NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2015/585
ze dne 18. prosince 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013, pokud jde o regulační technické normy vymezující období krytí rizika marží
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (1), a zejména na čl. 304 odst. 5 čtvrtý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rámec pro výpočet období krytí rizika marží používaných pro výpočet kapitálových požadavků členů clearingového systému pro expozice vůči jejich klientům by měl být vhodný jak pro instituce používající metodu interního modelu, tak pro instituce používající standardizované metody. Měl by rovněž odrážet změny podmínek na trhu, aby představoval správný obezřetnostní přístup, aniž by zároveň na tyto instituce uvaloval nepřiměřenou provozní zátěž.
(2)
Ačkoli se definice likvidačních období používaných ústředními protistranami liší od definice období krytí rizika marží používaných členy clearingového systému pro účely výpočtu kapitálových požadavků pro expozice vůči jejich klientům, ve své podstatě jsou oba pojmy velmi podobné. Likvidační období totiž odrážejí změny podmínek na trhu a zohledňují období pro uzavření smluv a transakcí. Odhady likvidačních období provedené ústředními protistranami by proto měly sloužit jako zástupný ukazatel období krytí rizika marží pro účely výpočtu kapitálových požadavků členů clearingového systému pro expozice vůči jejich klientům.
(3)
Používání likvidačních období by navíc zajistilo komplexní pokrytí všech druhů produktů a transakcí uvedených v čl. 301 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013, u nichž clearing provádějí ústřední protistrany, a mělo by navíc tu výhodu, že by nevyžadovalo aktualizace tohoto nařízení v přenesené pravomoci, kdykoli by ústřední protistrana začala provádět clearing nového druhu produktu či transakce.
(4)
Na rozdíl od období krytí rizika marží zahrnují někdy likvidační období zveřejňovaná ústředními protistranami dodatečná období, jež mají umožnit novaci pozic vůči členovi clearingového systému, u něhož nedošlo k selhání. Jelikož jsou tato dodatečná období specifikem likvidačních období a neodrážejí rozdíly v riziku, jež členové clearingového systému podstupují, není nutné, aby byla doplňována k období krytí rizika marží, která mohou instituce použít při výpočtu svých kapitálových požadavků pro expozice vůči klientovi, pokud jednají jako členové clearingového systému.
(5)
Aby se zajistilo, že tyto odhady budou podléhat schválení ze strany orgánů dohledu, měla by být jako zástupné ukazatele pro období krytí rizika marží při výpočtu kapitálových požadavků členů clearingového systému pro expozice vůči jejich klientům povolena pouze likvidační období odhadovaná způsobilými ústředními protistranami, jak jsou definovány v čl. 4 odst. 1 bodě 88 nařízení (EU) č. 575/2013.
(6)
Jelikož cílem období krytí rizika marží je zachytit změny tržní hodnoty skupiny transakcí se započtením v období od poslední výměny kolaterálu, jenž pokrývá skupinu transakcí se započtením s protistranou, u níž došlo k selhání, do okamžiku, kdy se transakce uzavřou a provede se opětovné zajištění (re-hedging) výsledného tržního rizika, a jelikož trhy mohou být v některé kalendářní dny uzavřeny, měla by být období krytí rizika marží vyjádřena v obchodních dnech. Zajistí se tak, že kapitálové požadavky k těmto transakcím budou plně odrážet rizika, jimž je instituce během období krytí rizika marží vystavena. Je proto vhodné stanovit, že období krytí rizika marží používané pro účely čl. 304 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013 trvá minimálně pět obchodních dní, tj. déle než minimálních pět dní stanovených v tomto článku. Minimální období krytí rizika marží by se tak sjednotilo s ustanoveními části třetí hlavy II kapitoly 6 oddílu 6 nařízení (EU) č. 575/2013, která se týkají požadavků na použití metody interního modelu.
(7)
V souladu s čl. 304 odst. 3 a 4 nařízení (EU) č. 575/2013 mohou instituce při výpočtu kapitálových požadavků pro své expozice vůči klientovi použít kratší období krytí rizika marží, avšak pouze pokud jednají jako členové clearingového systému. Proto se pravidla pro období krytí rizika marží, která podle těchto ustanovení mohou instituce použít, neuplatní, pokud instituce vypočítávají své kapitálové požadavky pro expozice vůči klientům, ale nejednají v případě těchto expozic jako členové clearingového systému. Nezáleží přitom na tom, zda tyto instituce uplatňují metodu interního modelu, či nikoli, ani na tom, zda je u příslušných expozic vůči klientům clearing prováděn centrálně, či nikoli.
(8)
Toto nařízení vychází z návrhů regulačních technických norem, které Komisi předložil Evropský orgán pro bankovnictví.
(9)
Evropský orgán pro bankovnictví uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (2),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Období krytí rizika marží pro skupiny transakcí se započtením, která instituce mohou použít po účely čl. 304 odst. 3 až 4 nařízení (EU) č. 575/2013, musejí být stanovena v souladu s odstavci 2 a 3 tohoto článku.
2. Pokud příslušná skupina transakcí se započtením zahrnuje transakce, jejichž clearing provádí způsobilá ústřední protistrana definovaná v čl. 4 odst. 1 bodě 88 nařízení (EU) č. 575/2013, představuje období krytí rizika marží, jež může instituce použít, to z následujících období, které je delší:
a)
pět obchodních dnů;
b)
nejdelší likvidační období smluv nebo transakcí, jež jsou součástí skupiny transakcí se započtením, zveřejněné v souladu s čl. 10 odst. 1 písm. b) bodem vi) nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 153/2013 (3) způsobilou ústřední protistranou, která provádí clearing těchto smluv nebo transakcí.
Pro účely prvního pododstavce písm. b), zahrnuje-li zveřejněné likvidační období dodatečné období za účelem novace pozic vůči členovi clearingového systému, u něhož nedošlo k selhání, se toto dodatečné období nezahrnuje do období, které instituce použijí jako období krytí rizika marží.
3. Pokud příslušná skupina transakcí se započtením zahrnuje transakce, jejichž clearing neprovádí způsobilá ústřední protistrana definovaná v čl. 4 odst. 1 bodě 88 nařízení (EU) č. 575/2013, je délka období krytí rizika marží, jež může instituce použít, nejméně deset obchodních dnů.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. prosince 2014.
A BIZOTTSÁG (EU) 2015/585 FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2014. december 18.)
az 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a letéti kockázati periódusokat meghatározó szabályozástechnikai standardok tekintetében való kiegészítéséről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a hitelintézetekre és befektetési vállalkozásokra vonatkozó prudenciális követelményekről és a 648/2012/EU rendelet módosításáról szóló, 2013. június 26-i 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 304. cikke (5) bekezdésének negyedik albekezdésére,
mivel:
(1)
Indokolt, hogy a klíringtagok ügyfelekkel szembeni kitettségekhez kapcsolódó szavatolótőke-követelményeinek megállapításához használt letéti kockázati periódusok kiszámításának keretrendszere megfelelő legyen mind a belső modell módszert, mind a sztenderd módszert alkalmazó intézmények számára. Tükröznie kell továbbá a piaci feltételeket, hogy prudenciálisan megbízható módszert biztosítson, ugyanakkor azonban ne jelentsen túlságosan nagy működési terhet az említett intézmények számára.
(2)
Bár a központi szerződő felek által alkalmazott likvidációs időszakok fogalmának meghatározása nem azonos a klíringtagok ügyfelekkel szembeni kitettségekhez kapcsolódó szavatolótőke-követelményeinek kiszámításához használt letéti kockázati periódusok meghatározásával, lényegüket tekintve nagyon hasonlóak. A likvidációs időszakok tükrözik a piaci feltételekben bekövetkezett változásokat és figyelembe veszik a szerződések és ügyletek zárási időszakait. A központi szerződő felek által becsült likvidációs időszakoknak ezért összehasonlítási alapként kell szolgálniuk a klíringtagok ügyfelekkel szembeni kitettségekhez kapcsolódó szavatolótőke-követelményeinek kiszámításához használt letéti kockázati periódusok esetében.
(3)
A likvidációs időszakok alkalmazása biztosítaná továbbá az 575/2013/EU rendelet 301. cikke (1) bekezdésében meghatározott, központi szerződő felek által elszámolt termékek és ügyletek valamennyi típusának átfogó lefedését és további előnyt jelentene, hogy nem lenne szükség e felhatalmazáson alapuló rendelet minden olyan alkalommal történő aktualizálására, amikor egy központi szerződő fél új típusú termék vagy ügylet elszámolását kezdi meg.
(4)
A központi szerződő felek által közzétett likvidációs időszakok a letéti kockázati periódusoktól eltérően időnként kiegészítő időszakokat tartalmaznak, lehetővé téve a teljesítő klíringtagok pozícióinak novációját. Mivel az említett kiegészítő időszakok kifejezetten a likvidációs időszakokhoz kapcsolódnak és nem tükrözik a klíringtagok által viselt kockázatok eltéréseit, ezeket nem kell hozzáadni azokhoz a letéti kockázati periódusokhoz, amelyeket az intézmények - amennyiben klíringtagként járnak el - felhasználhatnak az ügyfelekkel szembeni kitettségekhez kapcsolódó szavatolótőke-követelményeik kiszámításához.
(5)
Annak biztosításához, hogy ezek a becslések felügyeleti jóváhagyás hatálya alá tartozzanak, csak az 575/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének 88. pontjában meghatározott elfogadott központi szerződő felek által becsült likvidációs időszakok esetében indokolt engedélyezni, hogy összehasonlítási alapként szolgáljanak a klíringtagok ügyfelekkel szembeni kitettségekhez kapcsolódó szavatolótőke-követelményeinek kiszámításához használt letéti kockázati periódusokhoz.
(6)
Mivel a letéti kockázati periódus célja, hogy megragadja az ügyletek nettósítási halmazának piaci értékében bekövetkezett változásokat a nemteljesítő partnerrel szemben fennálló ügyletek nettósítási halmazát biztosító fedezetek utolsó átadásától a partnerrel szembeni pozíciók lezárásáig és az ebből eredő piaci kockázatok újbóli lefedezéséig tartó időszakban, és mivel a piacok bizonyos naptári napokon zárva lehetnek, a letéti kockázati periódusokat munkanapban kell kifejezni. Ez biztosítja, hogy az említett ügyletekre vonatkozó szavatolótőke-követelmények teljes mértékben tükrözzék azokat a kockázatokat, amelyeknek az intézmény a letéti kockázati periódus során ki van téve. Indokolt ezért előírni, hogy a letéti kockázati periódus alsó korlátja az 575/2013/EU rendelet 304. cikke (3) bekezdésének alkalmazásában 5 munkanapnak feleljen meg, vagyis hosszabb legyen, mint az említett cikkben előírt ötnapos minimum. A letéti kockázati periódus alsó korlátja így össze lenne hangolva az 575/2013/EU rendelet harmadik része II. címe 6. fejezete 6. szakaszában meghatározott, a belső modell módszer alkalmazására vonatkozó követelményekre vonatkozó előírásokkal.
(7)
Az 575/2013/EU rendelet 304. cikke (3) és (4) bekezdésének megfelelően az intézmények csak akkor használhatnak az ügyfelekkel szembeni kitettségekhez kapcsolódó szavatolótőke-követelmények kiszámításához rövidebb letéti kockázati periódusokat, ha klíringtagként járnak el. Az említett előírások szerinti, az intézmények által használható letéti kockázati periódusokra vonatkozó szabályok következésképpen nem alkalmazandók akkor, ha az intézmények kiszámítják az ügyfelekkel szembeni kitettségekhez kapcsolódó szavatolótőke-követelményeket, de a szóban forgó kitettségek vonatkozásában nem klíringtagként járnak el. Ez független attól, hogy az intézmények alkalmazzák-e a belső modell módszert vagy sem, valamint attól is, hogy az ügyfelekkel szembeni releváns kitettségeket központilag számolják-e el.
(8)
Ez a rendelet az Európai Bankhatóság által a Bizottsághoz benyújtott szabályozástechnikai standardtervezeten alapul.
(9)
Az EBH nyilvános konzultációt folytatott az e rendelet alapját képező szabályozástechnikai standard tervezetéről, elemezte az ezzel összefüggésben felmerülő lehetséges költségeket és hasznot, és kikérte az 1093/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) 37. cikke alapján létrehozott banki érdekképviseleti csoport véleményét,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1) Valamely nettósítási halmaznak az intézmények által az 575/2013/EU rendelet 304. cikke (3) és (4) bekezdésének alkalmazásában használt letéti kockázati periódusait e cikk (2) és (3) bekezdésének megfelelően kell meghatározni.
(2) Amennyiben a releváns nettósítási halmaz az 575/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének 88. pontjában meghatározott elfogadott központi szerződő féllel elszámolt ügyleteket tartalmaz, az intézmények által használható letéti kockázati periódus a következők közül a hosszabb:
a)
öt munkanap;
b)
a nettósítási halmazhoz tartozó szerződéseknek vagy ügyleteknek a 153/2013/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (3) 10. cikke (1) bekezdése b) pontja vi. alpontjának megfelelően közzétett leghosszabb likvidációs időszaka azon elfogadott központi szerződő fél esetében, amellyel a szóban forgó szerződéseket vagy ügyleteket elszámolták.
Az első albekezdés b) pontjának alkalmazásában, amennyiben a közzétett likvidációs időszak valamely teljesítő klíringtag pozícióinak novációja céljából kiegészítő időszakokat tartalmaz, az intézmények által letéti kockázati periódusként alkalmazott időszak nem tartalmazhatja a szóban forgó kiegészítő időszakot.
(3) Amennyiben a releváns nettósítási halmaz olyan ügyleteket tartalmaz, amelyeket nem az 575/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének 88. pontjában meghatározott elfogadott központi szerződő fél számolt el, az intézmények által alkalmazható letéti kockázati periódus legalább tíz munkanap.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. december 18-án.