ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 17. prosince 2012
o přistoupení Evropské unie k Protokolu o ochraně Středozemního moře před znečišťováním působeným průzkumem a využíváním pevninského šelfu a mořského dna a jeho podloží
(2013/5/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na souhlas Evropského parlamentu (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Úmluva o ochraně Středozemního moře před znečišťováním, která byla následně přejmenována na Úmluvu o ochraně mořského prostředí a pobřežní oblasti Středomoří (dále jen „Barcelonská úmluva“), byla jménem Evropského společenství uzavřena rozhodnutím Rady 77/585/EHS (2) a změny Barcelonské úmluvy byly přijaty rozhodnutím Rady 1999/802/ES (3).
(2)
V souladu s článkem 7 Barcelonské úmluvy smluvní strany přijímají veškerá vhodná opatření, jejichž cílem je předcházet, snižovat, potírat a co možná nejúplněji odstranit znečišťování oblasti Středozemního moře působené průzkumem a využíváním pevninského šelfu a mořského dna a jeho podloží.
(3)
Jeden z protokolů k Barcelonské úmluvě se týká ochrany Středozemního moře před znečišťováním způsobeným průzkumem a využíváním pevninského šelfu a mořského dna a jeho podloží („Protokol o ochraně pobřežních oblastí“ (Offshore Protocol)). Vstoupil v platnost dne 24. března 2011. Dosud ho ratifikovaly Albánie, Libye, Kypr, Maroko, Sýrie a Tunisko. Kromě Kypru projevily záměr ratifikovat tento protokol nedávno také některé jiné členské státy, které jsou smluvními stranami Barcelonské úmluvy.
(4)
Odhaduje se, že ve Středomoří existuje více než 200 aktivních námořních plovoucích plošin, a další zařízení se zvažují. Očekává se, že po objevení velkých zásob fosilních paliv ve Středozemním moři se průzkum a těžba uhlovodíků zvýší. Vzhledem k polouzavřenému charakteru a zvláštním hydrodynamickým vlastnostem Středozemního moře by havárie takového druhu, jaká postihla v roce 2010 Mexický záliv, mohla mít okamžité nepříznivé přeshraniční důsledky pro středomořské hospodářství a pro křehké mořské a pobřežní ekosystémy. Je pravděpodobné, že ve střednědobém výhledu se průzkumné a těžební činnosti zaměří na další nerostné zdroje na širém moři, v pobřežním šelfu a jeho podloží.
(5)
Pokud by se účinně nereagovalo na rizika plynoucí z takových činností, mohlo by to vážně ohrozit snahy všech členských států, které mají povinnost učinit nezbytná opatření k dosažení a zachování dobrého stavu prostředí svých mořských vod ve Středomoří, jak to požaduje rámcová směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/56/ES ze dne 17. června 2008, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti mořské environmentální politiky (rámcová směrnice o strategii pro mořské prostředí) (4). Přijetí nezbytných kroků by také přispělo ke splnění a dodržení závazků a povinností, ke kterým se Řecko, Španělsko, Francie, Itálie, Kypr, Malta, Slovinsko a samotná Unie zavázaly jako smluvní strany Barcelonské úmluvy.
(6)
Protokol o ochraně pobřežních oblastí zahrnuje řadu opatření, která bude nutno provést na různých úrovních správy. Unie by měla podporovat bezpečnost průzkumu a těžby v pobřežních vodách s tím, že je mimo jiné nutno přihlížet k tomu, že ekologické problémy spojené s takovými aktivitami mají s vysokou pravděpodobností přeshraniční důsledky. Členské státy a jejich dotyčné příslušné orgány by však měly být odpovědné za některá podrobná opatření stanovená v Protokolu o ochraně pobřežních oblastí.
(7)
Sdělení Komise „Řešení otázky bezpečnosti těžby ropy a zemního plynu v pobřežních vodách“, přijaté dne 12. října 2010, poukazuje na potřebu mezinárodní spolupráce na podporu bezpečnosti v pobřežních vodách a schopnosti reakce na celém světě a jedním z opatření, jež s tím souvisejí, je prozkoumání možností regionálních úmluv. Sdělení doporučuje opětovně zahájit proces vedoucí ke vstupu Protokolu o ochraně pobřežních oblastí v platnost, a to ve spolupráci s dotčenými členskými státy.
(8)
Rada ve svých závěrech o bezpečnosti těžby ropy a zemního plynu v pobřežních vodách, přijatých dne 3. prosince 2010, prohlásila, že Unie a její členské státy by měly i nadále hrát významnou úlohu v úsilí o co nejvyšší bezpečnostní standardy v rámci mezinárodních iniciativ a na mezinárodních fórech a v rámci regionální spolupráce, například spolupráce ve Středomoří. Rada také vyzvala Komisi a členské státy, aby co nejvíce využívaly stávajících mezinárodních úmluv.
(9)
Evropský parlament v usnesení ze dne 13. září 2011 zdůraznil, že je nutné, aby neratifikovaný Protokol o ochraně pobřežních oblastí, jehož cílem je ochrana proti znečištění v důsledku průzkumu a využívání pevninského šelfu, začal plně platit.
(10)
Jedním z cílů politiky Unie v oblasti životního prostředí je podporovat opatření na mezinárodní úrovni, jež umožní řešit regionální problémy životního prostředí. V souvislosti s Protokolem o ochraně pobřežních oblastí je obzvláště důležité přihlížet k tomu, že v polouzavřeném moři, jako je Středozemní moře, mají případné havárie s vysokou pravděpodobností přeshraniční ekologické dopady. Je proto vhodné, aby Unie přijala všechna nezbytná opatření na podporu bezpečnosti průzkumu a těžby v pobřežních vodách a na ochranu mořského životního prostředí ve Středozemním moři.
(11)
Komise také předkládá návrh nařízení o bezpečnosti při vyhledávání, průzkumu a těžbě ropy a zemního plynu v pobřežních vodách (dále jen „navrhované nařízení“).
(12)
Protokol o ochraně pobřežních oblastí se týká oblasti, jež je v široké míře upravena právem Unie. Zahrnuje například prvky, jako je ochrana mořského prostředí, posuzování vlivů na životní prostředí a odpovědnost za životní prostředí. S výhradou konečného rozhodnutí zákonodárců o navrhovaném nařízení je Protokol o ochraně pobřežních oblastí dále v souladu s cíli navrhovaného nařízení, a to včetně cílů týkajících se povolování, posuzování vlivů na životní prostředí a technických a finančních možností provozovatelů.
(13)
Je nezbytné zajistit úzkou spolupráci mezi členskými státy a orgány Unie jak v procesu jednání a uzavření dohod, tak při plnění přijatých závazků. Tato povinnost spolupracovat vyplývá z požadavku jednotnosti mezinárodního zastupování Unie. Členské státy, které jsou smluvními stranami Barcelonské úmluvy a které tak dosud neučinily, by proto měly přijmout nezbytná opatření k dokončení postupů potřebných k ratifikaci Protokolu o ochraně pobřežních oblastí nebo přistoupení k němu.
(14)
Unie by tedy měla přistoupit k Protokolu o ochraně pobřežních oblastí,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Přistoupení Evropské unie k Protokolu o ochraně Středozemního moře před znečišťováním působeným průzkumem a využíváním pevninského šelfu a mořského dna a jeho podloží se schvaluje jménem Unie.
Znění Protokolu o ochraně pobřežních oblastí se připojuje k tomuto rozhodnutí.
Článek 2
Předseda Rady jmenuje osobu nebo osoby zmocněné uložit jménem Unie listinu o schválení u španělské vlády, která plní podle čl. 32 odst. 2 Protokolu o ochraně pobřežních oblastí funkci depozitáře, vyjadřující souhlas Unie být Protokolem o ochraně pobřežních oblastí vázána (5).
Článek 3
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Bruselu dne 17. prosince 2012.
A TANÁCS HATÁROZATA
(2012. december 17.)
az Európai Uniónak a Földközi-tengernek a kontinentális talapzat és tengerfenék, illetve az ezek alatti altalaj feltárásából és kiaknázásából eredő szennyezése elleni védelméről szóló jegyzőkönyvhöz történő csatlakozásáról
(2013/5/EU)
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 218. cikke (6) bekezdése a) pontjával együtt értelmezett 192. cikke (1) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Parlament egyetértésére (1),
mivel:
(1)
Az Európai Közösség a 77/585/EGK (2) tanácsi határozat elfogadásával a Földközi-tenger szennyezés elleni védelméről szóló egyezmény, későbbi nevén a Földközi-tenger tengeri környezetének és partvidékének védelméről szóló egyezmény (a továbbiakban: barcelonai egyezmény) részes felévé vált és az 1999/802/EK tanácsi határozat (3) elfogadásával elfogadta a barcelonai egyezményhez csatolt módosításokat.
(2)
A barcelonai egyezmény 7. cikke értelmében a részes feleknek meg kell hozniuk minden megfelelő intézkedést annak érdekében, hogy megelőzzék, mérsékeljék, visszaszorítsák és a lehető legteljesebb mértékben megszüntessék a kontinentális talapzat, valamint a tengerfenék és annak altalaja feltárásából és kiaknázásából származó szennyezést a Földközi-tenger térségében.
(3)
A barcelonai egyezmény egyik jegyzőkönyve (a továbbiakban: tengeri kitermelésről szóló jegyzőkönyv) a Földközi-tengernek a kontinentális talapzat és tengerfenék, illetve az ezek alatti altalaj feltárásából és kiaknázásából eredő szennyezése elleni védelmével foglalkozik. A jegyzőkönyv 2011. március 24-én lépett hatályba. Mostanáig Albánia, Ciprus, Líbia, Marokkó, Szíria és Tunézia ratifikálta. Ciprus mellett néhány más tagállam, amely a barcelonai egyezmény szerződő fele, a közelmúltban hangot adott azon szándékának, hogy ratifikálni kívánják a jegyzőkönyvet is.
(4)
A becslések szerint több mint kétszáz aktív tengeri fúrósziget működik a Földközi-tengeren, és mérlegelik több új létesítmény létrehozását is. A szénhidrogén-feltárási és -kitermelési tevékenység várhatóan fokozódni fog, miután jelentős fosszilistüzelőanyag-készleteket fedeztek fel a Földközi-tenger térségében. A Földközi-tenger félig zárt természetéből és sajátos hidrodinamikájából adódóan egy, a 2010-ben a Mexikói-öbölben bekövetkezetthez hasonló baleset azonnal nemkívánatos és határokon átnyúló hatásokat fejtene ki a Földközi-tenger térségének gazdaságára és sérülékeny tengeri és part menti ökoszisztémáira. Valószínű, hogy középtávon újabb mélytengeri, illetve a tengerfenékben és az altalajban található ásványi erőforrások válnak majd feltárási és kitermelési tevékenységek célpontjává.
(5)
Amennyiben nem kezelik megfelelően az ilyen tevékenységekkel járó kockázatokat, az nagymértékben hátráltathatja minden olyan tagállam által tett erőfeszítést, amely a tengeri környezetvédelmi politika területén a közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról szóló, 2008. június 17-i 2008/56/EK irányelv (a tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv) (4) követelményei értelmében köteles a szükséges intézkedéseket meghozni tengervizei jó környezeti állapotának biztosítására és fenntartásra. Továbbá a szükséges intézkedések meghozatala hozzájárulna a barcelonai egyezmény szerződő feleiként Görögország, Spanyolország, Franciaország, Olaszország, Ciprus, Málta, Szlovénia, és maga az Unió által vállalt előirányzatoknak való megfeleléshez és kötelezettségek betartásához.
(6)
A tengeri kitermelésről szóló jegyzőkönyv számos területet érintő rendelkezéseit különböző közigazgatási szinteken kell végrehajtani. Noha indokolt, hogy az Unió fellépjen a tengeri feltárási és kitermelési tevékenységek biztonságának fokozása érdekében, szem előtt tartva többek között annak az igen nagy valószínűségét, hogy az ilyen tevékenységekkel összefüggő környezeti problémáknak határon átnyúló hatásai lesznek, mindamellett bizonyos, a tengeri kitermelésről szóló jegyzőkönyvben előírt részletes intézkedések a tagállamok és illetékes hatóságaik felelősségi körébe kell tartozzanak.
(7)
„A tengeri olaj- és gázipari tevékenységek biztonsági kihívásainak kezeléséről” című, 2010. október 12-i bizottsági közlemény rámutat arra, hogy a tengeri kitermelési tevékenységekkel kapcsolatban nemzetközi együttműködésre van szükség a biztonság és a válsághelyzetre való reagálás globális kapacitásának fokozására, az egyik kapcsolódó fellépés pedig a regionális egyezményekben rejlő lehetőségek feltárása. A közlemény ajánlja a tengeri kitermelésről szóló jegyzőkönyv bevezetésére irányuló folyamat újraindítását az érintett államokkal szoros együttműködésben.
(8)
A tengeri olaj- és gázipari tevékenységek biztonságáról szóló, 2010. december 3-i következtetéseiben a Tanács kijelentette, hogy a nemzetközi kezdeményezések és fórumok, valamint a regionális - például a Mediterrán térségében folytatott - együttműködés keretében az Uniónak és tagállamainak továbbra is vezető szerepet kell betölteniük a legszigorúbb biztonsági előírások érvényesítésére irányuló törekvésekben. A Tanács továbbá felszólította a Bizottságot és a tagállamokat arra, hogy törekedjenek a meglévő nemzetközi egyezmények optimális felhasználására.
(9)
2011. szeptember 13-i állásfoglalásában az Európai Parlament hangsúlyozta a feltárásból és kitermelésből eredő szennyezéssel szembeni védelemmel foglalkozó, még nem ratifikált tengeri kitermelésről szóló jegyzőkönyv teljes körű hatálybaléptetésének fontosságát.
(10)
Az Unió környezetpolitikájának egyik célja a regionális környezeti problémák kezelését célzó nemzetközi szintű intézkedések előmozdítása. A tengeri kitermelésről szóló jegyzőkönyv tekintetében különösen fontos szem előtt tartani azt, hogy baleset esetén egy olyan félig zárt tengeren, mint a Földközi-tenger, igen nagy valószínűséggel következnek be a határokon átnyúló környezeti hatások. Ezért indokolt, hogy az Unió megtegyen minden szükséges intézkedést a tengeri feltárási és kitermelési tevékenységek biztonságának fokozása és a Földközi-tenger tengeri környezetének megóvása érdekében.
(11)
A Bizottság javaslatot tesz a tengeri olaj- és gázipari kutatási, feltárási és kitermelési tevékenységek biztonságáról szóló rendeletre (a továbbiakban: rendeletjavaslat) is.
(12)
A tengeri kitermelésről szóló jegyzőkönyv olyan területtel foglalkozik, amelyet az uniós jog nagymértékben szabályoz. Ilyen kérdés többek között a tengeri környezet védelme, a környezeti hatásvizsgálat és a környezeti felelősség. A jogalkotóknak a rendeletjavaslatra vonatkozó döntése függvényében a tengeri kitermelésről szóló jegyzőkönyv ezenfelül összhangban áll a rendeletjavaslat célkitűzéseivel is, többek között az engedélyezés, a környezeti hatásvizsgálat és a gazdasági szereplők technikai és pénzügyi kapacitása tekintetében.
(13)
Kulcsfontosságú a tagállamok és az uniós intézmények közötti szoros együttműködés biztosítása mind a tárgyalási és csatlakozási folyamat során, mind a kötelezettségvállalások teljesítése folyamán. Az együttműködési kötelezettség abból a követelményből ered, hogy az Unió nemzetközi képviseletének egységesnek kell lennie. Ezért - ha eddig még nem tették - azoknak a tagállamoknak, amelyek a barcelonai egyezmény szerződő felei, meg kell tenniük a szükséges lépéseket a tengeri kitermelésről szóló jegyzőkönyv ratifikálásához vagy az ahhoz való csatlakozáshoz szükséges eljárások lezárása érdekében.
(14)
Az Uniónak ezért csatlakoznia kell a tengeri kitermelésről szóló jegyzőkönyvhöz,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Az Európai Uniónak a Földközi-tengernek a kontinentális talapzat és tengerfenék, illetve az ezek alatti altalaj feltárásából és kiaknázásából eredő szennyezése elleni védelméről szóló jegyzőkönyvhöz történő csatlakozását az Unió nevében a Tanács jóváhagyja.
A tengeri kitermelésről szóló jegyzőkönyv szövegét csatolták e határozathoz.
2. cikk
A Tanács elnöke felhatalmazást kap arra, hogy kijelölje azt az (egy vagy több) személyt, aki jogosult lesz arra, hogy Spanyolország kormányánál, amely - a tengeri kitermelésről szóló jegyzőkönyv 32. cikke (2) bekezdésének megfelelően - ellátja a letéteményes feladatát, az Unió nevében letétbe helyezze a jóváhagyásra vonatkozó okiratot, annak érdekében, hogy kifejezze, hogy az Unió a tengeri kitermelésről szóló jegyzőkönyvet magára nézve jogilag kötelező erejűnek ismeri el (5).
3. cikk
Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba. A határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni.
Kelt Brüsszelben, 2012. december 17-én.