (1) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság által a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően benyújtott javaslatra,
mivel:
A. ELJÁRÁS
1. Ideiglenes intézkedések
(1)
Az 513/2013/EU rendelettel (2) (a továbbiakban: az ideiglenes rendelet) az Európai Bizottság (a továbbiakban: a Bizottság) ideiglenes dömpingellenes vámot vetett ki a Kínai Népköztársaságból (a továbbiakban: Kína vagy az érintett ország) származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek és lemezek) behozatalára.
(2)
A vizsgálat megindítására azt követően került sor, hogy 2012. július 25-én az EU ProSun (a továbbiakban: panaszos) panaszt nyújtott be a kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik uniós teljes termelésének több mint 25 %-át képviselő gyártók nevében. A panasz prima facie bizonyítékot tartalmazott az említett termékek dömpingelt behozatalára és az ebből eredő jelentős kárra vonatkozóan, amit elégséges bizonyítéknak tekintettek az eljárás megindításához.
2. Nyilvántartásba vétel
(3)
Az ideiglenes rendelet (3) preambulumbekezdésében említettek szerint a panaszos szükséges bizonyítékokkal alátámasztott kérelmére a Bizottság elfogadta a 2013. március 1-jei 182/2013/EU rendeletet (3), amely a Kínai Népköztársaságból származó vagy a Kínai Népköztársaságban feladott kristályos szilícium fotovillamos modulokra és alapvető részeikre (azaz elemekre és lemezekre) 2013. március 6-tól nyilvántartásba vételi kötelezettséget vezet be. Az ideiglenes rendelet megszüntette a behozatal dömpingellenes vizsgálat céljára az alaprendelet 14. cikkének (5) bekezdésével összhangban történő nyilvántartásba vételét, mivel a dömpingelt behozatal elleni védelmet az ideiglenes dömpingellenes vám biztosította.
(4)
Egyes érdekelt felek azt állították, hogy a behozatal nyilvántartásba vételére vonatkozó határozat megalapozatlan volt, mivel nem teljesültek az alaprendelet 14. cikkének (5) bekezdése szerinti feltételek. Ezeket az állításokat ugyanakkor nem támasztották alá tényszerű bizonyítékokkal, illetve azok nem ilyen bizonyítékokon alapultak. A behozatal nyilvántartásba vételére vonatkozó határozat meghozatalakor a Bizottságnak elegendő prima facie bizonyíték állt rendelkezésére, amely indokolta a behozatal nyilvántartásba vételének szükségességét, különös tekintettel a behozatal abszolút értékben és a piaci részesedést tekintve egyaránt bekövetkezett jelentős növekedésére. Ezért az erre vonatkozó állításokat el kellett utasítani.
3. Az ideiglenes vámokkal kapcsolatos kötelezettségvállalás elfogadása
(5)
A 2013/423/EU bizottsági határozat (4) útján a Bizottság elfogadta az exportáló gyártók és a China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (Kínai Gép- és Elektronikus Termék Export-import Kereskedelmi Kamara, a továbbiakban: CCCME) által együttesen felajánlott kötelezettségvállalást.
4. Kiegészítő eljárás
(6)
Az ideiglenes intézkedések bevezetéséről szóló döntés alapjául szolgáló alapvető tények és szempontok közzétételét (a továbbiakban: az ideiglenes nyilvánosságra hozatal) követően a kínai kormány és több érdekelt fél nyújtotta be írásban az ideiglenes megállapításokkal kapcsolatos észrevételeit. Azon felek részére, akik ezt kérték, biztosították a meghallgatás lehetőségét. Az importőrök képviseletében a Szövetség a Megfizethető Napenergiáért (Association for Affordable Solar Energy, a továbbiakban: AFASE), az értéklánc előző és következő lépcsőjén álló gazdasági szereplők és egy importőr kért és kapott meghallgatást a Kereskedelmi Főigazgatóság meghallgató tisztviselőjétől.
(7)
A Bizottság folytatta a végleges megállapításokhoz szükségesnek ítélt információk keresését és ellenőrzését. Az érdekelt felek által benyújtott írásbeli és szóbeli észrevételeket mérlegelték, és az ideiglenes megállapításokat adott esetben azok alapján módosították.
(8)
Ezenfelül a következő vállalatok telephelyén került sor ellenőrző látogatásra:
i.
Az értéklánc következő lépcsőjén álló gazdasági szereplők:
-
Jayme de la Costa, Pedroso, Portugália
-
Sunedison Spain Construction, Madrid, Spanyolország
ii.
Független tanácsadó:
-
Europressedienst, Bonn, Németország
(9)
Az AFASE kétségbe vonta az Europressedienst telephelyén tett ellenőrző látogatás jogalapját, mivel a vállalat a vizsgálatban nem érdekelt fél, és ezért nem tartozik az alaprendelet 16. cikkének hatálya alá. Az Europressedienst az ideiglenes rendelet (99) és (120) preambulumbekezdésében foglaltak szerint a makrogazdasági mutatókra vonatkozó információkat nyújtott be. Tisztázni kell, hogy a Bizottság azért végzett helyszíni ellenőrzést az Europressedienst telephelyén, hogy a gondos ügyintézés elvével összhangban meggyőződjön a bizottsági megállapítások alapjául szolgáló adatok megbízhatóságáról és helytállóságáról.
(10)
A kínai kormány ismét kijelentette, hogy védelemhez való jogát az érdekelt felek általi betekintésre szánt nyilvános aktákhoz való hozzáférés tekintetében megsértették, mivel i. a nem bizalmas jellegű aktákból „alapos indok” bizonyítása, valamint kellően részletes összefoglalók biztosítása, illetve kivételes esetben az összefoglalók biztosítása elmaradásának indokolása nélkül hiányoztak bizonyos információk; ii. egy uniós gyártó kérdőívre adott válaszának teljes nyilvános változata hiányzott, és iii. az uniós gyártók kérdőívre adott válaszainak nem bizalmas jellegű változatát túlságosan nagy késéssel tették elérhetővé az érdekelt felek számára.
(11)
i. A nyilvános aktából hiányzó információkra vonatkozó állítást illetően az érdekelt fél nem nevezte meg, hogy mely információkra gondolt. ii. Azon kijelentése, hogy egy teljes kérdőívre adott válasz nyilvános változatát nem bocsátották rendelkezésre, nem helytálló. iii. A mintában szereplő uniós gyártók kérdőívre adott nyilvános válaszainak késedelmes elérhetővé tételét illetően az érintett fél már magyarázatot kapott, amely szerint a kérdőíveket csak az összefoglalók teljességének és elfogadhatóságának ellenőrzését követően mellékelték a nem bizalmas jellegű aktához. Az uniós gyártók névtelenséghez való jogának biztosítása érdekében arról is meg kellett győződni, hogy a kérdőívek nem bizalmas jellegű változatai valóban nem fedik fel az érintett uniós gyártó kilétét. Egyes esetekben ezért a benyújtó feleknek szükség szerint javítaniuk kellett a nyilvános változatokat, mielőtt azokat más érdekelt felek számára elérhetővé lehetett volna tenni.
(12)
Mindenesetre úgy tekinthető, hogy ez semmilyen módon nem érintette az érdekelt felek védelemhez való jogát. A Bizottság valamennyi érdekelt fél számára biztosította a lehetőséget, hogy a betekintésre szánt nyilvános aktában szereplő információkkal kapcsolatos észrevételeiket még időben megtehessék, és így azokat megalapozott és indokolt esetben a vizsgálatra vonatkozó következtetések megfogalmazása előtt figyelembe lehessen venni. Az érdekelt félnek az ideiglenes és a végleges nyilvánosságra hozatalt követően is lehetősége volt arra, hogy észrevételeket fűzzön a mintában szereplő uniós gyártóktól beérkezett kérdőívekhez. Ennélfogva, még ha a két nyilvánosságra hozatal és az érdekelt felek általi betekintésre szánt nyilvános aktához való hozzáférés eltérő jogi rendelkezéseken alapul is, meg kell jegyezni, hogy az érdekelt feleknek bőven volt lehetőségük arra, hogy az egyes felek által a vizsgálat céljára rendelkezésre bocsátott valamennyi információval kapcsolatban kifejtsék véleményüket. A fenti állítást ezért el kellett utasítani.
(13)
Minden érdekelt felet tájékoztattak azokról az alapvető tényekről és szempontokról, amelyek alapján a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vámok kivetésére és az ideiglenes vámok útján biztosított összegek végleges beszedésére vonatkozó javaslat megszületett (a továbbiakban: a végleges nyilvánosságra hozatal). A felek számára határidőt biztosítottak ahhoz, hogy a végleges nyilvánosságra hozatallal kapcsolatban közölhessék észrevételeiket.
(14)
Az érdekelt felek észrevételeit mérlegelték és indokolt esetben figyelembe vették.
5. A végleges vámokkal kapcsolatos kötelezettségvállalás elfogadása
(15)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően az exportáló gyártók és a CCCME a párhuzamos szubvencióellenes vizsgálatot is magában foglaló, módosított kötelezettségvállalásra irányuló ajánlatot küldött a Bizottságnak. A Bizottság a 2013/707/EU (5) bizottsági végrehajtási határozat (2013. december 4.) a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára vonatkozó dömpingellenes és szubvencióellenes eljárásokkal kapcsolatban a végleges intézkedések alkalmazási időszaka tekintetében felajánlott kötelezettségvállalás elfogadásának megerősítéséről útján megerősítette a kötelezettségvállalás elfogadását.
6. Az eljárásban érintett felek
a) Mintavétel az uniós gyártók körében
(16)
Az ideiglenes intézkedések elrendelését követően egyes érdekelt felek ismét úgy érveltek, hogy a bizalmas adatkezelés túlzó alkalmazása miatt nem fejthették ki észrevételeiket az uniós gyártók kiválasztott mintájára vonatkozóan, és így nem élhettek megfelelően a védelemhez való jogukkal. A Bizottság erre a problémára már az ideiglenes rendelet (9) preambulumbekezdésében kitért. Mivel e tekintetben nem nyújtottak be újabb információt, az ideiglenes rendelet (9) preambulumbekezdésének megállapításai megerősítést nyernek.
(17)
A kínai kormány megismételte azon kijelentését, hogy a panaszosok és a mintában szereplő uniós gyártók nevének bizalmas kezelése nem indokolt. Amint azt az ideiglenes rendelet (9) preambulumbekezdése kimondja, az uniós gyártók a megtorlás kockázatára tekintettel kérték kilétük bizalmas kezelését. A Bizottság megítélése szerint e kérések kellően megalapozottak voltak ahhoz, hogy helyt adjon azoknak. A megtorlás kockázatának alátámasztásaként a Bizottság rendelkezésére bocsátott információk nem adhatók ki harmadik felek részére, mivel ez aláásná a bizalmas adatkezelésre irányuló kérés célját. Ezenfelül egy esetben, amikor a kínai kormány elmondása szerint egy uniós gyártó megváltoztatta az álláspontját és az ideiglenes rendelettel szembeni bírósági kereset benyújtása révén felfedte kilétét, a továbbiakban nem indokolható a névtelenség biztosításának alapjául szolgáló információk közzététele, mivel nyilvánosságra került az érintett személyazonossága.
(18)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél megismételte, hogy a mintavétel alapjául szolgáló információk nem megbízhatók, e tekintetben azonban új információt nem nyújtott be. A Bizottság ezért ezt az állítást elutasította.
(19)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően a CCCME megismételte az uniós gyártók körében végzett ideiglenes mintavétel során alkalmazott módszerrel kapcsolatos érveit. Különösen azt állította, hogy az intézmények 120 gyártót nem vettek figyelembe. A Bizottság erre a problémára már az ideiglenes rendelet (9) preambulumbekezdésében kitért. Mindemellett az intézmények az említett listán szereplő valamennyi vállalat tevékenységét ellenőrizték. Kiderült, hogy a listán főként kínai, tajvani és indiai szerelők, forgalmazók, kapcsolt importőrök és exportáló gyártók szerepelnek. Ennélfogva az nem alkalmas annak bizonyítására, hogy az intézmények jelentős számú uniós gyártót figyelmen kívül hagytak. Továbbá a CCCME a teljes uniós termelést nem cáfolta alternatív számadatokkal, és arra vonatkozóan sem nyújtott be bizonyítékot, hogy az adatok hatást gyakorolhattak a minta reprezentativitására, mivel a Bizottság akkor sem vette volna fel a mintába az állítólagos további uniós gyártók egyikét sem, ha tudott volna azok létezéséről.
(20)
A lemezeknek az érintett termék meghatározásából, és így e vizsgálat hatóköréből való, (32) preambulumbekezdésben említett kizárását követően a végső minta nyolc uniós gyártóból állt. Az uniós gyártók körében végzett mintavétel tekintetében benyújtott bárminemű új észrevétel hiányában az ideiglenes rendelet (7)-(10) preambulumbekezdésének megállapításai a fent módosított formában megerősítést nyernek.
b) Mintavétel a független importőrök körében
(21)
Az ideiglenes intézkedések elrendelését követően - az ideiglenes rendelet (12) preambulumbekezdésében foglaltak szerint - a Bizottság felvette a kapcsolatot további olyan importőrökkel, akik az eljárás megindításáról szóló értesítésben meghatározottak szerint a vizsgált termékkel kapcsolatban a vizsgálati időszak alatt folytatott tevékenységükre vonatkozó alapvető információk benyújtása révén a vizsgálat megindításának szakaszában már együttműködtek. A Bizottság ezzel azt kívánta meghatározni, hogy a független importőrök mintája tovább bővíthető-e. Hat, az érintett termékkel kereskedő (azaz azt megvásároló és újraértékesítő), független importőrnek minősülő vállalat jelentkezett, hogy hajlandó a vizsgálatban további együttműködésre. E hat vállalat közül öt adott választ a határidőn belül. Az öt beérkezett válasz közül csak három volt kellően teljes ahhoz, hogy azok alapján érdemi értékelést lehessen végezni. Ennek alapján a független importőrök mintája a modulok vonatkozásában négy importőrre bővült, akik az érintett országból származó teljes behozatal mintegy 2-5 %-át képviselték. Tekintettel a többségében kis- és középvállalkozásként tevékenykedő független importőrök vállalati struktúrájára, az intézmények a rendelkezésére álló korlátozott források miatt nem tudtak nagyobb részesedést megtestesítő mintát összeállítani.
(22)
A független importőrök körében végzett mintavétel tekintetében benyújtott bárminemű új észrevétel hiányában a fentiek szerint módosított ideiglenes rendelet (11) és (12) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
c) Mintavétel az exportáló gyártók esetében
(23)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően több, a mintában nem szereplő vállalat nyújtott be olyan észrevételeket, amelyek szerint az ő helyzetük eltér a mintába felvett vállalatokétól. Úgy érveltek, hogy ennélfogva az alaprendelet 17. cikkének (3) bekezdése értelmében egyéni vámösszeg fizetésére jogosultak. Az együttműködő vállalatok (gyakran vállalatcsoportok) nagy száma miatt azonban nem volt lehetőség az egyes vállalatok egyéni vizsgálatára. Ennélfogva a 9. cikk (6) bekezdése értelmében ezeknek a vállalatoknak a mintába felvett vállalatokat terhelő vám súlyozott átlagát kell megfizetniük.
(24)
Az exportáló gyártók körében végzett mintavétel tekintetében benyújtott bárminemű új észrevétel hiányában az ideiglenes rendelet (13) és (14) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
7. Vizsgálati időszak és figyelembe vett időszak
(25)
Az ideiglenes rendelet (19) preambulumbekezdésében foglaltak szerint a dömpingre és a kárra vonatkozó vizsgálat a 2011. július 1. és 2012. június 30. közötti időszakra (a továbbiakban: vizsgálati időszak) terjedt ki. A kár felmérése szempontjából lényeges tendenciák vizsgálata a 2009-től a vizsgálati időszak végéig tartó időszakra (a továbbiakban: figyelembe vett időszak) terjedt ki.
B. AZ ÉRINTETT TERMÉK ÉS A HASONLÓ TERMÉK
1. Bevezetés
(26)
Az ideiglenes rendelet (20)-(49) preambulumbekezdésében foglaltakkal összhangban az érintett termékek az ideiglenes meghatározás szerint a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok vagy panelek, valamint olyan típusú elemek és lemezek, amelyeket kristályos szilícium fotovillamos modulokban vagy panelekben használnak. Az elemek és lemezek vastagsága nem haladhatja meg a 400 μm-t. Ezek a termékek jelenleg az ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 és ex 8541 40 90 KN-kódok alá sorolhatók be (a továbbiakban: az érintett termék).
(27)
A következő terméktípusok nem tartoznak az érintett termék fogalmába:
-
olyan, hatnál kevesebb elemből álló, hordozható napelemes töltő, amely készülékek elektromos energiával való ellátását biztosítja, illetve elemtöltőként működik;
-
fotovillamos vékonyréteg termékek;
-
olyan kristályos szilícium fotovillamos termékek, amelyeket tartósan integráltak olyan elektronikus termékekbe, amelyeknek a funkciója nem a villamosenergia-termelés, és amelyek az integrált kristályos szilícium fotovillamos elem(ek) által termelt villamos energiát felhasználják.
2. A termékkört érintő kérelmek
2.1. A lemezek kizárása
(28)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően érdekelt felek azt állították, hogy a lemezek, illetve az elemek és modulok fizikai, kémiai és műszaki alaptulajdonságai nem azonosak, emiatt az előbbieket ki kell zárni a termékkörből. Az ideiglenes szakaszban felvetett érveken túl az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően e tekintetben további két érvre hívták fel a figyelmet.
(29)
Egyfelől több érdekelt fél állította, hogy a lemezek elemek gyártásától eltérő más célokra, többek között integrált áramkörök és más mikroelektronikai eszközök gyártására is felhasználhatók. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy nem minden lemez tartozik a vizsgálat termékkörébe, amely „olyan típusú lemezekre” korlátozódik, „melyeket kristályos szilícium fotovillamos modulokban vagy panelekben használnak”, és amelyek „vastagsága nem haladhatja meg a 400 μm-t”. Noha lemezek kétségtelenül más alkalmazásokban is léteznek, a vizsgálat eleve nem terjedt ki a más termékek, például integrált áramkörök gyártása során felhasznált lemezekre. Emellett egyetlen, e más típusú lemezek piacán tevékenykedő gyártó, importőr vagy felhasználó sem állította, hogy az ő lemezeik is a nyilvántartásbavételi kötelezettség vagy az ideiglenes dömpingellenes vámok hatálya alá tartoznának. Ennélfogva megerősítést nyer, hogy e más típusú lemezek nem tartoznak a jelenlegi vizsgálat termékkörébe. Mindebből ugyanakkor az is nyilvánvaló, hogy a lemezek, illetve az elemek és modulok rendeltetése nem feltétlenül azonos.
(30)
Másfelől több érdekelt fél állította, hogy a feldolgozatlan lemezek egyetlen olyan alapvető villamossági tulajdonsággal sem rendelkeznek, amely a napelemeket és modulokat megkülönbözteti más termékektől. A lemezek különösen nem képesek a napfényből energiát előállítani, amely a kristályos szilícium fotovillamos elemek és modulok alapvető funkciója.
(31)
Ez az érvelés elfogadható. További vizsgálatot követően és eltérve az ideiglenes rendelet (36) preambulumbekezdésében foglaltaktól, miszerint „a modulok, elemek és lemezek rendeltetése azonos: a napfény villamos energiává történő átalakítása”, a lemez csak az elemként történő feldolgozást követően nyeri el a napfényből villamos energia előállítására szolgáló funkcióját.
(32)
A vizsgálat során többek között a napfényből történő villamosenergia-előállítási funkcióként meghatározott eltérő fizikai és műszaki alaptulajdonságok miatt összességében megállapítást nyer, hogy a lemezeket ki kell zárni az érintett termék meghatározásából, és így e vizsgálat hatóköréből.
2.2. Külön vizsgálat az elemek és a modulok esetében
(33)
Több érdekelt fél ismét rámutatott, hogy az elemek és a modulok nem azonos termékek, ezért azokat külön kell értékelni, amit elsősorban az ideiglenes rendelet (27)-(39) preambulumbekezdésében már megválaszolt érvekkel támasztottak alá. A lemezektől eltérően ugyanakkor az elemek és a modulok alapvető tulajdonsága azonos, azaz képesek napfényből villamos energiát előállítani. Ezeket az érveket ezért elutasították.
(34)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy exportőr úgy érvelt, hogy az elemek önmagukban nem alkalmasak villamos energia előállítására. Állítása szerint ehhez azokat modulokba kell beépíteni. Az egyes elemek azonban önállóan is képesek napfényből - jellemzően 4 watt - villamos energiát előállítani. Noha ez az árammennyiség a legtöbb berendezés számára nem elegendő, ezért több elemből álló modulok összeállítására van szükség, ez nem jelenti azt, hogy maga az elem ne rendelkezne eleve villamosenergia-termelő képességgel.
(35)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy exportőr azt állította: az, hogy - az alábbi (100) preambulumbekezdésben foglaltak szerint - az elemekre vonatkozó rendes érték alapján nem határozható meg a modulokra vonatkozó rendes érték, bizonyítékkal szolgál arra, hogy a modulok és az elemek nem tekinthetők egyetlen terméknek.
(36)
E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a dömpingellenes vizsgálatok többsége, köztük a jelenlegi vizsgálat esetén is a rendes értékek és az exportárak összehasonlítása terméktípusok szerint történik. Ennek az az oka, hogy gyakran számos rendkívül különböző terméktípus azonos fizikai, műszaki és/vagy kémiai alaptulajdonságokkal rendelkezik, aminek következtében az „érintett termék” fogalma lényegesen eltérő költségű és árú terméktípusokat ölel fel. Pusztán az a tény, hogy egy adott terméktípusra vonatkozó rendes érték nem határozható meg egy másik terméktípus rendes értéke alapján, önmagában nem jelenti azt, hogy ezek a terméktípusok nem tekinthetők azonos terméknek. A fenti (32) preambulumbekezdésben említetteknek megfelelően az elemek és a modulok alapvető tulajdonságai azonosak, többek között képesek napfényből villamos energiát előállítani.
(37)
További érvként hangzott el, hogy ha az elemek és a modulok kis különbségekkel azonos terméknek minősülnének, nem lehetne nehéz az elemek árát a modulok árának meghatározása céljából kiigazítani. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy nem követelmény, hogy az érintett termék egyes típusai között csak kis különbségek lehetnek. Éppen ellenkezőleg, elegendő, ha az egyes érintett terméktípusok fizikai, műszaki és/vagy kémiai alaptulajdonságai azonosak. Ebben az esetben a modulok és az elemek vonatkozásában ez a helyzet, többek között mindkettő képes napfényből villamos energiát előállítani.
(38)
Ugyanez a fél továbbá azt állította, hogy az elemek nem egyszerűen más típusú modulok, hanem teljesen különböző termékek. Valójában az elem a modul szerves alkotórésze. Mint ilyen, az elem nyilvánvalóan nem „teljesen különböző termék”, mivel a modulok és az elemek azonos alaptulajdonságokkal rendelkeznek, azaz a fenti (32) preambulumbekezdésben említettek szerint napfényből villamos energiát állítanak elő.
(39)
Ugyanez a fél kijelentette továbbá, hogy az uniós gyártók és a kínai exportőrök körében végzett mintavétel során figyelembe vették az elemek és a modulok közötti különbséget. Ennélfogva a modulok és az elemek tekintetében eltérő összegű vámot kellett volna megállapítani. Ezzel összefüggésben megerősítést nyer, hogy az uniós gyártók és a kínai exportőrök körében végzett mintavétel során valóban figyelembe vették a modulok és az elemek közötti különbséget, amint az az ideiglenes rendelet (10) és (14) preambulumbekezdésében is olvasható. Ennek célja ugyanakkor mindössze a minta reprezentativitásának biztosítása volt, és ezért nem jelenti azt, hogy az elemek és a modulok nem tekinthetők egyetlen érintett terméknek, vagy hogy eltérő összegű vámot kellett volna rájuk kivetni. Annak biztosítása érdekében, hogy a minta valamennyi terméktípusra nézve reprezentatív legyen, a minta kiválasztásakor mindenképpen különbséget kellett tenni az elemek és a modulok között. Ezen túlmenően ekkor még némi bizonytalanság övezte azt, hogy az elemeket és a modulokat egy terméknek vagy két külön terméknek kell tekinteni, és ezért a reprezentativitást mindkét lehetséges eredmény esetére biztosítani kellett.
(40)
Mindemellett az érdekelt fél azt állította, hogy az alábbi (100) preambulumbekezdés, amely szerint a modulok feldolgozásának költsége jelentős, ellentmond az ideiglenes rendelet (32) preambulumbekezdésének, amely kimondja, hogy a hozzáadott érték nem a gyártási folyamat egy adott szakaszára összpontosul. E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy a (100) preambulumbekezdés egyúttal azt is pontosítja, hogy az elemek és a modulok közötti költségkülönbség 34 %, ami azt jelenti, hogy a modulok értékének 66 %-a az elemből származik. Ennélfogva megállapítható, hogy a hozzáadott érték nem a gyártási folyamat egy adott szakaszára összpontosul.
(41)
Több exportáló gyártó állítása szerint az, hogy a vállalat eltérő minimális importárat és behozatali mennyiséget ír elő az elemekre és a modulokra vonatkozóan, megerősíti, hogy a modulok és az elemek külön termékek, és két külön vizsgálatot indokolnak. Az eltérő minimális importárak ugyanakkor csak azt jelzik, hogy az elemek és a modulok eltérő áron értékesített, különböző terméktípuscsoportok. Ennélfogva eltérő árakat kell meghatározni ahhoz, hogy a minimális importár betölthesse a funkcióját.
(42)
Mindemellett önmagában az a tény, hogy az elemek és a modulok eltérő terméktípuscsoportok, az érintett termék meghatározása szempontjából nem bír jelentőséggel. Az érintett termék meghatározásához elegendő, hogy a termékek alaptulajdonságai és rendeltetése azonos legyen, ami a modulok és az elemek esetében a (32), illetve a (48) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően teljesül.
(43)
A kínai kormány úgy érvelt, hogy annak értékelése, vajon az elemek és a modulok egy terméknek tekinthetők-e, a fellebbviteli testület által az Európai Közösségek - Azbeszt ügyben (6) meghatározott több kritériumot nem vesz figyelembe. Ezek a kritériumok azonban nem az érintett termék, hanem a „hasonló termék” meghatározása céljából alkalmazandók. Ez azt jelenti tehát, hogy ezeket a kritériumokat a hasonló termék, például az uniós ipar által gyártott olyan hasonló termék meghatározásakor kell figyelembe venni, amelyet ezt követően a kínai exportáló gyártók által exportált érintett termékkel hasonlítanak össze. Az érintett termék meghatározása szempontjából ezek a kritériumok nem relevánsak. Az intézmények mindenesetre megjegyzik, hogy az Európai Közösségek - Azbeszt ügyben alkalmazott kritériumoknak az ebben az ügyben érintett termékre történő alkalmazása nem vezetne eltérő eredményre. Az első és a második kritérium (tulajdonságok, jelleg és minőség, illetve rendeltetés) megfelel a fenti preambulumbekezdésekben említett fizikai, kémiai és műszaki tulajdonságoknak, illetve a rendeltetésnek. A harmadik kritérium (fogyasztói igények és szokások) ebben az ügyben nem igazán alkalmazható, mivel az elemek a modulok szerves alkotórészei; a negyedik kritérium, a tarifális besorolás tekintetében meg kell jegyezni, hogy az elemek és a modulok egyaránt bejelenthetők a 8541 40 90-es vámtarifaszámon, míg a 8501-es besorolású vámtarifaszámok általában a villamos generátorokra és nem kifejezetten a napenergiát hasznosító termékekre vonatkoznak.
(44)
Más érdekelt felek úgy érveltek, hogy a Bíróság által korábbi ügyekben (7) kidolgozott kritériumok alkalmazása alapján megállapítható, hogy a modulok és az elemek különböző termékek. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a Bíróság mindössze néhány figyelembe vehető kritériumot említett - nem kötelező valamennyi kritériumot minden esetben figyelembe venni, mivel nem feltétlenül mindegyik releváns. Ezeket a kritériumokat a Bizottság az ideiglenes rendelet (27)-(39) preambulumbekezdésében értékelte, ahol megállapítást nyert, hogy ebben az ügyben több kritérium nem alkalmazható. A Brosmann ügyben azt, hogy az eltérő típusú cipők az „érintett termék” körébe tartoznak-e, szintén csak három, relevánsnak ítélt kritérium alapján értékelték. Mivel az érdekelt felek nem indokolták, miért vonná maga után a kritériumok objektív alkalmazása azt a megállapítást, hogy a modulok és az elemek különböző termékek, ez az érvelés nem fogadható el.
(45)
Mindemellett fel kell hívni a figyelmet arra, hogy az elemek és a modulok alaprendeltetése azonos, azaz fotovillamos rendszerekbe történő beépítéshez értékesítik őket. A modulok teljesítménye közvetlenül kötődik az elemek teljesítményéhez, amint azt az ideiglenes rendelet (28) preambulumbekezdése is megállapítja.
(46)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy a lemezek termékkörből való kizárásával, valamint az elemek modullá alakításához szükséges jelentős mértékű feldolgozás miatt az az érv sem állja meg a helyét, hogy az elemek és modulok alaprendeltetése azonos. Hozzátette továbbá, hogy a modulok és elemek alaprendeltetésének azonosságára vonatkozó megállapítás azon a feltevésen alapul, hogy a lemezek, modulok és elemek azonos gyártási eljárással készülnek.
(47)
Először is téves az a megállapítás, hogy a modulok és elemek rendeltetésének azonosságára vonatkozó értékelés a gyártási folyamaton alapul. Noha mindkét állítás szerepel az ideiglenes rendelet (36) preambulumbekezdésében, ez nem jelenti azt, hogy az egyik megállapítás a másik feltevésen alapul. A két állítást összekötő „mindemellett” szó egyértelművé teszi, hogy azok között nincs ilyen összefüggés. Ezenfelül a két állítás a „Rendeltetés és helyettesíthetőség” címen belül két különböző szempontra kíván reflektálni. A gyártási folyamatra vonatkozó első állítás a helyettesíthetőséghez kapcsolódik, míg a második állítás a rendeltetést érinti. Ennélfogva helytelen az a mögöttes vélekedés, hogy a modulok és elemek alaprendeltetésének azonosságára vonatkozó megállapítás azon a feltevésen alapul, hogy a lemezek, modulok és elemek azonos gyártási eljárással készülnek.
(48)
Az elemek és a modulok tényleges rendeltetését illetően az érdekelt felek nem vitatják, hogy a modulokat és az elemeket fotovillamos rendszerekbe történő beépítéshez értékesítik. Ennélfogva megerősítést nyer az a megállapítás, hogy a modulok és az elemek rendeltetése azonos.
2.3. Mono- és polikristályos elemek
(49)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy az Unióban nem gyártanak monokristályos elemeket, és hogy az általuk exportált monokristályos elemek ezért nem állnak versenyben az uniós gazdasági ágazattal. A vizsgálat ugyanakkor feltárta, hogy az Unión belül valójában gyártanak monokristályos elemeket. Ezért ezt az érvet a Bizottság elutasította. Mindenesetre a Törvényszék a Brosmann ügyben kijelentette, hogy egy adott terméktípus közösségi gyártásának hiánya nem meghatározó.
2.4. Az „ott feladott” kitétel
(50)
Egyes érdekelt felek azt állították, hogy indokolatlan volt a vizsgálat hatókörét a Kínában „feladott” termékekre is kiterjeszteni, mert a vizsgálatot eredetileg csak a Kínából származó termékek ellen indították.
(51)
A Kínában feladott termékek azonban már a vizsgálat megindításának szakaszában is a termékkörbe tartoztak. Az eljárás megindításáról szóló értesítés (8) 5. pontja kimondja, hogy „felkérjük azokat a vállalatokat, amelyek az érintett terméket a Kínai Népköztársaságból szállítják, de úgy gondolják, hogy ezen exportoknak egy része vagy az egésze vámjogilag nem a Kínai Népköztársaságból származik, hogy jelentkezzenek, és minden, a tárgyhoz tartozó információt közöljenek”. Egyértelmű tehát, hogy a Kínából terméket feladó valamennyi vállalatnak lehetősége volt együttműködni a vizsgálatban. Mindemellett, mivel a vizsgált termék gyakran tartalmaz különböző országokból származó összetevőket és alkatrészeket, az eljárás megindításáról szóló értesítés 5. pontja arról is rendelkezett, hogy e probléma megoldása érdekében „különleges rendelkezések” is „elfogadhatók”.
(52)
Úgy kell tekinteni ezért, hogy minden érintett gazdasági szereplő megfelelő tájékoztatást kapott arról a lehetőségről, hogy a Kínából feladott termékek tekintetében adott esetben különleges rendelkezéseket lehet elfogadni, és hogy felkérést kaptak a vizsgálatban való együttműködésre. Ennélfogva a vizsgálat hatókörét nem terjesztették ki „a Kínában feladott” termékekre, mivel a vizsgálat már a kezdetektől fogva kiterjedt azokra.
(53)
A nyilvánosságra hozatalt követően egyes érdekelt felek azt állították, hogy az eljárás megindításáról szóló értesítésnek a fenti (51) preambulumbekezdésben említett rendelkezéseitől függetlenül a vizsgálat a Kínából származó termékekre korlátozódott, és a Kínában feladott termékek hatását nem értékelte.
(54)
E tekintetben meg kell jegyezni, hogy az alábbi intézkedések történtek annak biztosítására, hogy a vizsgálat során ne csak a Kínából származó, hanem a Kínában feladott termékeket is értékeljék:
-
Az érintett terméket Kínából szállító valamennyi vállalatot felkértek, hogy a termékek eredetétől függetlenül jelentkezzenek a vizsgálatban.
-
Az eljárás megindításáról szóló értesítés A. mellékletében az exportőröket felkérték, hogy a vállalat által gyártott valamennyi termékre vonatkozóan közöljenek információkat. Ezek az információk nem korlátozódtak a Kínából származó termékekre.
-
Ezen információk alapján, amelyek a termékek származására való tekintet nélkül valamennyi exportot magukban foglaltak, reprezentatív minta kiválasztására került sor.
-
A mintába felvett gyártók „az Európai Unióba exportáló gyártóknak” szóló kérdőívet kaptak, amelyben Kína „érintett országként”, nem pedig származási országként szerepelt. Ennélfogva egyértelmű volt, hogy származásától függetlenül valamennyi termék a vizsgálat tárgyát képezi.
(55)
Ennek alapján megállapítható, hogy a vizsgálat egyaránt kiterjedt a Kínából származó és ott feladott valamennyi termékre, illetve hogy a vizsgálat többek között dömpingre és kárra vonatkozó megállapításai a Kínából származó és ott feladott valamennyi termékre vonatkoznak.
(56)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egyes érdekelt felek úgy érveltek, hogy a panasz csak a Kínából származó napelem panelek behozatalára vonatkozóan tartalmazott prima facie bizonyítékot, a Kínában feladott termékekre vonatkozóan nem. E tekintetben pontosítani kell, hogy a panasz valójában a „Kínából érkező” termékekre utalt, amint az a kérelmező által benyújtott, bélyegzővel ellátott borítón látható. Az aktában ezen oldal előtt egy másik oldal is található, amely már „a Kínai Népköztársaságból származó” megfogalmazást használja. Ez ugyanakkor a panaszos által benyújtott dokumentumban nem szerepelt, hanem azt a bizottsági szolgálatok később egy borító formájában illesztették az aktába, amelyen a panasz címének megismétlése helyett a vizsgálat elnevezését tüntették fel. Ennélfogva úgy tekinthető, hogy a panasz a Kínából érkező valamennyi termékre vonatkozott, függetlenül attól, hogy azok onnan származtak-e.
(57)
Egyes kínai exportáló gyártók továbbá azt állították, hogy a harmadik országbeli exportáló gyártókkal szemben nem ésszerű elvárás, hogy tudniuk kellett volna, hogy termékeik érintettek lehetnek a vizsgálatban. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy az intézkedések a GATT V. cikke értelmében árutovábbítás alatt álló árunak minősülő árukra nem alkalmazandók. Ennélfogva az intézkedések a Kínában tevékenységet nem folytató exportáló gyártókat nem érintik. Ezenfelül egyetlen harmadik országbeli exportáló gyártó sem jelentkezett azzal a felvetéssel, hogy az általuk exportált termékeket dömpingellenes vám terheli.
(58)
Ugyanezek az exportáló gyártók úgy érveltek, hogy a harmadik országbeli exportáló gyártókat nem kérték fel arra, hogy jelentkezzenek, és nem kaptak lehetőséget annak bizonyítására, hogy termékeik nem dömpingeltek. Az intézmények úgy vélik, hogy a Kínában tevékenységet nem folytató exportáló gyártókat az intézkedések nem érintik, mivel ha termékeiket Kínában adják is fel, azok árutovábbítás alatt álló árunak minősülnek. Az eljárás megindításáról szóló értesítés útján minden további exportáló gyártó tájékoztatást kapott arról, hogy tevékenységeik a vizsgálat tárgyát képezik.
(59)
A kínai kormány úgy érvelt, hogy noha az alaprendelet 1. cikkének (3) bekezdése lehetővé teszi az attól az elvtől való eltérést, hogy az exportáló ország a származási ország, ez a cikk ebben az esetben nem alkalmazható. Állításuk alátámasztásaként úgy érvelnek, hogy nem történt meg annak átfogó elemzése, hogy az exportáló ország közbenső ország-e. Az intézmények nem értenek egyet az alaprendelet 1. cikke (3) bekezdésének ilyen értelmezésével. Egyetlen érdekelt fél sem vitatja, hogy Kínában jelentős mértékű gyártás zajlik. Az, hogy a késztermék származási országa Kína-e, számos tényezőtől függ. A dömping, a kár, az ok-okozati összefüggés és az uniós érdek vizsgálata során az intézmények az említett gyártásra utalnak, függetlenül attól, hogy az exportált késztermék vámjogilag Kínából származik-e. Mivel határozott jelek utaltak arra, hogy nem minden - legalább részben - Kínában gyártott termék tekinthető úgy, hogy vámjogilag Kínából származik, az intézmények úgy határoztak, hogy azokra a termékekre is hivatkozni kell, amelyek esetében Kína csupán közbenső ország.
(60)
A kínai kormány továbbá azt állította, hogy mivel egyetlen kínai exportőr részére sem biztosítottak piacgazdasági elbánást, a napelem paneleknek Kínában nincs összehasonlítható ára, és ezért Kína nem tekinthető közbenső országnak. E tekintetben ugyanakkor meg kell jegyezni, hogy az alaprendelet 1. cikkének (3) bekezdésében foglalt három feltétel mindössze példaként szolgál, és nem feltétlenül kell minden esetben valamennyit alkalmazni. Ebben az esetben, mivel egyetlen kínai exportáló gyártó részére sem biztosítottak piacgazdasági elbánást, az összehasonlítható árat az analóg országban kellett meghatározni - ez az összehasonlítható ár pedig attól függetlenül azonos, hogy Kína a származási vagy a közbenső országnak minősül-e. Ennélfogva az a kérdés, hogy „abban az országban” van-e összehasonlítható ár, nem értelmezhető, mivel ebben az ügyben az összehasonlítható árat nem „abban az országban”, hanem az analóg országban határozzák meg.
2.5. Napelemes töltők
(61)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egyes érdekelt felek azt állították, hogy a „hatnál kevesebb elemből álló, napelemes töltő” meghatározása túlságosan szűk, és azt ki kell terjeszteni az e meghatározás hatálya alá nem tartozó, hasonló funkcióval bíró termékekre, például a több kisebb elemből álló, hasonló méretű termékekre.
(62)
Emellett egyes érdekelt felek azt állították, hogy a „szilícium fotovillamos termékek, amelyeket tartósan integráltak elektronikus termékekbe” meghatározás túlságosan szűk, mivel a kizárás csak a teljes villamos termékre vonatkozik, míg az abba való beépítésre szánt, napenergiát hasznosító összetevőket nem minden esetben zárják ki.
(63)
A fenti érvek vizsgálata során valóban kiderült, hogy helyénvalóbb az ilyen termékek kizárásának alapját egy műszaki szabványon alapuló további kritériummal bővíteni. Különösen megállapítást nyert, hogy az alábbi szabvány fogalommeghatározásai pontosabban definiálják az intézkedések hatóköréből kizárandó termékeket: IEC 617301 nemzetközi szabvány, Alkalmazási osztályok, C. osztály: Korlátozott feszültség, korlátozott teljesítményű alkalmazások (13. o.) (9).
(64)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően a fent említett nemzetközi szabvány alapján történő kizárásra vonatkozó észrevételek érkeztek. Ezekben úgy érveltek, hogy a szabványra való hivatkozás helyett indokoltabb volna a kizárást a kimenő feszültség és a kimenő teljesítmény alapján a következőképpen meghatározni: „legfeljebb 50 volt kimenő feszültséggel és 50 watt kimenő teljesítménnyel rendelkező olyan modulok vagy panelek, amelyeket kizárólag azonos feszültség- és teljesítményjellemzőkkel bíró rendszerekben elemtöltőként való közvetlen felhasználásra szántak”. Ez az állítás elfogadható, és a kizárás megállapítása végül e meghatározás alapján történt.
2.6. Tetőbe beépített napelemmodulok
(65)
Egy további érdekelt fél azt állította, hogy a tetőbe beépített napelemmodulok kizárhatók a vizsgálat termékköréből, mivel a napelemmodul funkciót a tetőcserép- vagy -pala funkciójával együtt töltik be. Ennélfogva nem helyettesíthetők közvetlenül hagyományos napelemmodullal.
(66)
A vizsgálat ugyanakkor megállapította, hogy mind a hagyományos, mind a tetőbe beépített napelemmoduloknak azonos villamossági szabványoknak kell eleget tenniük. Ezenfelül, noha a tetőbe beépített napelemmodul pusztán egy hagyományos modullal nem helyettesíthető, hagyományos modullal és tetőcseréppel vagy -palával együtt azonban igen. Ezek a termékek ezért azonos műszaki alaptulajdonsággal bírnak, amennyiben napfényből villamos energiát állítanak elő. A további funkció (amelyet egyéb esetben a tetőfedő anyag biztosít) nem minősül lényegesnek, és nem indokolja a tetőbe beépített napelemmodulok termékkörből való kizárását.
(67)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően ugyanez az érdekelt fél azt állította, hogy a tetőbe beépített napelemmodulok és a szabványos napelemmodulok közötti kétirányú helyettesíthetőség hiánya azt jelzi, hogy a tetőbe beépített napelemmodulokat ki kell zárni az intézkedések hatóköréből, aminek alátámasztásaként általában a lábbelikről szóló ügyre (10) és különösen a STAF-típusú (Special Technology Athletics Footwear) lábbelikre hivatkozott. A STAF-típusú lábbelik kizárását azonban számos tényező indokolta, a Bíróság pedig a Brosmann ügyben (11) a kétirányú helyettesíthetőség hiányát önmagában nem tekintette kellően alapos indoknak, és megerősítette, hogy az olyan lényegesen különböző termékek, mint a városi viseletre alkalmas cipők és a túracipők, különbözőségeik ellenére is tekinthetők egyetlen dömpingellenes vizsgálatban érintett terméknek.
(68)
Ezenfelül az érdekelt fél úgy érvelt, hogy az uniós gyártás hiánya, valamint az, hogy az érdekelt fél szellemi tulajdonhoz fűződő jogok tulajdonosa, állítása szerint megerősíti, hogy a tetőbe beépített napelemmodulok innovatívak és minden más terméktől különböznek. Ismét az érdekelt fél által említett, lábbelikről szóló ügyre hivatkozva ugyanakkor a Törvényszék a Brosmann ügyben kimondta, hogy „az ilyen típusú lábbelik közösségi gyártásának hiánya, illetve a szabadalom fennállása nem meghatározó.” (12). Ennek eredményeképpen a szabadalmaztatott technológiával gyártott lábbeli abban az ügyben érintett terméknek minősült.
(69)
Az érdekelt fél továbbá azzal érvelt, hogy a tetőbe beépített napelemmodulokat ki kell zárni az érintett termék fogalommeghatározásából, mivel azt a hagyományos moduloknál lényegesen magasabb áron értékesítik. Emellett a lábbelikről szóló ügyben a fent említett STAF-típusú lábbeliket bizonyos ár felett kizárták az érintett termékek fogalommeghatározásából. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a tetőbe beépített napelemmodul a fenti (66) preambulumbekezdésben foglaltak szerint valóban egyesíti a napelemmodul és a tetőcserép vagy -pala funkcióját. Az árak közvetlen összehasonlítása ezért nem értelmezhető, mivel a további funkció természetszerűen magasabb árat eredményez.
(70)
Erre az érvelésre válaszul az érdekelt fél azt állította, hogy ezen érvelés alapján semmilyen esetben nem lehetne árkülönbségre hivatkozni a termékkörből való kizárás további indokaként. Ez az értelmezés azonban túlságosan messzire mutat. A fenti preambulumbekezdésben foglaltak mindössze annyit jelentenek, hogy ebben a konkrét ügyben, ahol a tetőbe beépített modulok egyesítik az érintett termék és egy további termék (ebben az esetben a tetőcserép vagy -pala) funkcióját, az ár természetszerűen nem meghatározó. Ez semmiképpen nem jelenti azt, hogy más esetekben az árkülönbözet nem lehet hasznos tényező annak megállapításakor, hogy egy adott terméket ki kell-e zárni az érintett termék fogalommeghatározásából.
(71)
Végül, az érdekelt fél azt állította, hogy a tetőbe beépített napelemmodulok szállítója részére hozzáférést kell biztosítani a minimumárra vonatkozó kötelezettségvállaláshoz. A jelek szerint azonban az érintett kínai exportőr nem működött együtt a vizsgálatban, és együtt nem működő félként nem jogosult a kötelezettségvállalásban való részvételre. Ezért ez a kérés nem fogadható el.
3. Következtetés
(72)
A fentiek fényében a termékkör végleges meghatározása a következő: a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok vagy panelek, valamint olyan típusú elemek, amelyeket kristályos szilícium fotovillamos modulokban vagy panelekben használnak, kivéve ha azok a GATT V. cikke értelmében árutovábbítás alatt álló árunak minősülnek. Az elemek vastagsága nem haladhatja meg a 400 μm-t. Ezek a termékek jelenleg az ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 és ex 8541 40 90 KN-kódok alá sorolhatók be.
(73)
A következő terméktípusok nem tartoznak az érintett termék fogalmába:
-
olyan, hatnál kevesebb elemből álló, hordozható napelemes töltő, amely készülékek elektromos energiával való ellátását biztosítja, illetve elemtöltőként működik;
-
fotovillamos vékonyréteg termékek;
-
olyan kristályos szilícium fotovillamos termékek, amelyeket tartósan integráltak olyan elektronikus termékekbe, amelyeknek a funkciója nem a villamosenergia-termelés, és amelyek az integrált kristályos szilícium fotovillamos elem(ek) által termelt villamos energiát felhasználják;
-
legfeljebb 50 V DC kimeneti feszültségű és legfeljebb 50 W kimeneti teljesítményű modulok vagy panelek, amelyeket kizárólag azonos feszültség- és teljesítményértékekkel rendelkező rendszerekben elemtöltőként való közvetlen felhasználásra szántak.
(74)
A lemezek kizárását követően - ellenkező megjelölés hiányában - az elemzést a lemezekre vonatkozó adatok és elemzés kizárásával felülvizsgálták. Tekintettel arra, hogy a figyelembe vett időszakon belül a lemezek az érintett termék uniós behozatalának csak elenyésző hányadát (értékének 2 %-át) tették ki, úgy tekinthető, hogy azok kizárása elhanyagolható mértékben érinti a megállapításokat. Az érdekelt felek valamennyi észrevételét figyelembe vették, a lemezekre való utalásokat azonban kizárták. Ennek következtében az ideiglenes rendelet preambulumbekezdéseiben szereplő, a lemezekre vonatkozó hivatkozások és kapcsolódó adatok immár nem alkalmazandók, akkor sem, ha az érintett preambulumbekezdéseket ez a rendelet megerősíti.
(75)
Ennélfogva a fenti (26)-(74) preambulumbekezdésekben módosított ideiglenes következtetések véglegesen megerősítést nyertek. Ezen eljárás céljából és a következetes gyakorlattal összhangban ennélfogva az intézmények úgy vélték, hogy az érintett termék valamennyi típusát egyetlen terméknek kell tekinteni.
C. DÖMPING
1. Kínai Népköztársaság
1.1. Piacgazdasági elbánás
(76)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően egyes érdekelt felek azzal érveltek, hogy a piacgazdasági elbánásra vonatkozó megállapítás elkésett, mivel arra az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontjában foglalt három hónapos határidőt követően került sor, és emiatt a vizsgálatot késedelem nélkül meg kell szüntetni.
(77)
E tekintetben ezek a felek úgy érveltek, hogy az alaprendelet módosítása (13), amely a piacgazdasági elbánásra vonatkozó megállapítás határidejét nyolc hónapra meghosszabbítja, csak a korábban alkalmazott három hónapos határidő lejártát követően lépett hatályba. A módosítás csak a jövőbeli vizsgálatokra, valamint olyan folyamatban lévő vizsgálatokra alkalmazandó, amelyek esetében a piacgazdasági elbánásra vonatkozó megállapítás határideje az adott időpontban még nem járt le.
(78)
Az alaprendelet módosításának 2. cikke ugyanakkor egyértelműen kimondja, hogy „ezt a rendeletet 2012. december 15-től kezdődően valamennyi új és valamennyi folyamatban lévő vizsgálatra alkalmazni kell”. Ebben a cikkben, illetve a rendelet egészében sem szerepel olyan kitétel, amely az érdekelt felek által említett „amelyek esetében a piacgazdasági elbánásra vonatkozó megállapítás határideje még nem járt le” korlátozásra utalna. Ezért ez az érvelés nem fogadható el.
(79)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően több érdekelt fél megismételte azt az állítását, amely szerint a piacgazdasági elbánásra vonatkozó megállapítás elkésett, ugyanakkor nem vitatták, hogy az alaprendeletnek a fenti (78) preambulumbekezdésben említett módosítását „valamennyi folyamatban lévő vizsgálatra”, ezen belül a jelenlegi vizsgálatra is alkalmazni kell. Ennélfogva véglegesen megállapítást nyer, hogy a piacgazdasági elbánásra vonatkozó megállapítás nem késett el.
(80)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy exportőr azt állította, hogy a piacgazdasági elbánást nem szabadott volna megtagadni azzal az indokkal, hogy a 2011 során a tevékenységét megszüntető három vállalat nem vezetett átlátható könyvelést. Különösen felvetette azt a kérdést, hogy mely számviteli standard írja elő, hogy egy tevékenységét megszüntető vállalatnak továbbra is vezetnie kellene ilyen könyvelést.
(81)
E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a számviteli standardok nem határozzák meg, mely vállalatok kötelesek pénzügyi kimutatást készíteni - a számviteli standardok e kimutatások elkészítésének módját írják elő. Kína esetében az „Üzleti vállalkozások számviteli standardja: alapvető standard” írja elő a 4. cikkben, hogy „a vállalkozás pénzügyi beszámolókat készít”. Kötelező előírásról van szó, amely nem biztosít kivételt a tevékenységüket megszüntető vállalatok számára.
(82)
Ezenfelül, noha ezek a vállalatok megszüntették tevékenységüket, továbbra is voltak eszközeik (többek között földterület, épületek, gépek és készletek) és forrásaik, és jogi személyként még legalább 2013 elejéig léteztek. Ennélfogva úgy tekinthető, hogy ezek a vállalatok 2011-re vonatkozóan kötelesek voltak közzétenni számviteli beszámolójukat, és ennek hiánya a 2. kritérium megsértésének minősül.
(83)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egyes exportőrök továbbá azt állították, hogy az adókedvezmény(ek)ből és támogatásokból származó haszon nem jelentős hányada a forgalmuknak, amit állításuk szerint a párhuzamosan zajló szubvencióellenes vizsgálat is megerősített.
(84)
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy erre az érvelésre az ideiglenes rendelet (65) preambulumbekezdése már kitért. A szöveg hangsúlyozta, hogy a torzulás „jelentős” voltának értékeléséhez - különösen az előny jellegéből adódóan - nem bír jelentőséggel a vizsgálati időszak alatt kapott előny abszolút összege. Az állítást ezért a Bizottság elutasítja.
(85)
A piacgazdasági elbánás tekintetében benyújtott további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (50)-(69) preambulumbekezdésében szereplő valamennyi megállapítás megerősítést nyer.
1.2. Egyedi vizsgálat
(86)
Az ideiglenes rendelet (70) preambulumbekezdésében foglaltaknak megfelelően tizennyolc olyan együttműködő exportáló gyártó vagy ilyen gyártókból álló csoport nyújtott be az alaprendelet 17. cikkének (3) bekezdése szerinti egyedi vizsgálat iránti kérelmeket, amelyeket a mintába nem választottak be. Ebben az ügyben a mintában már hét vállalatcsoport szerepelt, amelyeket jellemzően több exportáló gyártó, valamint uniós és harmadik országbeli kapcsolt kereskedő és kapcsolt importőr alkot. A mintában szereplő hét, exportáló gyártókból álló csoporton túl a 18 további exportáló gyártó (vagy azokból álló csoport) egyenkénti vizsgálata indokolatlan terhet jelentene, és meghiúsítaná a vizsgálat kellő időben történő lezárását.
(87)
Az egyéni vizsgálatok tekintetében benyújtott további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (70)-(71) preambulumbekezdésében szereplő valamennyi megállapítás megerősítést nyer.
1.3. Analóg ország
(88)
Egyes érdekelt felek megjegyezték, hogy India - a „Jawaharlal Nehru Nemzeti Napenergia Küldetés” (Jawaharlal Nehru National Solar Mission, JNNSM) projektjeire vonatkozó helyi tartalmi rendelkezések miatt - nem megfelelő analóg ország. Egy érdekelt fél azt állította, hogy 75 %-ban helyi tartalom szükséges, míg egy másik fél állítása szerint az indiai gyártók a 100 %-ban helyi gyártású modulokra magasabb árat számíthatnak fel. Azt állították továbbá, hogy ezek a követelmények jelentősen megnövelik a helyi termékek árát. Ezen állítás alátámasztásaként egy indiai újságcikket nyújtottak be (14). Ez a cikk azonban közel egy évvel a figyelembe vett időszak végét követően jelent meg, és a figyelembe vett időszakra gyakorolt hatását nem bizonyították.
(89)
Mindazonáltal ugyanez az újságcikk arról számolt be, hogy az indiai napelem gazdasági ágazat „a nyugati és a kínai gyártók jelentette erős versennyel” küzd. Ezt alátámasztja az Indiába irányuló behozatal folyamatos növekedése, amint azt az alábbi (92) preambulumbekezdés szemlélteti. Noha a helyi tartalmi követelmények valóban befolyásolhatják bizonyos mértékben az indiai belföldi piacot, egyértelműen megállapítható, hogy az indiai piac versenypiac, ahol számos indiai és külföldi vállalat tényleges versenyt folytat egymással.
(90)
Ezenfelül a Közös Kutatóközpont által közzétett információk (15) szerint a JNNSM projektjeinek többsége 2015-től lép működésbe. A JNSSM keretében a 2012. év során a hálózatba bekapcsolt fotovillamos rendszerekre vonatkozó célérték mindössze 50 MW volt, és ezzel szemben 2012 júniusában India összes hálózathoz kapcsolt kapacitása meghaladta az 1 GW-ot. Ez azt jelzi, hogy a figyelembe vett időszak során a JNNSM összes napelemes létesítményen belüli részaránya nem érte el az 5 %-ot, és ezért a JNNSM és a kapcsolódó helyi tartalmi követelmények hatása - feltéve, hogy az a figyelembe vett időszak során már érvényesült, és ezt az érdekelt felek nem bizonyították - a legjobb esetben is igen korlátozott volt. A figyelembe vett időszak során a létesítmények többsége (65 %) állami támogatási intézkedések eredményeképpen Gujarat tartományban működött.
(91)
Egyes érdekelt felek azt állították, hogy az indiai piac a figyelembe vett időszak alatt a gyakorlatban védelmet élvezett a különböző forrásokból, többek között a Kínából származó behozatallal szemben, mivel 2012 eleje óta számítani lehetett egy dömpingellenes vizsgálat megindítására. India 2012. november 23-án, azaz közel öt hónappal a figyelembe vett időszak végét követően indított dömpingellenes eljárást a Kínából, Malajziából, Tajvanról és az Egyesült Államokból érkező napelemek és modulok behozatala tekintetében.
(92)
Ezt az állítást azonban a napelemek és modulok behozatalának az indiai kereskedelmi statisztikák (16) szerinti változása nem támasztja alá:
Érték (millió USD)
2010. április 2011. március
2011. április 2012. március
2012. április 2013. március
Kína
77,33
577,24
371,72
Mutató
100
746
481
Összesen
252,63
1 348,48
827,07
Mutató
100
534
327
(93)
A fenti táblázatból kiderül, hogy a napelemek és modulok behozatala Kína esetében látványosan, több mint 600 %-kal, valamint 2010/2011 és 2011/2012 között összességében több mint 400 %-kal emelkedett. Ezt követően a behozatali értékek némileg csökkentek, ezzel együtt azonban a napelemek és modulok ára is mérséklődött. A behozatali értékek 2011/2012 és 2012/2013 közötti csökkenése összhangban áll a szaktanácsadó vállalatok, például a pvXchange által az azonos időszakra vonatkozóan jelentett árcsökkenéssel, ami arra utal, hogy 2011/2012 és 2012/2013 között a behozatali volumenek többé-kevésbé változatlanok maradtak. Ennélfogva megállapítható, hogy az indiai piac a figyelembe vett időszak alatt a gyakorlatban nem élvezett védelmet a különböző forrásokból, többek között Kínából származó behozatallal szemben.
(94)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány azt állította, hogy az Egyesült Államok 2013. február 6-án a WTO vitarendezési eljárásainak keretében konzultációt kért Indiától a JNNSM helyi tartalmi követelményeit illetően. Állításuk szerint e helyi tartalomra vonatkozó szabályok és a fenti (91) preambulumbekezdésben említett dömpingellenes vizsgálat együttes hatása 2012 áprilisa és 2013 márciusa között az előző évhez képest 38 %-os értékcsökkenéshez vezetett, szemben a korábbi években tapasztalt folyamatos növekedéssel.
(95)
E tekintetben meg kell jegyezni, hogy az értékcsökkenés inkább az árak, semmint a behozatali volumenek visszaesésének tudható be. A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél adatokkal szolgált az indiai piacra irányuló napelem- és modulbehozatal volumenének 2010 és 2013. március közötti változásáról. Ezek az adatok a napelemmodulok és a napelemek indiai piacra irányuló behozatali volumenének folyamatos növekedését jelzik. Ennélfogva megállapítható, hogy a küszöbön álló dömpingellenes vizsgálat a gyakorlatban nem biztosított védelmet az indiai piac számára, és a JNNSM helyi tartalmi követelményeinek a fenti (90) preambulumbekezdésben említett állítólagos, de nem bizonyított és mindenesetre legfeljebb elenyésző hatásai nem akadályozták a behozatali volumenek folyamatos növekedését.
(96)
Ezenfelül ki kell emelni, hogy a 2012. április és 2013. március közötti időszakban a JNNSM behozatalra gyakorolt állítólagos hatásai elsősorban a figyelembe vett időszakot követően jelentkeztek. Az állítólagos csökkenés ezért a figyelembe vett időszakban legfeljebb elenyésző mértékű hatással bírhatott.
(97)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy a Tata Power Solar (a továbbiakban: Tata) csak a közelmúltban lépett a piacra, és ezért nem megfelelő analóg országbeli gyártó. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a korábban a „Tata BP Solar” nevet viselő vállalat 1989 óta gyárt napelemmodulokat, ezért nem állíthatjuk, hogy csak a közelmúltban jelent meg a piacon. Egy másik érdekelt fél által benyújtott információk szerint a Tata számottevően korábban kezdte meg piaci tevékenységét, mint a mintában szereplő öt legnagyobb kínai exportőr.
(98)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy Tajvan megfelelőbb analóg ország lenne, mint India, mivel méretüket tekintve a tajvani vállalatok közelebb állnak a kínai exportőrökhöz, valamint egyes tajvani gyártók együtt is működnek a vizsgálatban. Ezenfelül más érdekelt felek megkérdőjelezték, hogy tekintettel a Tata viszonylag kis méretére, India elfogadható analóg ország lenne-e, ám megfelelő alternatívát nem javasoltak.
(99)
Egyes tajvani vállalatok valóban együttműködtek. Egy vállalat teljes körű, míg egy további vállalat részleges együttműködést vállalt. Az egyetlen teljes körűen együttműködő tajvani vállalat ugyanakkor kisebb, mint a Tata, különösen az érintett termék eladásainak hozzávetőleg 90 %-át kitevő modulok eladása és gyártása tekintetében, míg a Tata értékesítési tevékenysége jóval meghaladja a tajvani vállalatét, amely e tekintetben - az ideiglenes rendelet (76) preambulumbekezdésben említetteknek megfelelően - elhanyagolható mennyiséget értékesít. A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy exportőr feltette a kérdést, hogy a részben együttműködő tajvani vállalatot felkérték-e a hiányzó információk benyújtására. E tekintetben az ideiglenes rendelet (76) preambulumbekezdését kell említeni, amely kimondja, hogy Tajvan nem használható analóg országként, mivel az együttműködő tajvani vállalatok szinte kizárólag elemeket gyártottak, míg a kínai kivitel főként modulok formájában történik. Ez a részben együttműködő tajvani gyártó esetében is igaz. Mivel ez utóbbi gyártó ebből az okból már nem minősült megfelelőnek, nem volt indokolt további információkat kérni.
(100)
Ugyanez az érdekelt fél azt állította, hogy a moduleladások közel teljes hiánya önmagában nem zárja ki Tajvan analóg országként való felhasználását, mivel az elemek modullá alakításának feldolgozási költségei különösebb nehézség nélkül kiszámíthatók. A vizsgálat tényszerű eredményei azonban ezt nem támasztják alá. Az elemek modullá építése több gyártási lépést foglal magában, és a modul hozzáadott értékének jelentős része ezek során jön létre. Amint az az ideiglenes rendelet (137) preambulumbekezdésében szerepel, a figyelembe vett időszakban az elemek és a modulok közötti átlagos árkülönbözet 555,92 EUR, azaz 54 %, míg az átlagos költségkülönbözet 377,99 EUR, azaz 34 % volt. Ez azt jelentené, hogy a modulokra vonatkozó lehetséges tajvani rendes érték jelentős hányadát a feldolgozási költségek kiigazítására kellene alapozni, ami nem tekinthető ésszerűbbnek egy olyan ország felhasználásánál, ahol a rendes érték az érintett termék nagy része tekintetében belföldi eladási árakra alapozható. Ennélfogva megállapítható, hogy a rendelkezésre álló megbízható információkra figyelemmel India analóg országként történő kiválasztása ésszerű volt.
(101)
Egy további érdekelt fél azt állította, hogy az Egyesült Államok esetében nem indokolták meg, hogy az miért nem tekinthető megfelelő analóg országnak. E tekintetben az ideiglenes rendelet (74) preambulumbekezdésére kell hivatkozni, amely egyértelműen kimondta, hogy „az USA - főleg amiatt, hogy a vizsgálati időszak egy részében piaca a kínai behozataltól dömpingellenes és szubvencióellenes intézkedésekkel védett volt - nem lenne megfelelő analóg ország”. Mivel az Egyesült Államok piacának védelmére vonatkozóan nem nyújtottak be észrevételeket, a vonatkozó álláspont nem módosul.
(102)
Egyes érdekelt felek azzal érveltek, hogy a dömpingszámítás eredménye a kínai és az indiai gyártók közötti méretgazdaságossági különbségek miatt torzul. Ennélfogva az intézmények ellenőrizték, hogy valóban korreláció van-e a vállalat termelési volumene és dömpingkülönbözete között.
(103)
A mintába felvett hét vállalatcsoport közül kettő közepes méretű (Jinzhou Yangguang és Delsolar), öt pedig nagyvállalatcsoport (JingAo, LDK, Suntech, Trina és Yingli). A középvállalkozások közül a Jinzhou Yangguang különbözete a legalacsonyabb, a Delsolaré pedig a legnagyobb. Az öt nagyobb vállalat eredményei e két véglet között találhatók. Ez egyértelműen szemlélteti, hogy a méretgazdaságosság és a dömpingkülönbözetek között nincs összefüggés. Ennélfogva megállapítható, hogy a dömpingszámítás eredménye a kínai és az indiai gyártók közötti méretgazdaságossági különbségek nyomán nem torzul.
(104)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egyes érdekelt felek azt állították, hogy a méretgazdaságosság és a dömpingkülönbözetek közötti összefüggés hiánya nem bizonyítja, hogy a méretgazdaságosság nem gyakorol hatást az árak összehasonlíthatóságára. Amennyiben - a jelenlegi esethez hasonlóan - a dömpingkülönbözet valamennyi exportőr esetében azonos rendes értéken alapul, a dömpingkülönbözetet elsősorban az exportárak határozzák meg. A méretgazdaságosság és a dömpingkülönbözet közötti összefüggés hiánya ezért egyúttal a méretgazdaságosság és az eladási árak közötti összefüggés hiányát is bizonyítja. Ennélfogva megállapítható, hogy a méretgazdaságossági különbségek ebben az esetben nem érintik az árak összehasonlíthatóságát.
(105)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy az analóg országbeli gyártó rendkívül magas belföldi eladási árakat szab, amelyek állítása szerint jóval meghaladják az uniós gazdasági ágazat eladási árait, mivel a dömpingkülönbözet számottevően nagyobb, mint az ár-alákínálási különbözet. Az állítást szemléltetendő az indiai rendes értékeket összevetette az uniós gazdasági ágazat eladási áraival. Ez az összehasonlítás ugyanakkor hibás, mivel az indiai rendes érték kizárólag a nyereséges eladásokon alapul. Különösen akkor, amikor az uniós gazdasági ágazat veszteséges, nem meglepő, hogy az indiai nyereséges árak meghaladják az átlagos uniós ágazati árat. Ennélfogva az, hogy az indiai rendes érték magasabb az uniós ágazati átlagárnál, nem bizonyítja, hogy India analóg országként történő kiválasztása ésszerűtlen.
(106)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy a Tata áraiban torzulás érvényesül, mivel a vállalat kapcsolatban áll a Tata Power közművállalattal. Ennek köszönhetően a Tata a Tata Power által ellátott területeken magasabb árakat szabhat. Mindezt azonban bizonyítékkal nem támasztották alá, valamint az állítólagos hatást sem számszerűsítették. Ez az állítás ezért nem elfogadható.
(107)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy exportőr azzal érvelt, hogy a Tata magas előállítási költséggel és eladási árakkal működő, nem versenyképes vállalat, és állítólag ez volt az oka annak, hogy a BP Solar 2011 decemberében kivált a közös vállalkozásból. Mindezt egy újságcikkből vett idézettel igazolja, amely szerint „az, hogy a BP mintegy négy évtized után kivonult a napelem gazdasági ágazatból, jól szemlélteti, mennyire erőteljesen versengővé és zsúfolttá vált mára a napenergia-piac.” Ez az újságcikk azonban nem emeli ki a Tatát mint nem versenyképes vállalatot, hanem általánosságban utal a napelem panelek piacának helyzetére, és „az ágazat egészét meghatározó kíméletlen versenyről” beszél, valamint közli, hogy „világszerte számos vállalat szüntetett meg gyárakat, bocsátott el több száz alkalmazottat és jelentett csődöt”. Ez az újságcikk ennélfogva nem bizonyítja, hogy a Tata magas előállítási költségekkel és eladási árakkal működő, nem versenyképes vállalat.
(108)
A nyilvánosságra hozatalt követően egy exportőr azt állította, hogy a fenti (91) preambulumbekezdésben említett, folyamatban lévő indiai dömpingellenes vizsgálat során a Tatát elenyésző napelem-behozatala miatt nem vették figyelembe az indiai belföldi piac részeként. Noha megerősítést nyert, hogy a folyamatban lévő indiai dömpingellenes vizsgálatban a Tata valóban nem képezi az indiai belföldi piac részét, ez nem jelenti automatikusan azt, hogy a Tata nem megfelelő analóg országbeli gyártó. A rendes érték kizárólag a Tata által Indiában előállított elemeken és modulokon alapult, a behozott termékek kizárásával. Az, hogy egyes termékek előállítása során import összetevőket használtak, nem jelenti azt, hogy a kapott rendes érték India tekintetében nem reprezentatív, már csak azért sem, mert az elsősorban nem a költségeken, hanem az eladási árakon alapul.
(109)
A kínai kormány azt állította, hogy a Tata moduleladásai az Unióba irányuló kínai kivitel mindössze 0,3 %-ának felelnek meg, és a Bíróság Detlef Nölle ügyben (17) hozott ítéletére hivatkozva nem tekinthetők reprezentatívnak. Ebben az ügyben a Bíróság úgy ítélte meg, hogy amennyiben egy adott ország teljes termelése az Unióba irányuló kiviteli volumennek mindössze 1,25 %-a, ez annak a jele, hogy az érintett piac nem túlságosan reprezentatív. Ebben az esetben a kínai kormány nem India teljes termelését vetette össze az összes kínai kivitellel, hanem egyetlen indiai vállalat termelését valamennyi kínai exportőr összes kivitelével. Ez az összehasonlítás azonban hibás, mivel egy többszereplős versenypiacon a mindössze egy gyártóhoz kapcsolódó mennyiségek nem tükrözik a piac egészének reprezentatív jellegét. Mindemellett az összehasonlítás eltér a Detlef Nölle ügyben alkalmazottól, ahol egy ország teljes termelését állították szembe az összes kivitellel. A Kínai Gép- és Elektronikus Termék Export-import Kereskedelmi Kamara (CCCME) által benyújtott információk szerint az előrejelzések arra utaltak, hogy az indiai termelés 2012 végéig, azaz röviddel a figyelembe vett időszak végét követően meghaladja majd a 2 GW-ot. Ez a termelési mennyiség az Unióba irányuló kínai kivitel 14 %-ának felelne meg, ami jóval túllépné a Detlef Nölle ítéletben említett 5 %-os indikatív küszöbértéket.
(110)
A nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél megemlítette, hogy a Tatának az értéklánc előző szintjével való integráció hiányában harmadik felektől kell beszereznie a lemezeket. Állítása szerint az értékláncon belüli vertikális integráció ilyen hiánya a vertikálisan integrált kínai gyártókhoz képest költségnövekedéssel jár. Ez az állítás azonban nem megalapozott. A Tata összes költsége különösen csak akkor emelkedne, ha a lemezek beszerzési ára meghaladná azok előállítási költségét, ami kétséges, mivel a figyelembe vett időszakban számos napelemekkel foglalkozó vállalat veszteséges volt. Mindemellett még a vertikálisan integrált nagy kínai gyártók is gyakran vásároltak jelentős mennyiségű lemezt független szállítóktól, ami alátámasztja azt a megállapítást, hogy a lemezekkel való vertikális integráció hiánya nem feltétlenül vezet a modulok és elemek költségeinek emelkedéséhez.
(111)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy az analóg ország nem versenyképes. Ezt az állítását azzal támasztotta alá, hogy 2013-ban az indiai napelemgyártás ötéves mélypontra süllyedt. Az érdekelt fél által idézett jelentésből ugyanakkor az derült ki, hogy a figyelembe vett időszakban az indiai napelemgyártás még virágzott, és megközelítette a hivatkozott csúcsértéket. A termelés a figyelembe vett időszak után esett vissza számottevően, ezért a vizsgálat eredményeit nem befolyásolta.
(112)
Az analóg ország versenyképességének hiányára vonatkozó állítás alátámasztására további érvként említették a fenti (91) preambulumbekezdésben szereplő dömpingellenes vizsgálatot. Az intézmények megjegyzik, hogy a vizsgálat még folyamatban van, ezért annak alapján nem vonhatók le következtetések. Általában véve a dömpingellenes vizsgálatok nem a versenyképesség hiányát jelzik, hanem azt, hogy a belföldi gazdasági ágazaton belül - az ágazat saját megítélése szerint - harmadik országbeli versenytársak tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokat folytatnak.
(113)
Mindent összevetve a Bizottság úgy véli, hogy India analóg országként történő kiválasztása nem ésszerűtlen.
(114)
Az analóg ország tekintetében benyújtott további észrevételek hiányában, az ideiglenes rendelet (72)-(77) preambulumbekezdésében szereplő valamennyi megállapítás megerősítést nyer.
1.4. Rendes érték
(115)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél azt az észrevételt tette, hogy az indiai vállalatok elsősorban nem hálózati csatlakoztatásra szánt modulokat értékesítenek, amelyeknek az ára és a költségei magasabbak a kínai exportőrök által értékesített, hálózatra csatlakoztatott modulokénál. Azt állította továbbá, hogy a nem hálózati csatlakoztatásra szánt modulok jellemzően alacsonyabb teljesítményűek, mint a hálózatra csatlakoztatott modulok.
(116)
E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a különböző rendes értékeket a Bizottság a „szabványos méretű”, 36-nál több elemből álló és jellemzően hálózatra csatlakoztatott modulokra, valamint legfeljebb 36 elemből álló, jellemzően hálózaton kívül használt kisebb modulokra állapította meg. Ezért úgy tekintendő, hogy valamennyi terméktípusra - ezen belül a nem hálózati csatlakoztatásra szánt modulokra és a hálózatra csatlakoztatott modulokra - megfelelő rendes értéket állapított meg.
(117)
Egy másik érdekelt fél azt állította, hogy a Tata projektfejlesztőként tevékenykedik, és ennek a vállalatnak az értékesítése ennélfogva nem hasonlítható össze kizárólag a kínai exportáló gyártók által értékesített modulokkal. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a Bizottság az indiai belföldi árakat és a kínai exportárakat kizárólag a modulok értékesítése esetében hasonlította össze, és a rendes érték megállapításához sem teljes projektek, sem integrált megoldások értékesítését nem vette figyelembe, mivel azok nem minősültek összehasonlíthatónak.
(118)
A rendes értékre vonatkozó egyéb észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (78)-(86) preambulumbekezdésében foglalt valamennyi megállapítás megerősítést nyer.
1.5. Exportár
(119)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően a mintába felvett exportőrök közül néhányan észrevételt tettek a dömpingkülönbözet megállapításához használt exportárral kapcsolatos kisebb problémákat illetően. Indokolt esetben a Bizottság figyelembe vette az észrevételeket, és ezek miatt kismértékben módosította az érintett vállalatok dömpingkülönbözetét.
(120)
Az exportárra vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (87)-(89) preambulumbekezdésében foglalt valamennyi megállapítás megerősítést nyer.
1.6. Összehasonlítás
(121)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően a mintába felvett exportőrök közül néhányan észrevételt tettek az exportárak összehasonlításához használt engedményekkel kapcsolatos kisebb problémákat illetően. Indokolt esetben a Bizottság figyelembe vette az észrevételeket, és ezek miatt kismértékben módosította az érintett vállalatok dömpingkülönbözetét.
(122)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően a belföldi fuvarozás esetében a rendes érték nem megfelelő kiigazítását eredményező adminisztratív hibára derült fény. Ezt a hibát kijavították, és ennek következtében némileg csökkentek a dömpingkülönbözetek.
(123)
A nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél azt állította, hogy a indokolt lehet a kereskedelem szintjének kiigazítása, mivel a fél nem telepítéssel foglalkozóknak, hanem viszonteladóknak és forgalmazóknak értékesít közvetlenül. A fél részletes tájékoztatást kért az analóg országbeli gyártó értékesítési csatornáiról, amelyek megadása a bizalmas információk védelme érdekében nem volt lehetséges. Alternatív lehetőségként az analóg országbeli gyártó vevőkörét az értékesítési volumentől függően különböző kategóriákba sorolták, ami rámutatott, hogy a kereskedelmi szint kiigazítása nem volt indokolt.
(124)
Erre az elemzésre válaszul az érdekelt fél elismerte, hogy az értékesítési volumen különbsége eltérő árakat eredményezne, ugyanakkor fenntartotta azt az érvét, miszerint - állítólag - még abban az esetben is magasabb árakat számítanának fel a telepítéssel foglalkozóknak, mint a forgalmazóknak vagy a viszonteladóknak, ha a telepítéssel foglalkozó ugyanakkora mennyiséget vásárolna, mint a forgalmazó vagy a viszonteladó. Ezt az állítást azonban az érdekelt fél nem támasztotta alá, és ezért nem lehetett figyelembe venni.
(125)
Az exportárra vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (90)-(92) preambulumbekezdésében foglalt valamennyi megállapítás megerősítést nyer.
1.7. Dömpingkülönbözetek
(126)
A mintába felvett exportőrök egyike az általa készített dömpingszámítás teljes nyilvánosságra hozatalát kérte, és azt állította, hogy másként nem tehet észrevételt annak pontosságára vonatkozóan. Mivel ez a vállalat nem részesült piacgazdasági elbánásban, a rendes értéke az Indiából mint analóg országból származó adatokon alapult. Tekintettel arra, hogy az analóg országnak csak egyetlen gyártója működött együtt teljes körűen a vizsgálat során, az analóg országból származó információk a terméktípus szintjén a bizalmas információk védelme érdekében nem hozhatók nyilvánosságra. A fenti állítást ezért el kell utasítani.
(127)
Az alaprendelet 2. cikkének (11) és (12) bekezdése értelmében a mintába felvett vállalatok esetében a dömpingkülönbözetet a hasonló termékek egyes típusai tekintetében az analóg országra megállapított súlyozott átlaggal számított rendes érték és az adott termék súlyozott átlaggal számított átlagos exportára összehasonlításával állapították meg.
(128)
A mintába fel nem vett együttműködő exportáló gyártók esetében a dömpingkülönbözet súlyozott átlagát az alaprendelet 9. cikke (6) bekezdése rendelkezéseinek megfelelően számították ki. Ennek megfelelően az említett különbözet meghatározása a mintába felvett exportáló gyártók esetében megállapított különbözetek alapján történt.
(129)
Ennek alapján a mintába fel nem vett együttműködő vállalatok esetében megállapított végleges dömpingkülönbözet 88,1 %.
(130)
Az összes többi kínai exportáló gyártó esetében a dömpingkülönbözeteket - az alaprendelet 18. cikkének megfelelően - a rendelkezésre álló tények alapján határozták meg. Ennek érdekében először az együttműködés szintjét állapították meg, mégpedig - a (167) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően - az együttműködő exportáló gyártók által bejelentett Unióba irányuló export volumenének, illetve az Unióba irányuló kínai export volumenének összehasonlításával.
(131)
Mivel az együttműködés meghaladta az Unióba irányuló összes kínai export 80 %-át, az együttműködés szintje magasnak minősíthető. Mivel semmi sem utalt arra, hogy bármely exportáló gyártó szándékosan nem működött volna együtt, a Bizottság a maradvány dömpingkülönbözetet a mintába felvett vállalatok közül a legmagasabb dömpingkülönbözettel rendelkező vállalat szintjén állapította meg. Ezt a szintet megfelelőnek tartotta, mivel semmi nem utalt arra, hogy az együtt nem működő vállalatok dömpingkülönbözete alacsonyabb lett volna, továbbá az intézkedések hatékonyságát így kívánta biztosítani.
(132)
Ennek alapján a végleges dömpingkülönbözetek a vámfizetés előtti, uniós határparitáson számított CIF-ár százalékában kifejezve a következőek:
Vállalat
Dömpingkülönbözet
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd
Changzhou Youze Technology Co. Ltd
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
90,3 %
Delsolar (Wujiang) Ltd,
111,5 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
91,9 %
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
97,5 %
Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd
53,8 %
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
73,2 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
93,3 %
Egyéb együttműködő vállalatok (I. melléklet, II. melléklet)
88,1 %
Minden más vállalat
111,5 %
D. KÁROKOZÁS
1. Az uniós gazdasági ágazat és az uniós gyártás meghatározása
(133)
A vizsgálati időszak alatt hasonló terméket mintegy 215 gyártó állított elő az Unióban. Az intézmények megvizsgálták több érdekelt fél állítását; ez a vizsgálat feltárta, hogy az állítólagos további gyártók valójában többnyire exportáló gyártók, azokkal kapcsolatban álló importőrök, valamint forgalmazók és telepítéssel foglalkozók voltak.
(134)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően több fél vitatta azt a tényt, hogy az Europressedienst független tanácsadó cég (a továbbiakban: a tanácsadó) által szolgáltatott adatokat többek között az uniós gyártás, az uniós gyártási kapacitás, valamint egyéb, az uniós gazdasági ágazatra és behozatalra vonatkozó adatokkal kapcsolatos makrogazdasági kármutatók meghatározásához használták fel. Ezek a felek kétségbe vonták a tanácsadó függetlenségét, és azt állították, hogy az kapcsolatban állt a panaszossal. Ezenkívül pontosítást kértek azzal kapcsolatban, hogy a Bizottság mi alapján választotta ki a tanácsadót, továbbá megkérdőjelezték a fotovillamossági ágazattal kapcsolatos gazdasági adatok gyűjtése terén létező szakértelmét. E tekintetben azt állították, hogy a Bizottságnak más rendelkezésre álló forrásokból - különösen ismert kutatóintézetektől - származó adatokra kellett volna alapoznia megállapításait. Végezetül az AFASE kétségbe vonta a tanácsadó által szolgáltatott adatok megbízhatóságát, és e célból az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 101. és 102. cikkének alkalmazásával, valamint az összefonódás-ellenőrzéssel kapcsolatos ügyekben a gazdasági bizonyítékok benyújtására és adatgyűjtésre vonatkozó bevált gyakorlatokra hivatkozott.
(135)
A tanácsadó és a panaszos közötti állítólagos kapcsolatra vonatkozóan az érintett érdekelt felek nem nyújtottak be ilyen kapcsolat fennállását igazoló bizonyítékot. Hasonlóképpen, a vizsgálat nem tárt fel a pusztán kereskedelmi jellegű kapcsolaton túlmutató kapcsolatra utaló bizonyítékot. A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél azt állította, hogy voltak arra utaló jelek, hogy a panaszban a panaszt emelő uniós gazdasági ágazat által szolgáltatott prima facie bizonyíték ugyanezen tanácsadó által szolgáltatott adatokon alapult. Még abban az esetben is, ha elismerést nyer, hogy egyes mutatókkal kapcsolatos megállapítások valójában hasonlóak voltak a panaszban szolgáltatott bizonyítékhoz, ez nem feltétlenül jelenti azt, hogy azokat csak egy forrás alapján állapították meg. E tekintetben a panasz megadja a különböző felhasznált forrásokat.
(136)
Az ideiglenes rendelet (99) preambulumbekezdésében foglaltaknak megfelelően a Bizottság azért ítélte helyénvalónak e tanácsadó igénybevételét a jelenlegi vizsgálat során, mert más nyilvános adatforrásokból nem álltak rendelkezésre az uniós piac egészét lefedő, szükséges makrogazdasági adatok és a behozatalra vonatkozó adatok. Az Europressedienst kiválasztása előtt a Bizottság értékelte a tanácsadó által a releváns adatok gyűjtéséhez használt módszertant, valamint azt, hogy a tanácsadó képes-e külön-külön biztosítani a szükséges adatokat valamennyi terméktípusra és a figyelembe vett időszak egészére vonatkozóan.
(137)
Ezen túlmenően a vizsgálat során a tanácsadó által szolgáltatott adatokat a Bizottság lehetőség esetén összevetette más rendelkezésre álló forrásokkal, majd megerősítette azokat. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a piacon több olyan kutatóvállalat létezik, amely a fotovillamossági ágazatra vonatkozó statisztikák gyűjtésére szakosodott, és a bejelentett adatok szinte soha nem azonosak. Ez annak tulajdonítható, hogy a kutatóintézetek nehezen szereznek pontos számadatokat, és ennélfogva a fotovillamosságipiacra vonatkozó, bejelentett mutatók mindig is becsléseken fognak alapulni, függetlenül az ilyen adatok szolgáltatójától. Ebben az összefüggésben a Bizottság által végzett összevetés abból állt, hogy összehasonlította a tanácsadótól kapott adatok alakulását más kutatóvállalatok - a Bizottság Közös Kutatóközpontja (JRC) és az Európai Fotovillamos Ágazat Szervezete (EPIA) - által közzétett azonos, ugyanazon témákra vonatkozó adatok alakulásával, amennyiben azok rendelkezésre álltak. A Bizottság nem talált jelentős eltéréseket az összevetés során, mivel az összevetett mutatók alakulása hasonló volt. Az ideiglenes megállapítások ezért nem kizárólag a tanácsadó által szolgáltatott adatokon alapultak, hanem ezen adatok Bizottság általi elemzésén és értékelésén is. Továbbá a fenti (9) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően az ideiglenes intézkedések előírását követően ellenőrző látogatásra került sor a tanácsadó telephelyén. A Bizottság a módszertan és a szolgáltatott adatok megbízhatóságának ellenőrzése érdekében elvégezte a helyszíni ellenőrzést a tanácsadó telephelyén. A helyszíni ellenőrzésre azt követően került sor, hogy a Bizottság összevetette az adatokat, annak érdekében, hogy további bizonyosságot szerezzen az adatok és a kapcsolódó módszertan megbízhatóságáról és minőségéről.
A helyszíni ellenőrzés alkalmasnak minősült a megfelelő ügyintézés elvének alkalmazásában, még akkor is, ha ezeket az adatokat nem érdekelt fél, hanem egy tanácsadó szolgáltatta. Ennek következtében a Bizottság további bizonyosságot szerzett a tanácsadó által szolgáltatott adatok megbízhatóságáról.
(138)
Egy fél azt állította, hogy a Bizottság által alkalmazott összevetési módszertan ismertetése nem volt elég részletes, és az összevetéshez használt többi forrás nyilvánosságra hozatalát kérte. Ez a fél továbbá azzal érvelt, hogy az alkalmazott módszertan mindenesetre érvénytelen volt, amennyiben csak a különböző források alakulását, nem pedig abszolút értékeket hasonlított össze.
(139)
Ami a tanácsadó által szolgáltatott adatok összevetéséhez használt egyéb forrásokat illeti, ezek a JRC és az EPIA által azonos témákról közzétett jelentések voltak. Az adatok egyéb forrásokkal való összevetése tekintetében meg kell jegyezni, hogy azok nemcsak hasonlóan alakultak, hanem hasonló nagyságrendűek is voltak. Ezért a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az alkalmazott módszertan megfelelő volt, és az ezzel kapcsolatos állításokat elvetette.
(140)
A tanácsadó szakértelme tekintetében meg kell jegyezni, hogy fő tevékenysége a fotovillamossági ágazattal kapcsolatos adatok gyűjtése, valamint a fotovillamossági ágazatban tevékenykedő vállalatok naprakész adatbázisának fejlesztése. Ezeket az adatokat fotovillamossági szaklapokban teszi közzé, és azokat azok a vállalatok is felhasználják, amelyek részére szakkutatást végez. Az Europressedienst az általa kialakított adatbázist rendszeresen aktualizálja és újra közzéteszi. A tanácsadó ezenfelül többéves tapasztalattal rendelkezik ebben az ágazatban. A tanácsadó módszertana pontosabban a következő: a piacon rendelkezésre álló különböző források felhasználásával gyűjt, vet össze és összesít információkat. Ehhez az adatokat az adatbázisban felsorolt vállalatoknak kiküldött szabványos kérdőívek segítségével vagy telefonon keresztül gyűjti, különösen az uniós gyártók körében, illetve szakvásárokon elsősorban harmadik országbeli gyártóktól. Ha az információk nem szerezhetők be az imént említett csatornákon keresztül, az Europressedienst ellenőrzi a fotovillamossági ágazatban tevékenykedő vállalatok pénzügyi beszámolóit, vagy szabadon együttműködik más kutatóintézetekkel az adatok beszerzése vagy összevetése érdekében. Ellenőrzés tárgyát képezte, és valójában megerősítést nyert, hogy a tanácsadó ezeket a forrásokat felhasználta a mindennapi tevékenysége során. A fentiek fényében a Bizottság helyénvalónak tekintette az Europressedienst szolgáltatásainak igénybevételét a jelen vizsgálatban, és ezért a felek ezzel kapcsolatos állításait elutasította.
(141)
A gazdasági bizonyítékok benyújtására vonatkozóan a Bizottság illetékes szolgálata által kiadott bevált gyakorlatok (a továbbiakban: a bevált gyakorlatok) tekintetében a következőket kell megjegyezni. Először is egy olyan dokumentumról van szó, amely nem kötheti a Bizottságot, mivel nem a biztosi testület fogadta el, hanem az illetékes szolgálat adta ki azzal a céllal, hogy ajánlásokat tegyen a feleknek a gazdasági bizonyítékok benyújtásának módjára vonatkozóan. Másodszor: a bevált gyakorlatok az EUMSZ 101. és 102. cikke szerinti bizonyos versenyjogi vizsgálatok során és összefonódás-ellenőrzési ügyekben alkalmazott gazdasági elemzések és adatok benyújtására vonatkoznak. A Bizottság e versenyjogi ügyekben alkalmazandó szabályai, bizonyítási normái és vizsgálati hatáskörei nem hasonlíthatók össze a kereskedelemvédelmi vizsgálatokkal, amelyekre teljesen eltérő szabályrendszer vonatkozik.
(142)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően több fél vitatta a tanácsadó által alkalmazott módszertant, és azt állította, hogy az nem felelne meg az elismert tudományos normáknak. A fenti (137) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően azonban a Bizottság értékelte a módszertant, a keletkezett adatokat pedig összevetette és ellenőrizte, és ennek alapján más közzétett adatokkal összhangban lévőnek, és következésképpen kellően megbízhatónak találta. A Bizottság tisztázta az érdekelt felek, különösen az AFASE által felvetett egyes kérdéseket, és azokat az érdekelt felek általi betekintésre szánt nyilvános vizsgálati aktában rendelkezésre bocsátotta.
(143)
A CCCME azzal érvelt, hogy az adatok összesítésére alkalmazott módszertan nem volt egyértelmű. Ezt az állítást a Bizottság elutasította, mivel a releváns információkat valamennyi érdekelt félnek a rendelkezésére bocsátotta az érdekelt felek általi betekintésre szánt nyilvános vizsgálati aktában.
(144)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően több fél megismételte a Bizottság által kiválasztott tanácsadóval és a szolgáltatott adatok minőségével kapcsolatos aggodalmait. E tekintetben azt állították, hogy a tanácsadó adatai eseti alapon megrendelhetők és megvásárolhatók a potenciális ügyfelek pontosan meghatározott kéréseinek kielégítése érdekében, és ezért nem feltétlenül tárgyilagosak. Ezen túlmenően a CCCME vitatta, hogy a tanácsadó által összegyűjtött adatok az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében egyértelmű bizonyítékoknak tekinthetők-e, mivel az adatok túlnyomórészt feltevéseken és becsléseken alapultak. Azt állította továbbá, hogy a szolgáltatott adatokat az aktában nem támasztották alá elegendő bizonyítékkal, és hogy az adatok nem voltak megerősítőek, tárgyilagosak és ellenőrizhetőek.
(145)
Ezen állítások tekintetében a Bizottság a fenti (136)-(137) preambulumbekezdésre hivatkozik, ahol további információval szolgált a tanácsadó kiválasztásával kapcsolatban. Ezen túlmenően meg kell jegyezni, hogy a Bizottság a tanácsadót az akkor rendelkezésre álló legjobb információk alapján és az eljárásra alkalmazandó bizottsági költségvetési rendelettel teljes összhangban szerződtette a tanácsadót. A Bizottság továbbá emlékeztet arra, hogy kiemelkedő jelentőséggel bírt a tanácsadó azon képessége, hogy minden szükséges adatot kellő időben tudjon biztosítani, mivel a Bizottságot jogszabályban foglalt határidők kötötték a folyamatban lévő vizsgálat során tett ideiglenes megállapítások közzétételére.
(146)
Ami a szolgáltatott adatok minőségét, illetve azt illeti, hogy azok - a fenti (137) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően - az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdésével összhangban egyértelmű bizonyítékoknak tekinthetők-e, a Bizottság megvizsgálta a tanácsadó adatgyűjtési módszertanát, és azt kielégítő minőségűnek találta. Ezen túlmenően - ugyanebben a fenti preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően - a tanácsadó által szolgáltatott adatokat a Bizottság lehetőség esetén összevetette más forrásokkal, és azokat kellően pontosnak találta. Végezetül meg kell jegyezni, hogy a tanácsadó egy olyan adatbázissal rendelkezik, amelyet az ügyfelek igényeitől és kéréseitől függetlenül rendszeresen aktualizál. Ugyanezt az adatbázist használja a fotovillamossági ágazatra vonatkozó statisztikák összesítéséhez és különböző ügyfeleknek történő továbbításához, és ezért az adatok nem tárgyilagos voltára vonatkozó állítást el kellett vetni.
(147)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél azt állította, hogy a Bizottság nem hozta nyilvánosságra a forrásokat, az alkalmazott módszertant és azon vállalatok nevét sem, amelyekkel a tanácsadó a szolgáltatott makrogazdasági adatok összegyűjtése során együttműködött. Egy másik érdekelt fél megismételte, hogy a tanácsadó által alkalmazott módszertan pontatlan eredményekre utal. Több fél kért további információt a tanácsadó által alkalmazott módszertanra, például a következőkre vonatkozóan: a kérdőívekre, illetve interjúkra adott válaszok átlagos aránya, az egyes csatornákon keresztül összegyűjtött adatok százalékos aránya, azok ellenőrzésének módja, az adatok előállításához használt közelítő számítások, illetve feltevések, azon vállalatok száma, amelyek esetében közelítő számítások készültek, és legalább a tanácsadó alkalmazotti létszámának intervalluma.
(148)
Ezen állítások tekintetében meg kell jegyezni, hogy az ideiglenes intézkedések előírását követően a Bizottság közölte az érdekelt felekkel azt a módszertant és azokat a forrásokat, amelyeket a tanácsadó az adatok összesítése során alkalmazott, és az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően kitért az érdekelt felek ehhez kapcsolódó konkrét kérdéseire. A végleges nyilvánosságra hozatalt követően az érdekelt felek további információk iránti kérései úgy tekintendők, hogy azokra választ adtak az ideiglenes vámok kivetését követően rendelkezésre bocsátott információk, amennyiben ezt a titoktartási korlátozások lehetővé tették. Hangsúlyozandó továbbá, hogy a Bizottság a helyszínen ellenőrizte, hogy a tanácsadó hogyan gyűjtötte és összesítette az adatokat, valamint az adatok összesítéséhez alapul szolgáló releváns feltevéseket. Az ellenőrzés eredményei kielégítőek voltak, és a Bizottság meggyőződött az alapul szolgáló feltevések ésszerűségéről, valamint a tanácsadó által szolgáltatott adatok minőségéről. Ráadásul a felek magukat az adatokat nem vitatták.
(149)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy másik fél pontosítást kért a tanácsadó által az adatgyűjtés során figyelembe vett uniós gyártók számáról, valamint e gyártók és a Bizottság által ismert mintegy 215 uniós gyártó közötti átfedésről. E tekintetben a Bizottság egyértelművé teszi, hogy a tanácsadó által figyelembe vett uniós gyártók nagyjából megegyeznek azokkal a fenti (133) preambulumbekezdésben említett gyártókkal, amelyek e vizsgálat keretében az uniós gazdasági ágazat képviselőiként ismertek.
(150)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően az egyik fél azt állította, hogy a Bizottság következetlenül végezte a kárelemzést, mivel azt a modulok és az elemek esetében külön-külön végezte, míg a kárt és a dömpingkülönbözetet a modulokra és az elemekre együttesen vonatkozó súlyozott átlagként számította ki. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy míg a mutatók terméktípusonként külön-külön szerepelnek, az egyes mutatók esetében megállapított következtetések a vizsgált termék egészére vonatkoznak. Emlékeztetni kell arra is, hogy mivel a modulok és az elemek egyetlen terméknek minősülnek, a dömpingkülönbözetek és a kár megszüntetéséhez szükséges szint megállapítása ennek alapján történt. Ezért az állítást a Bizottság elutasította.
(151)
Végezetül egy másik fél azt állította, hogy a vizsgálati időszak során a makrogazdasági mutatók értékének számítása helytelenül alapult a 2011. és a 2012. év egyszerű átlagán, ugyanis egy ilyen módszertan nem lenne objektív és nem vezetne a vizsgálati időszak alatti valós helyzetet tükröző eredményekhez. A Bizottság pontosítja, hogy az adatok egyszerű átlagát csak olyan esetben használta, ahol az érintett időszakokban hasonló tendenciák mutatkoztak. Eltérő tendenciák esetén a módszertant a valós piaci helyzetet figyelembe véve kiigazította. Az érintett fél nem fejtette ki, hogy az alkalmazott módszertan eredményei milyen mértékben nem tükrözik a piaci realitást. Emiatt ezeket az állításokat a Bizottság elutasította.
(152)
A fentiek alapján és ezzel kapcsolatos további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (98)-(101) preambulumbekezdésében foglalt megállapítások megerősítést nyernek.
2. Az érintett uniós piac meghatározása
(153)
Több fél azzal érvelt, hogy a kárt külön-külön kellett volna értékelni a kötött piac és a szabad piac esetében. Egy fél azzal érvelt, hogy a saját felhasználásra szánt elemekkel kapcsolatos adatokat ki kellett volna zárni a kárfelmérésből azon az alapon, hogy azokat nem érintette a dömpingelt behozatal.
(154)
Az ideiglenes rendelet (105) preambulumbekezdésében foglaltaknak megfelelően az értékesítési volument, a gyártást, a gyártási kapacitást, a kapacitáskihasználást, a növekedést, a beruházásokat, a készleteket, a foglalkoztatást, a termelékenységet, a pénzforgalmat, a beruházások megtérülését, a tőkebevonási képességet és a dömpingkülönbözet mértékét az uniós gazdasági ágazat teljes tevékenységére vonatkoztatva kell vizsgálni, azaz a saját felhasználást is figyelembe kell venni, mivel a saját felhasználásra történő gyártást ugyanúgy befolyásolta az érintett országból érkező behozatal támasztotta verseny.
(155)
A vizsgálat tehát kimutatta, hogy a vertikálisan integrált uniós gyártók arra kényszerültek, hogy dömpingelt termékeket (elemeket) importáljanak és - a dömpingelt behozatal által kifejtett árnyomás következtében - az importárat meghaladó költség mellett megszüntessék e termékek gyártását. A vizsgálat ezenkívül azt is feltárta, hogy a szabad piacon és a kötött piacon hasonlóan alakultak az árak, ami egyben azt is jelezte, hogy az érintett behozatal egyformán befolyásolta ezeket a piacokat.
(156)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően több fél megismételte, hogy a Bizottság nem adott megfelelő és érvekkel alátámasztott elemzést a kötött piacról, illetve azt sem közölte, miért nem végzett külön elemzést. Egy fél azt állította, hogy nem a Bizottság nem nyújtott tájékoztatást a saját felhasználásra szánt uniós gyártás nagyságrendjéről. Ezen túlmenően azt állította, hogy az ideiglenes rendelet (106) preambulumbekezdése, amelynek megállapítása szerint a kötött piaci árak nem mindig tükrözik a piaci árakat, ellentmond a fenti (155) preambulumbekezdésben foglalt megállapításoknak, amelyek szerint a szabad piacon és a kötött piacon hasonlóan alakultak az árak.
(157)
Először is meg kell jegyezni, hogy az ideiglenes rendelet (105) preambulumbekezdése megindokolja, hogy a Bizottság miért tartotta helyénvalónak a kármutatóknak (a jövedelmezőségre vonatkozó mutató kivételével) az uniós gazdasági ágazat teljes tevékenységére vonatkoztatott vizsgálatát, a saját felhasználást is beleértve. E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy - az ugyanabban a preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően - a vizsgálat feltárta, hogy a Kínából érkező behozatal támasztotta verseny ugyanúgy befolyásolta a saját felhasználásra történő gyártást, amit az érintett érdekelt felek nem is vitattak. Ezért a Bizottságnak el kellett utasítania azt az állítást, miszerint nem indokolta meg, hogy miért nem került sor külön elemzésre. Hasonlóképpen, amint az e megállapításból következik, azt is el kellett utasítania, hogy a kötött piacra vonatkozóan külön elemzést kellett volna végezni.
(158)
Másodszor: míg a fentiek alapján a saját felhasználásra történő uniós gyártás nagyságrendje nem minősült lényeges tényezőnek, meg kell jegyezni, hogy a saját felhasználásra szánt elemek uniós gyártása a vizsgálati időszak alatti teljes gyártásnak mintegy felét tette ki. Végezetül a Bizottság egyértelművé teszi, hogy az a tény, hogy a kötött piaci árak nem tükrözik a szabad piaci árakat, nem feltétlenül mond ellent annak, hogy mindkét ár egyformán alakult, mivel továbbra is lehetnek eltérő szinten, illetve az ármozgások lehetnek magasabb vagy alacsonyabb mértékűek, így pedig eltérő képet mutathatnak. A fentiek alapján a kötött piacra vonatkozó állításokat a Bizottság elutasította.
(159)
Az érintett felek nem szolgáltattak olyan információt, amely cáfolhatta volna az uniós piac meghatározására vonatkozó megállapításokat. Ennek alapján a Bizottság elutasította az ehhez kapcsolódó állításokat, és az ideiglenes rendelet (102)-(106) preambulumbekezdésében foglalt megállapításokat megerősíti.
3. Uniós felhasználás
(160)
Egy érdekelt fél azzal érvelt, hogy a vizsgált termék uniós felhasználására vonatkozó adatok a felhasznált forrástól függően jelentős eltéréseket mutatnak. Ez a fél azzal érvelt, hogy megbízható adatok csak szakosodott intézményektől vagy kutatóközpontoktól gyűjtött információk alapján állapíthatók meg. A tanácsadó által szolgáltatott, a vizsgálat során felhasznált adatok megbízhatóságára vonatkozóan a fenti (134)-(152) preambulumbekezdésben foglalt indokolások és következtetések fényében a Bizottság ezt az érvet elutasította.
(161)
Ugyanez a fél azzal érvelt, hogy az uniós felhasználást nem az Unióban rendelkezésre álló modulgyártási kapacitás egyszerű összeadásával kell megállapítani, és hogy az uniós gazdasági ágazat saját projektjeinek modulfelhasználását ki kell abból vonni. Ezt az érvet a Bizottság elvetette, mivel a modulfelhasználást az Unióban újonnan telepített kapacitás alapján állapította meg. Ez általános gyakorlat a modulfelhasználás meghatározására. Az elemek esetében a felhasználás meghatározása az uniós modulgyártás alapján történt.
(162)
Egy másik fél azzal érvelt, hogy a tanácsadó által ismertetett módszertan elismeri, hogy nehezen állapíthatók meg megbízható felhasználási adatok. Azzal érvelt továbbá, hogy az uniós gazdasági ágazat behozatali és exportértékesítési adatai vagy ellenőrizhetetlen becsléseken, vagy hiányos adatokon alapultak, és hogy a Bizottság által végzett összevetés nem elegendő annak megállapításához, hogy ezek az adatok tulajdonképpen megbízhatóak és pontosak voltak.
(163)
A fenti (136) és (137) preambulumbekezdésben már említetteknek megfelelően a Bizottság az adatok és az adatgyűjtési módszerek minőségét helyszíni látogatás során ellenőrizte, amelynek alapján úgy ítélte meg, hogy az alkalmazott módszerek megfelelőek, az eredmények pedig pontosak és kellően megbízhatóak voltak. A Bizottság ezért ezt az állítást elutasította.
(164)
Ennek alapján, valamint az uniós felhasználásra vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (107)-(109) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
4. Az érintett országból származó behozatal
4.1. Az érintett országból származó behozatal mennyisége és piaci részesedése
(165)
Egy érdekelt fél azzal érvelt, hogy a vizsgált termék behozatalának mennyiségére vonatkozó adatok a felhasznált forrástól függően jelentős eltéréseket mutatnak. Ez a fél azzal érvelt, hogy megbízható adatok csak szakosodott intézményektől vagy kutatóközpontoktól gyűjtött információk alapján állapíthatók meg. A tanácsadó által szolgáltatott, a vizsgálat során felhasznált adatok megbízhatóságára vonatkozóan a fenti (134)-(152) preambulumbekezdésben foglalt indokolások és következtetések fényében a Bizottság ezt az érvet elutasította.
(166)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél vitatta a Kínából származó behozatal összértékének meghatározására használt módszertant, és azt állította, hogy az vámfizetés nélkül, CIF-szinten bonyolított ügyleteken alapult, és ennélfogva kétséges, hogy ezek az ügyletek uniós felhasználásra irányultak. Ezen állítás tekintetében a Bizottság pontosítja, hogy a Kínából származó behozatal tanácsadó által megadott összértékét nem használta fel az ideiglenes és a végleges megállapításokban, és hogy a vizsgálat során csak a behozatal mennyiségét és az importárakat határozta meg, amint azt az ideiglenes rendelet (110)-(113) preambulumbekezdése kifejti. Mivel az érintett érdekelt fél az importárak meghatározására használt módszertant nem vitatta, a Bizottság az ideiglenes rendelet (113)-(117) preambulumbekezdésében, valamint az alábbi (168)-(176) preambulumbekezdésben foglalt, kapcsolódó megállapításokra hivatkozik. Ezért a fenti állítást a Bizottság elutasította.
(167)
Ennek alapján, valamint az érintett termék Kínából történő behozatalára vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (110)-(112) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
4.2. A behozott termékek ára és az áralákínálás
(168)
Egy együttműködő független importőr azt állította, hogy az importárakat a behozott termékek Unióba történő behozatala alapján kellett volna meghatározni. Az adott importőr által a vizsgálat során szolgáltatott adatok azonban az Unióba irányuló teljes behozatalnak csak töredékét képviselték, és nem lehetett érdemi következtetést levonni a több évet lefedő, figyelembe vett időszak során Kínából behozott összes termék átlagos importárára vonatkozóan. Ezt az állítást ezért a Bizottság elutasította.
(169)
Egy másik fél azt állította, hogy az árak meghatározására használt módszertant nem ismertették, különös tekintettel a különböző forrásokból származó adatok egyesítésének és egyeztetésének módjára. Ezenfelül azzal érvelt, hogy a behozatali költségeket inkább a vizsgálat során gyűjtött, ellenőrzött információkra, semmint becslésekre kellett volna alapozni.
(170)
A Bizottság úgy ítéli meg, hogy az érdekelt felek rendelkezésére bocsátott módszertan kellően teljes a számadatok megállapítási módjának megértéséhez. A „behozatali” költség tekintetében a Bizottság pontosítja, hogy a helyszíni árakat a CIF-árak meghatározása érdekében kiigazította. A becslést a vizsgálat során gyűjtött adatok megerősítették.
(171)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően több érdekelt fél az ideiglenes rendelet (116) preambulumbekezdésében már szereplőknél részletesebb információkat kért az áralákínálásra vonatkozó számításokról. Amennyiben ezen információk érzékeny jellege, valamint az uniós gyártóknak biztosított névtelenség ténye lehetővé tette, kétoldalú nyilvánosságra hozatal keretében további információk szolgáltatására került sor.
(172)
A lemezek termékkörből történő kizárására vonatkozó döntéssel összhangban (lásd a fenti (28)-(32) preambulumbekezdést), ezeket a termékeket a Bizottság az áralákínálás számítása során sem vette figyelembe. Ezenkívül az érdekelt felek által szolgáltatott CIF-árak esetenként helyesbítés tárgyát képezték. Mivel a független importőrök mintáját a Bizottság a (21) preambulumbekezdésben kifejtett okok miatt felülvizsgálta, hiánytalan adatok rendelkezésre állása esetén az importőrök új mintájának átlagos, behozatalt követő költségeit használta.
(173)
A felülvizsgált árakat típusonként hasonlították össze, a kereskedelem azonos szintjén történő ügyleteket vizsgálva, az adatokat szükség esetén kiigazítva, levonva az engedményeket és visszatérítéseket. Az összehasonlítás - a mintába felvett uniós gyártók vizsgálati időszak alatt lebonyolított forgalmának százalékában kifejezve - súlyozott átlagban a modulok esetében 19,8-32,1 % közötti, az elemek esetében 4-28,5 % közötti, az érintett termék tekintetében pedig összességében 8-29 % közötti áralákínálási különbözetet mutatott ki.
(174)
Meg kell jegyezni, hogy a mintába felvett exportáló gyártók egyike esetében az elemek tekintetében negatív áralákínálást állapítottak meg. Az exportált mennyiségek azonban nem voltak jelentősek, és így nem tekinthetők reprezentatívnak.
(175)
A mintába felvett exportáló gyártók egyike vitatta a monokristályos elemek multikristályos elemekre történő kiigazításának forrását, az érvet azonban nem támasztotta alá. Valójában nem szolgáltatott új információt vagy bizonyítékot, ezért a Bizottság ezt az állítást elutasította.
(176)
Az érintett termék Kínából történő behozatalára és az áralákínálás számítására vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (113)-(117) preambulumbekezdése a fenti módosításokkal megerősítést nyer.
5. Az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzete
5.1. Általános adatok
(177)
Néhány fél megkérdőjelezte a Bizottság által a szóban forgó vizsgálat során alkalmazott makrogazdasági kármutatók általános megbízhatóságát. Azzal érveltek, hogy számos ilyen mutató esetében a megállapított tendenciák eltértek a mintába felvett uniós gyártók esetében megállapított ugyanilyen mutatók alakulásától. Külön utaltak az uniós gyártásra, termelékenységre, értékesítésre, átlagos munkaerőköltségekre és foglalkoztatásra.
(178)
Az ideiglenes rendelet (121) preambulumbekezdésében foglaltaknak megfelelően a makrogazdasági mutatók megállapítása az összes uniós gyártóra vonatkoztatva történt. Abban az esetben, ha ugyanezen adatok gyűjtése az egyes uniós gyártókra vagy uniós gyártók csoportjára (azaz a mintába felvett uniós gyártókra) vonatkoztatva történik, a tendenciák nem feltétlenül azonosak, mivel ilyen összehasonlítás során például figyelmen kívül hagyják az egyes vizsgált vállalatok súlyát. Ezért az összes uniós gyártó makrogazdasági mutatóinak és a mintába felvett uniós gyártók makrogazdasági mutatóinak összehasonlítása nem feltétlenül jelentőségteljes, és annak alapján nem vonható le olyan következtetés, hogy az adatkészletek bármelyike megbízhatatlan. Mindenesetre az uniós gazdasági ágazat makrogazdasági mutatói alakulásának és az uniós gyártók ugyanezen konszolidált mutatóinak összehasonlításakor eltérő tendenciák figyelhetők meg több mutató - például az uniós gazdasági ágazat 2011 és a vizsgálati időszak közötti gyártása, gyártási kapacitása, értékesítési volumene, foglalkoztatása és termelékenysége - esetében. Mindezen mutatók tekintetében a mintába felvett uniós gyártók jobban teljesítettek, mint az uniós gazdasági ágazat egésze. Ennek az az oka, hogy a vizsgálati időszakban a mintába fel nem vett uniós gyártók közül sokan megszüntették gyártásukat vagy fizetésképtelenné váltak, így negatív hatást gyakoroltak az uniós szinten kiszámított makrogazdasági mutatóra. Emiatt ezeket az állításokat a Bizottság elutasította.
(179)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy az ideiglenes rendelet (153) preambulumbekezdésében foglalt következtetés, miszerint az uniós gazdasági ágazat helyzetének elemzése valamennyi fő kármutató tekintetében egyértelműen negatív tendenciát mutatott, a tanácsadó által szolgáltatott adatokon alapult. E tekintetben a Bizottság pontosítja, hogy egyfelől az ideiglenes rendelet 4-a-6-c táblázatában felsorolt makrogazdasági mutatók a tanácsadótól kapott adatokon alapultak, és azokat lehetőség esetén összevetette más rendelkezésre álló forrásokkal. Másfelől az ideiglenes rendelet 7-a-11-c táblázatában felsorolt makrogazdasági mutatók a mintába felvett uniós gyártók körében gyűjtött adatokon alapultak, és azokat a Bizottság a helyszínen ellenőrizte. Meg kell jegyezni az is, hogy az uniós gazdasági ágazat hátrányos helyzetét meghatározó tényezők, például az uniós gazdasági ágazat jövedelmezőségi szintje, az Unión belüli átlagos eladási ár, valamint az áralákínálás számítása a mintába felvett uniós gyártók és exportáló gyártók körében gyűjtött, helyszínen ellenőrzött adatokon alapultak. A fenti állítást ezért a Bizottság elutasította.
(180)
Az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzete értékelésének általános módszertanára vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (118)-(123) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
5.2. Makrogazdasági mutatók
5.2.1. Gyártás, gyártási kapacitás és kapacitáskihasználás
(181)
Az AFASE azt állította, hogy a modulok esetében az ideiglenes rendelet (124) preambulumbekezdésében megállapított gyártott mennyiség, valamint a modulok és elemek esetében ugyanezen preambulumbekezdésben megállapított gyártási kapacitás túlzott becsléssel szerepelt, és más forrásokból (például az EPIA-tól, az IMS-től és a BNEF-től) származó adatokat szolgáltatott, amelyek alacsonyabb mennyiséget jeleztek.
(182)
Az ideiglenes rendelet (124) preambulumbekezdésében megállapított gyártott mennyiség a tőzsdén jegyzett és a tőzsdén nem jegyzett vállalatokat egyaránt felölelő információkon alapul. Az ideiglenes rendelet (124) preambulumbekezdésében megállapított uniós gyártás összhangban van az ideiglenes rendelet (108) preambulumbekezdésében megállapított uniós felhasználással. Ezzel szemben az AFASE által a gyártott mennyiségre vonatkozóan szolgáltatott adatok az ideiglenes rendelet (108) preambulumbekezdésében megállapított uniós felhasználástól és az EPIA által közzétett uniós felhasználási statisztikáktól eltérő tendenciát mutattak.
(183)
A gyártási kapacitás tekintetében a vizsgálat feltárta, hogy az ideiglenes rendelet (124) preambulumbekezdésében tett megállapítások figyelembe vették azoknak a vállalatoknak a gyártási kapacitását, amelyek fizetésképtelenségi eljárást kérelmeztek vagy megszüntették a termelést a vizsgálati időszak alatt, ugyanakkor gyártóüzemeiket és gépeiket nem adták el, így igen rövid időn belül újra tudták kezdeni a gyártást. Hasonlóképpen, ahogyan azt a fenti (182) preambulumbekezdés említi, az ideiglenes rendelet (124) preambulumbekezdésében szereplő számadatok magukban foglalták a tőzsdén nem jegyzett vállalatok adatait is.
(184)
Végezetül a fenti (137) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően a független tanácsadó által szolgáltatott adatokat a Bizottság ellenőrizte és kellően pontosnak találta. A fentiek alapján az AFASE által más rendelkezésre álló források alapján szolgáltatott adatok a Bizottság megállapítása szerint nem feltétlenül mondanak ellent az ideiglenes megállapításoknak.
(185)
Mindenesetre az AFASE által szolgáltatott adatok nem érintenék azt az általános megállapítást, hogy az uniós gazdasági ágazat jelentős kárt szenvedett, mivel a szóban forgó mutatók - azaz az uniós gyártás és az uniós gyártási kapacitás - negatív alakulása még markánsabb lenne.
(186)
Egy együttműködő független importőr azzal érvelt, hogy a gyártott mennyiséget, a gyártási kapacitást és a kapacitáskihasználást csak a mintába felvett uniós gyártók adatai alapján kellett volna megállapítani. Mivel azonban makrogazdasági mutatókról van szó, ezeket az összes uniós gyártó szintjén kell megállapítani ahhoz, hogy érdemi és hiánytalan kép alakuljon ki az uniós gazdasági ágazat helyzetéről. A Bizottság ezért ezt az állítást elutasította.
(187)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy fél pontos tájékoztatást kért a Bizottságtól arra vonatkozóan, hogy a tanácsadó hogyan számította ki az éves uniós gyártást. Egy másik fél azt kérte a Bizottságtól, hogy adjon részletesebb magyarázatot a teljes uniós gyártási kapacitással kapcsolatban rendelkezésre álló különböző adatok egyeztetéséről. Egy másik fél azt javasolta, hogy a teljes uniós gyártásra és gyártási kapacitásra vonatkozó adatokat a mintába felvett uniós gyártóktól kellett volna beszerezni, mivel ez megbízhatóbb eredményt hozott volna. E tekintetben azt állította, hogy a nyilvánosan hozzáférhető adatok a bizalmas jellegük miatt pontatlanok voltak, és hogy bármely kutatóközpontnak vagy tanácsadónak több becslésre és feltevésre kellett alapoznia elemzését.
(188)
A Bizottság pontosítja, hogy az éves uniós gyártás kiszámítása az uniós gyártók által a tanácsadónak bejelentett számadatokon alapult. Ha egy adott évre vonatkozóan nem tudta beszerezni egy bizonyos uniós gyártó éves gyártási adatait, annak becsült értékét az előző év kapacitáskihasználását az adott év új gyártási kapacitására vonatkoztatva számította ki. Az intézmények ezenfelül a tanácsadó számadatát összehasonlították az uniós gazdasági ágazat által az eljárás megindítása előtt a rögzített kérdőívekre adott válaszokban szereplő számadatokkal. Mindkét számadat hasonló.
(189)
Az uniós gyártási kapacitásra vonatkozóan rendelkezésre álló különböző adatok egyeztetésének részletesebb magyarázatára irányuló kérés tekintetében meg kell jegyezni, hogy ezeket az információkat a Bizottság már megadta az érdekelt felek általi betekintésre szánt nyilvános aktában. Ezért ezt a kérést a Bizottság elutasította.
(190)
Végezetül az uniós gyártás és gyártási kapacitás makrogazdasági mutatók, és ezért azokat inkább a teljes uniós gazdasági ágazat, nem pedig a mintába felvett uniós gyártók szintjén kell megállapítani.
(191)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy fél azzal érvelt, hogy a gyártási adatok gyűjtésére használt módszertan (elsősorban az interjúk és a gyártási telephelyeken tett látogatások) - a szóban forgó adatok bizalmas jellege és következésképpen a vállalatoknak az adatok közzétételétől való tartózkodása miatt - nem biztosíthatott megbízható eredményeket. Ez a módszertan ezért nem tekinthető megfelelőnek. Ezt állítólag az a tény is megerősítette, hogy noha a tanácsadó jóval több uniós gyártót figyelembe vett, mint a Bizottság a kezdeti szakaszban fennálló helyzet vizsgálata során, a tanácsadó által megállapított teljes gyártási mennyiség alacsonyabb a Bizottság által a helyzet vizsgálata céljából megállapított teljes gyártási mennyiségnél. Ez a fél továbbá azt állította, hogy következésképpen a szóban forgó kármutatóhoz kapcsolódó információ nem tekinthető az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében vett egyértelmű bizonyítéknak.
(192)
Először is pontosítani kell, hogy egyrészt a tanácsadó, másrészt pedig a Bizottság által figyelembe vett gyártók száma nagyrészt megegyezett, és hogy az eredmények következetlenségére vonatkozó érvet ezért el kellett utasítani. Emlékeztetni kell továbbá arra, hogy a tanácsadó által gyűjtött adatokat a Bizottság minden lehetséges esetben összevetette más forrásokkal, és arra a megállapításra jutott, hogy a becslések kellően megbízhatóak. Ezért megerősítést nyer, hogy a tanácsadó által a gyártási adatokra vonatkozóan szolgáltatott információk az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében egyértelmű bizonyítéknak minősültek.
(193)
A gyártásra, a gyártási kapacitásra és a kapacitáskihasználásra vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (124)-(128) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
5.2.2. Értékesítési volumen és piaci részesedés
(194)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy a modulok esetében az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése 2009-ben már csak 19 % volt, és hogy a figyelembe vett időszak alatti 6 százalékpontos csökkenés nem tekinthető kárnak.
(195)
A piaci részesedés figyelembe vett időszak alatti 6 százalékpontos csökkenését a modulok uniós felhasználásának ugyanezen időszak alatti, 200 %-ot meghaladó növekedése tükrében vizsgálni. Az uniós gazdasági ágazat nem élvezhette a megnövekedett felhasználásból fakadó előnyöket; épp ellenkezőleg, még megnövekedett felhasználási forgatókönyv esetén sem növelhette ennek megfelelően az értékesítési volumenét, piaci részesedése pedig csökkent. Ezért ezt az érvet el kellett vetni.
(196)
Egy fél azzal érvelt, hogy az értékesítési adatok gyűjtésére használt módszertan (elsősorban az interjúk és a gyártási telephelyeken tett látogatások) - a szóban forgó adatok bizalmas jellege és következésképpen a vállalatoknak az adatok közzétételétől való tartózkodása miatt - nem biztosíthatott megbízható eredményeket. Ez a módszertan ezért nem tekinthető megfelelőnek. Hasonlóképpen, ezek az adatok nem tekinthetők az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében vett egyértelmű bizonyítékoknak sem. A fenti (137) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően a tanácsadó által gyűjtött adatokat a Bizottság minden lehetséges esetben összevetette más forrásokkal, és arra a megállapításra jutott, hogy a becslések kellően megbízhatóak. Ezért megerősítést nyer, hogy a tanácsadó által az értékesítési adatokra vonatkozóan szolgáltatott információk az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében egyértelmű bizonyítéknak minősültek..
(197)
Az uniós gazdasági ágazat értékesítési volumenére és piaci részesedésére vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (129)-(131) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
5.2.3. Foglalkoztatás és termelékenység
(198)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy fél azt állította, hogy a figyelembe vett időszak alatti uniós foglalkoztatás teljes szintjének megállapítására alkalmazott módszertan helytelen. Ez a fél azt állította, hogy ahol egy adott uniós gyártó foglalkoztatási rátája nem állt rendelkezésre, ahelyett azon uniós gyártók átlagos foglalkoztatását vették figyelembe, amelyekre vonatkozóan ez az információ rendelkezésre állt. Ezt el kellett utasítani, mivel a teljes foglalkoztatás megállapítására szolgáló módszertan más volt, azaz abban az esetben, ha bizonyos uniós gyártókra vonatkozóan nem álltak rendelkezésre foglalkoztatási adatok, ezt a számadatot a Bizottság ugyanezen vállalatok előző év(ek)ből származó adatai alapján becsülte meg. A fenti (137) preambulumbekezdésben említetteknek megfelelően ezt a módszertant a Bizottság ellenőrizte és elfogadhatónak találta. Ezért az állítást a Bizottság elutasította.
(199)
Az uniós gazdasági ágazat foglalkoztatására és termelékenységére vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (132)-(134) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
5.2.4. A dömpingkülönbözet nagysága és felépülés a korábbi dömping hatása alól
(200)
Erre vonatkozó észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (135) és (136) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
5.3. Mikrogazdasági mutatók
5.3.1. Árak és az árakat befolyásoló tényezők
(201)
Egy érdekelt fél vitatta azokat a megállapításokat, hogy az átlagos eladási árak csökkenése tragikus hatást gyakorolt az uniós gazdasági ágazat jövedelmezőségére. Azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazat átlagos költsége ugyanilyen mértékben csökkent, és ezért az árcsökkenés természetes. Amint azonban az az ideiglenes rendelet (138) preambulumbekezdésében szerepel, a vizsgálat megállapította, hogy az uniós gazdasági ágazat eladási ára még nagyobb mértékben csökkent, mint az átlagos előállítási költsége, és ennélfogva ez a költségcsökkenés nem tükröződött az uniós gazdasági ágazat jövedelmezőségében. Ezért megerősítést nyer, hogy az uniós gazdasági ágazat eladási árának csökkenése tragikus hatást gyakorolt az uniós gazdasági ágazat jövedelmezőségére, és az ezzel kapcsolatos állításokat a Bizottság elutasította.
(202)
Egy másik fél vitatta az ideiglenes rendelet (138) bekezdésében az árak vizsgálati időszak alatti fenntarthatatlan szintjére vonatkozó következtetést, és azt állította, hogy ezt a piaci erőknek kell eldönteniük. Ugyanez a fél kifogásolta ugyanennek a preambulumbekezdésnek azt a következtetését is, hogy az uniós gazdasági ágazat a dömpingelt behozatal árnyomása miatt nem tudott hasznot húzni a költségcsökkenésből. Ebben a tekintetben az intézmények a következőket jegyzik meg: a „fenntarthatatlan szint” arra a tényre utal, hogy az uniós gazdasági ágazat értékesítése veszteséges volt, és ezért hosszú távon nem tudott volna fennmaradni. Az árszint fenntarthatóságának kérdése ezért csak az előállítási költségek és árak közötti kapcsolat függvénye. Az, hogy „nem tudott hasznot húzni a költségcsökkentésből”, arra utal, hogy a költségek lassabban csökkentek, mint az árak. Mindkét állítást bizonyíték támasztja alá az ideiglenes rendelet (138) preambulumbekezdésében. Emiatt ezt az érvet el kellett vetni.
(203)
Az uniós gazdasági ágazat átlagos eladási áraira vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (137) és (138) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
5.3.2. Munkaerőköltségek
(204)
Ugyanez az érdekelt fél azt állította, hogy az ideiglenes rendelet (140) preambulumbekezdésében foglaltakkal ellentétben a figyelembe vett időszakban nem volt infláció, és ennélfogva a munkaerőköltségek általános növekedését nem okozhatta ez a tényező.
(205)
Az érintett fél állításával ellentétben a vizsgálat azt tárta fel, hogy volt infláció a figyelembe vett időszakban, továbbá az, hogy a munkaerőköltség növekedése a modulokra korlátozódott, az inflációval és a termelékenység növekedésével magyarázható.
(206)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazat hátrányos helyzetét a munkaerőköltségek növekedése és a termelékenység ezzel párhuzamos csökkenése okozta. Ugyanakkor először is meg kell jegyezni, hogy a munkaerőköltség az elemek esetében stabil maradt, míg a termelékenység az elemek és a modulok esetében egyaránt növekedett. Ezért az utóbbi növekedése a megnövekedett termelékenységgel magyarázható. A vizsgálat ezenkívül feltárta, hogy a munkaerőköltségek nem képviselik az előállítási költség jelentős részét, amint azt már az ideiglenes rendelet (203) preambulumbekezdése említette. Emiatt ezt az érvet el kellett vetni.
(207)
Ennek alapján az ideiglenes rendelet (139) és (140) preambulumbekezdésében foglalt megállapítások megerősítést nyernek.
5.3.3. Készletek
(208)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy a készletek szintjének a figyelembe vett időszak alatti - a teljes gyártás százalékában kifejezett - növekedése jelentéktelen, és ennélfogva nem tekinthető a kár bizonyítékának. Ez a fél továbbá azzal érvelt, hogy a készletek értékének az ideiglenes rendelet (141) preambulumbekezdésében szereplő bemutatása félrevezető, mivel a készleteket - az uniós gazdasági ágazat által gyártott mennyiséggel ellentétben - kW-ban, nem pedig MW-ban fejezték ki.
(209)
E tekintetben meg kell jegyezni, hogy az ideiglenes rendelet (143) preambulumbekezdését módosítani kell, és annak a következőképpen kell szólnia: „… a hasonló termék tekintetében a készlet emelkedése nem minősül jelentős tényezőnek annak megállapításakor, hogy az uniós gazdasági ágazatot jelentős kár érte-e”. Az adminisztratív hiba ténye az előző mondatból nyilvánvalóvá válik, amely azt állapítja meg, hogy az uniós gyártók hajlamosak korlátozott készletet tartani, mivel gyártásukat megrendeléseikre alapozzák.
(210)
Végezetül azzal kapcsolatban, hogy a készletek kW-ban vagy MW-ban vannak-e kifejezve, irrelevánsnak minősült annak meghatározásakor, hogy az uniós gazdasági ágazatot jelentős kár érte-e.
(211)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően több fél azt állította, hogy a készleteket az uniós gazdasági ágazat egészére vonatkoztatva kellett volna meghatározni, és hogy mindössze tíz uniós gyártó számadatai nem voltak reprezentatívak. Pontosításra kerül, hogy a készletek mikrogazdasági mutatónak minősültek, és ezért azokat az egyes vállalatoktól - jelen esetben az uniós gazdasági ágazat egészére nézve reprezentatívnak tekintett uniós gyártók mintájából - gyűjtött információk alapján kellett megállapítani. A fenti állítást ezért a Bizottság elutasította.
(212)
A készletekre vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (141)-(143) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
5.3.4. Jövedelmezőség, pénzforgalom, beruházások, beruházások megtérülése és tőkebevonási képesség
(213)
Az egyik érdekelt fél észrevétele nyomán pontosításra kerül, hogy helytelen az az állítás, miszerint a pénzforgalom az ideiglenes rendelet (148) preambulumbekezdése szerint „kedvezőtlen tendenciát” mutatott 2009 és a vizsgálati időszak között, mivel ugyan a modulok esetében a pénzforgalom 2009 és 2010 között csökkent, 2011-ben tulajdonképpen növekedett, a vizsgálati időszakban pedig ismét csökkent.
(214)
Ugyanez a fél azt állította, hogy az ideiglenes rendelet (149) preambulumbekezdésében szereplő beruházási számadatok túlságosan alacsonyak voltak az uniós gazdasági ágazatnak az ideiglenes rendelet (124) preambulumbekezdésében foglalt gyártási kapacitásához képest. Ezen állítás alátámasztására a fél azt közölte, hogy tudomása van arról, hogy az egyik uniós gyártó jóval magasabb költséggel hajtott végre kapacitásnövelési beruházást. Az érintett fél arra a következtetésre jutott, hogy ennélfogva az uniós gazdasági ágazat megállapított gyártási kapacitását bizonyára túlbecsülték. Meg kell jegyezni, hogy ezt az állítást bizonyítékkal nem támasztotta alá, különösen a kérdéses uniós gyártó beruházása tekintetében. Ezzel szemben az ideiglenes rendeletben szereplő beruházási számadatok a mintába felvett gyártók tényleges és ellenőrzött információin alapultak. Meg kell jegyezni, hogy ez az állítás szintén a mintába felvett uniós gyártók összes beruházásának és a teljes uniós gazdasági ágazat teljes gyártási kapacitásának összehasonlításán alapult, ami nem tekinthető megfelelő összehasonlítási alapnak, mivel nem a teljes uniós gazdasági ágazat összes beruházását vette figyelembe. Emiatt ezt az érvet el kellett vetni.
(215)
A jövedelmezőségre, a pénzforgalomra, a beruházásokra, a beruházások megtérülésére és a tőkebevonási képességre vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (144)-(152) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
5.4. Következtetések
(216)
Az előzőekre figyelemmel az ideiglenes rendelet (153)-(158) preambulumbekezdésében foglalt következtetések megerősítést nyernek, azaz az uniós gazdasági ágazatot jelentős kár érte az alaprendelet 3. cikkének (5) bekezdése értelmében.
E. OKOZATI ÖSZEFÜGGÉS
1. Bevezetés
(217)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően több érdekelt fél azt állította, hogy az okozati összefüggés elemzése nem válaszotta külön, nem különböztette meg és nem számszerűsítette a dömpingelt behozatal hatását és az uniós gazdasági ágazatot ezzel egyidejűleg károsító, egyéb ismert tényezők hatásait. Ezenfelül azt állították, hogy a Bizottság nem értékelte együttesen ezeket az egyéb ismert tényezőket.
(218)
Ezen állításra válaszul meg kell jegyezni, hogy a Bizottság a bevált gyakorlat szerint először azt vizsgálta meg, hogy van-e okozati összefüggés a dömpingelt behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért kár között, másodszor pedig azt vizsgálta, hogy az egyéb ismert tényezők valamelyike megszakította-e az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kár és a dömpingelt behozatal közötti okozati összefüggést. Ebben az elemzésben a Bizottság az egyéb ismert tényezők uniós gazdasági ágazatra gyakorolt hatását értékelte, megkülönböztette és különválasztotta a dömpingelt behozatal káros hatásaitól, annak biztosítása érdekében, hogy az e tényezők által okozott károkat ne tulajdonítsa a dömpingelt behozatalnak. Megállapítást nyert, hogy e tényezők egyike sem fejtett ki olyan jelentős hatást a gazdasági ágazat helyzetére (ha egyáltalán kifejtett hatást), amely megváltoztathatta volna azt a tényt, hogy az értékelt jelentős kár a dömpingelt behozatalnak tulajdonítandó. Ezen indokok alapján a Bizottság az érvelést elutasította.
(219)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően több érdekelt fél megismételte a fenti érveket. E tekintetben azt állították, hogy a Bizottságnak konkrétan - indokolással ellátott megfelelő magyarázattal - kellene megállapítania, hogy a dömpingelt behozataltól eltérő tényezők okozta kár nem ezen behozatalnak tulajdonítható.
(220)
E vizsgálat során az összes tény áttekintését követően a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a dömpingelt behozatal önmagában jelentős kárt okozott az uniós gazdasági ágazatnak. E tekintetben az egyéb ismert tényezők nem voltak számszerűsíthetőek, és ezért a Bizottság - az ideiglenes rendelet (164)-(222) preambulumbekezdésében foglaltaknak megfelelően - minőségi szempontú értékelést végzett. Végül megerősítést nyert, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kárt a dömpingelt behozatal okozta. Tulajdonképpen az egyéb tényezőknek az uniós gazdasági ágazat kedvezőtlen alakulására kifejtett hatásai korlátozottnak minősültek. Meg kell jegyezni, hogy az alaprendelet 3. cikkének (6) és (7) bekezdése nem ír elő semmiféle kötelezettséget az elvégzendő betudhatósági, illetve be nem tudhatósági elemzés formájára nézve. Ezzel szemben az alaprendelet 3. cikkének (6) és (7) bekezdése szerint az említett elemzéseket úgy kell végezni, hogy a dömpingelt behozatal káros hatásait el lehessen választani és meg lehessen különböztetni az egyéb tényezők káros hatásaitól. A vizsgálat nem tárt fel arra vonatkozó bizonyítékot, hogy az elszenvedett kárhoz esetlegesen hozzájáruló valamennyi ismert tényező - együttesen vagy külön-külön - megszakította volna a dömpingelt behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kár közötti okozati összefüggést. A fenti elemzésre tekintettel megerősítést nyert, hogy az egyéb ismert tényezők nem olyan jellegűek, hogy megváltoztatták volna azt a megállapítást, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kárt a dömpingelt behozatalnak kell tulajdonítani. Emiatt ezeket az érveket a Bizottság elutasította.
(221)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően néhány érdekelt fél kifogásolta az ideiglenes rendelet (160) preambulumbekezdésében tett megállapítást. Megismételték, hogy a vizsgált termék piaci feltételei tagállamonként eltérőek, ezért az okozati összefüggés elemzését minden tagállam szintjén elkülönítve kellene elvégezni. Ezek a felek továbbá azzal érveltek, hogy a nemzeti támogatási rendszerek, a benapozottság és a villamos energia ára (beleértve a jogszabályban foglalt díjakat is) tagállamonként eltérőek, és ezenfelül mindegyik piacon más-más piaci szegmensek vannak (a lakossági piaci szegmensbe a 40 kW-nál kisebb teljesítményű létesítmények, a kereskedelmi és ipari piaci szegmensbe a 40 kW-1 MW teljesítményű létesítmények, a közüzemi piaci szegmensbe pedig az 1-10 MW teljesítményű létesítmények tartoznak). Erre való tekintettel azt állították, hogy az okozati összefüggés elemzését külön-külön kellene végezni egyrészt az egyes tagállamok esetében, másrészt pedig a nagyfogyasztói és a lakossági szegmens esetében.
(222)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően néhány érdekelt fél megismételte azt az állítását, hogy az okozati összefüggés elemzését tagállamonként kellene elvégezni, ugyanakkor ehhez kapcsolódóan nem szolgált további érvekkel vagy új bizonyítékokkal.
(223)
A vizsgálat feltárta, hogy az eladási és az importárak Unió-szerte hasonlóak. Ezért úgy tekinthető, hogy a vizsgált termék esetében tulajdonképpen egy piac létezik. A vizsgálat azt sem tárta fel, hogy az egyes tagállamok vagy régiók gyártói erre a konkrét piacra összpontosították tevékenységüket, vagy hogy a dömpingelt behozatal egy tagállamban vagy régióban összpontosult. Ezenfelül egyik érdekelt fél sem érvelt azzal, hogy a dömpinget és a kárt tagállamonként kellene elemezni, ami azonban az okozati összefüggés tagállamonként elkülönítve végzett elemzésének előfeltétele lenne. A vizsgálat nem tárt fel arra vonatkozó bizonyítékot, hogy ez megfelelő megközelítés lett volna, különösen arra való tekintettel, hogy uniós szinten a vizsgált terméknek hasonló volt az ára. Meg kell jegyezni továbbá, hogy a benapozottság eltérő lehet ugyanazon tagállam különböző régióiban, például Dél-Franciaország benapozottsága magasabb, mint Észak-Franciaországé, illetve az egy tagállamon belüli különböző régiók más-más támogatási rendszerekkel rendelkezhetnek (például Belgium esetében), és hogy ennélfogva a szóban forgó tényezők keresletre gyakorolt hatása ugyanazon tagállamon belül régiónként változhat. Az egyes tagállamok és/vagy régiók szabályozási keretének különbségei, valamint a benapozottsághoz hasonló feltételek eltérései nem indokolnak elkülönített okozati elemzést, és így elkülönített kár- és dömpingelemzést sem. Ezért ezeket az érveket el kellett utasítani.
(224)
Egy másik érdekelt fél azzal érvelt, hogy bár egyéb tényezők relevánsak, a kereslet meghatározása terén továbbra is a nemzeti támogatási rendszerek jelentik a fő tényezőt. Ugyanez a fél azt is vitatta, hogy egyes helyeken már megvalósult a hálózati egyenértékűség, és azzal érvelt, hogy a modulok ára a vizsgálati időszak óta emelkedett, míg a villamosenergia-árak csökkentek. Ezenkívül azzal érvelt, hogy mindenesetre a szabályozási, a gazdasági és a műszaki feltételek - legalábbis egyes tagállamokban - nem teszik lehetővé a hálózatra csatlakoztatást, és e tagállamok esetében irreleváns a hálózati egyenértékűség megvalósulása. Ez a fél azonban bizonyítékkal nem támasztotta alá a fenti állításokat. A fenti érvek mindenesetre megerősítik, hogy a nemzeti támogatási rendszerek, valamint a hálózati egyenértékűség helyzete bizonyos mértékben eltérhet az egyes tagállamokban. A benyújtott információk egyike sem volt azonban olyan jellegű, hogy azok alapján a tagállamonként elkülönített elemzés indokolt lett volna.
(225)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően ugyanez az érdekelt fél megismételte az állítást, és olyan információkkal szolgált, amelyek állítólag igazolják az egyes tagállamokban és szegmensekben érvényesülő eltérő piaci feltételeket. A benyújtott információkat azonban nem lehetett meggyőzőnek tekinteni, mivel azok PowerPoint-prezentáció formájában, alátámasztó bizonyíték nélkül szerepeltek, és ennélfogva nem igazolták, hogy indokolt lenne a tagállamonként külön-külön végzett elemzés. Ezért az említett fél állítását a Bizottság elutasította.
(226)
Ennek alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az okozati összefüggés tagállamonként és/vagy régiónként végzett elemzése nem tükrözné a valós piaci helyzetet. Erre vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (159) és (160) preambulumbekezdésében tett megállapítások megerősítést nyernek.
(227)
A kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság következetlenül végezte az okozati összefüggés elemzését, mivel a kárelemzést a modulok és az elemek esetében külön végezte el, az okozati összefüggés elemzése azonban nem tett különbséget a terméktípusok között. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy míg a kármutatók valójában terméktípusonként külön-külön szerepelnek, az egyes mutatók esetében megállapított következtetések a vizsgált termék egészére vonatkoznak. Emlékeztetni kell arra is, hogy a modulok és az elemek egyetlen terméknek minősülnek, és enélfogva az okozati összefüggés elemzése ennek alapján történt. Ezért az állítást a Bizottság elutasította.
2. A dömpingelt behozatal hatása
(228)
Egy érdekelt fél vitatta, hogy megfelelő összefüggés lett volna az érintett termék Kínából érkező dömpingelt behozatala és az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kár között. Azzal érvelt, hogy ezt egyrészt az támasztja alá, hogy 2009-2010-ben az elemek esetében az uniós gazdasági ágazat haszonkulcsa jelentősen megemelkedett (veszteségessége 12 %-os nyereségre változott), míg a kínai behozatal árai 36 %-kal alacsonyabbak voltak az uniós gazdasági ágazat árainál, és piaci részesedésük ugyanebben az időszakban megduplázódott. Másrészt 2010 és 2011 között a kínai behozatal mindössze 6 százalékpontos piaci részesedést szerzett, noha a felhasználás ugyanebben az időszakban jóval nagyobb mértékben növekedett, míg az uniós gazdasági ágazat ennek ellenére 36 %-os veszteséget termelt. Ez a fél továbbá azzal érvelt, hogy ami a vizsgálati időszakot illeti, az egyéb harmadik országokból importált elemek árszintje megegyezett a kínai behozataléval, de az uniós gazdasági ágazat piaci részesedésének csökkenéséhez kapcsolódóan nagyobb piaci részesedést szerzett.
(229)
A vizsgálat feltárta, hogy a kínai piaci részesedés a figyelembe vett időszak során minden terméktípus esetében folyamatosan növekedett (a modulok és az elemek esetében egyaránt 17 százalékponttal). A Kínából érkező dömpingelt behozatal a modulok esetében több mint 300 %-kal, az elemek esetében pedig 482 %-kal nőtt. Ezzel egyidejűleg a kínai importárak jelentős mértékben és folyamatosan csökkentek (a figyelembe vett időszakban a modulok esetében 64 %-kal, az elemek esetében pedig 42 %-kal), és a vizsgált időszakban jelentősen az uniós gazdasági ágazat árai alá kínáltak. Ezzel párhuzamosan az uniós gazdasági ágazat piaci részesedést vesztett a figyelembe vett időszakban, és - az ideiglenes rendelet (153) és (154) preambulumbekezdésében foglaltaknak megfelelően - valamennyi fő kármutató tekintetében negatív tendenciát mutatott. Ezért megerősítést nyer, hogy a dömpingelt behozatal növekedése és az uniós gazdasági ágazat piaci részesedésének csökkenése egyértelmű időbeli egybeesést mutat.
(230)
Az ideiglenes rendelet (161) és (162) preambulumbekezdésében foglaltaknak megfelelően ezt az időbeli egybeesést a Bizottság minden terméktípus esetében külön-külön állapította meg. Ezen túlmenően a behozatal által az uniós gazdasági ágazat haszonkulcsára gyakorolt hatásnak a figyelembe vett időszak egyes évei tekintetében külön-külön végzett elemzése nem járna érdemi eredménnyel, mivel a dömping és a jelentős kár fennállását, valamint a közöttük lévő okozati kapcsolatot nem szükséges minden évre külön-külön megállapítani. A dömpingelt behozatal és a jelentős kár közötti összefüggés kellő bizonyítást nyer a figyelembe vett időszak egészében bekövetkezett fejlemények elemzése során.
(231)
Meg kell jegyezni az is, hogy az uniós gazdasági ágazat jövedelmezősége az alaprendelet 3. cikkének (5) bekezdésében említett azon tényezők egyike, amelyeket a dömpingelt behozatal által az uniós gazdasági ágazat helyzetére gyakorolt hatás áttekintésekor meg kell vizsgálni. Önmagában az a tény, hogy az uniós gazdasági ágazat egy adott évben nyereséges volt, nem feltétlenül jelenti azt, hogy nem érte jelentős kár. Ezenfelül a kár és a dömpingelt behozatal közötti okozati összefüggés megállapításához nem szükséges, hogy az uniós gazdasági ágazat piaci részesedésének elvesztése pontosan megfeleljen a dömpingelt import piaci részesedése növekedésének. Végezetül a Bizottság megvizsgált egyéb olyan tényezőket (például az egyéb harmadik országokból származó behozatalt, illetve a felhasználás alakulását), amelyek hatással lehettek az uniós gazdasági ágazat hátrányos helyzetére, és azokra külön-külön kitért az ideiglenes rendelet (164)-(224) preambulumbekezdésében.
(232)
Az uniós gazdasági ágazat árai alá kínáló, jelentős mennyiségű dömpingelt behozatal növekedésének és az uniós gazdasági ágazat egyre bizonytalanabb helyzetének időbeli egybeesése - az ideiglenes rendelet (161)-(163) preambulumbekezdésében foglaltaknak megfelelően - jelen esetben egyértelműen jelzi az okozati kapcsolatot. A dömpingelt behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kár közötti összefüggés hiányára vonatkozó állításokat ezért a Bizottság elutasította.
(233)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően ugyanez az érdekelt fél továbbra is vitatta az okozati összefüggés elemzését, mivel az uniós gazdasági ágazat elemzése nem kifejezetten bizonyos évek (különösen 2010) vonatkozásában, hanem a figyelembe vett időszak egészére nézve történt.
(234)
Ebben a tekintetben meg kell jegyezni, hogy a figyelembe vett időszak egy adott évének elszigetelt vizsgálatával a Bizottság nem vonhat le érvényes következtetést az okozati összefüggésre vonatkozóan úgy, hogy figyelmen kívül hagyja az uniós gazdasági ágazatnak a figyelembe vett időszak egésze alatti alakulását, valamint a dömpingelt behozatal alakulásával való összefüggését. Ilyen elemzés csak részleges képet eredményezhet, amelyből nem vonhatók le megbízható következtetések. Így az uniós gazdasági ágazat más pénzügyi mutatóit is befolyásoló, 2010. évi jövedelmezőségi rátái az uniós felhasználás különösen markáns növekedése miatt voltak magasak, amelyet azok az igen bőkezű támogatási rendszerek váltottak ki, amelyek lehetővé tették az uniós gazdasági ágazat számára, hogy ugyanebben az évben a legnagyobb mértékben fokozza értékesítését, de csak ideiglenesen és mindenesetre az ilyen típusú ágazat szempontjából nem fenntartható módon. Emiatt ezt az érvet el kellett vetni.
(235)
A dömpingelt behozatal hatására vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (159)-(163) preambulumbekezdésében foglalt megállapítások megerősítést nyernek.
3. Egyéb tényezők hatása
3.1. Egyéb harmadik országokból származó behozatal
(236)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően több érdekelt fél észrevételeket fűzott az egyéb harmadik országokból származó behozatallal kapcsolatos megállapításokhoz, és azokat a végeleges nyilvánosságra hozatalt követően megismételte. Ezek a felek azonban nem hoztak nyilvánosságra olyan új információt és alátámasztó bizonyítékot, amelyek módosíthatták volna a vonatkozó ideiglenes megállapításokat.
(237)
Ezek a felek különösen a Tajvanról importált elemek mennyiségét emelték ki. Az érintett termék Tajvanról származó behozatalának abszolút mennyisége (1 132 MW) azonban csak igen kis része (5 %-a) az összes uniós felhasználásnak (21 559 MW), és a Kínából származó behozatalhoz (15 005 MW) képest is elenyésző. Ezért a Tajvanról származó behozatal csak csekély mértékben járult hozzá (ha egyáltalán hozzájárult) az uniós gazdasági ágazat kárához, és nem szakította meg az okozati összefüggést.
(238)
Az egyéb harmadik országokból származó behozatalra vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (164)-(167) preambulumbekezdésében foglalt megállapítások megerősítést nyernek.
3.2. Az uniós felhasználás alakulása
(239)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy a Bizottság nem elemezte a felhasználás növekedésének hatását. Ebben a tekintetben azzal érvelt, hogy a Kínából származó behozatal nem fedte le a felhasználás teljes növekedését, valamint azzal, hogy bár a modulok esetében az uniós gazdasági ágazat 2009-2010 között piaci részesedést veszített, a jövedelmezősége ugyanebben az időszakban továbbra is javult. Azzal érvelt továbbá, hogy 2009-ben, amikor a Kínából importált elemek csak 8 %-os piaci részesedéssel rendelkeztek, az uniós gazdasági ágazat továbbra is 8 %-os veszteséget könyvelt el.
(240)
Az ideiglenes rendelet (168) preambulumbekezdésében foglaltak szerint annak ellenére, hogy az uniós felhasználás a vizsgálati időszakban visszaesett, a figyelembe vett időszak során a Kínából származó dömpingelt behozatal vagy megőrizte piaci részesedését (a modulok esetében), vagy az uniós gazdasági ágazat rovására növelte azt (az elemek esetében). Ezért nem állapítható meg, hogy a felhasználás visszaesése olyan jellegű volt, hogy megszakította volna a dömpingelt behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért kár közötti okozati összefüggést. Ezenfelül a vizsgálat feltárta, hogy mivel az uniós gazdasági ágazat kapacitása mindenesetre jóval alacsonyabb volt a felhasználás szintjénél, a vizsgálati időszak alatti csökkenő felhasználás nem befolyásolhatta az uniós gazdasági ágazat hátrányos helyzetét. Ezt az állítást ezért a Bizottság elutasította.
(241)
Egy másik érdekelt fél vitatta, hogy az Unión belüli kereslet még a nemzeti támogatási rendszerek nélkül is fennmaradna. Ez a fél azzal érvelt, hogy összefüggés van a kereslet és a támogatási rendszerek között, és hogy ilyen rendszerek hiányában a fotovillamossági ágazatban végrehajtott projektek többé nem lennének nyereségesek, és ezért a napelemek iránti kereslet is megszűnne.
(242)
Az ideiglenes rendelet (169) preambulumbekezdésében foglaltaknak megfelelően a vizsgálat során a Bizottság arra utaló jeleket tapasztalt, hogy a kereslet még a támogatási rendszerek hiányában is fennállt és továbbra is fennáll az Unióban. Ez a fél nem szolgáltatott olyan bizonyítékot, amely cáfolhatta volna ezeket a megállapításokat. Ezzel kapcsolatos új információk hiányában az ideiglenes rendelet (169) preambulumbekezdésében foglalt megállapítások megerősítést nyernek, és a vonatkozó állítást a Bizottság elutasította.
(243)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány azzal érvelt, hogy irrelevánsnak tartja azt, hogy az uniós gazdasági ágazat kapacitása mindenesetre nem felelt meg az uniós keresletnek, mivel az uniós gazdasági ágazat által értékesített modulok mennyisége a felhasználás visszaesésével összhangban csökkent, és megismételte, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kárt a felhasználás 2011 és a vizsgálati időszak között bekövetkezett visszaesése okozta. Noha 2011 és a vizsgálati időszak között az uniós felhasználás és a modulok értékesítési volumene hasonlóan csökkent, ezt a kínai dömpingelt importárak alakulásval összefüggésben kell megvizsgálni, amelyek jelentősen alákínáltak az uniós gazdasági ágazat árainak, veszteséges értékesítésre kényszerítetve ezáltal az uniós gazdasági ágazatot. Ebben a tekintetben emlékeztetni kell az ideiglenes rendelet (111) preambulumbekezdésében foglaltakra, azaz arra, hogy a Kínából származó dömpingelt behozatal vagy megőrizte piaci részesedését (a modulok esetében), vagy növelte azt (az elemek esetében), miközben a felhasználás csökkent. Ezzel egy időben a kínai importárak számottevően csökkentek, és jelentősen alákínáltak az uniós gazdasági ágazat eladási árainak. Ezt az állítást ezért a Bizottság elutasította.
(244)
Az uniós felhasználás alakulására vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (168) és (169) preambulumbekezdésében foglalt megállapítások megerősítést nyernek.
3.3. Átvételi árak mint a támogatási programok fő példái
(245)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően több fél hangsúlyozta, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért kárt az átvételi árak alakulása okozta. Állításuk szerint az átvételi árak erőteljesen lefelé nyomták az árakat, így rontották az uniós gazdasági ágazat jövedelmezőségét. Az egyik érdekelt fél szerint csupán azt vizsgálták, hogy az átvételi árak változása miként hat a keresletre, noha az árakra gyakorolt hatást is vizsgálni kellett volna. Hasonlóképpen több érdekelt fél azt állította, hogy a legtöbb tagállam már 2010-ben nagyobb árcsökkentéseket hajtott végre, lefelé nyomva ezzel a modulok árait.
(246)
Ezen állítások kapcsán meg kell jegyezni, hogy a tagállamok különböző időpontokban és különböző ütemben csökkentették az átvételi árakat, ezért meglehetősen nehéz az Unió egészére vonatkozó általános képet felvázolni. Függetlenül attól, hogy az átvételi árak mikor süllyedtek nagyon alacsony szintre, az uniós áraknak és jövedelmezőségnek a figyelembe vett időszak alatti jelentős csökkenését nem lehet kizárólag vagy főként az átvételi árak csökkentésével magyarázni. Először is, a Németországra és Olaszországra vonatkozó adatok alapján, amely országok 2011-ben együttesen az uniós piac mintegy 75 %-át tették ki, a vizsgálati időszakban az átlagos eladási árak esése nagyobb mértékű volt, mint az átvételi árak csökkenése. Másodszor, az összegyűjtött tények azt mutatják, hogy bizonyos országokban, így például Olaszországban az uniós gazdasági ágazatnak még az igen magas betáplálási tarifák mellett is jelentősen csökkentenie kellett az árait. Végül, a vizsgálati időszak alatt az uniós gyártók az előállítási költségeiknél alacsonyabb áron voltak kénytelenek értékesíteni termékeiket, ami jórészt annak volt a következménye, hogy a kínai exportáló gyártók rendelkeztek az uniós piac 80 %-a felett, és ebből következően befolyást gyakoroltak az ármeghatározási mechanizmusra.
(247)
A további vizsgálatok megállapították, hogy 2011-ig a magasabb betáplálási tarifák és a modulok árának Unión belüli csökkenése együttesen rendkívül vonzóvá tették a napenergiába irányuló beruházásokat, mivel a beruházók igen magas megtérülési arányra számíthattak. Ezért aztán számos beruházás valósult meg, ami a napelem panelek iránti magas keresletet eredményezett. A megnövekedett kereslet következtében a betáplálásért kifizetett teljes összeg is jelentősen megnőtt, ezért a tagállamok többsége lefelé korrigálta meglévő betáplálási tarifarendszerét, hogy többek között elkerülje a villamosenergia-költségek növekedését. Ez azt bizonyítja, hogy a csökkenő árak is eredményezhették az átvételi árak csökkentését, és nem fordítva.
(248)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően az egyik fél állítása szerint ellentmondás volt a fenti (246) preambulumbekezdés - amely szerint az uniós kereslet egy egészként történő értékelése nehézségekbe ütközik - és a fenti (223) preambulumbekezdés között - amely megállapítja, hogy az okozati összefüggés tagállamonkénti elemzése nem hozna érvényes eredményt. E tekintetben tisztázásra került, hogy a fenti (246) preambulumbekezdés értékelése az átvételi árak egész Unión belüli változásait bemutató általános kép felvázolásának nehézségére, nem pedig az uniós keresletre vonatkozott, amint azt az érdekelt fél állította. Ebből következően nincs ellentmondás a két preambulumbekezdés között, ezért ezt az állítást a Bizottság elutasította.
(249)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően az egyik fél úgy érvelt, hogy a modulok ára még magas betáplálási tarifák mellett is jelentősen csökkenhet a technológiai fejlődés, a méretgazdaságosság, a költségcsökkenés és a globális gyártási kapacitás növekedése következtében. Ezzel összefüggésben meg kell jegyezni, hogy az összegyűjtött tények alapján az olasz gyártók kénytelenek voltak az előállítási költségeik szintje alá csökkenteni áraikat, még akkor is, amikor az átvételi árak magasak voltak. Noha a fent említett tényezők valóban hatással lehettek az átlagos költségekre, nem adhatnak magyarázatot arra, hogy az uniós gyártók miért kényszerültek az előállítási költségeik szintje alá csökkenteni áraikat. Megállapítható tehát, hogy az árakat elsősorban a Kínából érkező dömpingelt behozatal szorította fenntarthatatlanul alacsony szintre, és ezért ezt az állítást a Bizottság elutasította.
(250)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően az egyik fél úgy vélekedett, hogy a fenti (247) preambulumbekezdésben levont következtetést, miszerint a csökkenő árak is eredményezhették az átvételi árak csökkentését, és nem fordítva, semmilyen bizonyíték nem támasztja alá.
(251)
Meg kell jegyezni, hogy a (247) preambulumbekezdésben levont következtetések a vizsgálat alatt rendelkezésre álló adatokon alapulnak, és a felvázolt forgatókönyv, tekintettel e piac sajátos körülményeire, valóban ésszerűnek tekinthető. Ezért ezt az érvet a Bizottság elutasította.
(252)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően az egyik fél hangsúlyozta, hogy nem ért egyet azzal a következtetéssel, hogy az uniós gyártók árainak csökkenését elsősorban a dömpingelt behozatal idézte elő, és úgy érvelt, hogy épp ellenkezőleg, az átvételi árak csökkenése kényszerítette az uniós gyártókat áraik csökkentésére. Ugyanez a fél megismételte, hogy az átvételi árak csökkentésekor a fotovillamos rendszerek árai az átvételi árak csökkenésével összhangban mérséklődtek, így a projektfejlesztők ehhez kapcsolódó költségei nem nőttek, ami végül kiváltotta az uniós gyártókra nehezedő árnyomást.
(253)
Mivel nem merültek fel olyan meggyőző bizonyítékok, amelyek ezeket az érveket alátámasztották volna, a Bizottság fenntartotta a fenti (246) és (247) preambulumbekezdésekben foglalt elemzését és következtetéseit.
(254)
Ugyanez a fél úgy érvelt, hogy a piacokat az átvételi árak alakulása irányítja, és az Egyesült Királyságban 2012-ben és 2013-ban meglévő fotovillamos létesítmények számára vonatkozó adatokkal szolgált. Az e fél által ismertetett adatokat az Egyesült Királyság kormánya tette közzé az Egyesült Királyság betáplálási tarifákat tartalmazó központi nyilvántartásába (CFR) történő heti nyilvántartásba vételek alapján. Meg kell jegyezni, hogy a bemutatott adatok nagyrészt a vizsgálati időszakon kívüli időszakhoz kapcsolódtak és csak egyetlen tagállamra vonatkoztak, míg a jelenlegi vizsgálat az uniós piac mint egész helyzetére összpontosított. Mindenesetre vitathatatlan, hogy az átvételi árak szintje befolyásolja a keresletet, mivel azokon a területeken, amelyeket kevesebb napsugárzás ér, a beruházások jövedelmezősége e tarifáktól függ. Ahhoz azonban, hogy az érdekelt felek bizonyítsák, hogy a kárt az átvételi árak vizsgálati időszak alatt meghatározott szintje okozta, igazolniuk kellett volna, hogy az uniós gyártók árainak kárt nem okozó szintre emelése azt eredményezte volna, hogy az uniós gyártók nem tudták volna értékesíteni az érintett terméket, mivel a fotovillamos rendszerekbe történő beruházások ezen az árszinten nem lettek volna életképesek. A felek ilyen bizonyítékkal nem szolgáltak. Ezért ezt az érvet a Bizottság elutasította.
(255)
Ennélfogva a Bizottság elutasította azt az érvet, amely szerint az átvételi árak csökkentése megszakította a dömpingelt behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kár közötti okozati összefüggést.
(256)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően az egyik fél hangsúlyozta, hogy az átvételi árak változása miatt a napenergiás beruházási lehetőségek elvesztették vonzerejüket a befektetők számára, és ezzel visszafogták az érintett termék iránti keresletet. Egy másik fél úgy érvelt, hogy téves volt az ideiglenes rendelet (173) preambulumbekezdésének azon megállapítása, hogy a beruházások a betáplálási tarifarendszer felfüggesztése ellenére tovább folynak Spanyolországban.
(257)
Az átvételi árak keresletre gyakorolt hatásával az ideiglenes rendelet (173) preambulumbekezdése foglalkozott. Mivel e tekintetben újabb érv nem merült fel, a fenti állítást, amely szerint a kereslet az átvételi árak változása miatt csökkent, a Bizottság elutasította. A spanyolországi beruházásokkal kapcsolatban a Bizottság pontosította, hogy az ideiglenes rendelet (177) preambulumbekezdésének megállapításai a vizsgálat alatt gyűjtött információkon alapulnak, és azokat helyszíni vizsgálat alkalmával ellenőrizték. Mivel az érdekelt fél ezzel kapcsolatban nem szolgált új információval vagy bizonyítékkal, az állítást el kellett utasítani.
(258)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően több fél úgy érvelt, hogy az alacsony betáplálási tarifák mellett a fotovillamossági projektekbe irányuló beruházások gazdaságilag csak akkor életképesek, ha azokhoz Kínából importált olcsóbb napelem paneleket szállítanak. Az elhangzott érvek szerint tehát az átvételi árak csökkentése okozta az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kárt. Egy másik fél érvelése szerint az átvételi árak szintje hatással van a modulok ármeghatározási mechanizmusára.
(259)
Meg kell jegyezni, hogy tagállamonként vagy régiónként változik, hogy az egyes projektek milyen modulár mellett életképesek gazdaságilag, és ez számos tényezőtől, így az átvételi áraktól, egyéb szabályozási ösztönzőktől, a benapozottságtól, a hagyományos villamos energia árától stb. függ.
(260)
A vizsgálat rámutatott továbbá, hogy a meglévő létesítmények egyre kevésbé függnek az átvételi áraktól, mivel bizonyos típusú létesítmények esetében Európa több régiójában, például Olaszország nagy részén, Spanyolországban, Portugáliában, Dél-Franciaországban és Görögországban alighanem sikerült elérni a fotovillamossági hálózati egyenértékűséget.
(261)
A fentiek alapján az ezzel kapcsolatos állításokat a Bizottság elutasította.
(262)
Egy érdekelt fél állítása szerint a Bizottság nem vizsgálta, hogy az uniós gazdasági ágazat elmulasztotta-e a felkészülést a kormányzati támogatási rendszerek hirtelen visszavonására vagy csökkentésére. Ezt az állítást érvekkel nem támasztotta alá. Meg kell jegyezni azonban, hogy az összegyűjtött tények alapján nem mutatható ki, hogy az uniós gazdasági ágazat ésszerűtlenül reagált volna a piaci jelekre (pl. a felhasználás alakulására) vagy egyéb rendelkezésre álló információkra (pl. a támogatási rendszerek csökkentésére). Ezt az állítást ezért a Bizottság elutasította.
(263)
Egy érintett fél úgy érvelt, hogy az átvételi árak csökkentése az uniós gazdasági ágazat eladásainak visszaesését okozta, mivel a beruházások csak a megfizethető kínai árak mellett voltak életképesek. Az összegyűjtött bizonyítékok valóban azt mutatják, hogy az uniós gazdasági ágazat eladásai csak kis mértékben csökkentek a vizsgálati időszak alatt, és ez ellentétben áll azzal, ami várható lenne akkor, ha a fotovillamossági projektek csak kínai modulokkal lennének megvalósíthatók. Ellenkezőleg, az uniós gazdasági ágazat moduljainak eladása 2011-ig nőtt, majd a vizsgálati időszak alatt kissé visszaesett, ugyanazt a trendet követve, mint a felhasználás. Ezt az állítást ezért a Bizottság elutasította.
(264)
Egy másik érdekelt fél azzal érvelt, hogy az ideiglenes rendelet (174) és (175) preambulumbekezdésének megállapításai, amelyek szerint az átvételi árak változása nem szakította meg az okozati összefüggést, nélkülözik a ténybeli vagy jogi alapot és nincsenek összhangban az alaprendelet 3. cikkének (7) bekezdésével, mivel a Bizottság nem értékelte az átvételi árak csökkentése által okozott kár mértékét, és mivel úgy vélte, hogy az uniós gazdasági ágazat árainak jelentős esése kizárólag a dömpingelt kínai behozatal következménye volt. Ugyanez a fél úgy érvelt, hogy a modulok, elemek és lemezek árának csökkenése globális jelenség, és nem a kínai behozatal által kiváltott nyomás következménye.
(265)
Válaszul arra az állításra, hogy a Bizottság nem értékelte az átvételi árak csökkentése által okozott kár mértékét, a Bizottság az ideiglenes rendelet (174), (175) és (182) preambulumbekezdésére és a fenti (245)-(263) preambulumbekezdésre hivatkozik, amelyekben megállapította, hogy sem a kereslet visszaesése, sem az átvételi árak uniós árakra gyakorolt hatása nem volt olyan mértékű, hogy megszakítsa az uniós gazdasági ágazatot ért kár és a Kínából érkező dömpingelt behozatal közötti okozati összefüggést, függetlenül attól, hogy esetleg az átvételi árak csökkentése okozta-e azokat, és ha igen, milyen mértékig. Ezért a Bizottság elutasította azt az állítást, hogy megállapításai nélkülözik a ténybeli alapot. Válaszul arra az állításra, hogy a modulok és elemek árának csökkenése globális jelenség, a Bizottság az ideiglenes rendelet (164)-(167) preambulumbekezdésére hivatkozik, amelyek értékelik az Unióba érkező, nem Kínából származó behozatali mennyiségeket és árakat. Noha a modulok és elemek árainak csökkenése valóban globális tendenciaként érvényesült, a kínai dömpingelt behozatal árai a veszteségesség szintjéig súlyosbították ezt a csökkenő tendenciát. A fentiek alapján a Bizottság ezt az állítást elutasította.
3.4. Az uniós gazdasági ágazatnak nyújtott egyéb pénzügyi támogatás
(266)
Az uniós gazdasági ágazat számára biztosított egyéb pénzügyi támogatási rendszerekre vonatkozó észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (184) és (185) preambulumbekezdésében foglalt megállapítások megerősítést nyernek.
3.5. Többletkapacitás
(267)
Egy érdekelt fél megismételte, hogy a jelentős kárt nem a kínai behozatal, hanem a világpiacon és az uniós piacon meglévő többletkapacitás okozta. Az erre vonatkozó érvelés szerint az uniós gazdasági ágazat túlságosan kibővítette kapacitásait, amit az alacsony kapacitáskihasználási ráta bizonyít, így a kárt valójában önmaga idézte elő. Az uniós és globális többletkapacitás állítólagos hatásával az ideiglenes rendelet (185)-(190) preambulumbekezdése már foglalkozott, ezért új elemek hiányában az állítást el kellett utasítani.
(268)
Egy másik érdekelt fél szerint a többletkapacitás az árak racionalizálásához vezetett. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a többletkapacitás egyrészről valóban árcsökkentési versenyt gerjesztett és az uniós gazdasági ágazat árainak olyan mértékű leszorítását eredményezte, amely átlagban meghaladta az előállítási költségek csökkenését. Másrészről, amint azt a (186) preambulumbekezdés kifejti, az uniós gazdasági ágazat gyártási kapacitásának növekedése a piaci fejleményekhez igazodott és ésszerű volt. Továbbá, a gyártási kapacitások növekedése az elemek esetében mérsékeltebb volt, mint a modulok esetében. Az érdekelt fél ezzel kapcsolatban nem nyújtott be új információt vagy bizonyítékot, így ezeket az állításokat el kellett utasítani.
(269)
Egy másik érdekelt fél azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kárt az okozta, hogy az uniós gazdasági ágazat a speciális beruházásokra összpontosított és nem hajtotta végre a szükséges kapacitásbővítési beruházásokat és költségcsökkentéseket. A vizsgálat ezt az állítást sem erősítette meg, mivel az eredmények azt mutatták, hogy az uniós gazdasági ágazat a figyelembe vett időszakban növelte gyártási kapacitását és hatékonyságát (az ideiglenes rendelet (124) és (187) preambulumbekezdése). A Bizottság ezért ezt az állítást elutasította.
(270)
Egy érdekelt fél ezenkívül azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazat a már alacsony kapacitáskihasználás ellenére bővítette gyártási kapacitását, ily módon saját magának okozott kárt. Ez az állítás a mintába felvett uniós gyártókra jellemző beruházási tendencia és az uniós gazdasági ágazat egészét jellemző kapacitáskihasználási tendencia összehasonlításán alapult, ami nem megfelelő összehasonlítási alap. A vizsgálat feltárta továbbá, hogy az uniós gazdasági ágazat nem bővítette olyan mértékben gyártási kapacitását, amely meghaladta volna az uniós felhasználás növekedését, ezért ezt az érvet a Bizottság elutasította.
(271)
Az összegyűjtött bizonyítékok mindemellett azt igazolják, hogy az uniós gazdasági ágazat az új gépekre fordított beruházások révén képes volt csökkenteni előállítási költségeit, ezáltal versenyképesebbé vált. Emiatt ezt az érvet el kellett vetni.
(272)
Egy érdekelt fél állítása szerint az ideiglenes rendelet (189) preambulumbekezdésében foglalt következtetések ellentmondanak az ideiglenes rendelet (124) és (189) preambulumbekezdésében foglalt megállapításoknak, azonban az említett fél nem szolgált további magyarázattal az állítólagos ellentmondások jellegét vagy mértékét illetően. Ezt az állítást ezért el kellett utasítani.
(273)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egyes érdekelt felek vitatták, hogy az uniós gazdasági ágazat kapacitásbővítése ésszerű volt és a piaci fejleményekhez, különösen az uniós felhasználás alakulásához igazodott. Azonban a modulok tekintetében a gyártási kapacitás 106 %-kal nőtt, míg az uniós felhasználás 221 %-kal - azaz több mint kétszeres mértékben - emelkedett a figyelembe vett időszakban. Hasonlóképpen, az elemek tekintetében a gyártási kapacitás 39 %-kal bővült, míg az uniós felhasználás 87 %-kal növekedett a figyelembe vett időszakban. Mindez azt mutatja, hogy a kapacitás növekedése lényegesen alatta maradt a felhasználás növekedésének, ezért nem tekinthető ésszerűtlennek, lévén, hogy e téren soha nem volt többletkapacitás az Unióban. Ráadásul annak elemzése során, hogy a kapacitásbővítés ésszerű volt-e, nem évenkénti vizsgálatokra kell támaszkodni, hanem a figyelembe vett időszak egészére jellemző tendenciát kell szemlélni. A kapacitásbővítés jellemzően csak a beruházást követő bizonyos idő elteltével fejti ki teljes hatását, így egy adott év különálló vizsgálata torz eredményekhez vezethet. Ezért ezt az érvet a Bizottság elutasította.
(274)
Az uniós gazdasági ágazat többletkapacitására vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (185)-(190) preambulumbekezdésében foglalt megállapítások megerősítést nyernek.
3.6. A nyersanyagárak hatása
(275)
Egyes érdekelt felek hangsúlyozták, hogy az uniós gazdasági ágazat vagy legalábbis annak egy része a nyersanyagokra vonatkozó hosszú távú szerződések miatt nem élvezhette a poliszilícium árának a vizsgálati időszak során bekövetkezett csökkenéséből adódó előnyöket. A felek - felidézve az ideiglenes rendelet (193) preambulumbekezdésének megállapításait, amelyek szerint az uniós gazdasági ágazat újratárgyalhatta a beszállítóival (többek között a lemezgyártókkal) kötött hosszú távú szerződéseit, így alacsonyabb árakban részesülhetett - azzal érveltek, hogy a poliszilíciumra és/vagy lemezekre vonatkozó hosszú távú szerződések újratárgyalása vagy megszüntetése szankciókat vont maga után. Ezen érv alátámasztására a felek újságcikkeket nyújtottak be, amelyek arról számoltak be, hogy egyes uniós gyártók ellen bírósági eljárás indult, vagy hogy megszüntették szerződéseiket. Egyes felek olyan információkkal szolgáltak, amelyek állítólagosan megerősítették, hogy a hosszú távú szerződéseket nem lehetett újratárgyalni.
(276)
A poliszilícium a lemezgyártás fő alapanyaga. A vizsgálat feltárta, hogy a poliszilícium ára 2008-ban nőtt és 500 dollár/kg körül elérte legmagasabb szintjét, de 2009-ben ismét csökkent és az év végére körülbelül 50-55 dollár/kg-ra süllyedt, végül 2010-ben és 2011 elején csak enyhe emelkedő tendenciát mutatott. A vizsgálati időszak alatt az árak jelentősen estek, és 30 dollár/kg szintre süllyedtek (a Közös Kutatóközpont tudományos és szakpolitikai jelentései; 2012. évi jelentés a fotovillamossági gazdasági ágazatról [PV Status Report 2012]). Meg kell jegyezni, hogy a poliszilícium árának az uniós gazdasági ágazatra gyakorolt hatása elhanyagolható volt, mivel az elemek és modulok előállítási költségére gyakorolt hatások eloszlottak az értéklánc egészén. A fent említett újságcikkek ezenkívül a vizsgálati időszak utáni fejleményekről szóltak, amelyek nem befolyásolták az érintett uniós gyártók vizsgálati időszak alatti helyzetét, így nem vehetők figyelembe. E kérdést az ideiglenes intézkedések elrendelését követően a Bizottság tovább vizsgálta, és ennek eredményeképpen megerősíthető, hogy az uniós gazdasági ágazat valóban képes volt újratárgyalni nemcsak a hosszú távú szerződések árait, hanem az e hosszú távú szerződésekre vonatkozó szerződéses szankciókat is.
(277)
A fent említett érdekelt felek egyike azzal folytatta érvelését, hogy elég, ha csak bizonyos uniós gyártókat érintettek a hosszú távú szerződések, és hogy az uniós gazdasági ágazat átfogó helyzete e tekintetben irreleváns. Azt állította, hogy a magasabb költségek nem feltétlenül érintenek minden gazdasági szereplőt azonos módon. Ez az érv nem veszi figyelembe azt a ténymegállapítást, hogy általában véve az uniós gazdasági ágazat számára a poliszilícium átlagos ára nem volt magasabb, mint a piaci árak vagy az azonnali árak, ezért nem tekinthető helyénvalónak az a kérdésfeltevés, hogy a magasabb költségek valamennyi, vagy csak néhány gazdasági szereplőt érintenek-e. Ezért ezt az érvet a Bizottság elutasította.
(278)
Egy másik érdekelt fél azt kérte, hogy a Bizottság válassza el, különböztesse meg és számszerűsítse mindazokat a hatásokat, amelyeket az egyes tényezők az uniós gazdasági ágazat helyzetére gyakorolnak; mindenekelőtt külön kell megvizsgálni a poliszilícium árának jelentős csökkenése által gyakorolt hatást. Ezzel kapcsolatban a fél úgy érvelt, hogy nem a kínai behozatal által kiváltott árnyomás, hanem inkább a poliszilícium árának csökkenése okozta az eladási árak esését. Az uniós gazdasági ágazatot illetően meg kell jegyezni, hogy az átlagos eladási árak sokkal nagyobb mértékben csökkentek, mint az átlagos előállítási költségek, amely utóbbiakra hatással lehetett a nyersanyagárak mérséklődése. Ezért ezt az érvet a Bizottság elutasította.
(279)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egyes érdekelt felek megismételték, hogy a poliszilícium árának csökkenése által az uniós gazdasági ágazat költségeire gyakorolt hatás a vizsgálat megállapításától eltérően nem volt jelentéktelen, illetve nem oszlott el az értéklánc mentén. Amint azonban az a fenti (276) preambulumbekezdésben szerepel, a poliszilícium a lemezgyártás fő alapanyaga, így megállapítható, hogy az elemek vagy modulok előállítási költségére gyakorolt hatás eloszlik az értéklánc mentén. Az érdekelt felek nem szolgáltak olyan bizonyítékkal, amely cáfolhatta volna ezt a megállapítást. A vizsgálat mindemellett rámutatott, hogy a poliszilícium árának a figyelembe vett időszak alatti csökkenése a mintába felvett uniós gyártókat tekintve tükröződött az elemek és modulok átlagos előállítási költségében, amely a poliszilícium áraival azonos mértékben csökkent. Egy érdekelt fél megkérdőjelezte azoknak az állítólagos szankcióknak a hatását, amelyeket az uniós gazdasági ágazatnak a beszállítói szerződések újratárgyalása miatt meg kellett fizetnie. E tekintetben nem zárható ki, hogy bizonyos kisszámú gyártónak a figyelembe vett időszak alatt esetleg szankciókat kellett fizetnie a lemezbeszállításra vonatkozó szerződés felbontása miatt.
A Bizottság azonban nem talált arra utaló bizonyítékot, hogy ezek a szankciók hatással lettek volna az uniós gazdasági ágazat egészének helyzetére, vagy reprezentatívak lettek volna. Ilyen bizonyítékkal a szóban forgó érdekelt fél sem szolgált. Noha tehát nem zárható ki teljesen, hogy a szankciók kisszámú uniós gyártóra esetleg bizonyos negatív hatást gyakoroltak, az uniós gazdasági ágazatra gyakorolt általános hatás igencsak elhanyagolható, ennélfogva nem szakíthatta meg a dömpingelt behozatal és az uniós gazdasági ágazat egészét ért jelentős kár közötti okozati összefüggést. Ezért ezeket az érveket el kellett utasítani.
(280)
Egy másik érdekelt fél állítása szerint a vizsgált termék Unión belüli eladási árának csökkenése részben annak tulajdonítható, hogy csökkent a poliszilícium ára. Ezzel kapcsolatban meg kell azonban jegyezni, hogy a vizsgálat rámutatott, hogy a Kínából származó behozatal dömpingelt áron érkezett, és jelentősen alákínált az uniós gazdasági ágazat árainak. Az árcsökkenés ezért túlmutat az előállítási költségek csökkenésén, amely utóbbit magyarázhatja a nyersanyagárak csökkenése. Ha az árcsökkenés pusztán a nyersanyagárak csökkenésének eredménye lett volna, az uniós gazdasági ágazat nem lett volna kénytelen az előállítási költségek szintje alá csökkenteni eladási árait. A fenti állítást ezért el kell utasítani.
(281)
Egy másik érdekelt fél megismételte, hogy az egyik uniós gyártóval szemben a vizsgálati időszak után indított bírósági eljárás már a vizsgálati időszak alatt is befolyásolhatta legalább ennek az uniós gyártónak a helyzetét. Az idézett fél azonban nem fejtette ki, hogy a vizsgálati időszak után bekövetkezett említett esemény valójában hogyan és milyen mértékben befolyásolhatta e gyártó helyzetét a vizsgálati időszak alatt. Hasonlóképpen, a vizsgálat sem tárt fel semmilyen bizonyítékot, amely e hatásra utalt volna. A fenti állítást ezért el kellett utasítani.
(282)
Ugyanez az érdekelt fél ezt követően megkérdőjelezte a fenti megállapításokat, mivel állítása szerint nem került sor bizonyíték bemutatására. A vizsgálat megállapításai mindazonáltal tényeken és konkrét bizonyítékokon alapultak, amelyek nem bizalmas jellegű változata valamennyi érdekelt félnek rendelkezésére állt.
(283)
A nyersanyagárak hatására vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (191)-(194) preambulumbekezdésében foglalt megállapítások megerősítést nyernek.
3.7. Az uniós gazdasági ágazat önmagának okozott kára: az automatizálás, a méret, a méretgazdaságosság, a konszolidáció, az innováció, a költséghatékonyság és az uniós gazdasági ágazat behozatalának hatása
(284)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően egyes érdekelt felek megismételték azt az állítást, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért kárt az idézte elő, hogy az uniós gazdasági ágazat nem ért el megfelelő méretgazdaságosságot. Hangsúlyozták, hogy a kis méretű gyártók hátrányba kerültek a nagyobb, vertikálisan integrált gyártókkal szemben, és ezért a kis méretű gyártókat ért kár nem tudható be a dömpingelt behozatalnak. Egy másik érdekelt fél úgy érvelt, hogy a gyártási folyamat automatizálása költséges, ezért az előállítási költségek csökkentése szempontjából még nagyobb jelentősége van a méretgazdaságosságnak.
(285)
A vizsgálat rámutatott, hogy az uniós gazdasági ágazat a dömpingelt behozatal miatt nem tudta - még a nagyobb és vertikálisan integrált gyártók sem tudták - teljes mértékben kihasználni a magas kapacitáskihasználási rátát a méretgazdaságosság megvalósítására. A vizsgálat mindenesetre nem tárt fel semmiféle összefüggést a méret, a vertikális integráció és a magasabb jövedelmezőségi ráták között, mivel a dömpingelt behozatal kiváltotta erős árnyomás ezt az összefüggést megváltoztatta. A vizsgálat rámutatott, hogy a méretgazdaságosságból származó előny már nem érvényesült azokon a piacon, ahol a kihasználási ráta alacsony volt, ami a kínai gyártókra nézve is igaz volt. Ezeket az érveket ezért a Bizottság elutasította.
(286)
Ezenkívül egy érdekelt fél azt állította, hogy ha a modulgyártó túl kicsi, a beruházók és a bankok inkább nem finanszírozzák a projekteket, mivel a nagyobb gyártók jobb biztosítékokat nyújtanak és „bankképesebbek”. Más szóval, a beruházók és a bankok vonakodnak finanszírozni az Unióban gyártott modulokat felhasználó fotovillamos rendszerekkel kapcsolatos projekteket. A vizsgálat azonban arra mutatott rá, hogy amennyiben a beruházók és a bankok esetleg előnyben részesítik a nagyobb gyártási kapacitással rendelkező kínai gyártókat, az annak a torzulásnak az eredménye, amelyet a dömpingelt behozatal okozott az uniós piacon. Amint az a fenti (285) preambulumbekezdésben szerepel, a gyártólétesítmények mérete nem játszik szerepet, ha a kihasználási ráta alacsony. Ezért ezt az érvet a Bizottság elutasította.
(287)
Egy érdekelt fél megismételte, hogy az uniós gazdasági ágazat a kínai versenytársakhoz képest kedvezőtlen költségszerkezettel rendelkezik, mivel a kínaiak munkaerő-, villamosenergia- és amortizációs költségei alacsonyabbak, ráadásul a legújabb berendezésekkel vannak felszerelve. Az érdekelt fél azonban nem tudott olyan új információt vagy az állítását alátámasztó olyan bizonyítékot benyújtani, amely cáfolta volna a vizsgálat erre vonatkozó megállapításait. Különösen azzal az állítással, hogy a kínai gyártók a legújabb berendezéseket használják, az ideiglenes rendelet (203) preambulumbekezdése foglalkozott, és megállapította, hogy a kínai exportáló gyártók nem élveznek semmiféle komparatív előnyt, éspedig azért, mert a gépeket és berendezéseket az Európai Unióból importálják. Ezért a Bizottság a fenti állításokat elutasította.
(288)
Egy másik fél azt állította, hogy a kínaiak a poliszilícium árát és a méretgazdaságosságot tekintve komparatív előnyt élveznek, ami alacsonyabb gépköltséget eredményez. E fél azonban nem szolgált erre vonatkozóan olyan új információval vagy az állítását alátámasztó olyan bizonyítékkal, amely cáfolta volna az ideiglenes rendelet (195), (196) és (203) preambulumbekezdésében foglalt megállapításokat. E fél ezen állítását tehát el kellett utasítani.
(289)
Emlékeztetni kell arra, hogy - amint azt az ideiglenes rendelet (203) preambulumbekezdése kimondja és a fenti (287) preambulumbekezdés megemlíti - a Kínai Népköztársaság exportáló gyártói nem élveznek a nyersanyag és a használt gépek tekintetében semmiféle komparatív előnyt, mivel mindkettőt jobbára az Unióból importálják. Egy érdekelt fél vitatta a fentieket, bizonyítékkal azonban nem szolgált. Ami a béreket és a vállalati általános költségeket - ezen belül az amortizációs költségeket - illeti, ezek a vizsgálati időszakban átlagban nem érték el a modulok teljes költségének 10 %-át, és nem minősülnek jelentős szereppel rendelkezőnek. Ami a villamosenergia-költségeket illeti, ezek a vizsgálati időszakban átlagban nem érték el a modulok teljes költségének 1 %-át, és nem minősülnek jelentős szereppel rendelkezőnek. Ezenkívül azt az állítást, hogy a kínaiak a legújabb berendezéseket használják, a felek nem bizonyították.
(290)
Egy érdekelt fél megismételte továbbá, hogy egyes uniós gyártók az elemeket és/vagy modulokat az érintett országból szerzik be és ezeket sajátjukként tovább értékesítik az uniós piacon. A fél azt kérte, hogy az ezen ügyletek által okozott kárt ne tulajdonítsák a dömpingelt behozatalnak. A vizsgálat azonban feltárta, hogy az érintett termék uniós gazdasági ágazat általi behozatala a teljes uniós termeléshez képest kiegészítő jellegű és korlátozott volumenű volt, emiatt annak hatása, ha egyáltalán létezik, elhanyagolható, és nem tekinthető úgy, hogy az megszakította a dömpingelt behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért kár közötti okozati összefüggést.
(291)
Egy független importőr állítása szerint az ideiglenes rendelet nem foglalkozott kellőképpen azzal a ténnyel, hogy a figyelembe vett időszakban növekedett az alkalmazottak száma. Ezen állítással kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy a modulok tekintetében a foglalkoztatás 2009 és 2011 között nőtt, majd a vizsgálati időszakban csökkent. Az elemek tekintetében a foglalkoztatás 2010-ig nőtt, 2011-ben csökkent, majd a vizsgálati időszakban tovább csökkent. Meg kell jegyezni, hogy a modulok tekintetében a foglalkoztatás az uniós gyártásban tapasztalható tendenciát követte. Az elemek tekintetében, mivel a kínai behozatal az egész időszak alatt növelte piaci részesedését, az uniós gazdasági ágazat nem tudott a várakozásoknak megfelelő előnyt kovácsolni a felhasználás növekedéséből. A foglalkoztatás 2011-ben és a vizsgálati időszakban tapasztalt csökkenése tehát azoknak a vállalatoknak tulajdonítható, amelyek fizetésképtelenné váltak, vagy leállították az elemek gyártását.
(292)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél megismételte azt az állítást, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért kárt a kis méret és méretgazdaságosság hiánya idézte elő. A fenti (285) preambulumbekezdésben és az ideiglenes rendelet (195) és (196) preambulumbekezdésében ismertetettek szerint az általánosan alacsony kihasználási ráták és a világszerte jellemző óriási többletkapacitás mellett a méret még a világpiacon sem érvényesül, és a méretgazdaságosságot nem lehet kihasználni. A fenti állítást ezért el kellett utasítani.
(293)
Ugyanez a fél emellett ismételten állította, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért kárt az okozta, hogy az uniós gazdasági ágazat képtelen volt költségelőnyre szert tenni. E fél azt állította, hogy ez különösen annak tulajdonítható, hogy az uniós gyártók többsége vertikálisan integrált. Ez a fél azonban nem szolgált további információval arra nézve, hogy az a tény, miszerint a gyártók vertikálisan integráltak, milyen mértékben lehetett negatív hatással költségszerkezetükre. A fenti állítást ezért el kellett utasítani.
(294)
Erre vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (195)-(206) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
3.8. A fotovillamos termékek és más fotovillamos technológiák felől érkező verseny
(295)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél megismételte, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért kárt a fotovillamos vékonyréteg termékek és más fotovillamos technológiák felől érkező verseny okozta, mivel e technológiák a vizsgált termék versenytársai, különösen a talajra telepített és a tetőre szerelt kereskedelmi/ipari rendszerek terén, amelyek a teljes uniós fotovillamossági piac jelentős részét képezik.
(296)
A vizsgálat azt mutatta, hogy bár a fotovillamos vékonyréteg termékek kevésbé drágák, mint a vizsgált termék, csak korlátozott részesedést tudnak szerezni az uniós napenergia-piacon, mivel átalakítási hatékonyságuk és hatásos teljesítményük a kristályos szilícium modulokénál sokkal alacsonyabb. A rendelkezésre álló adatok szerint a vékonyréteg termékeknek az uniós napenergia-piac egészén belüli részesedése a vizsgálati időszak alatt nem volt jelentős. Ennélfogva megerősítést nyer az ideiglenes rendelet (208) preambulumbekezdésének az a megállapítása, hogy noha lehet némi verseny a vékonyréteg termékek és az érintett termék között, ez a verseny elhanyagolhatónak tekinthető. Emiatt az ezzel kapcsolatban előterjesztett érveket el kellett utasítani.
(297)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél megismételte azt az állítást, amely szerint az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kárt valószínűleg a vékonyréteg termékek felől érkező verseny okozta, Ezzel összefüggésben a fél előterjesztette, hogy Németországban a vizsgálati időszak nagy része alatt a vékonyréteg termékek teljes napenergia-piacon belüli részesedése számottevő volt, és csak 2012 elején kezdett visszaesni.
(298)
A vizsgálat valóban rámutatott, hogy a vékonyréteg termékek átlagos ára a vizsgált termék átlagos árszintje alatt maradt.
(299)
Azonban, amint az a fenti (296) preambulumbekezdésben szerepel, a vékonyréteg termékek átalakítási hatékonysága és hatásos teljesítménye a kristályos szilícium modulokénál sokkal alacsonyabb, ezért az e termékek közötti verseny - amennyiben van ilyen - nem járulhatott hozzá az uniós gazdasági ágazatot ért kárhoz, mivel az uniós napenergia-piacon a kristályos szilícium modulok képviselik az uralkodó technológiát. A Közös Kutatóközpontnak a fotovillamossági ágazat helyzetéről szóló 2012. évi jelentése megállapítja, hogy a poliszilícium árának esése következtében a vékonyréteg elemek az utóbbi években veszítettek piaci részesedésükből a kristályos szilícium modulokhoz képest.
(300)
Erre vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (207)-(210) preambulumbekezdésében foglalt megállapítások megerősítést nyernek.
3.9. A pénzügyi válság és a finanszírozáshoz való hozzáférésre gyakorolt hatásai
(301)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően felmerült az az érv, hogy a pénzügyi válság káros hatásait és a finanszírozáshoz való hozzáférésre gyakorolt hatásait el kell választani és meg kell különböztetni, és e hatások nem tulajdoníthatók a dömpingelt behozatalnak.
(302)
E tekintetben a Bizottság az ideiglenes rendelet (212) preambulumbekezdésére hivatkozik, amely kifejezetten a pénzügyi válságnak és a gazdasági recessziónak az uniós gazdasági ágazat helyzetére gyakorolt hatásával foglalkozik. Az említett preambulumbekezdés részletes okfejtéssel támasztja alá azt a megállapítást, hogy noha a pénzügyi válság hatással volt az uniós gazdasági ágazat helyzetére, nem szakította meg a dömpingelt behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kár közötti okozati összefüggést. Az érdekelt felek nem vitatták ezt az okfejtést, és nem szolgáltak olyan új információval vagy bizonyítékkal, amely cáfolhatta volna az említett preambulumbekezdés megállapításait. Az ezzel összefüggő állításokat ezért a Bizottság elutasította.
(303)
Egyes felek továbbá azt állították, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért kárt az okozta, hogy az uniós gazdasági ágazat nem keresett megfelelő finanszírozást, és hogy a Bizottságnak meg kell vizsgálnia, hogy az uniós gazdasági ágazat, amíg nyereséges volt, kért-e finanszírozást. A vizsgálat feltárta, hogy 2010-ben, amikor az uniós gazdasági ágazat még nyereséges volt, a modulokra és elemekre fordított beruházások szintje 2009-hez képest 315 %-kal, illetve 10 %-kal nőtt. Mivel a fotovillamossági ágazat tőkeigényes, feltételezhető, hogy az uniós gazdasági ágazat folyamatosan törekszik megfelelő finanszírozás elnyerésére annak érdekében, hogy növelje költséghatékonyságát és versenyre keljen a tisztességtelen dömpingelt behozatallal. Ezért a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a finanszírozáshoz való nehéz hozzáférés nem okozója, hanem következménye a piaci torzulásnak, amelyet egyébként a dömpingelt behozatal okozott. A fenti állítást ezért a Bizottság elutasította.
(304)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél megismételte azt az állítást, hogy a pénzügyi válság káros hatásait el kell választani és meg kell különböztetni, és e hatások nem tulajdoníthatók a dömpingelt behozatalnak. A szóban forgó fél bizonyos nyilvánosan hozzáférhető információkra hivatkozott, amelyek szerint legalább egy uniós gyártó vélte úgy, hogy hátrányos helyzetének fő okozója a pénzügyi válság volt. A jelenlegi vizsgálat megállapításai olyan konkrét vállalati adatokon alapulnak, amelyek jóval több információt tartalmaznak, mint egyes vállalatok nyilvánosan hozzáférhető nyilatkozatai. Ezért az a nyilvánosan hozzáférhető nyilatkozat, amelyre az idézett fél hivatkozott, nem cáfolja az ideiglenes rendelet (212) preambulumbekezdésének azon megállapítását, hogy noha a pénzügyi válság gyakorolt bizonyos hatást az uniós gazdasági ágazat helyzetére, nem tudta megszakítani a dömpingelt behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kár közötti okozati összefüggést. A fenti állítást ezért el kellett utasítani.
(305)
Egy másik érdekelt fél szerint figyelembe kell venni, hogy az uniós gazdasági ágazat és a kínai exportáló gyártók nem egyformán jutnak finanszírozáshoz. Ez a fél azt állította, hogy ez - és nem a dömpingelt behozatal - az az egyik fő tényező, amely az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kárt okozta. Megállapítást nyert azonban, hogy a számos kínai exportáló gyártó számára biztosított kedvezményes finanszírozáshoz jutás torzította a piacot, és az egyik fő oka lehet annak, hogy a kínai exportáló gyártók dömpingelt áron tudták exportálni az érintett terméket. Ezért ez a tényező nem tudja megszakítani a dömpingelt behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kár közötti okozati összefüggést. A Bizottság ezért ezt az állítást elutasította.
(306)
A pénzügyi válság hatásaira vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (211) és (212) preambulumbekezdésében foglalt megállapítások megerősítést nyernek.
3.10. Az uniós gazdasági ágazat exportteljesítménye
(307)
Az ideiglenes rendelet (213) és (215) preambulumbekezdésében foglalt megállapítások felülvizsgálatát célzó észrevételek hiányában e megállapítások megerősítést nyernek.
3.11. Az uniós palagázkészletek felfedezése
(308)
Az ideiglenes rendelet (215)-(217) preambulumbekezdésében foglalt megállapítások felülvizsgálatát célzó észrevételek hiányában e megállapítások megerősítést nyernek.
3.12. Az Európai Unió kibocsátáskereskedelmi rendszere (ETS)
(309)
Az ideiglenes rendelet (218) és (219) preambulumbekezdésében foglalt megállapítások felülvizsgálatát célzó észrevételek hiányában e megállapítások megerősítést nyernek.
3.13. Gazdálkodási döntések
(310)
Néhány érdekelt fél megismételte az ideiglenes rendelet (220) preambulumbekezdésében foglalt állítást, miszerint az uniós gyártók közül legalább egynél a jelentős kárt rossz gazdálkodási döntések okozták. E felek újságcikkek formájában további információkat nyújtottak be. A bemutatott információk azonban ellenőrizhetetlenek voltak és nem tudták megingatni a vizsgálat megállapításait, amelyek szerint az érintett vállalat gazdálkodási döntései szokásosak és megfontoltak voltak, és nem hatottak ki az uniós gazdasági ágazat egészére. Ezért a fenti állításokat a Bizottság elutasította.
(311)
Erre vonatkozó további érvek hiányában az ideiglenes rendelet (220) és (221) preambulumbekezdésében foglalt megállapítások megerősítést nyernek.
3.14. Egyéb kormányzati politikák
(312)
Az ideiglenes rendelet (222) preambulumbekezdésében foglalt megállapítások felülvizsgálatát célzó észrevételek hiányában e megállapítások megerősítést nyernek.
3.15. Egyéb érvek
(313)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért kárt az éllovasokat érő hátrány és az okozta, hogy az Európai Bizottság a megelőző években nem nyújtott szakpolitikai támogatást. Ugyanez a fél azt állította továbbá, hogy a nemzeti támogatási rendszereken kívül minden egyes piacon fontos tényező a népesség, a GDP, a villamosenergia-fogyasztás, a finanszírozási lehetőségek és a hálózatra kapcsolódás lehetősége. A fent idézett fél azonban nem tudta alátámasztani állításait, így azokat a Bizottság elutasította.
(314)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően ugyanez az érdekelt fél megismételte azt az állítást, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért kárt az éllovasokat érő hátrány okozta. Állítását azonban nem elemezte és nem bizonyította, ezért azt el kellett utasítani.
4. Mindazon egyéb tényezők összesítő értékelése, amelyekről megállapítást nyert, hogy hozzájárultak a kárhoz
(315)
A vizsgálat rámutatott, hogy a következő tényezők járulhattak hozzá a kárhoz: az érintett termék behozatala Tajvanról; az átvételi árak szintjének csökkentése; kisszámú uniós gyártó poliszilíciumra vonatkozó hosszú távú szerződései; a pénzügyi és gazdasági válság.
(316)
A fenti 3.1. és 3.6. szakaszban ismertetetteknek megfelelően a tajvani behozatal és a kisszámú uniós gyártó poliszilíciumra vonatkozó hosszú távú szerződéseinek esetleges szerepe elhanyagolható, mivel ezek hatása később eloszlott az értéklánc mentén.
(317)
Ami a gazdasági és pénzügyi válságot illeti, a vizsgálat rámutatott, hogy annak a fő oka, hogy az uniós gazdasági ágazat nehezen jutott hozzá a beruházásokhoz szükséges tőkéhez, a dömpingelt behozatal volt, amely megakadályozta az uniós gazdasági ágazatot abban, hogy az uniós piac erőteljes növekedése idején (2009-2011) nyereségesen értékesítse termékeit.
(318)
Ami az átvételi árakat illeti, a harmadik felek nem tudták igazolni, hogy a vizsgálati időszak alatt az átvételi árak annyira alacsonyak lettek volna, hogy meggátolták volna az uniós gyártókat abban, hogy az érintett terméket kárt nem okozó áron értékesítsék. Az intézmények álláspontja szerint az átvételi árak szintje magyarázhatja a mérsékelt keresletet, mivel bizonyos helyeken a beruházások már nem voltak életképesek. Az okozati összefüggést azonban még azon egyéb tényezőkkel együtt sem tudják megszakítani, amelyekről megállapítást nyert, hogy hozzájárultak a kárhoz, mivel e betáplálási tarifák még így is olyan szinten maradtak, amely mellett - ha nem lett volna dömpingelt behozatal - az uniós gyártók képesek lettek volna kárt nem okozó árakon értékesíteni termékeiket.
(319)
Ezért, még ha a kárhoz feltehetően hozzájáruló négy egyéb tényező összesített hatását vesszük is figyelembe, a dömpingelt behozatal és az okozott kár közötti okozati összefüggés nem szakad meg.
5. Az okozati összefüggésre vonatkozó következtetés
(320)
A Bizottság elvégezte a kárhoz hozzájáruló - a dömpingelt behozatalon kívüli - tényezők valamennyi hatásának önálló és együttes elemzését. Ennek alapján megállapítást nyert, hogy mindazok a tényezők, amelyek hozzájárulhattak az uniós gazdasági ágazat hátrányos helyzetéhez (azaz a harmadik országokból történő behozatal, az átvételi árak, a nyersanyagárak hatása, a pénzügyi válság), együttesen sem magyarázhatják az uniós gazdasági ágazatot ért - mindenekelőtt az alacsony árak és a pénzügyi veszteségek jelentette - kárt, amely annak a következménye, hogy az érintett terméket alacsony áron, nagy mennyiségben importálták Kínából. A fentiek alapján megerősítést nyernek az ideiglenes rendelet (223) és (224) preambulumbekezdésében foglalt megállapítások, amelyek szerint az alaprendelet 3. cikke (6) bekezdése értelmében véve, a Kínai Népköztársaságból érkező dömpingelt behozatal jelentős kárt okozott az uniós gazdasági ágazat számára.
F. AZ UNIÓS ÉRDEK
1. Előzetes megjegyzések
(321)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél azt állította, hogy az uniós érdek értékelése nem reprezentatív számú gazdasági szereplő megkérdezésén alapult.
(322)
A Bizottság a különböző gazdasági szereplőkkel a következőképpen lépett kapcsolatba.
(323)
Független importőrök: amint az az ideiglenes rendelet (12) preambulumbekezdésében szerepel, a Bizottság a panaszos által megnevezett mind a 250 független importőrrel kapcsolatba lépett, és az alaprendelet 17. cikkével összhangban ideiglenes mintát választott ki úgy, hogy az a rendelkezésre álló idő alatt ésszerűen megvizsgálható lehető legnagyobb reprezentatív importmennyiséget fedje le. Az ideiglenes rendelet (12) és (232) preambulumbekezdésében foglaltak szerint azonban az ideiglenesen kiválasztott vállalatok közül az ellenőrzést követően mindössze egy bizonyult valóban független importőrnek. Az ideiglenes rendelet közzététele után további tizenöt független importőrt - amelyek a kezdeti szakaszban benyújtották a mintavételi formanyomtatványt, de nem kerültek be a mintába - kértek fel a vizsgálat során történő együttműködésre. Ezek közül hatan beleegyeztek az együttműködésbe és megkapták a kérdőívet, amelyet öten nyújtottak be kitöltve, és ezek közül három minősült hiánytalannak. A független importőrök végleges mintája tehát négy független importőrt foglalt magában, amelyek az érintett termék behozatalának mintegy 2-5 %-át képviselték. Az alacsony arányt illetően figyelembe kell venni, hogy az érintett termék Unióba történő behozatalának nagyobb részét nem független importőrök bonyolítják, amint azt az ideiglenes rendelet (12) preambulumbekezdése kifejti.
(324)
A független importőrökön kívüli egyéb gazdasági szereplők (az értéklánc előző és következő lépcsőjén álló gazdasági szereplők): amint az az ideiglenes rendelet (226) preambulumbekezdésében szerepel, a Bizottság egyedi kérdőívet küldött mintegy 150 gazdasági szereplőnek, köztük azoknak a független importőröknek, akik a vizsgálat megindítása után jelentkeztek, és akiknek így lehetőségük volt arra, hogy a vonatkozó adatokat eljuttassák a Bizottságnak. A kitöltött és visszaküldött kérdőíveken kívül a Bizottság a vizsgálat során figyelembe vette az érdekelt felek által határidőn belül benyújtott, ellenőrizhető és kellően alátámasztott észrevételeket és beadványokat is, függetlenül attól, hogy e felek válaszoltak-e a kérdőívre. Nevezetesen az AFASE is eljuttatta a Bizottságnak tagjai - a fotovillamossági ágazat gazdasági szereplői - észrevételeit, amelyeket a Bizottság szintén elemzett.
(325)
A fentiek alapján megállapítható, hogy elegendő adat gyűlt össze az uniós érdek érdemi értékeléséhez. Ezen indokok alapján a Bizottság az érvelést elutasította.
(326)
Egy érdekelt fél arra kérte a Bizottságot, hogy ismertesse, hogyan kezelte az importőrök azon kérdőíveit, amelyeket megítélése szerint az értéklánc következő lépcsőjén álló gazdasági szereplők nyújtottak be.
(327)
E kérésre válaszul a Bizottság ismertette, hogy az ideiglenes rendelet (241) preambulumbekezdésében említett 36 kérdőív az eljárás megindításáról szóló értesítés B. mellékletéhez kapcsolódott, amelynek célja - adott esetben - független importőrök mintába vétele volt.
(328)
Az ideiglenes rendelet (12) preambulumbekezdésében említett két gazdasági szereplő által kitöltött kérdőívek közül az egyiket figyelembe vették az értéklánc következő lépcsőjén álló gazdasági szereplőkre vonatkozó elemzésben. A másik gazdasági szereplő további információkat nyújtott be, amelyekből kiderült, hogy - az ideiglenes rendelet (12) preambulumbekezdésében foglaltakkal ellentétben - valóban modulimportőr volt, de elemek behozatalával nem foglalkozott. Mindazonáltal a kérdőívre adott válaszokban foglalt információ nem volt elegendő ahhoz, hogy a szóban forgó gazdasági szereplő részese legyen a független importőrök elemzésének, mivel a benyújtott információ nem volt teljes.
(329)
Az ideiglenes intézkedések elrendelését követően további ellenőrző látogatásokra került sor két projektfejlesztő telephelyén (lásd a fenti (8) preambulumbekezdést). Ezenkívül a fotovillamossági ágazatban is tevékenykedő szolgáltatók (logisztika, szállítás, közönségkapcsolatok stb.) által kitöltött hat egyedi kérdőívet (lásd a (324) preambulumbekezdést) - amelyeket eredetileg nem megfelelően kitöltöttnek ítéltek (lásd az ideiglenes rendelet (241) preambulumbekezdését) - is elemezték, és a vizsgálat céljaira figyelembe vették (lásd az alábbi (369)-(371) preambulumbekezdést).
(330)
Összefoglalva, az uniós érdek elemzésekor a Bizottság a következő információkra támaszkodott:
-
a mintába felvett nyolc uniós gyártótól és a mintába felvett négy független importőrtől kapott kitöltött kérdőívek, valamint azon 150 gazdasági szereplő közül, amelyek a vizsgálat megindítása után jelentkeztek és megkapták az egyedi kérdőívet, az értéklánc előző lépcsőjén álló nyolc és az értéklánc következő lépcsőjén álló tizenhárom gazdasági szereplőtől (hét projektfejlesztő/telepítéssel foglalkozó és a fotovillamossági ágazatban is tevékenykedő hat szolgáltató) megkapott, kitöltött egyedi kérdőívek;
-
a nyolc uniós gyártó, egy független importőr, az értéklánc előző lépcsőjén álló két gazdasági szereplő, az értéklánc következő lépcsőjén álló négy gazdasági szereplő (projektfejlesztők/telepítéssel foglalkozók) és egy társulás telephelyén (lásd az ideiglenes rendelet (17) preambulumbekezdését és a fenti (8) preambulumbekezdést) végrehajtott helyszíni ellenőrzés alkalmával ellenőrzött adatok;
-
az uniós érdekkel kapcsolatos, ez egyéb érdekelt felek, köztük társulások által benyújtott adatok, valamint az európai fotovillamossági piac fejleményeire vonatkozó, nyilvánosan hozzáférhető adatok, különösen a globális fotovillamossági piac 2013-2017 közötti időszakra vonatkozó kilátásairól szóló EPIA-jelentés (EPIA's Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017).
2. Az uniós gazdasági ágazat érdeke
(331)
Egyes érdekelt felek vitatták, hogy az uniós gazdasági ágazatnak bármilyen intézkedés az előnyére válna, és azzal érveltek, hogy i) az intézkedések visszafogják a fotovillamos termékek iránti keresletet az Unióban, ezért az uniós gazdasági ágazat nem lesz képes növelni eladásait, ii) az uniós gazdasági ágazat kis méretű termelő létesítményekkel rendelkezik, ezért nem tud eleget tenni a bizonyos telepítések, például a tetőre szerelt kereskedelmi telepítések vagy a talajra telepített nagyobb létesítmények iránti keresletnek, iii) az uniós gyártók nem „bankképesek”, iv) az elemekre kivetett vámok ténylegesen növelni fogják az uniós modulgyártók gyártási költségeit, így a fogyasztók körében csökkeni fog a modulok vonzereje, v) a kínai behozatal jelentős visszaesése esetén minden valószínűség szerint az egyéb harmadik országbeli gyártók fogják kihasználni a Kínából érkező behozatal csökkenését.
(332)
Azon állítás kapcsán, hogy az intézkedések visszafogják a fotovillamos termékek iránti keresletet az Unióban, ezért az uniós gazdasági ágazat nem lesz képes növelni eladásait, meg kell jegyezni, hogy a felek nem tudtak ellenőrizhető bizonyítékkal szolgálni arra nézve, hogy közvetlen összefüggés lenne az intézkedések elrendelése és a fotovillamos termékek iránti kereslet csökkenése között, amelyre az évek során igazoltan több tényező hatott.
(333)
Válaszul arra az állításra, hogy az uniós gazdasági ágazat kis méretű termelő létesítményekkel rendelkezik, ezért nem tud eleget tenni a bizonyos telepítések, például a tetőre szerelt kereskedelmi telepítések vagy a talajra telepített nagyobb létesítmények iránti keresletnek, meg kell jegyezni, hogy a vizsgálat rámutatott, hogy az uniós gazdasági ágazatnak megvan a kapacitása ahhoz, hogy ellássa mind a kereskedelmi és ipari létesítményeket (40 kW és 1 MW között), mind a közüzemi piac létesítményeit (1 MW és 10 MW között). A vizsgálat ezenkívül nem tárt fel arra utaló bizonyítékot, hogy egyetlen projekten belül ne lehetne különböző gyártók által szállított termékeket felhasználni. A Bizottság ezért ezt az állítást elutasította.
(334)
Azt az érvet, hogy az uniós gazdasági ágazatnak azért nem származna előnye az intézkedésekből, mert az uniós gyártók nem „bankképesek”, valamint hogy a beruházási alapok nem lennének hajlandók az Unióban gyártott modulokat felhasználó projekteket támogatni, a felek nem bizonyították. Bárhogyan is, az intézkedések elrendelése várhatóan helyre fogja állítani a tisztességes piaci feltételeket, ami megnyugtatja a beruházókat - köztük a bankszektort - afelől, hogy az uniós gyártók képesek életképes projekteket megvalósítani. Ezen indokok alapján a Bizottság a fenti érvelést elutasította.
(335)
Azon állítás vonatkozásában, hogy az elemekre kivetett vámok ténylegesen növelni fogják az uniós modulgyártók gyártási költségeit, így a fogyasztók körében csökkenni fog a modulok vonzereje - noha nem kizárt, hogy a vámok kivetését követően bekövetkezhet némi áremelkedés -, azt is figyelembe kell venni, hogy nyilvánosan hozzáférhető források szerint a modulok és elemek ára csökkenő tendenciát mutat. Így tehát, még ha az intézkedések következtében növekedhet is az elemek költsége, az árak általános csökkenő tendenciája várhatóan a modulokhoz kapcsolódó költségek csökkenését eredményezi. A kérdéses gyártók úgy is dönthetnek, hogy az elemeket ezután nem Kínából, hanem az Unióban szerzik be. Végül, az intézkedések elrendelése várhatóan javítani fogja az uniós elemgyártók kapacitáskihasználását, ezáltal fokozza méretgazdaságosságukat, ebből következően pedig csökkenti költségeiket. A Bizottság ezért ezt az állítást elutasította.
(336)
Azt az érvelést, hogy az intézkedések elrendelését követően a kínai behozatal esetleges jelentős visszaesését az uniós gazdasági ágazat helyett minden valószínűség szerint az egyéb harmadik országbeli gyártók fogják kihasználni, a vizsgálat nem erősítette meg. A vizsgálat nem fedezett fel arra utaló egyértelmű előjeleket, hogy az egyéb harmadik országok tömegesen az uniós piacra irányítanák kivitelüket, figyelembe véve különösen azt, hogy nyilvánosan hozzáférhető források előrejelzései szerint az egyéb harmadik országok piacai - mindenekelőtt Ázsiában - valószínűleg bővülni fognak. Végül, nincs arra utaló jel, hogy még ha a kínai behozatal visszaesése következtében bővül is az egyéb harmadik országokból származó behozatal, az uniós gazdasági ágazat nem lesz képes versenyezni az ezen országokból importált termékekkel.
(337)
A végleges nyilvánosságra hozatalra reagálva néhány fél úgy érvelt, megalapozatlan elvárás az, hogy megjelenik egy modulokat és elemeket gyártó, fenntartható uniós gazdasági ágazat, mivel nincs olyan józan beruházó, amely az állítólag kedvezőtlen költségszerkezettől szenvedő és ezért nem versenyképes árakon termelő uniós gyártók tevékenységébe befektetne. A vizsgálat az ideiglenes rendelet (202) és (203) preambulumbekezdésében foglaltaknak megfelelően nem erősítette meg, hogy az uniós gazdasági ágazat kedvezőtlen költségszerkezettől szenvedne. Ezért a dömpingelt behozatal eltűnése és a termelő kapacitások nagyobb fokú kihasználása méretgazdaságosságot eredményez, és lehetővé teszi a fenntartható uniós gazdasági ágazat kialakulását. A fentiek alapján a Bizottság ezt az érvelést elutasította.
(338)
Egy fél úgy érvelt, hogy az uniós keresletet az átvételi árak alakulása irányítja, és a beruházók befektetéseinek elvárt megtérülése ezen tarifák alakulásával függ össze. Az említett fél különösen azt állította, hogy ha az uniós árak a vámok kivetése következtében megemelkednek, és az átvételi árak nem követik megfelelően ezt a növekedést, a kereslet csökkenni fog, és az uniós gazdasági ágazatnak nem származik előnye a kivetett vámokból.
(339)
Válaszul a fenti állításra meg kell jegyezni, hogy az átvételi árak szintje és a fotovillamos létesítmények iránti kereslet közötti kölcsönös összefüggés ellenére a vizsgálat során feltárt tények azt mutatják, hogy a kereslet a jövőben egyre kevésbé függ majd az átvételi áraktól és az egyéb támogatási rendszerektől, mivel a fotovillamossági hálózati egyenértékűséget bizonyos típusú létesítmények esetében már az Unió több területén sikerült elérni (lásd a fenti (260) preambulumbekezdést). Továbbá, a beruházások elvárt megtérülésének tisztességes piaci árakon kell alapulnia. Végül - a fenti (335) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően -, noha nem kizárt, hogy az intézkedések elrendelését követően bekövetkezhet némi áremelkedés, meg kell jegyezni, hogy nyilvánosan hozzáférhető források szerint az árak csökkenő tendenciát mutatnak. Az érvet ezért a Bizottság elutasította.
(340)
Több érdekelt fél rámutatott arra, hogy mivel a napelem panelek iránti keresletet a támogatási rendszerek, különösen az átvételi árak, valamint a végfogyasztóra háruló villamosenergia-árak szintje (amely a hálózati egyenértékűséget meghatározza) irányítja, a kereslet árrugalmassága igen nagy lehet. Jóllehet helyes az említett felek megállapítása, hogy az árak jelentős növekedése a piac sajátos jellege miatt a kereslet számottevő csökkenését eredményezheti, az érvelést el kellett utasítani, mivel nagyon valószínűtlen, hogy az intézkedések által okozott árnövekedés jelentős lesz, éspedig a következő okok miatt: Először is, minden rendelkezésre álló forrás megerősíti, hogy az érintett termék árának vizsgálati időszak alatti - és a vizsgálati időszak óta máig tartó - jelentős csökkenése folytatódni fog.
Másodszor, a Bizottság által elfogadott kötelezettségvállalás gazdasági hatása az, hogy a kínai exportáló gyártók az érintett terméket kevesebb mint 60 c/W minimális behozatali áron szállítják - amely jóval alatta marad a vizsgálati időszakban megfigyelt árnak - olyan mennyiségben, amely nagyjából megfelel jelenlegi piaci részesedésüknek. Nagyon valószínűtlen, hogy ilyen árszint mellett a kereslet jelentősen csökkenne, mivel ez az árszint elegendő keresletet biztosít mind a támogatási rendszerek által jelenleg biztosított támogatások alacsonyabb szintje, mind a hálózati egyenértékűség jelenleginél alacsonyabb foka mellett. Továbbá, a végfogyasztókra háruló villamosenergia-ár várhatóan növekedni, míg az érintett termék ára várhatóan csökkenni fog. A kötelezettségvállalás egy indexálási képlet révén biztosítja, hogy az érintett termék árának további csökkenése a minimális behozatali árban is megjelenik. Ezért a fenti érvelést el kellett utasítani.
(341)
Több érdekelt fél megismételte azt az állítást, hogy az uniós gazdasági ágazat érdeke nem lényeges, mivel a fotovillamossági ágazat értékláncában az értéklánc előző és következő lépcsőfokán álló gazdasági ágazatok által létrehozott hozzáadott érték sokkal nagyobb, mint az uniós gazdasági ágazat által létrehozott hozzáadott érték. Az az érv, miszerint a fotovillamossági ágazat különböző szegmensei különböző hozzáadott értéket teremtenek, nem vitatható. Amint az az ideiglenes rendelet (228) preambulumbekezdésében szerepel, a vizsgálat megállapította, hogy az uniós gazdasági ágazatot a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok által okozott jelentős kár érte. Néhány uniós gyártó már kénytelen volt bezárni létesítményeit, és intézkedések hiányában bizonyosnak tűnik, hogy a helyzet tovább romlik. Mivel a fotovillamossági ágazat különböző szegmensei szoros kölcsönös kapcsolatban állnak egymással, az uniós gyártás megszűnése a fotovillamossági ágazat egészét hátrányosan érintené és teljes mértékben a külső beszerzésektől tenné függővé. Ezért, valamint ellátásbiztonsági okokból, a Bizottság az érvelést elutasította.
(342)
A végleges nyilvánosságra hozatalra válaszul egy érdekelt fél megismételte azt az állítást, hogy az értéklánc előző és következő lépcsőfokán álló gazdasági ágazatok által létrehozott - az uniós gazdasági ágazat által az érintett termék tekintetében létrehozotthoz képest - nagyobb hozzáadott érték jelentőséggel bír abból a szempontból, hogy a dömpingellenes vámokat be kell-e vezetni. E tekintetben a Bizottság megerősítette, hogy az uniós érdek értékelése során az intézmények mérlegre tették mindazokat a pozitív és negatív következményeket, amelyekkel a vámok kivetése e különböző gazdasági szereplők számára járhat. Mivel a vámoknak az értéklánc előző és következő lépcsőfokán álló gazdasági ágazatokra gyakorolt hatása korlátozott, az intézkedések lehetőséget biztosítanak az uniós gazdasági ágazatnak arra, hogy kiheverje a dömping által okozott károkat.
(343)
Egy fél vitatta, hogy az intézkedések elrendelése a jelzett számú munkahelyet biztosítana. Állítása szerint az uniós gazdasági ágazat mintegy 6 000 személyt foglalkoztat, szemben az ideiglenes rendelet (229) preambulumbekezdésében említett 25 000-rel.
(344)
Az említett fél azonban nem szolgált bizonyítékkal fenti állítása alátámasztására, ezért azt el kellett utasítani. A Bizottság pontosította, hogy tekintettel a lemezek termékkörből való kizárására, az uniós gazdasági ágazatban foglalkoztatottak száma a vizsgálati időszakban 21 000 fő volt. Az érdekelt felek nem szolgáltak bizonyítékkal arra nézve, hogy az uniós gazdasági ágazatban foglalkoztatottak száma a vizsgálati időszak után jelentősen változott volna.
(345)
Összefoglalva, a vizsgálat igazolta, hogy az uniós gazdasági ágazat a Kínából érkező dömpingelt behozatal miatt jelentős kárt szenvedett, és beruházásait nem tudta nyereséges értékesítésekkel ellensúlyozni. Az intézkedések elrendelése várhatóan helyreállítja az uniós piacon a tisztességes kereskedelmi feltételeket, és egyenlő versenykörülményeket teremt az uniós gazdasági ágazat számára. A Kínából érkező behozatal várható csökkenése lehetővé teszi, hogy az uniós gazdasági ágazat növelje eladásait az Unióban, ezáltal már rövid távon jobban kihasználja a rendelkezésére álló termelési kapacitásokat. Mindez méretgazdaságosságot eredményezhet. Noha lehetséges, hogy az intézkedések következtében a hasonló termék ára rövid ideig emelkedni fog, az árak általános csökkenő tendenciája valószínűleg folytatódik, köszönhetően egyrészt a vizsgált termék előállítási költsége további mérséklődésének, másrészt az uniós piacon fellépni kívánó harmadik országbeli gyártók részéről érkező versenynyomásnak.
(346)
További észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (227)-(231) preambulumbekezdésében foglalt megállapítások, a fenti (344) preambulumbekezdésben említett foglalkoztatási adat kivételével megerősítést nyernek.
3. A független importőrök érdeke
(347)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően az a független importőr, amely az ideiglenes intézkedések elrendelését megelőzően benyújtotta a kitöltött kérdőívet és az ideiglenes mintát önállóan alkotó szereplőnek minősült, úgy érvelt, hogy az intézkedések független importőrökre gyakorolt hatására vonatkozó következtetések kizárólag az általa kitöltött kérdőíven alapulnak, ezért az eredmény nem tekinthető reprezentatívnak.
(348)
Az ideiglenes rendelet független importőrökre vonatkozó megállapításai egy vállalaton alapulnak, mivel, amint azt az ideiglenes rendelet (232) preambulumbekezdése kifejti, a mintába ideiglenesen felvett három importőr közül csak egynek volt a fő tevékenysége az érintett termék kereskedelme. Amint azt a fenti (21) preambulumbekezdés megállapítja, az ideiglenes rendelkezések elrendelését követően a mintát kibővítették, több független importőrrel kapcsolatba léptek, és a beérkezett további öt kérdőív közül csak hármat töltöttek ki olyan megfelelő teljességgel, ami lehetővé tette az érdemi értékelést. A végleges szakaszban tehát a független importőrök mintája négy importőrt foglalt magában. Összesítve, a mintába felvett négy együttműködő független importőr érintett termékhez kapcsolódó tevékenysége a vizsgálati időszak alatt a teljes üzleti tevékenységük 60-100 %-a között változott. Ezenkívül, a négy együttműködő független importőr az összes importált modul 16-100 %-át hozta be a Kínai Népköztársaságból, és közülük csak egy importált kizárólag az érintett országból. A mintába felvett négy együttműködő független importőr érintett termékhez kapcsolódó jövedelmezősége a vizsgált időszakban átlagosan 2,3 % volt.
(349)
Egy érdekelt fél úgy érvelt, hogy a vámok független importőrökre gyakorolt hatását alulbecsülték, mivel nem létezik olyan azonnali alternatív beszerzési forrás, amely a vámok kivetése után helyettesíthetné az érintett termék Kínából történő behozatalát, és hogy - tekintettel arra, hogy a gyártás nagy része Kínában zajlik - a beszerzési forrás megváltoztatása nehézségekbe ütközik, és további jelentős költségeket vonna maga után.
(350)
Ezzel kapcsolatban emlékeztetni kell arra, hogy az intézkedések elrendelése nem eredményezi az érintett termék Kínai Népköztársaságból történő behozatalának megszűnését. A vizsgálat rámutatott, hogy a kínai behozatal esetleges csökkenése különösen azokat az importőröket fogja érinteni, amelyek az érintett terméket kizárólag a Kínai Népköztársaságból szerzik be, ami a négy együttműködő független importőr közül csak egy esetében igaz. A Bizottság nem zárta ki, hogy az intézkedéseknek a független importőrök pénzügyi helyzetére gyakorolt hatása negatív lehet, de megállapította, hogy az nagyrészt attól függ majd, hogy az importőrök képesek lesznek-e új beszerzési forrásokat találni, vagy az esetleges árnövekedés legalább egy részét fogyasztóikra hárítani. Azon gazdasági szereplők esetében, amelyek nem csak a Kínai Népköztársaságból szerzik be a terméket vagy az érintett terméken kívül egyéb termékeket is importálnak, az említett negatív hatás még korlátozottabb lesz. A Bizottság ezért úgy véli, hogy noha az érintett termék importőreit valószínűleg éri bizonyos negatív hatás, ez - az átlagot tekintve - korlátozott marad.
(351)
Egy független importőr azzal érvelt, hogy egy új beszállító termékeinek elfogadása előzőleg jelentős munkaidő- és pénzügyi ráfordítást igényel. A végleges nyilvánosságra hozatalt követően ezzel kapcsolatban megfogalmazott állítás szerint a helyszíni vizsgálat alkalmával az ellenőrző csoportnak valós tényekkel igazolták, hogy az importőrnek hosszú vizsgálati eljárást kell elvégeznie, mielőtt döntést hoz egy adott exportőrtől való beszerzésről.
(352)
A Bizottság elismeri, hogy egy importőr és egy beszállító közötti új kapcsolat kialakítása többletköltségekkel és időráfordítással járhat (pl. a termék tesztelése). Ugyanakkor a beszállító megváltoztatása az importőr szakmai tevékenységéhez tartozó, kiszámított, szokásos kockázat, amely összefügg azzal, hogy a fotovillamossági piac folyamatosan érik, változik (pl. csődök, konszolidáció), ezért új beszállítók keresését teszi szükségessé. Feltételezhető továbbá, hogy a tartósan piacra kerülő új típusú modulok (pl. amelyek új hatékonysági tulajdonságokkal rendelkeznek) szintén tesztelést igényelnek. Így tehát egy új termék tesztelése (amely akár ugyanattól a beszállítótól is származhat) inkább szokásos, mintsem rendkívüli tevékenységnek tűnik. Ezt az érvelést ezért a Bizottság elutasította.
(353)
A végleges nyilvánosságra hozatalra reagálva két fél ismételten állította, hogy a független importőrök érdekét nem vették kellőképpen figyelembe. Az egyik fél állítása szerint a további együttműködő importőrök által kitöltött kérdőívek nem bizalmas jellegű változatának hiánya miatt a feleknek nem volt lehetőségük a megfelelő helyzetértékelésre. Kétségbe vonta a Bizottság értékelését, amely szerint lehetséges, hogy az Unióban - az egyéb harmadik piacok állítólagos fellendülése következtében - bővülni fog az egyéb harmadik országokból érkező behozatal, és ezáltal az importőrök beszállítót tudnak váltani. Ezzel összefüggésben a fél azt állította, hogy e feltételezés ellentmond a (336) preambulumbekezdés következtetéseinek, amelyek szerint az egyéb harmadik országokból érkező behozatal nem lesz tömeges. Egy másik fél felvetette, hogy a Bizottság tiszteletben tartotta-e a megkülönböztetésmentesség elvét, mivel a Bizottság értékelésében az uniós gyártók kiemeltebb szerepet kaptak, mint a többi gazdasági szereplő.
(354)
Először is, a Bizottság megerősíti, hogy a további együttműködő importőröktől az ideiglenes rendelet közzétételét követően beérkezett kitöltött kérdőívek nem bizalmas jellegű változata az érdekelt felek általi betekintésre szánt akta részét képezte. Másodszor, nincs ellentmondás azon feltevések között, hogy egyrészről az egyéb harmadik országokból érkező behozatal a csökkenő kínai behozatal következtében növekedhet, másrészről, tekintettel a fotovillamos létesítmények iránt világszerte fokozódó keresletre, e növekedés nem lesz számottevő. Ugyanakkor, mivel az uniós gazdasági ágazat várhatóan visszaveszi annak a piaci részesedésnek bizonyos részét, amelyet korábban a Kínából származó termékek birtokoltak, nem zárható ki, hogy a független importőröket bizonyos mértékű üzleti veszteség éri. Meg kell jegyezni mindemellett, hogy a teljes fotovillamossági piac mérete hosszú távon várhatóan tovább növekszik, mivel a hálózati egyenértékűséget egyre több helyen sikerül elérni. Végül, a Bizottság pontosította, hogy - akárcsak valamennyi kereskedelemvédelmi vizsgálat során -, míg az uniós gazdasági ágazat helyzetének értékelésére annak megállapítása céljából került sor, hogy az ágazatot a dömpingelt behozatal miatt érte-e jelentős kár, az uniós érdek elemzésével összefüggésben az uniós gazdasági ágazat érdekének értékelésére azonos módon került sor, mint az egyéb gazdasági szereplők, köztük a független importőrök érdekének értékelésére. A Bizottság továbbá tisztázta, hogy annak a vizsgálatát, hogy az uniós gazdasági ágazatot érte-e jelentős kár, különösen az alaprendelet 3. cikkének (5) bekezdése szabályozza, amely megállapítja az ilyen vizsgálatok minimumszabályait. Az uniós érdek elemzésére csak azt követően kerül sor, hogy az alaprendelet 21. cikkében foglalt szabályok alapján megállapítást nyert a kárt okozó dömping megléte. Ennek eredményeképpen a Bizottság úgy ítélte meg, hogy az intézkedések bizonyos importőrökre - különösen a kizárólag a Kínai Népköztársaságból importálókra - gyakorolt, feltehetően negatív hatásai nem múlták felül az uniós gazdasági ágazat számára az intézkedésekből származó előnyöket, és a tisztességes verseny következtében az uniós fotovillamossági piac számára közép- és hosszú távon jelentkező előnyöket.
(355)
További észrevételek hiányában, a mintába felvett négy importőrre vonatkozó információk alapján, az ideiglenes rendelet (233) és (234) preambulumbekezdésében foglalt megállapítások megerősítést nyernek.
4. Az értéklánc előző lépcsőjén álló gazdasági szereplők érdeke
(356)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően több fél megismételte azt az állítást, hogy a fotovillamossági ágazat értékláncában az alapanyagok többsége az Unióból származik, és ez az előnyös helyzet a vámok kivetése esetén megszűnhet, mivel a vám következtében csökkenni fog az érintett termék előállítása a Kínai Népköztársaságban. A végleges nyilvánosságra hozatalra reagálva az egyik fél rámutatott, hogy az intézkedések ebben az esetben további intézkedéseket válthatnak ki, amelyeket Kína szabhat meg az uniós termékek tekintetében.
(357)
E tekintetben, amint az az ideiglenes rendelet (239) preambulumbekezdésében szerepel, a vámok alkalmazása után várhatóan továbbra is a kínai behozatal fogja ellátni az uniós piacot. Ezen túlmenően a fotovillamossági ágazat különféle nyilvánosan elérhető forrásai, mint például a globális fotovillamossági piac 2013-2017 közötti időszakra vonatkozó kilátásairól szóló EPIA-jelentés, azt jelzik előre, hogy az Unióban a kereslet csak rövid távon (2013 és 2014) szűkülhet, mivel a következő években az uniós fogyasztás tovább nő majd. Továbbá, amint azt az ideiglenes rendelet (239) preambulumbekezdése megállapítja, a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok felszámolása közép- és hosszú távon várhatóan fenntartható növekedést tesz majd lehetővé az Unió fotovillamossági piacán, ami valamennyi uniós gazdasági szereplőnek a hasznára válik. Végül, ami a Kína által az ez esetben hozott intézkedésekre reagálva alkalmazott lehetséges megtorlásra vonatkozó érvet illeti, emlékeztetni kell arra, hogy Kína - akárcsak bármely másik WTO-tag - csak indokolt körülmények között indíthat kereskedelemvédelmi vizsgálatot, és ezeknek a vizsgálatoknak meg kell felelniük a WTO szigorú szabályainak. A Bizottság minden ilyen vizsgálatot nyomon követ annak biztosítása érdekében, hogy betartsák a WTO szabályait. Az érvet ezért a Bizottság elutasította.
(358)
Egyes felek vitatták azt az ideiglenes rendelet (239) preambulumbekezdésében szereplő megállapítást, miszerint az értéklánc előző lépcsőjén álló, fotovillamossági ágazatban működő uniós gazdasági szereplők valószínűleg képesek lesznek kiegyenlíteni a Kínai Népköztársaságba irányuló export esetleges csökkenését a többi piacra történő exporttal, azzal érvelve, hogy a vámok világszerte csökkenteni fogják a termék iránti keresletet.
(359)
E tekintetben először is meg kell jegyezni, hogy nem várható, hogy a vámok következtében teljes mértékben megszűnik a kínai behozatal. Ezen túlmenően a vizsgálat során gyűjtött információk alapján nem állapítható meg közvetlen összefüggés a Kínai Népköztársaságból az uniós piacra érkező behozatal, illetve a Kínai Népköztársaságból más piacokra irányuló kivitel alakulása között. Ezenfelül a fotovillamossági ágazat különféle nyilvánosan elérhető forrásai, mint például a globális fotovillamossági piac 2013-2017 közötti időszakra vonatkozó kilátásairól szóló EPIA-jelentés, azt jelzik előre, hogy a fotovillamossági piac a következő években világszerte növekedni fog. Ami a kínai piacot illeti, egyes jelek arra utalnak, hogy a Kínai Népköztársaságban lényegesen nőni fog a belső fogyasztás (pl. az EPIA szerint). A fentiekre tekintettel nem várható, hogy az értéklánc előző lépcsőjén álló uniós gazdasági szereplők Kínai Népköztársaságba irányuló exportja jelentősen csökkenni fog az intézkedések elrendelése miatt.
(360)
Meg kell továbbá jegyezni, hogy az uniós kereslet 2013. és 2014. évi, a fenti (357) preambulumbekezdésben említett csökkenése kedvezőtlen hatást gyakorolhat az értéklánc előző lépcsőjén álló gazdasági szereplőkre. Ez azonban - legalábbis nagyrészt - nem hozható összefüggésbe a vámokkal, mivel erre már jóval az ideiglenes intézkedések elrendelése előtt számítani lehetett. Ezenfelül, ami a fotovillamossági ágazatot kiszolgáló uniós gépgyártókat illeti, a Kínai Népköztársaságban rendelkezésre álló jelentős gyártási többletkapacitás miatt - az ideiglenes rendelet (239) preambulumbekezdésében foglaltak szerint - nem valószínű, hogy a Kínai Népköztársaságba irányuló exportjuk jelentősen nőhetne, még akkor sem, ha a kínai gyártók növelik gyártási volumenüket. Végezetül, a vizsgálat során összegyűjtött adatok arra utaltak, hogy a gépgyártókra a napenergiát hasznosító fotovillamossági ágazatra vonatkozó 12. kínai ötéves terv is hatással lehet, amely azt irányozza elő, hogy 2015-re az elemek gyártására szolgáló berendezések 80 %-ának a Kínai Népköztársaságból kell származnia. Amennyiben ezt a változást a WTO szabályainak betartásával érik el, ez is tovább korlátozhatja az uniós gépgyártók lehetőségét arra, hogy bekapcsolódjanak a kínai piaci versenybe. A fenti érvet ezért a Bizottság elutasította.
(361)
A végleges nyilvánosságra hozatalra válaszolva a kínai kormány úgy érvelt, hogy a napenergiát hasznosító fotovillamossági ágazatra vonatkozó 12. ötéves terv csak néhány általános irányelvet tartalmaz, amelyek nem kötelező érvényűek, mivel semmilyen végrehajtási hatáskört nem irányoztak elő, és ezért ezt nem szabad arra utaló jelnek tekinteni, hogy az unós gépgyártóknak kevesebb lehetősége lesz bekapcsolódni a kínai piacon folyó versenybe. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a kínai kormány a 12. ötéves tervben a fotovillamossági ágazatot stratégiai ágazatként nevezte meg, és külön tervet is közzétett a napenergiát hasznosító fotovillamossági ágazatra vonatkozóan. E tervben a kínai kormány kijelentette, hogy támogatja a „kiváló vállalkozásokat” és a „kulcsfontosságú vállalkozásokat”, valamint elkötelezte magát amellett, hogy „előmozdítja a fotovillamosság területén különféle támogatási politikák végrehajtását” és „megfogalmazza az ágazatra, a finanszírozásra, az adózásra vonatkozó támogató politikák általános előkészítését”. Továbbá, mivel a terv alapvető utasításokat tartalmaz, amelyeket a kínai iparnak az ötéves időszak alatt el kell érnie, ez nagy hatást gyakorol az üzleti környezetre, mind a Kínai Népköztársaságon belül, mind pedig a Kínával üzleti kapcsolatban álló országokban. A fentiekre tekintettel egyértelmű jelek utalnak arra, hogy a terv korlátozza a kínai elemgyártók választási szabadságát és a gyártó berendezéseket a kínai piacra exportáló uniós gyártók által gyakorolt versenynyomást. Ezért ezt az érvet a Bizottság elutasította.
(362)
Egy együttműködő nyersanyag-előállító vitatta, hogy a kínai piacon bekövetkező termeléscsökkenés más piacokon kiegyenlítődne, tekintettel a Kínai Népköztársaságban meglévő jelentős kiépített gyártási kapacitásra, amelyet másutt nem lehet könnyedén kiépíteni.
(363)
Ezt az érvet a fenti (359) preambulumbekezdésben foglalt megállapításokra tekintettel el kell vetni, mivel semmilyen jel nem utal a kínai piacon folyó termelés állítólagos csökkenésére.
(364)
Egy érdekelt fél vitatta az értéklánc előző lépcsőjén álló ágazatban foglalkoztatott alkalmazottaknak az ideiglenes rendelet (236) preambulumbekezdésében említett számát.
(365)
Tisztázni kell, hogy az ideiglenes rendeletben említett szám, amely 4 200 alkalmazottról számol be, nem a teljes ágazatra, hanem csak az értéklánc előző lépcsőjén álló együttműködő gazdasági szereplőkre, például berendezésgyártókra és poliszilícium-szállítókra vonatkozik, és ezeknek a kérdőívre adott válaszain alapul.
(366)
A lemezek termékkörből való kizárását követően e termék uniós gyártói számára mindazonáltal feltehetően előnyös lesz a vámok kivetése, mivel az uniós ágazat várhatóan növelni fogja az elemek és modulok gyártását.
(367)
További észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (235) és (240) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
5. Az értéklánc következő lépcsőjén álló gazdasági szereplők érdeke
(368)
Amint az a fenti (329) preambulumbekezdésben szerepel, az ideiglenes intézkedések elrendelését követően két projektfejlesztőnél további ellenőrző látogatást tettek.
(369)
Az értéklánc következő lépcsőjén álló, a hasonló termékhez közvetlenül kapcsolódó tevékenységet folytató gazdasági szereplők (vagyis a projektfejlesztők és telepítéssel foglalkozók) által a kérdőívre adott hét válaszon túl - amelyek elemzése az értéklánc következő lépcsőjén álló gazdasági szereplők ideiglenes rendeletben foglalt értékelésének alapját képezte - a kérdőívre adott hat olyan további válasz elemzésére is sor került, amelyeket az ideiglenes szakaszban nyújtottak be és amelyek nem minősültek kellően teljesnek (lásd az ideiglenes rendelet (241) preambulumbekezdését), mivel ezek utaltak a fotovillamossággal kapcsolatos tevékenységüknek az átfogó tevékenységükön belüli viszonylagos jelentőségére.
(370)
Az érintett hat további gazdasági szereplő a fotovillamossági ágazaton belül tevékenykedő szolgáltató volt (logisztika, szállítás, közönségkapcsolatok stb.), vagyis olyan gazdasági szereplők, akiknek a tevékenysége nem kapcsolódik közvetlenül a vizsgált termékhez. A válaszok bizonyos hiányosságai ellenére a kérdőívekben szereplő adatokból kiderült, hogy ezeknek a gazdasági szereplőknek a fotovillamossággal kapcsolatos tevékenységei átfogó tevékenységükhöz viszonyítva elhanyagolhatóak voltak. A vizsgálat időszak alatt a fotovillamossággal kapcsolatos tevékenység csakugyan mindössze teljes árbevételük mintegy 5 %-át és teljes foglalkoztatásuk 8 %-át tette ki. A jövedelmezőség mértéke átlagosan körülbelül 7 % volt. Meg kell jegyezni azonban, hogy a jövedelmezőségre vonatkozó adatok nem voltak teljesek, mivel e szempontot illetően nem minden gazdasági szereplő szolgált adatokkal.
(371)
A további elemzés alapján megállapítást nyert, hogy a benyújtott adatok tükrében nem valószínű, hogy az intézkedések által a fotovillamossági ágazat szolgáltatóinak gazdasági helyzetére gyakorolt lehetséges hatás jelentős lesz.
(372)
Az ideiglenes és a végleges nyilvánosságra hozatalt követően több fél kétségbe vonta az értéklánc következő lépcsőjén álló gazdasági szereplőkkel kapcsolatban a forgalomra, a jövedelmezőségre és a foglalkoztatásra vonatkozó, a Bizottság által az értéklánc következő lépcsőjén álló hét gazdasági szereplő kérdőívre adott válaszaiból levezetett adatok reprezentatív voltát. Az AFASE a tagjai (a telepítéssel foglalkozók) körében végzett „felmérést” nyújtott be annak szemléltetése céljából, hogy a telepítéssel foglalkozók többsége számára a fotovillamossági tevékenység jelenti az elsődleges bevételi forrást. Az AFASE azt állította továbbá, hogy az ideiglenes rendelet (242) preambulumbekezdésében foglalt megállapításokkal ellentétben az értéklánc következő lépcsőjén álló gazdasági szereplők, különösen a telepítéssel foglalkozók csak egyszámjegyű haszonkulcsot érnek el, amely nem teszi lehetővé a vámok beépítését.
(373)
Ami az ideiglenes rendeletben felhasznált adatok reprezentativitását illeti, a Bizottság a fenti (330) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően az egyedi kérdőívet kitöltő, az értéklánc következő lépcsőjén álló gazdasági szereplők által szolgáltatott valamennyi adatot, valamint az AFASE által szolgáltatott beadványokat is felhasználta.
(374)
Ami azt az állítást illeti, hogy a fotovillamossági üzletág a telepítéssel foglalkozók elsődleges bevételi forrása, az értéklánc következő lépcsőjén álló hét gazdasági szereplő (telepítéssel foglalkozók és projektfejlesztők) által a kérdőívre adott válaszok további elemzése megerősítette, hogy a vizsgált hasonló termékkel közvetlenül összefüggő tevékenységnek e gazdasági szereplők összes tevékenységén belüli aránya átlagosan 42 %, jövedelmezőségük pedig átlagosan 11 % volt. Ugyanakkor (a vizsgált termékkel közvetlenül nem összefüggő) tevékenységeiket is figyelembe véve, ezek általános jelentősége a hét gazdasági szereplő közül három esetében számottevően nő. Ennek következtében a megfelelő arány a vizsgálati időszak alatt 45 % és 100 % között változna. Ezen túlmenően a hét gazdasági szereplő (telepítéssel foglalkozók és projektfejlesztők) esetében a fotovillamossági tevékenység jövedelmezősége - a vizsgált termékkel közvetlenül nem összefüggő tevékenységeket is beleértve - átlagosan 9 % lenne. Ami a foglalkoztatást illeti, a fotovillamossági tevékenység - a vizsgált termékkel közvetlenül nem összefüggő tevékenységeket is beleértve - a vizsgálati időszak alatt mintegy 660 teljes munkaidős állást tenne ki a hét gazdasági szereplő esetében. A fotovillamossági projekteken és telepítési munkákon túlmenően ezek a gazdasági szereplők szélenergetikai létesítmények telepítésével és elektromos berendezések gyártásával is foglalkoztak.
(375)
Megállapítható, hogy az intézkedéseknek az értéklánc következő lépcsőjén álló gazdasági szereplőkre gyakorolt bármilyen hatását elsősorban a vizsgált termékkel közvetlenül összefüggő tevékenységük alapján kell értékelni, amely a vizsgálati időszakban átlagosan 11 %-os jövedelmezőséget ért el. Még ha azonban az értékelésre a vizsgált termékkel közvetlenül nem összefüggő teljes fotovillamossági tevékenység alapján kerül is sor, hasonló következtetéseket kellene levonni, mint az ideiglenes szakaszban, mivel a különféle figyelembe vett tényezők, azaz a jövedelmezőség és a vám egy részének beépítésére való képesség összességében nem változnak jelentősen (a jövedelmezőség átlagosan 11 %-ról átlagosan 9 %-ra csökken). A végleges nyilvánosságra hozatalra válaszolva az egyik fél, akinek a telephelyén a Bizottság ellenőrző látogatást tett, vitatta a telepítéssel foglalkozók és a projektfejlesztők jövedelmezőségére vonatkozó következtetés reprezentatív voltát, amely következtetés - az érintett gazdasági szereplő esetében - állítólag egyetlen ügyleten alapul. Ezt az érvet a Bizottság elvetette, mivel az értéklánc következő lépcsőjén álló gazdasági szereplők jövedelmezőségét az értéklánc következő lépcsőjén álló gazdasági szereplők által a kérdőívre adott válaszaikban benyújtott összes adat alapján számította ki.
(376)
Az AFASE által a tagjai körében lebonyolított felmérést illetően elsőként meg kell jegyezni, hogy valamennyi gazdasági szereplőnek megvolt a lehetősége arra, hogy a vizsgálat megindításakor jelentkezzen, és válaszoljon az értéklánc következő lépcsőjén álló gazdasági szereplők számára kialakított egyedi kérdőívre, amelyen a vámok ezen gazdasági szereplőkre gyakorolt hatásának az értékeléséhez szükséges információkat kellett megadni. Másodszor, a felmérésben nem fedték fel a telepítéssel foglalkozók kilétét, ami nem tette lehetővé például a szolgáltatott adatok relevanciájának és megbízhatóságának ellenőrzését. Harmadszor, míg a felmérésben feltett több kérdés is foglalkozott azzal, hogy a telepítéssel foglalkozók mennyire képesek beépíteni a lehetséges vámokat, a vizsgálati időszak során e telepítéssel foglalkozó szereplők által elért nyereség összegét egyáltalán nem említik, így a felmérésből hiányzik az intézkedések hatásának értékelése szempontjából fontos egyik elem. Ennek következtében az átadott felmérésből semmilyen érdemi következtetés nem vonható le.
(377)
Több fél kétségbe vonta azokat az ideiglenes rendelet (247) és (250) preambulumbekezdésében szereplő megállapításokat, amelyek szerint az értéklánc következő lépcsőjén álló szegmensben a munkahelyeket rövid távon kedvezőtlen hatás éri, valamint összességében kedvezőtlen lesz a hatás, de csak korlátozott mértékben, mivel az uniós fotovillamossági piac az előrejelzés szerint közép- és hosszú távon növekedni fog. Néhány fél azt állította továbbá, hogy a kereslet visszaesése különösen a telepítéssel foglalkozókat fogja sújtani, akik tevékenységében a fotovillamossági telepítések döntő jelentőséggel bírnak.
(378)
A Bizottság tovább elemezte a munkahelyek vámok kivetéséből származó lehetséges megszűnését. Általánosságban véve a vizsgálat során gyűjtött információk megerősítették, hogy az értéklánc következő lépcsőjén álló ágazatban munkahelyek szűntek meg amiatt, hogy 2011 és 2012 között körülbelül 5 GW-tal csökkent a fotovillamossági telepítések iránti kereslet, amint az az ideiglenes rendelet (246) preambulumbekezdésében is szerepel. A munkahelyek számának e csökkenése nem hozható összefüggésbe az intézkedésekkel, mivel az a piac alakulását tükrözte. Ezenfelül 2013-ban és 2014-ben a kereslet további szűkülése várható, ami minden valószínűség szerint további munkahelyek megszűnéséhez vezet majd a fotovillamossági ágazatban. Hasonlóképpen, a kereslet ilyen alakulását jelezték előre a vizsgálat megindítása előtt a fő kutatóközpontok, például az EPIA is, és ezért a munkahelyek e megszűnése nem tulajdonítható az intézkedések elrendelésének.
(379)
Az uniós ágazat a PriceWaterHouseCoopers (a továbbiakban: PWC) tanácsadó vállalat által készített tanulmányt nyújtott be az intézkedéseknek a fotovillamossági ágazathoz kapcsolódó munkahelyekre gyakorolt lehetséges hatásáról. A PWC-tanulmány egy korábbi, a Prognos nevű tanácsadó vállalat által készített tanulmányra hivatkozik, amely az intézkedések elrendelésének következményeképpen nagyszámú munkahely megszűnését jelezte előre a fotovillamossági piacon; ezt a tanulmányt az AFASE az ideiglenes vámok kivetése előtt nyújtotta be, és annak kérdésével az ideiglenes rendelet (243)-(246) preambulumbekezdése foglalkozik. A PWC-tanulmány bírálta a Prognos tanulmányát, és rámutatott arra, hogy a megszűnő munkahelyek Prognos által becsült teljes száma meghaladja az uniós fotovillamossági ágazatban létező összes munkahely számát. A vámok uniós piacra gyakorolt hatását illetően a PWC a Prognosszal ellentétes következtetésre jutott, és előrejelzése szerint az intézkedések nettó pozitív hatást gyakorolnak majd az uniós munkahelyekre, és az előnyök felülmúlják a vámok lehetséges kedvezőtlen (pl. a keresletre gyakorolt) hatásait. Tekintettel az intézkedések által az értéklánc következő lépcsőjén álló ágazat foglalkoztatási helyzetére gyakorolt hatással kapcsolatos új, megalapozott érvek hiányára, az ideiglenes rendelet (247)-(250) preambulumbekezdésében foglalt megállapítások megerősítést nyernek.
(380)
Az AFASE azzal érvelt, hogy a Bizottság nem hozta nyilvánosságra a közvetlen fotovillamossági munkahelyek 2011-re vonatkozó számában foglalt 20 %-os hibahatár forrását, amelyet az ideiglenes rendelet (245) preambulumbekezdése említ.
(381)
Erre a 20 %-os hibahatárra, amely lefelé és felfelé egyaránt érvényesülhet, az EPIA-nál tett ellenőrző látogatás során derült fény. Ez jól szemlélteti, hogy milyen nehéz pontosan meghatározni az értéklánc későbbi lépcsőjén álló ágazat foglalkoztatási adatait, mivel az adatgyűjtéshez csak kevés, gyakran egymásnak ellentmondó forrás áll rendelkezésre.
(382)
A végleges nyilvánosságra hozatalra válaszolva egyes felek azt állították, hogy a Bizottság elemzése hallgat arról a tényről, hogy a vámok a fotovillamossági telepítések számának 2011 utáni csökkenése miatt még több munkahely megszűnését eredményezik majd. Azzal érveltek, hogy e munkahelyek megszűnése, különösen az értéklánc következő lépcsőjén álló ágazatban, szorosan összefügg azzal, hogy a fotovillamossági telepítéssel foglalkozók tevékenységében döntő jelentőséggel bír a napenergiát hasznosító létesítmények telepítése. Ezen túlmenően az AFASE bírálta a Bizottságot, amiért nem vette megfelelően figyelembe a tagjai körében általa végzett felmérést, valamint egy hasonló felmérést, amelyet a napenergiával foglalkozó egyesült királyságbeli szakmai szövetség (Solar Trade Association) bonyolított le, és amely állítólag szemléltette ezt a függőségi helyzetet.
(383)
Ami a vámok munkahelyekre gyakorolt hatásának a Bizottság általi állítólagos elhallgatását illeti, a Bizottság a fenti (377) és (379) preambulumbekezdésre hivatkozik, amelyek kitérnek az intézkedéseknek a fotovillamossági ágazatbeli munkahelyekre gyakorolt hatásával kapcsolatos állításokra, és amelyek elismerik, hogy az intézkedések rövid távon valóban kedvezőtlenül érinthetik az értéklánc következő lépcsőjén álló ágazaton belüli munkahelyeket.
(384)
Az AFASE és az egyesült királyságbeli Solar Trade Association által végzett felmérést illetően a végleges nyilvánosságra hozatalra reagálva megnevezték az interjúban részt vevő vállalatokat. A felmérések azonban továbbra is hiányosak, mivel például egyes válaszok nem teljesek. A felmérések elemzéséből a következők derültek ki. Ami az AFASE által végzett felmérést illeti, először is meg kell jegyezni, hogy az interjúban megkérdezett 50 telepítéssel foglalkozó többsége arról számolt be, hogy kizárólag a fotovillamossági piacon folytat tevékenységet. Az 50 telepítéssel foglalkozó közül 15-en nyilatkoztak úgy, hogy más, nem fotovillamossági tevékenységekkel is foglalkoznak, például fűtés- vagy villamossági szereléssel és bizonyos mértékben szélenergiával. Az egyesült királyságbeli felmérés esetében az interjúban megkérdezett 31 egyesült királyságbeli vállalat közül 21 a fotovillamossági tevékenységeken kívül mással is foglalkozik. Ez az eredmény azt mutatja, hogy a projektfejlesztők és telepítéssel foglalkozók közel felének az esetében helyes az az ideiglenes rendelet (247) preambulumbekezdésében foglalt megállapítás, amely szerint más tevékenységeket - például villamossági és fűtésszerelés, vízvezeték-szerelés és egyéb zöldenergia-létesítmények telepítése - is végezhetnek. El kell azonban ismerni, hogy ez a lehetőség kisebb mértékben állhat fenn, mint azt az ideiglenes rendeletben feltételezték. Ennélfogva előfordulhat, hogy az eredeti feltevéstől eltérően kevésbé enyhíti a munkahelyek megszűnésének problémáját. Másodszor, az AFASE és az egyesült királyságbeli Solar Trade Association által felmért gazdasági szereplők egy része Unióban gyártott termékeket használ, egyesek pedig azt tervezik, hogy az intézkedést követően az áremelést elkerülendő nem kínai termékeket szereznek be. Így a kínai importtól való függőségük és az intézkedések hatása várhatóan csökkenni fog, mert hozzáférnek Unióban gyártott termékekhez.
Harmadszor, az intézkedések által az összes felmérésbe bevont gazdasági szereplő vállalkozására gyakorolt hatás becsléséből nem lehetett határozott következtetéseket levonni, mivel értékelésük nagyon sokféle volt. Olyan vállalat is akadt, amely egyáltalán nem volt képes felmérni ezt a hatást. Negyedszer, az arra a kérdésre adott válaszok, hogy a vámok bevezetése esetén hány fotovillamossági projekt esetében áll fenn a megszüntetés kockázata, az egyesült királyságbeli felmérésben a „nem sok” és az „összes projekt” között szóródtak. Egyes gazdasági szereplők nem tudtak becslést adni. Végezetül mindkét felmérésből hiányzott a megkérdezett gazdasági szereplők jövedelmezőségére irányuló kérdés, ami fontos ahhoz, hogy értékelni lehessen az adott esetben a vámból eredő áremelkedés beépítésének lehetőségét.
(385)
Más felek azt állították, hogy a telepítéssel foglalkozók az érintett technológiák és know-how közötti jelentős eltérések miatt nem tudnak könnyen tevékenységet váltani vagy más zöldenergia-létesítmények telepítésére átállni. Ezért ha a vámokat kivetnék, kiszállnának az üzletágból. A végleges nyilvánosságra hozatal után ezt az állítást egy érdekelt fél megismételte, azzal érvelve, hogy a telepítéssel foglalkozók jelentős forrásokat fektettek be a fotovillamosságra való szakosodásba, így például a szakképzésbe, ami azt mutatja, hogy leginkább a fotovillamossági ágazatra összpontosítanak, és hogy nem tudnának könnyen átállni más tevékenységekre.
(386)
Ezt az érvet nem támasztották alá kellőképpen, mivel nem bizonyították, hogy egy telepítéssel foglalkozónak pontosan milyen ismereteket kell megszereznie, valamint hogy mennyire nehéz és költséges ezeknek az ismereteknek a megszerzése. Ettől függetlenül az intézmények elismerik, hogy a telepítéssel foglalkozók a fotovillamos modulok telepítéséhez szükséges speciális know-how-t fejlesztettek ki. Ezeknek az ismereteknek a kifejlesztése azonban viszonylag új keletű, és csupán kiegészíti a telepítéssel foglalkozók villamossági és fűtésszereléssel, vízvezeték-szereléssel stb. kapcsolatos elsődleges szakismereteit. Ezenfelül a szakértelem kialakítása egy tisztességtelen gyakorlatra, nevezetesen a Kínából származó nagy mennyiségű dömpingelt behozatalra adott válasz is volt egyben. Függetlenül a telepítéssel foglalkozók alkalmazottainak szakismereteitől, ezt az érvet a fenti (378) és (382) preambulumbekezdésben az értéklánc következő lépcsőjén álló ágazat foglalkoztatási helyzetét illetően elvégzett elemzéssel párhuzamosan kell vizsgálni, amely ágazatot rövid távon kedvezőtlen hatás érheti; mindez azonban a fenntartható kereskedelemnek köszönhetően közép- és hosszú távon a telepítéssel foglalkozók foglalkoztatásának növekedéséhez vezetne. Ezért ezt az érvet a Bizottság elutasította.
(387)
Több fél vitatta azt az ideiglenes rendelet (247) preambulumbekezdésében említett érvet, miszerint az értéklánc következő lépcsőjén álló gazdasági szereplők képesek lehetnek a lehetséges áremelkedés részbeni beépítésére. Ezt az érvet sem támasztották alá kellőképpen, ami megakadályozta annak értékelését, hogy ez az állítás mennyiben pontos. Amint az a (374) preambulumbekezdésben szerepel, az értéklánc következő lépcsőjén álló együttműködő gazdasági szereplőknek a közvetlenül az érintett termékkel összefüggő jövedelmezőségét körülbelül átlagosan 11 %-ra értékelték, ami a kérdéses gazdasági szereplők számára módot ad arra, hogy legalább részben beépítsék az esetleges áremelkedést. Ebben az összefüggésben emlékeztetni kell arra, hogy - amint az a fenti (335) preambulumbekezdésben is szerepel - az árak általánosságban csökkenő tendenciát mutatnak. Ezt az érvelést ezért a Bizottság elutasította.
(388)
A végleges nyilvánosságra hozatalra reagálva egyes felek megismételték azt az állítást, miszerint fennáll annak a komoly veszélye, hogy az intézkedések következtében csökkenni fog az Unióban a napenergiát hasznosító termékek iránti kereslet, ami - e felek szerint - az intézkedések ellen szól. Az egyik fél úgy érvelt, hogy a napenergiának jelenleg nagy a keresleti árrugalmassága, és akár már a napenergiát hasznosító termékek árának csekély mértékű emelkedése is a kereslet súlyos szűküléséhez vezetne. Ennek a félnek a becslése szerint egy 30 % körüli dömpingellenes vám további 8 GW-tal csökkentheti a keresletet, míg az 50 %-os vám 10 GW-os csökkenést eredményezne. Hasonló szellemben az AFASE egy piaci elemző által készített tanulmányra hivatkozott, amely 2013-ra 50 %-os vám esetén szintén a kereslet - legfeljebb 2 GW-os - csökkenését vetíti előre, azaz sokkal kisebb nagyságrendű keresletcsökkenést jelez.
(389)
Noha a felek a vizsgálat során a fent említetteken túl további különböző keresletcsökkenési forgatókönyveket is benyújtottak, ezek nem tartalmaztak hasonló eredményeket. Jóllehet nem zárható ki, hogy a vámok a fotovillamos telepítések iránti kereslet csökkenéséhez vezetnek, ez a hatás nehezen számszerűsíthető, tekintettel a fotovillamos létesítmények Unión belüli vonzerejét befolyásoló tényezők sokféleségére (lásd például az ideiglenes rendelet (258) preambulumbekezdését). Ezenfelül még ha rövid távon történne is ilyen keresletszűkülés, a tisztességes kereskedelemből eredő közép- és hosszú távú előnyök várhatóan felülmúlják a rövid távú kedvezőtlen hatást. Végezetül, maga az AFASE is elismerte, hogy a kereslet és a vámok közötti közvetlen összefüggés csak akkor válik értékelhetővé, miután már bevezették a vámokat. Ezért ezt az érvet a Bizottság elutasította.
(390)
További észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (243) és (250) preambulumbekezdése megerősítést nyer. Az arra a hat szolgáltatóra vonatkozó megállapítások, akiknek fotovillamossággal kapcsolatos tevékenysége csak tágabb tevékenységi körük töredékét alkotja (lásd a fenti (370) preambulumbekezdést), nem változtatják meg az ideiglenes rendelet (250) preambulumbekezdésében foglalt következtetést, és ugyanez igaz a (374) preambulumbekezdésben említett hét projektfejlesztő/telepítéssel foglalkozó azon tevékenységeinek megkülönböztetésére is, amelyek nem kapcsolódnak közvetlenül az érintett termékhez.
6. A végfelhasználók/fogyasztók érdeke
(391)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően néhány fél megismételte azt az érvet, miszerint a vámok növelni fogják az érintett termék árát. Következésképpen csökkenni fog a fotovillamos telepítések iránti kereslet, mivel ezek a fogyasztók számára túlságosan drágák lesznek, a többi befektető számára pedig nem bírnak majd kellő vonzerővel.
(392)
Amint az a fenti (335) preambulumbekezdésben már szerepel, még ha az intézkedések elrendelése maga után vonhatja is az árak átmeneti emelkedését, az árak - ezt több nyilvános forrás is megerősíti - általánosan csökkenő tendenciát mutatnak. Jóllehet az intézkedésekből eredő lehetséges áremelkedést és a kereslet emiatti lehetséges szűkülését nehéz pontosan számszerűsíteni, több tényezőre is fel kell hívni a figyelmet. Először is, a vizsgált termék a fotovillamos telepítés teljes költségének legfeljebb 50 %-át adja, ezért a vámot legalább részben be lehet építeni. Másodszor, az uniós ágazat és az uniós piacon már jelenlévő harmadik országbeli gyártók közötti verseny valószínűleg alacsonyan tartja az árakat. Az uniós ágazat ugyanakkor a gyártóüzemek jobb kihasználásából adódó méretgazdaságosságnak és a csökkentett gyártási költségeknek köszönhetően várhatóan jobb pénzügyi eredményeket tud majd elérni. Harmadszor, a fotovillamos telepítések iránti kereslet nemcsak a vizsgált termék árszintjével függ össze, hanem az átvételi árak mértékével is. A 2011-ben és a vizsgálati időszakban elérthez képest jelenleg alacsony keresleti szint mellett várható, hogy az átvételi árak nem fognak olyan gyorsan csökkenni, mint a figyelembe vett időszakban, lehetővé téve a fotovillamosság projektekbe való folyamatos beruházást. Az érvelést ezért a Bizottság elutasította.
(393)
A végleges nyilvánosságra hozatalra válaszolva egy fél vitatta a fenti érvelést. Azt állította, hogy a csökkenő ártendencia az intézkedések elrendelése után nem tartható fenn. Az említett fél emlékeztetett arra, hogy az intézkedések rendkívül jelentős költségemelkedést jelentenek, amelyet a költségek csökkenése vagy a harmadik országokból származó behozatal nem tud teljes mértékben ellensúlyozni. Ezen túlmenően megismételte, hogy az uniós ágazat nem lesz képes üzemekre és gépekre irányuló új beruházásokat eszközölni, és hogy az értéklánc következő lépcsőjén álló gazdasági szereplők beépíthetnek valamennyi áremelkedést, ha a nyereségük 11 %. Végül nincs olyan bizonyíték, amely arra utalna, hogy az átvételi árak kompenzálhatnák az áremelkedést.
(394)
Emlékeztetni kell arra, hogy a fenti állítással ellentétben nem várható, hogy az intézkedésekből eredő áremelkedést teljes mértékben ellentételezni lehet; inkább arra lehet számítani, hogy az intézkedéseket követően az árak átmenetileg emelkedni fognak (lásd az ideiglenes rendelet (247) preambulumbekezdését). Ilyen áremelkedés származhat a kínai dömpingárak és a nem kínai termékek árszintje közötti különbségből. A vizsgálat során összegyűjtött információk alapján azonban kijelenthető, hogy az esetleges áremelkedést - tekintettel az értéklánc következő lépcsőjén álló ágazat 11 %-os nyereségére - több tényezőbe részben be lehet építeni. Végül, azzal az állítással kapcsolatban, miszerint nincs olyan bizonyíték, amely arra utalna, hogy az átvételi árak kompenzálhatnák az áremelkedést, ésszerűen feltételezhető, hogy idővel az átvételi árakat a projektek árának alakulásával összhangban kiigazítják.
(395)
Egy fél azt állította, hogy Európában a modulok árai 2013 márciusa óta 20 %-kal emelkedtek, és hogy 2013 óta súlyos készlethiány áll fenn. Az érvet nem támasztották alá, és azzal szemben a nyilvános információforrások megerősítik, hogy az árak 2013 második negyedévében viszonylag stabilak voltak. Még ha az információ helytálló volna is, csak azt tükrözné, hogy a behozatal nyilvántartásba vételét követően a lehetséges dömpingellenes vám kockázatát beépítették az árba. Az érvet ezért a Bizottság elutasította.
(396)
Egy másik fél azt állította, hogy a fotovillamossági projektek nem termelnek hozamot a beruházó számára, ha az átvételi árak csökkenése nem jár együtt csökkenő projektköltségekkel, beleértve a modulok árát is, mivel ezek egy-egy adott projekt költségein belül jelentős részt képviselnek. Ezért az említett fél azt állította, hogy a vámok számos fotovillamossági projekt életképességét bizonytalanná tennék, mivel áremelkedéshez vezetnek.
(397)
Amint az a fenti (335) preambulumbekezdésben szerepel, az elemek és modulok áraiban általános lefelé mutató tendencia érvényesül. Továbbá, az átvételi árak piaci szempontú jelentősége csökken, mivel várhatóan több régióban megvalósul a hálózati egyenértékűség. Ennek alapján a Bizottság elutasította azt az érvelést, miszerint a fotovillamos modulok ára kedvezőtlen hatással lehet a fotovillamossági projektekre, és bizonytalanná teheti azok életképességét.
(398)
Egy érdekelt fél egy belső modellel szolgált, azt bizonyítandó, hogy a vámok alkalmazása esetén sok fotovillamossági projekt életképessége veszélybe kerül.
(399)
Ez a modell nem tette lehetővé annak megfelelő számszerűsítését, hogy az elemek és a modulok árának emelkedése esetén milyen mértékben csökkenhet a fotovillamos létesítményekbe való beruházások vonzereje (pl. a beruházás megtérülése). Mindazonáltal az az említett modellben alapul vett feltevés, amely szerint bármilyen vámot teljes mértékben továbbhárítanának a végfelhasználókra vagy a fogyasztókra, az értéklánc következő lépcsőjén álló gazdasági szereplők haszonkulcsára tekintettel nem valószínű. Ezenkívül a beruházási döntések nemcsak a modulok árán alapulnak, hanem sok más tényezőtől is függnek, többek között attól, hogy az adott országban kedvező-e a fotovillamos telepítések általános kerete, hogy milyen a támogatás mértéke, illetve a villamos energia ára (hálózati egyenértékűség). Ezt az érvelést tehát el kell utasítani.
(400)
További észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (252) és (254) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
7. Egyéb érvek
(401)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően ismét elhangzott az az érvelés, miszerint az uniós ágazat nem képes ellátni az uniós piacot, és csak a Kínai Népköztársaság rendelkezik az uniós piac ellátásához szükséges kapacitással.
(402)
Ezzel az állítással az ideiglenes rendelet (256) preambulumbekezdése foglalkozik. Még ha az uniós gyártási kapacitásra vonatkozó óvatosabb becslést veszünk is alapul (lásd a fenti (183) preambulumbekezdést), az Unió és a harmadik felek közös tartalékkapacitása elegendő lenne ahhoz, hogy rövid távon ellensúlyozza a kínai import lehetséges csökkenését. Középtávon ugyancsak ésszerűen feltételezhető, hogy az uniós gazdasági ágazat bővíteni fogja gyártási kapacitását, hogy ki tudja elégíteni a keresletet, így méretgazdaságosságot tud elérni, amely pedig további árcsökkentést tenne lehetővé. Ezért ezt az érvet a Bizottság elutasította.
(403)
Néhány fél megismételte azt az érvelést, hogy vámok kivetése esetén nehéz lesz elérni a zöld energiára vonatkozó, 2020-ra kitűzött bizottsági célokat. Erre az érvelésre az ideiglenes rendelet (257)-(259) preambulumbekezdése már kitért, ezért további elemek hiányában az ideiglenes rendelet (257)-(259) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
8. Az uniós érdekre vonatkozó következtetés
(404)
A fentiekre tekintettel az ideiglenes rendelet (260)-(261) preambulumbekezdésében foglalt értékelés megerősítést nyer.
(405)
Így semmilyen kényszerítő ok nem áll fenn, amely az érintett termék Kínai Népköztársaságból származó behozatalára vonatkozó végleges intézkedések elrendelése ellen szólna.
G. VÉGLEGES DÖMPINGELLENES INTÉZKEDÉSEK
(406)
A dömpinggel, a dömpingből származó kárral, az okozati összefüggéssel és az uniós érdekkel kapcsolatban levont következtetéseket figyelembe véve végleges dömpingellenes intézkedéseket kell bevezetni annak megakadályozása érdekében, hogy a dömpingelt behozatal további kárt okozzon az uniós gazdasági ágazatnak.
1. A kár megszüntetéséhez szükséges szint
(407)
Ezen intézkedések szintjének meghatározása céljából a Bizottság figyelembe vette a megállapított dömpingkülönbözeteket, valamint az uniós gyártók által elszenvedett kár dömpingkülönbözetek túllépése nélküli megszüntetéséhez szükséges vám összegét.
(408)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél kétségbe vonta a kár megszüntetéséhez szükséges szint kiszámításához használt 10 %-os haszonkulcsot, azt állítva, hogy ez a szint a jelenlegi piaci körülmények között túl magas ezen ágazat számára, és hogy a modulok és az elemek tekintetében egyaránt ezt alkalmazták. Meg kell jegyezni, hogy a kár megszüntetéséhez szükséges szint kiszámításakor az adózás előtti nyereség megállapításának jogi viszonyítási alapja az, hogy ezt a nyereséget az ágazat rendes versenyfeltételek mellett, vagyis a dömping hiányában ésszerűen el tudja-e érni. A Törvényszék ítélkezési gyakorlatával összhangban ez a nyereség a figyelembe vett időszak kezdetén - azaz a dömpingelt behozatal növekedése előtt - realizált nyereség. Az elérendő nyereséget ezért az uniós ágazat által a modulok és elemek tekintetében 2009-ben és 2010-ben - nyereséges teljesítmény esetén - elért súlyozott átlagos nyereség alapján 8 %-ra kiigazították.
(409)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően az uniós ágazat azt állította, hogy azon jövedelmezőségi szintként, amelyet az uniós ágazat a dömpingelt behozatal nélkül ésszerűen elérhet, a 2010. év jövedelmezőségi értékét, nem pedig a 2009. és a 2010. év átlagos haszonkulcsát kell alkalmazni. E tekintetben azzal érveltek, hogy a jövedelmezőség 2009-ben nem volt elégséges, és a két év során fennálló körülmények egyértelműen eltértek, különös tekintettel a fogyasztás 2010. évi alakulására, amely abban az évben enyhítette a dömping hatásait. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a kár megszüntetéséhez szükséges szint megállapításakor nem bír jelentőséggel az, hogy az uniós ágazat által elért átlagos haszonkulcs „elégséges” volt-e. Amint az az ideiglenes rendelet (264) preambulumbekezdésében már szerepel, a kár megszüntetéséhez szükséges szintet a dömpingelt import hiányában ésszerűen elérhető nyereségre kell alapozni. A vizsgáló hatóságok gyakorlatában azt veszik alapul, ezt a szintet a figyelembe vett időszak kezdetén elérték. Mivel ebben az esetben az uniós ágazat a figyelembe vett időszak kezdetén, 2009-ben az elemek értékesítése tekintetében veszteséget könyvelt el, ez a módszertan alkalmatlan volt, és megbízhatóbbnak ítélték meg, hogy a kár megszüntetéséhez szükséges szint megállapítását a figyelembe vett időszak első és második évének átlagos haszonkulcsára alapozzák. Ezzel kapcsolatban továbbá lényegtelennek tekintették, hogy a körülmények e két évben eltérőek voltak.
(410)
Egy másik fél megismételte, hogy a modulok és az elemek tekintetében különböző elérendő nyereséget kell megállapítani, mivel a két terméktípus jövedelmezősége a figyelembe vett időszak alatt eltérő tendenciát mutatott. Noha a mutatók terméktípusonként külön-külön szerepelnek, az egyes mutatók esetében megállapított következtetések a vizsgált termék egészére vonatkoznak. Emlékeztetni kell arra is, hogy mivel a modulok és az elemek egyetlen terméknek minősülnek, a dömpingkülönbözetek és a kár megszüntetéséhez szükséges szint megállapítása ennek alapján történt.
(411)
Ezenfelül a független importőrök behozatalt követő költségeinek felülvizsgált mintája (amelyet a (21) preambulumbekezdésben kifejtett okok miatt módosítottak) hatással volt a kiszámított kárkülönbözetekre. Végezetül az összes alákínálási különbözetet érintette a CIF-árak korrekciója, a lemezek kizárása és az új elérendő nyereség.
(412)
Egy fél úgy érvelt, hogy a mintába felvett uniós gyártók eladásai a felső kategóriára, azaz a lakossági/kiskereskedelmi ágazatra összpontosultak, amely magasabb betáplálási tarifákat vonzott, és úgy vélte, hogy az uniós ágazat értékesítési árát ezért ennek megfelelően ki kell igazítani. Meg kell jegyezni, hogy ez az állítás nem lehet döntő a kárkülönbözet kiszámítása szempontjából, mivel a vizsgálatból az derült ki, hogy az uniós gyártók nem voltak nyereségesek.
(413)
A kár megszüntetéséhez szükséges szinttel kapcsolatos egyéb észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (263)-(266) preambulumbekezdésében leírt módszertan megerősítést nyer.
2. Végleges intézkedések
(414)
A dömpinggel, a dömpingből származó kárral, az okozati összefüggéssel és az uniós érdekkel kapcsolatban levont következtetéseket figyelembe véve és az alaprendelet 9. cikkének (4) bekezdése szerint, az alacsonyabb vám elvével összhangban a dömpingkülönbözetek és a kár megszüntetéséhez szükséges szint közül az alacsonyabbal azonos mértékű végleges dömpingellenes vámot kell kivetni a Kínai Népköztársaságból származó, vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok vagy panelek, valamint a kristályos szilícium fotovillamos modulokban vagy panelekben használatos elemek behozatalára. Ebben az esetben a vámtételt ennek megfelelően a megállapított kárkülönbözet szintjén kell meghatározni.
(415)
Megjegyzendő, hogy a dömpingellenes vizsgálattal párhuzamosan egy szubvencióellenes vizsgálatra is sor került. Tekintettel az alacsonyabb vám elvének alkalmazására és arra, hogy a végleges szubvenciókülönbözetek alacsonyabbak a kár megszüntetéséhez szükséges szintnél, indokolt a megállapított végleges szubvenciókülönbözetek mértékével megegyező végleges kiegyenlítő vám bevezetése, majd végleges dömpingellenes vám kivetése, legfeljebb a vonatkozó kár megszüntetéséhez szükséges szint mértékében. A fentiek alapján e vámok mértékének kiszabása a következőképpen alakul:
Vállalat
Szubvenciókülönbözet
Dömping-különbözet
A kár megszüntetéséhez szükséges szint
Kiegyenlítő vám
Dömping-ellenes vám
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd;
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
90,3 %
48,2 %
3,5 %
44,7 %
Delsolar (Wujiang) Ltd
csekély összegű (de minimis)
111,5 %
64,9 %
0,0 %
64,9 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
11,5 %
91,9 %
58,2 %
11,5 %
46,7 %
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
5,0 %
97,5 %
56,5 %
5,0 %
51,5 %
Jinko Solar Co. Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
88,1 %
47,7 %
6,5 %
41,2 %
Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd
6,4 %
53,8 %
33,7 %
6,4 %
27,3 %
RENESOLA ZHEJIANG LTD
RENESOLA JIANGSU LTD
4,6 %
88,1 %
47,7 %
4,6 %
43,1 %
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
4,9 %
73,2 %
46,3 %
4,9 %
41,4 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
93,3 %
41,8 %
6,3 %
35,5 %
A dömpingellenes vizsgálatban együttműködő más vállalatok (a párhuzamos 1239/2013/EU (18) szubvencióellenes végrehajtási rendeletben a maradványvám hatálya alá tartozó vállalatok kivételével) (I. melléklet)
6,4 %
88,1 %
47,7 %
6,4 %
41,3 %
A dömpingellenes vizsgálatban együttműködő más vállalatok, amelyek a párhuzamos 1239/2013/EU szubvencióellenes végrehajtási rendeletben a maradványvám hatálya alá tartoznak (II. melléklet)
11,5 %
88,1 %
47,7 %
11,5 %
36,2 %
Minden más vállalat
11,5 %
111,5 %
64,9 %
11,5 %
53,4 %
(416)
Az egyes vállalatokra az ebben a rendeletben megadott egyedi dömpingellenes vámtételt a jelenlegi vizsgálat megállapításai alapján határozták meg. Így ezek az értékek a vizsgálat során a vállalatokkal kapcsolatban feltárt helyzetet tükrözik. Ezeket a vámtételeket (ellentétben a „minden más vállalatra” alkalmazandó országos vámmal) kizárólag a Kínai Népköztársaságból származó és az említett vállalatok mint egyedi jogi személyek által előállított termékek behozatalaira kell alkalmazni. Az e rendelet rendelkező részében névvel és címmel nem említett vállalatok - beleértve a névvel és címmel felsorolt vállalatokkal kapcsolatban álló vállalatokat - által előállított importált termékekre nem vonatkozhatnak ezek a vámtételek; ezekre a termékekre a „minden más vállalatra” vonatkozó vámtételeket kell alkalmazni.
(417)
A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány úgy érvelt, hogy az I. mellékletben és a II. mellékletben felsorolt vállalatokra vonatkozó súlyozott átlagos vámtétel sérti a WTO dömpingellenes megállapodását, mivel az állítólag az elemek és modulok mintába felvett exportáló gyártói tekintetében külön kiszámított vámok súlyozott átlagán alapul. Ez az értékelés azonban nem állja meg a helyét. A mintába felvett exportáló gyártók tekintetében az érintett termék összes kivitelére vonatkozóan egységes vámtétel kiszámítására került sor - és az exportáló gyártók többsége csakugyan exportált elemeket és modulokat. Az az értékelés tehát, hogy a vámokat külön számították ki az elemek és a modulok exportáló gyártói tekintetében, nem helytálló, és ezt az érvet ezért nem lehet elfogadni.
(418)
Amennyiben az alacsonyabb egyedi vámtételben részesülő valamely vállalat kiviteli volumene az érintett intézkedések elrendelése után jelentősen nőne, ezt a volumennövekedés önmagában a kereskedelmi szerkezet intézkedések elrendelése miatti, az alaprendelet 13. cikkének (1) bekezdése értelmében vett megváltozásának lehetne tekinteni. Ilyen körülmények között, a feltételek teljesülése esetén kijátszásellenes vizsgálat indítható. E vizsgálat keretében megvizsgálhatják többek között az egyedi vámtételek megszüntetésének és egy országos vám ezt követő kivetésének szükségességét.
(419)
A vállalatspecifikus dömpingellenes vámtételek alkalmazására irányuló kérelmeket (például a jogalany nevében bekövetkezett változást követően, illetve új gyártási vagy értékesítési egységek létrehozását követően) a Bizottsághoz kell benyújtani, és mellékelni kell hozzá minden vonatkozó információt, különös tekintettel a vállalatnak a gyártáshoz, a belföldi értékesítéshez és az exportértékesítésekhez kapcsolódó olyan tevékenységeiben bekövetkezett változásokra, amelyek például névváltozással vagy a gyártási és értékesítési egységekben bekövetkezett változással függenek össze. Adott esetben a rendeletet ennek megfelelően módosítják az egyedi dömpingellenes vámtételekben részesülő vállalatok felsorolásának aktualizálásával.
(420)
Az új exportőrök és a mintába fel nem vett, e rendelet I. és II. mellékletében említett együttműködő vállalatok közötti egyenlő bánásmód biztosítása érdekében rendelkezni kell arról, hogy az utóbbi vállalatokra kivetett súlyozott átlagos vámot alkalmazzák az esetleges új importőrökre, amelyek máskülönben az alaprendelet 11. cikkének (4) bekezdése szerint felülvizsgálatra lennének jogosultak.
(421)
Az intézkedéseket annak érdekében vezetik be, hogy lehetővé tegyék az uniós gazdasági ágazat számára a káros dömping hatásait követően a helyreállást. Amennyiben kezdetben nem lennének arányban az uniós gyártók lehetséges hasznai és más uniós gazdasági szereplők költségei, ezt a kiegyensúlyozatlanságot az uniós termelés növelésével és/vagy újrakezdésével lehetne ellensúlyozni.
(422)
A megnövelt uniós gyártásra vonatkozó előrevetített forgatókönyv azonban e volatilis piacon nem feltétlenül van összhangban a piac alakulásával. Az ideiglenes rendelet (108) preambulumbekezdésében említettek szerint a modulok uniós fogyasztása 2009 és 2011 között 264 %-kal nőtt, majd a 2011 és a vizsgálati időszak közötti hathónapos időszakban 43 %-kal csökkent. A volatilitás még szembetűnőbb, ha a 2006 és 2011 közötti időszakot tekintjük, amelynek során a modulok uniós fogyasztása kevesebb mint 1 GW-ról csaknem 20 GW-ra nőtt, ami mindössze öt év alatt mintegy 2 000 %-os növekedést jelent. Ez a volatilitás várhatóan továbbra is jellemző lesz, és az üzleti szövetségek által közzétett előrejelzésekben még a 2014-2015-ös középtávú időszak tekintetében is 100 %-os vagy a feletti eltérések vannak a különböző forgatókönyvek között.
(423)
Ezek miatt az okok miatt - e kivételes körülményekre tekintettel - indokoltnak tekinthető, hogy az intézkedések időtartama mindössze két évre korlátozódjon.
(424)
Ennek az időnek elegendőnek kell lennie arra, hogy az Unióban a gyártók növeljék és/vagy újra megkezdjék a termelést, ugyanakkor nem veszélyezteti jelentősen más uniós gazdasági szereplők helyzetét. A Bizottság úgy ítéli meg, hogy a kétéves időszak a legmegfelelőbb annak elemzésére, hogy az intézkedések bevezetése valóban elősegítette-e az európai termelés növekedését, és ezáltal ellensúlyozta-e a más uniós gazdasági szereplőire gyakorolt negatív hatásokat.
(425)
A végleges nyilvántartásba vétel után egy uniós gyártó felvetette azt az érvet, hogy a kétéves korlátozott időtartam túl rövid az elszenvedett kárt követő felépüléshez. Ezenfelül azzal is érvelt, hogy a kétéves időtartam nem teszi lehetővé az uniós gyártók számára, hogy az aktuális és a következő üzleti évre üzleti terveket nyújtsanak be. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy az intézkedések időtartama 2015 decemberéig tart, aminek elégnek kell lennie ahhoz, hogy az uniós gyártók 2015-ig üzleti terveket nyújtsanak be.
(426)
Továbbá, az uniós gyártó nem vonta kétségbe a kétéves időtartam-korlátozást indokoló okokat, többek között a piac volatilitását. Sőt, a gyártó kifejezetten nagyra értékelte, hogy amennyiben az intézkedéseket a megváltozott piaci helyzet miatt meg kell változtatni, felülvizsgálatra kerül sor. Mivel a piaci körülmények két éven belül történő megváltozásának valószínűsége ezen a volatilis piacon valóban nagy, indokoltnak tekinthető, hogy az intézkedések időtartama a bevezetéstől számított két évre korlátozódjon.
(427)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően a panaszos úgy érvelt, hogy két év nem elegendő a gyártásba való beruházásra, és a fenti (424) preambulumbekezdésre hivatkozott. Az uniós ágazat jelentős tartalékkapacitása miatt azonban a gyártás növelése a meglévő gyártókapacitások jobb kihasználásával is megvalósítható, amely minden bizonnyal jelentős további beruházások nélkül is megoldható.
(428)
A panaszos úgy érvelt továbbá, hogy a végleges dömpingellenes vámok két évre történő kivetése nem elégséges ahhoz, hogy az uniós ágazat kiheverje a múltbeli dömping káros hatásait. A dömpingellenes vámok kivetésekor azonban nem lehet kizárólag az uniós ágazat érdekeit nézni, hanem meg kell találni az egyensúlyt az uniós gyártókat érő lehetséges előnyök és az Unió más gazdasági szereplőinél jelentkező költségek között. Ennek alapján az intézkedések két évre történő korlátozására vonatkozó döntést a Bizottság fenntartja.
(429)
Minden felet tájékoztattak azokról az alapvető tényekről és szempontokról, amelyek alapján a végleges dömpingellenes vámoknak a Kínai Népköztársaságból származó, vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok vagy panelek, valamint a kristályos szilícium fotovillamos modulokban vagy panelekben használatos elemek behozatalára történő kivetésére és az ideiglenes vámok útján biztosított összegek végleges beszedésére vonatkozó javaslat megszületett (végleges nyilvánosságra hozatal). A felek számára határidőt biztosítottak ahhoz, hogy a végleges nyilvánosságra hozatallal kapcsolatban közölhessék észrevételeiket.
(430)
Az érdekelt felek által benyújtott szóbeli és írásbeli észrevételeket a Bizottság megvizsgálta és adott esetben figyelembe vette.
3. Visszamenőleges hatály
(431)
Ami a dömpingellenes intézkedések lehetséges visszamenőleges hatályú alkalmazását illeti, az alaprendelet 10. cikkének (4) bekezdésében meghatározott kritériumokat kell értékelni. A 10. cikk (4) bekezdésének b) pontja szerint többek között a következő fő kritériumnak kell teljesülnie: „a vizsgálati időszak alatt károkat okozó behozatal szintjén túlmenően a behozatal jelentős mértékű további növekedése tapasztalható”.
(432)
A modulok és elemek havi átlagos behozatalának (19) a regisztrált időszak (2013. március - 2013. június) alatti havi átlagos behozatallal való összehasonlítása az importvolumen vizsgálati időszak utáni erős visszaesését mutatja. Amint az az ideiglenes rendelet (110) preambulumbekezdésében is szerepel, a kínai modulok és elemek havi átlagos behozatali mennyisége a vizsgálati időszak alatt 1 250 MW-ot tett ki (20). Összehasonlításképpen, a regisztrált időszak alatt a kínai modulok és elemek havi átlagos importvolumene csak körülbelül feleennyi volt.
(433)
Ennek alternatívájaképpen, tekintettel a piac volatilis jellegére, a behozatal további jelentős növekedését abszolút értékek helyett relatív viszonylatban is lehetne értékelni. Annak felmérése céljából, hogy fennáll-e az import további, viszonylagosan jelentős növekedése, az importvolument az uniós piac fogyasztásával kell összehasonlítani, vagyis a fogyasztásnak lényegesen nagyobb mértékben kellene csökkennie, mint a kínai behozatalnak. Mivel a kínai modulok és elemek importvolumene a regisztrált időszak alatt csak feleannyi volt, mint a vizsgálati időszak alatt, a fogyasztás e csökkenésének lényegesen nagyobbnak kell lennie 50 %-nál. Jóllehet a regisztrált időszak alatti fogyasztásra vonatkozóan nem állnak rendelkezésre pontos adatok, semmi sem utal arra, hogy a fogyasztás 50 %-nál nagyobb mértékben csökkent volna.
(434)
A fent ismertetett okokból az import további jelentős növekedésére vonatkozó kritérium ezért nem teljesül. Ebből következően megállapítást nyer, hogy a végleges dömpingellenes vám az ideiglenes intézkedések alkalmazásának időpontja előttre visszamenőleges hatállyal nem vethető ki.
H. AZ INTÉZKEDÉSEK FORMÁJA
(435)
Az ideiglenes dömpingellenes intézkedések bevezetését követően az együttműködő exportáló gyártók egy csoportja, beleértve a kínai és az európai uniós kapcsolt vállalkozásaikat is, a CCCME-vel együtt az alaprendelet 8. cikkének (1) bekezdésével összhangban az árra vonatkozó együttes kötelezettségvállalást ajánlott fel. A kötelezettségvállalás felajánlását a kínai hatóságok is támogatták.
(436)
A Bizottság megvizsgálta a felajánlást, és a 2013/423/EU határozattal elfogadta a kötelezettségvállalásra vonatkozó ajánlatot. Amint azt e határozat (3), (4) és (7) preambulumbekezdése már jelzi, annak értékelése érdekében, hogy az árra vonatkozó kötelezettségvállalás megszünteti-e a dömping káros hatását, a Bizottság elemezte a piaci feltételek minden tartós jellegű változását, többek között a jelenlegi exportárakat és a kár megszüntetéséhez szükséges szintet, amelyet alacsonyabbnak talált a dömping szintjénél.
(437)
A 2013/423/EU határozatot követően az exportáló gyártók a CCCME-vel közösen a kötelezettségvállalásra vonatkozó eredeti felajánlás módosításáról szóló értesítést küldtek a Bizottságnak. A kötelezettségvállalás módosítását azért kérték, hogy figyelembe vegyék a lemezeknek a (31) és (72) preambulumbekezdésben leírt, termékkörből való kizárását. Ezenfelül számos exportőr kérte az alaprendelet 8. cikkének (2) bekezdésében megszabott határidőn belül, hogy vonják be a kötelezettségvállalásba.
(438)
A Bizottság a 2013/707/EU végrehajtási határozattal megerősítette az említett határozat mellékletében felsorolt exportőrök által felajánlott kötelezettségvállalás elfogadását a végleges vámok tekintetében.
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1) Végleges dömpingellenes vámot kell kivetni a Kínai Népköztársaságból származó, vagy ott feladott, jelenleg az ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 és ex 8541 40 90 (TARIC-kódok: 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 és 8541409039) KN-kód alá tartozó kristályos szilícium fotovillamos modulok vagy panelek, valamint a kristályos szilícium fotovillamos modulokban vagy panelekben használatos (legfeljebb 400 mikrométer vastagságú) elemek behozatalára, kivéve, ha azok a GATT V. cikke értelmében árutovábbítás alatt álló áruk.
A következő terméktípusok nem tartoznak az érintett termék fogalmába:
-
olyan, hatnál kevesebb elemből álló, hordozható napelemes töltő, amely készülékek elektromos energiával való ellátását biztosítja, illetve elemtöltőként működik,
-
fotovillamos vékonyréteg termékek,
-
olyan kristályos szilícium fotovillamos termékek, amelyeket tartósan integráltak olyan elektronikus termékekbe, amelyeknek a funkciója nem a villamosenergia-termelés, és amelyek az integrált kristályos szilícium fotovillamos elem(ek) által termelt villamos energiát felhasználják,
-
legfeljebb 50 V DC kimeneti feszültségű és legfeljebb 50 W kimeneti teljesítményű modulok vagy panelek, amelyeket kizárólag azonos feszültség- és teljesítményértékekkel rendelkező rendszerekben elemtöltőként való közvetlen felhasználásra szántak.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott és az alább felsorolt vállalatok által gyártott termékekre vonatkozó, vámfizetés előtti, uniós határparitáson számított nettó árra alkalmazandó végleges dömpingellenes vámtételek a következők:
Vállalat
Vámtétel
TARIC-kiegészítő kód
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd;
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
44,7 %
B791
Delsolar (Wujiang) Ltd
64,9 %
B792
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
46,7 %
B793
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
46,7 %
B927
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
51,5 %
B794
Jinko Solar Co.Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
41,2 %
B845
Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd
27,3 %
B795
RENESOLA ZHEJIANG LTD
RENESOLA JIANGSU LTD
43,1 %
B921
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
41,4 %
B796
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
35,5 %
B797
A dömpingellenes vizsgálatban együttműködő más vállalatok (a párhuzamos 1239/2013/EU szubvencióellenes végrehajtási rendeletben a maradványvám hatálya alá tartozó vállalatok kivételével) (I. melléklet)
41,3 %
A dömpingellenes vizsgálatban együttműködő más vállalatok, amelyek a párhuzamos 1239/2013/EU szubvencióellenes végrehajtási rendeletben a maradványvám hatálya alá tartoznak (II. melléklet)
36,2 %
Minden más vállalat
53,4 %
B999
(3) Eltérő rendelkezések hiányában a vámra vonatkozó hatályban lévő rendelkezéseket kell alkalmazni.
(4) Abban az esetben, ha a Kínai Népköztársaság bármely új exportáló gyártója hitelt érdemlően bizonyítja a Bizottságnak, hogy:
-
2011. július 1. és 2012. június 30. között (a vizsgálati időszakban) nem exportálta az Unióba az (1) bekezdésben leírt terméket,
-
nem áll kapcsolatban egyetlen olyan kínai népköztársaságbeli exportőrrel vagy gyártóval sem, akire kiterjed az e rendelettel kivetett dömpingellenes vámok hatálya,
-
a vámintézkedések alapjául szolgáló vizsgálati időszak után ténylegesen exportálta az Unióba az érintett terméket, vagy szerződés formájában visszavonhatatlan kötelezettséget vállalt arra, hogy az érintett terméket nagy mennyiségben exportálja az Unióba,
a Tanács módosíthatja a (2) bekezdést azáltal, hogy az új exportáló gyártót felveszi azon együttműködő vállalatok közé, amelyek nem szerepeltek a mintában és amelyekre így a 41,3 %-os, súlyozott átlagnak megfelelő vámtételt vetettek ki.
2. cikk
(1) Az 513/2013/EU rendelet alapján a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott (legfeljebb 400 mikrométer vastagságú) lemezekre és a legfeljebb 50 V DC kimeneti feszültségű és legfeljebb 50 W kimeneti teljesítményű, kizárólag azonos feszültség- és teljesítményértékekkel rendelkező rendszerekben elemtöltőként való közvetlen felhasználásra szánt modulokra vagy panelekre kivetett ideiglenes vámok útján biztosított összegeket felszabadítják.
(2) A jelenleg az ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 és ex 8541 40 90 (TARIC-kódok: 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 és 8541409039) KN-kód alá tartozó kristályos szilícium fotovillamos moduloknak vagy paneleknek, valamint a kristályos szilícium fotovillamos modulokban vagy panelekben használatos (legfeljebb 400 mikrométer vastagságú) elemeknek a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott behozatalára (kivéve, ha azok a GATT V. cikke értelmében árutovábbítás alatt álló árunak minősülnek) az 513/2013/EU rendelet szerint kivetett ideiglenes vámok útján biztosított összegeket véglegesen beszedik. A dömpingellenes vámok végleges mértékén felül biztosított összegeket fel kell szabadítani.
3. cikk
(1) A jelenleg az ex 8541 40 90 (TARIC-kód: 8541409021, 8541409029, 8541409031 és 8541409039) KN-kód alá tartozó, és a Bizottság által elfogadott kötelezettségvállalásokat felajánló és a 2013/707/EU végrehajtási határozat mellékletében felsorolt vállalatok által számlázott, szabad forgalomba bocsátásra bejelentett termékek behozatala mentesül az 1. cikkben megállapított dömpingellenes vám alól, amennyiben
a)
a fenti termékeket a 2013/707/EU végrehajtási határozat mellékletében felsorolt vállalat közvetlenül vagy az ugyancsak a 2013/707/EU végrehajtási határozat mellékletében felsorolt kapcsolt vállalatán keresztül gyártotta, szállította és számlázta az importőrként eljáró és az áruk uniós szabad forgalomba bocsátását kezdeményező, unióbeli kapcsolt vállalatai vagy az importőrként eljáró és az áruk uniós szabad forgalomba bocsátását kezdeményező, első független vevő számára;
b)
a behozatalt kötelezettségvállalási számla kíséri, vagyis olyan kereskedelmi számla, amely tartalmazza legalább az ezen rendelet III. mellékletében felsorolt elemeket és nyilatkozatot;
c)
a behozatalt az ezen rendelet IV. mellékletében meghatározott kiviteli kötelezettségvállalási igazolás kíséri; és
d)
az elvámolásra bejelentett és bemutatott áru pontosan megfelel a kötelezettségvállalási számlán szereplő megnevezésnek.
(2) Vámtartozás keletkezik a szabad kereskedelmi forgalomba bocsátásra vonatkozó nyilatkozat elfogadásakor:
a)
ha megállapítják, hogy az (1) bekezdésben ismertetett behozatal tekintetében az említett bekezdés egy vagy több feltétele nem teljesül; vagy
b)
ha a Bizottság az 1225/2009/EK rendelet 8. cikkének (9) bekezdése szerint a kötelezettségvállalás elfogadását rendeletben vagy határozatban visszavonja, amelyben konkrét ügyletekre hivatkozik és a vonatkozó kötelezettségvállalási számlákat érvénytelennek nyilvánítja.
4. cikk
Azok a vállalatok, amelyektől a Bizottság kötelezettségvállalást fogadott el, és amelyeket a 2013/707/EU határozat melléklete felsorol, bizonyos ott meghatározott feltételek esetén a dömpingellenes vám alól nem mentesülő ügyletek esetében is számlát bocsátanak ki. Ennek a számlának olyan kereskedelmi számlának kell lennie, amely legalább ez ezen rendelet V. mellékletében meghatározott elemeket tartalmazza.
5. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet 2015. december 7-ig alkalmazandó.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2013. december 2-án.