NAŘÍZENÍ RADY (EURATOM) č. 237/2014
ze dne 13. prosince 2013,
kterým se zřizuje nástroj pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 203 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nástroj pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti, zřízený nařízením Rady (Euratom) č. 300/2007 (2), je jedním z nástrojů poskytujících přímou podporu vnějším politikám Evropské unie a Evropského společenství pro atomovou energii.
(2)
Unie je významným poskytovatelem hospodářské, finanční, technické, humanitární a makroekonomické pomoci třetím zemím. Toto nařízení tvoří součást rámce navrženého pro plánování spolupráce a poskytování pomoci s cílem podpořit prosazování vysoké úrovně jaderné bezpečnosti, radiační ochrany a uplatňování účinného a efektivního dozoru nad jadernými materiály ve třetích zemích.
(3)
Havárie v Černobylu v roce 1986 upozornila na celosvětový význam jaderné bezpečnosti. Havárie ve Fukušimě Dai-iči v roce 2011 jen potvrdila, že je nutné i nadále pokračovat v úsilí o zlepšení jaderné bezpečnosti a splnění nejpřísnějších norem. V zájmu vytvoření bezpečnostních podmínek nezbytných k odstranění rizik pro život a zdraví obyvatelstva by Společenství mělo mít možnost podporovat jadernou bezpečnost ve třetích zemích.
(4)
Součinností v rámci společných politik a strategií se svými členskými státy má jen sama Unie schopnost jednat v takovém měřítku, aby reagovala na globální výzvy, a má také nejlepší předpoklady ke koordinaci spolupráce se třetími zeměmi.
(5)
Rozhodnutím Komise 1999/819/Euratom (3) přistoupilo Společenství k Úmluvě o jaderné bezpečnosti z roku 1994. Rozhodnutím Komise 2005/510/Euratom (4) přistoupilo Společenství rovněž ke Společné úmluvě o bezpečnosti při nakládání s vyhořelým palivem a o bezpečnosti při nakládání s radioaktivními odpady.
(6)
Pro udržování a podporu trvalého zdokonalování jaderné bezpečnosti a dozoru nad ní přijala Rada směrnici 2009/71/Euratom (5). Rada rovněž přijala směrnici 2011/70/Euratom (6). Tyto směrnice a přísné normy v oblasti jaderné bezpečnosti a nakládání s radioaktivními odpady a vyhořelým palivem zavedené ve Společenství představují názorné příklady, které lze využít k motivaci třetích zemí k tomu, aby přijaly podobně přísné normy.
(7)
Podpora spolupráce s rozvíjejícími se ekonomikami v oblasti regulačních opatření a dalších oblastech a prosazování přístupů, pravidel, norem a postupů uplatňovaných v Unii představují cíle vnější politiky v rámci strategie Evropa 2020.
(8)
Členské státy Společenství jsou smluvními stranami Smlouvy o nešíření jaderných zbraní a dodatkového protokolu k ní.
(9)
V souladu s kapitolou 10 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii (dále jen „Smlouva o Euratomu“) Společenství v souvislosti s jadernou bezpečností již dlouhodobě usiluje o úzkou spolupráci s Mezinárodní agenturou pro atomovou energii (MAAE), jak v souvislosti s jadernými zárukami (podpora cílů kapitoly 7 hlavy II Smlouvy o Euratomu), tak v souvislosti s jadernou bezpečností.
(10)
O cíle podobné cílům tohoto nařízení usiluje celá řada mezinárodních organizací a programů, jako například MAAE, Agentura pro jadernou energii při Organizaci pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD/NEA), Evropská banka pro obnovu a rozvoj (EBRD) a Ekologické partnerství pro Severní dimenzi (NDEP).
(11)
Je zvláště zapotřebí, aby Společenství nadále vyvíjelo úsilí na podporu uplatňování účinného dozoru nad jadernými materiály ve třetích zemích, a to na základě svých vlastních činností v oblasti dozoru v rámci Unie.
(12)
Při uplatňování tohoto nařízení by Komise před vypracováním a přijetím strategického dokumentu a víceletých orientačních programů měla konzultovat Skupinu evropských dozorných orgánů pro jadernou bezpečnost (ENSREG). Akční programy by měly v příslušných případech vycházet z konzultací s vnitrostátními dozornými orgány členských států a z dialogu s partnerskými zeměmi.
(13)
Opatření podporující cíle tohoto nařízení by měla rovněž být podpořena využíváním další součinnosti s přímými i nepřímými činnostmi rámcových programů Euratomu v jaderném výzkumu a odborné přípravě.
(14)
Rozumí se, že odpovědnost za bezpečnost zařízení nese provozovatel a stát, do jehož působnosti zařízení spadá.
(15)
Zatímco finanční potřeby související s vnější pomocí Unie stále rostou, hospodářská a rozpočtová situace Unie dostupné zdroje pro tuto pomoc omezuje. Komise by proto měla usilovat o co nejefektivnější využívání dostupných zdrojů, zejména prostřednictvím používání finančních nástrojů s pákovým efektem. Tento pákový efekt se zvyšuje s možností jednorázově a opakovaně využívat finanční prostředky investované a vytvořené těmito finančními nástroji.
(16)
K zajištění jednotných podmínek pro provádění tohoto nařízení by měly být prováděcí pravomoci svěřeny Komisi.
(17)
Prováděcí pravomoci, které se vztahují k programování a financování činností podporovaných podle tohoto nařízení, by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (7), které se má použít pro účely tohoto nařízení, ačkoli se v něm neodkazuje na článek 106a Smlouvy o Euratomu. Vzhledem k povaze těchto prováděcích aktů, zejména k jejich povaze politické orientace či finančním dopadům, se pro jejich přijímání má v zásadě použít přezkumný postup uvedený ve zmíněném nařízení, s výjimkou technických prováděcích opatření malého finančního rozsahu. V řádně odůvodněných případech souvisejících s jadernou nebo radiologickou havárií, včetně havarijního ozáření, by Komise tam, kde je to z mimořádně naléhavých důvodů nebo vzhledem k nezbytnosti rychlé reakce Společenství v zájmu zmírnění následků nutné, měla přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty.
(18)
Na provádění tohoto nařízení by se měly v příslušných případech vztahovat pravidla a postupy stanovené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 236/2014 (8).
(19)
Unie a Společenství mají i nadále jeden institucionální rámec. Je proto nezbytně nutné zajistit soudržnost v oblasti jejich vnějších vztahů. V souladu s rozhodnutím Rady 2010/427/EU (9) se ve vhodných případech má na programování tohoto nástroje podílet Evropská služba pro vnější činnost.
(20)
Unie by měla v zájmu optimalizace dopadu své vnější činnosti usilovat o co nejúčinnější využití dostupných zdrojů. Tohoto cíle by mělo být dosaženo zajištěním soudržnosti a doplňkovosti nástrojů Unie pro vnější činnost, jakož i vytvářením součinnosti mezi tímto nástrojem, dalšími nástroji vnější činnosti a dalšími politikami Unie. To by mělo dále vést k vzájemnému posílení programů navržených podle těchto nástrojů.
(21)
Toto nařízení nahrazuje nařízení (Euratom) č. 300/2007, které pozbývá platnosti dnem 31. prosince 2013,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Obecný cíl
Unie financuje opatření podporující prosazování vysoké úrovně jaderné bezpečnosti, radiační ochrany a provádění účinného a efektivního dozoru nad jadernými materiály ve třetích zemích v souladu s ustanoveními tohoto nařízení a přílohy k němu.
Článek 2
Specifické cíle
Spolupráce podle tohoto nařízení sleduje tyto specifické cíle:
1)
podporu účinné kultury jaderné bezpečnosti a uplatňování nejpřísnějších norem jaderné bezpečnosti a radiační ochrany a trvalé zdokonalování jaderné bezpečnosti;
2)
odpovědné a bezpečné nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem, totiž přepravu, třídění, úpravu, zpracování, skladování a ukládání, vyřazování jaderných zařízení z provozu a sanaci bývalých jaderných areálů a jaderných zařízení;
3)
zavedení rámců a metod pro provádění účinného a efektivního dozoru nad jadernými materiály ve třetích zemích.
Článek 3
Specifická opatření
1. Cílů uvedených v čl. 2 bodě 1 je dosahováno zejména těmito opatřeními:
a)
podporou dozorných orgánů a organizací technické podpory;
b)
posílením dozorného rámce, zejména pokud jde o prověrky a posuzování, udělování povolení a dozor týkající se jaderných elektráren a jiných jaderných zařízení;
c)
prosazováním účinných dozorných rámců, postupů a systémů s cílem zajistit odpovídající ochranu před ionizujícím zářením z radioaktivních materiálů, zvláště z vysoce aktivních radioaktivních zdrojů, a jejich bezpečné ukládání;
d)
zavedením účinných mechanismů pro předcházení haváriím s radiologickými následky, včetně havarijního ozáření. a zmírňování jejich následků například monitorování životního prostředí v případě úniků radioaktivity, plánování a provádění zmírňovacích a sanačních opatření a spolupráce s vnitrostátními a mezinárodními organizacemi v případě havarijního ozáření, a pro přípravu nouzových plánů, připravenost a reakci na mimořádné události, opatření v oblasti civilní ochrany a obnovy;
e)
podporou zaměřenou na zajištění bezpečnosti jaderných zařízení a areálů, pokud jde o praktická ochranná opatření ke snížení stávajících radiačních rizik ohrožujících zdraví pracovníků i obyvatelstva.
2. Cílů uvedených v čl. 2 bodě 2 je dosahováno zejména těmito opatřeními:
a)
podporou dozorných orgánů a organizací technické podpory a posílením dozorného rámce, zejména v souvislosti s odpovědným a bezpečným nakládáním s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem;
b)
vypracováváním a prováděním zvláštních strategií a rámců pro odpovědné a bezpečné nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem;
c)
vypracováváním a prováděním strategií a rámců pro vyřazování stávajících zařízení z provozu, pro sanaci bývalých jaderných areálů a bývalých oblastí těžby uranu a vyzdvižení potopených radioaktivních objektů a materiálů z moře a nakládání s nimi.
3. Cíl stanovený v čl. 2 bodě 3 je omezen na technické aspekty zajišťující, aby rudy, výchozí materiály a zvláštní štěpné materiály nebyly využívány k jiným účelům, než které uživatelé uvedli. Je ho dosahováno zejména těmito opatřeními:
a)
vytvořením potřebného dozorného rámce, metod, technologií a přístupů pro provádění jaderných záruk, včetně řádné evidence a kontroly štěpných materiálů na úrovni státu a provozovatelů;
b)
podporou infrastruktury a odborné přípravy personálu.
4. Opatření uvedená v odstavcích 1 a 2 mohou zahrnovat činnosti na podporu mezinárodní spolupráce, včetně provádění a monitorování mezinárodních smluv. Podstatnou součástí těchto opatření je rovněž předávání znalostí, jako jevýměna informací, budování kapacit a odborná příprava v oblasti jaderné bezpečnosti a výzkumu, s cílem posílit udržitelnost dosažených výsledků. Tato opatření se provádějí prostřednictvím spolupráce s příslušnými orgány členských států Unie nebo s orgány třetích zemí, orgány jaderného dozoru a jejich organizacemi technické podpory nebo s příslušnými mezinárodními organizacemi, zejména MAAE. Ve zvláštních a řádně odůvodněných případech se opatření týkající se odst. 1 písm. b) a c) provádějí prostřednictvím spolupráce s provozovateli nebo příslušnými organizacemi z členských států a s provozovateli jaderných zařízení ze třetích zemí ve smyslu čl. 3 bodu 1 směrnice 2009/71/Euratom a jaderných areálů.
Článek 4
Soulad, soudržnost a doplňkovost
1. Pokrok při dosahování specifických cílů stanovených v článku 2 se posuzuje na základě těchto výkonnostních ukazatelů:
a)
počet a důležitost otázek identifikovaných během uskutečňované spolupráce;
b)
stav rozvoje strategií pro nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem a vyřazování zařízení z provozu, příslušného právního a dozorného rámce a provádění projektů;
c)
počet a závažnost otázek identifikovaných v příslušných zprávách o jaderných zárukách.
Před prováděním projektů a s přihlédnutím ke specifickým rysům každé činnosti jsou stanoveny konkrétní ukazatele pro sledování, hodnocení a přezkum výkonnosti podle čl. 7 odst. 2.
2. Komise zajistí, aby přijatá opatření byla v souladu s celkovým strategickým politickým rámcem Unie pro dotčenou partnerskou zemi, a zejména s cíli jejích politik a programů v oblasti rozvoje a hospodářské spolupráce.
3. Finanční, hospodářská a technická spolupráce poskytovaná podle tohoto nařízení doplňuje spolupráci, kterou Unie poskytuje podle jiných nástrojů.
HLAVA II
PROGRAMOVÁNÍ A ORIENTAČNÍ PŘÍDĚLY FINANČNÍCH PROSTŘEDKŮ
Článek 5
Strategický dokument
1. Spolupráce Společenství podle tohoto nařízení se provádí na základě obecného víceletého strategického dokumentu pro nástroj pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti.
2. Strategický dokument tvoří obecný základ pro spolupráci a vypracovává se na období až sedmi let. Vymezuje strategii Společenství pro spolupráci podle tohoto nařízení s ohledem na potřeby dotčených zemí, priority Společenství, mezinárodní situaci a činnosti příslušných třetích zemí. Ve strategickém dokumentu je rovněž popsána přidaná hodnota spolupráce a způsob, jak zabránit zdvojování činností s jinými programy a iniciativami, zejména s těmi, které uskutečňují mezinárodní organizace sledující stejné cíle a významní dárci.
3. Cílem strategického dokumentu je poskytnout soudržný rámec pro spolupráci mezi Společenstvím a dotyčnými třetími zeměmi či regiony, který je v souladu s celkovým účelem a oblastí působnosti, cíli, zásadami a politikou Společenství.
4. Při přípravě strategického dokumentu se uplatňují zásady účinnosti pomoci: odpovědnost jednotlivých států, partnerství, koordinace, harmonizace, přizpůsobení systémům přijímající země nebo regionu, vzájemná odpovědnost a zaměření na výsledky.
5. Strategický dokument schvaluje Komise přezkumným postupem podle čl. 11 odst. 2. Stejným postupem Komise v polovině období, a kdykoli je to nezbytné, strategický dokument přezkoumá a v případě potřeby aktualizuje.
Článek 6
Víceleté orientační programy
1. Víceleté orientační programy se vypracovávají na základě strategického dokumentu uvedeného v článku 5. Víceleté orientační programy pokrývají období dvou až čtyř let.
2. Víceleté orientační programy stanoví zvolené prioritní oblasti pro financování, specifické cíle, očekávané výsledky, výkonnostní ukazatele a orientační finanční příděly, a to jak celkové, tak i pro jednotlivé prioritní oblasti, a včetně přiměřené rezervy nepřidělených prostředků. Ta může být stanovena formou rozpětí nebo případně minimální výše. Víceleté orientační programy stanoví pokyny pro zabránění zdvojování činností.
3. Víceleté orientační programy jsou založeny na žádosti partnerských zemí či regionů a na dialogu s těmito zeměmi či regiony, do něhož jsou zapojeny zúčastněné strany, aby bylo zajištěno, že dotyčná země či region převezmou za proces dostatečnou vlastní odpovědnost, a aby se podnítila podpora vnitrostátních rozvojových strategií. V zájmu dosažení doplňkovosti a zamezení zdvojování činností zohledňují víceleté orientační programy stávající a plánovanou mezinárodní spolupráci v oblastech uvedených v článku 2, zejména s mezinárodními organizacemi sledujícími podobné cíle a s významnými dárci. Ve víceletých orientačních programech je rovněž popsána přidaná hodnota spolupráce.
4. Víceleté orientační programy přijímá Komise přezkumným postupem podle čl. 11 odst. 2. Stejným postupem Komise orientační programy přezkoumá a v případě potřeby aktualizuje s přihlédnutím k případnému přezkumu strategického dokumentu podle článku 5.
HLAVA III
PROVÁDĚNÍ
Článek 7
Roční akční programy
1. Roční akční programy (dále jen „akční programy“) se vypracovávají na základě strategického dokumentu podle článku 5 a víceletých orientačních programů podle článku 6. Akční programy se stanoví pro každou třetí zemi nebo region a určí podrobnosti týkající se provádění spolupráce poskytované podle tohoto nařízení.
Výjimečně, zejména pokud akční program nebyl dosud přijat, může Komise na základě orientačních programových dokumentů přijmout individuální opatření za stejných pravidel a stejnými postupy, které se používají v případě akčních programů.
V případě neočekávaných a řádně odůvodněných potřeb, okolností nebo závazků může Komise přijmout zvláštní opatření, která nejsou stanovena v orientačních programových dokumentech.
2. Akční programy blíže určují sledované cíle, oblasti zásahu, předpokládaná opatření a projekty, očekávané výsledky, řídicí postupy a celkovou plánovanou částku financování. Obsahují souhrnný popis operací, které mají být financovány, údaje o finančních částkách přidělených pro jednotlivé operace a orientační harmonogram provádění a konkrétní ukazatele pro sledování, hodnocení a případně přezkum výkonnosti. Případně obsahují také výsledky plynoucí ze zkušeností získaných během předchozí spolupráce.
3. Akční programy, individuální opatření a zvláštní opatření přijímá Komise přezkumným postupem podle čl. 11 odst. 2. Stejným postupem může Komise tyto akční programy a opatření přezkoumat a prodloužit jejich platnost.
4. Odchylně od odstavce 3 se přezkumný postup podle čl. 11 odst. 2 nevyžaduje:
i)
u individuálních opatření, u nichž finanční pomoc Unie nepřesahuje částku 5 milionů EUR,
ii)
u zvláštních opatření, u nichž finanční pomoc Unie nepřesahuje částku 5 milionů EUR,
iii)
u technických změn akčních programů, individuálních opatření a zvláštních opatření.
Pro účely tohoto odstavce se technickými změnami rozumějí takové úpravy, jako jsou:
-
prodloužení prováděcího období,
-
přerozdělení prostředků mezi činnostmi v rámci ročních akčních programů, individuálních a zvláštních opatření a projektů v objemu nejvýše 20 % původního rozpočtu, přičemž částka nesmí přesáhnout 5 milionů EUR, nebo
-
zvýšení nebo snížení rozpočtu ročních akčních programů, individuálních nebo zvláštních opatření nejvýše o 20 % původního rozpočtu, přičemž částka nesmí přesáhnout 5 milionů EUR,
za předpokladu, že tyto změny nemají podstatný vliv na cíle původních opatření a akčních programů.
Opatření přijatá podle tohoto odstavce se do jednoho měsíce od přijetí oznámí Evropskému parlamentu, Radě a výboru uvedenému v čl. 11 odst. 1.
5. V řádně odůvodněných případech, kdy je to nutné z mimořádně naléhavých důvodů vzhledem k nezbytnosti rychlé reakce Společenství v zájmu zmírnění následků jaderné nebo radiologické havárie, Komise postupem podle čl. 11 odst. 3 přijme nebo pozmění akční programy nebo opatření prostřednictvím okamžitě použitelných prováděcích aktů.
6. Komise může rozhodnout o přistoupení k jakékoli iniciativě, kterou zahájí mezinárodní organizace a významní dárci sledující podobné cíle, pokud je tato iniciativa v souladu s obecným cílem stanoveným v článku 1. Odpovídající rozhodnutí o financování se přijme postupem podle odstavců 2 a 3 tohoto článku.
Článek 8
Soudržnost a doplňkovost
Při veškerém plánování nebo přezkumech programů probíhajících po zveřejnění zprávy v polovině období podle článku 17 nařízení (EU) č. 236/2014 se zohlední její výsledky, zjištění a závěry.
Článek 9
Provádění
Není-li v tomto nařízení stanoveno jinak, provádí se toto nařízení v souladu s čl. 1 odst. 3 a 4 a články 3, 4, 5, 7, 8, 9, 12 a 17 nařízení (EU) č. 236/2014.
Článek 10
Zpráva
Komise posuzuje pokrok dosažený při provádění opatření přijatých podle tohoto nařízení a předkládá Evropskému parlamentu a Radě výroční zprávu o provádění spolupráce podle tohoto nařízení. Tato zpráva obsahuje informace o financovaných opatřeních týkající se předcházejícího roku a dále informace o výsledcích monitorování a hodnocení a o plnění rozpočtových závazků a plateb, rozčleněné podle zemí, regionů a druhů spolupráce.
HLAVA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 11
Výbor
1. Komisi je nápomocen Výbor pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 5 uvedeného nařízení.
Článek 12
Evropská služba pro vnější činnost
Toto nařízení se uplatňuje v souladu s článkem 9 rozhodnutí 2010/427/EU.
Článek 13
Finanční referenční částka
1. Finanční referenční částka pro provádění tohoto nařízení v letech 2014 až 2020 se stanoví na 225 321 000 EUR.
2. Roční rozpočtové prostředky schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce.
Článek 14
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014 do dne 31. prosince 2020.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
V Bruselu dne 13. prosince 2013.
A TANÁCS 237/2014/EURATOM RENDELETE
(2013. december 13.)
a Nukleáris Biztonsági Együttműködési Eszköz létrehozásáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 203. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Parlament véleményére (1),
mivel:
(1)
A Tanács 300/2007/Euratom rendelete a nukleáris biztonság célját szolgáló együttműködési eszköz létrehozásáról (2) azon eszközök egyike, amelyek az Európai Unió és az Európai Atomenergia-közösség külpolitikájának közvetlen támogatását szolgálják.
(2)
Az Unió fontos részt vállal a harmadik országok számára biztosított gazdasági, pénzügyi, technikai, humanitárius és makrogazdasági segítségnyújtásban. Ez a rendelet az együttműködés és a segítségnyújtás megtervezésére létrehozott azon keretrendszer része, amelynek célja a harmadik országokban a nukleáris biztonság és a sugárvédelem magas szintjének növelésére irányuló erőfeszítéseknek, valamint a nukleáris anyagokra vonatkozó eredményes és hatékony biztosítéki intézkedések alkalmazásának a támogatása.
(3)
Az 1986. évi csernobili baleset rávilágított a nukleáris biztonság világméretű jelentőségére. A 2011-es Fukusima-Daiichi baleset megerősítette, hogy további erőfeszítéseket kell tenni a nukleáris biztonság javítására és a legmagasabb szintű normák elérésére. A lakosság életét és egészségét fenyegető veszélyek kiküszöböléséhez szükséges biztonsági feltételek megteremtése érdekében a Közösségnek képesnek kell lennie harmadik országok nukleáris biztonságának támogatására.
(4)
A közös szakpolitikák és stratégiák terén a tagállamaival együtt fellépő Unió rendelkezik egyedül a globális kihívások kezeléséhez szükséges kritikus tömeggel, valamint a harmadik országokkal folytatott együttműködés koordinációja szempontjából legjobb pozícióval.
(5)
Az 1999/819/Euratom bizottsági határozat (3) révén a Közösség csatlakozott a nukleáris biztonságról szóló 1994. évi egyezményhez. A 2005/510/Euratom bizottsági határozattal (4) a Közösség csatlakozott a kiégett fűtőelemek kezelésének biztonságáról és a radioaktív hulladékok kezelésének biztonságáról szóló közös egyezményhez is.
(6)
Annak érdekében, hogy biztosítsa és elősegítse a nukleáris biztonság, valamint annak szabályozása folyamatos javítását, a Tanács elfogadta a 2009/71/Euratom irányelvet (5), és a 2011/70/Euratom irányelvet (6). Ezen irányelvek, továbbá a nukleáris biztonságnak, valamint a radioaktív hulladékok és a kiégett fűtőelemek kezelésének a Közösségben alkalmazott szigorú normái példaként szolgálnak a harmadik országok számára, ösztönözve őket arra, hogy hasonlóan szigorú normákat vezessenek be.
(7)
A feltörekvő gazdaságokkal folytatott szabályozási és egyéb típusú együttműködések elősegítése, valamint az uniós megközelítések, szabályok, normák és gyakorlatok támogatása az Európa 2020 stratégia külpolitikai célkitűzései közé tartozik.
(8)
A Közösség tagállamai aláíró felei az atomsorompó-szerződésnek és annak kiegészítő jegyzőkönyvének.
(9)
A Közösség az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződés (Euratom-Szerződés) 10. fejezetével összhangban már szoros együttműködést folytat a Nemzetközi Atomenergia-ügynökséggel (NAÜ), mind az Euratom-Szerződés II. címének 7. fejezetében foglalt célkitűzések teljesítését szolgáló nukleáris biztosítékok, mind a nukleáris biztonság tekintetében.
(10)
Több olyan nemzetközi szervezet és program is létezik, amely e rendelet céljaihoz hasonló célok megvalósítására irányul, például a NAÜ, a Gazdasági Együttműködés és Fejlesztés Szervezete/Atomenergia Ügynökség (OECD/NEA), az Európai Újjáépítési és Fejlesztési Bank (EBRD) és az északi dimenzióra vonatkozó környezeti partnerség (NDEP).
(11)
A Közösség számára különösen szükséges, hogy az Unión belüli, saját biztosítéki tevékenységeiből származó tapasztalataira építve folytassa a nukleáris anyagokra vonatkozó hatékony biztosítékoknak a harmadik országokban való alkalmazását támogató erőfeszítéseit.
(12)
A Bizottságnak e rendelet alkalmazásában célszerű konzultálnia az Európai Nukleáris Biztonsági Szabályozó Hatóságok Csoportjával (ENSREG) a stratégiai dokumentum és a többéves indikatív programok elkészítése és elfogadása előtt. A cselekvési programokat adott esetben a tagállami szabályozó hatóságokkal folytatott konzultáció, illetve a partnerországokkal folytatott párbeszéd alapján kell elkészíteni.
(13)
Az e rendelet céljait támogató intézkedéseket a nukleáris kutatási és képzési tevékenységekre vonatkozó Euratom keretprogramok szerinti közvetlen és közvetett intézkedésekkel való szinergiák további kiaknázása révén is támogatni kell.
(14)
Nyilvánvaló, hogy a létesítmények biztonsága továbbra is az üzemeltetők és a létesítmény felett joghatósággal rendelkező állam felelőssége.
(15)
Bár az uniós külső támogatás finanszírozási igényei növekednek, az Unió gazdasági és költségvetési helyzete korlátozza az ilyen jellegű támogatás céljára rendelkezésre álló forrásokat. A Bizottságnak ezért ki kell alakítania a rendelkezésre álló források leghatékonyabb felhasználásának módját, e célból pedig forrásbővítő hatású pénzügyi eszközöket kell használnia. Az említett pénzügyi eszközök révén befektetett és generált források felhasználásának és újrafelhasználásának lehetőségével a forrásbővülés fokozható.
(16)
E rendelet végrehajtása egységes feltételeinek biztosítása érdekében végrehajtási hatásköröket kell ruházni a Bizottságra.
(17)
Az e rendelet szerint támogatott fellépések programozásával és finanszírozásával kapcsolatos végrehajtási hatáskört a 182/2011/EU európai parlamenti és a tanácsi rendeletnek (7) megfelelően kell gyakorolni, amely rendelet e rendelet alkalmazásában is alkalmazandó, noha a 182/2011/EU rendelet nem hivatkozik az Euratom-Szerződés 106a. cikkére. A végrehajtási jogi aktusok természetét, különösen szakpolitikai iránymutató jellegét, illetve pénzügyi következményeit figyelembe véve, az elfogadásukra fő szabályként az említett rendelet szerinti vizsgálóbizottsági eljárást kell alkalmazni, kivéve a kevés költséggel járó technikai végrehajtási intézkedések esetét. A Bizottságnak azonnal alkalmazandó végrehajtási aktusokat kell elfogadnia ha ez nukleáris vagy sugárbalesettel, többek között véletlen expozícióval összefüggésben felmerülő, kellően indokolt esetben a Közösség gyors reagálására van szükség a következmények mérséklése érdekében vagy ez rendkívül sürgős okból szükséges.
(18)
E rendelet végrehajtása során az 236/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben (8) foglalt szabályok és eljárások megfelelően alkalmazandók.
(19)
Az Unió és a Közösség továbbra is egységes intézményi kerettel rendelkezik. Éppen ezért alapvetően fontos e két entitás külső tevékenységeinek összehangolása. Az e rendelet szerinti eszköz programozásába adott esetben be kell vonni a 2010/427/EU tanácsi határozatnak (9) megfelelően.
(20)
Az Uniónak a külső tevékenysége hatásainak optimalizálása érdekében a rendelkezésre álló források leghatékonyabb kihasználására kell törekednie. Ezt a külső tevékenységi eszközök közötti koherencia és kiegészítő jelleg, valamint az ezen eszköz, az egyéb külső tevékenységi eszközök és az egyéb uniós szakpolitikák közötti szinergiák megteremtése révén kell elérni. Ennek részeként továbbá törekedni kell az említett eszközök keretében kidolgozott programok kölcsönös megerősítésének biztosítására is.
(21)
Ez a rendelet a 2013. december 31-ig hatályos 300/2007/Euratom rendelet helyébe lép.
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. CÍM
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Általános célkitűzés
Az Unió e rendelet rendelkezéseivel és mellékletével összhangban olyan intézkedéseket finanszíroz, amelyek célja a harmadik országokban a nukleáris biztonság és a sugárvédelem magas szintjének növelésére irányuló erőfeszítéseknek, valamint a nukleáris anyagokra vonatkozó eredményes és hatékony biztosítékok alkalmazásának a támogatása.
2. cikk
Konkrét célkitűzések
Az e rendelet szerinti együttműködésnek a következő konkrét célokat kell szolgálnia:
1.
hatékony nukleáris biztonsági kultúra és a legmagasabb szintű nukleáris biztonság és sugárvédelem előmozdítása, valamint a nukleáris biztonság folyamatos javítása;
2.
a kiégett fűtőelemek és a radioaktív hulladékok felelősségteljes és biztonságos kezelése (szállítása, előkezelése, kezelése, feldolgozása, tárolása és ártalmatlanítása), a korábbi nukleáris telephelyek és létesítmények leszerelése és helyreállítása;
3.
a nukleáris anyagokra vonatkozó eredményes és hatékony biztosítékok alkalmazására vonatkozó keretrendszerek és módszertanok létrehozása a harmadik országokban.
3. cikk
Konkrét intézkedések
(1) Az 2. cikk 1. pontjában foglalt célt különösen a következő intézkedésekkel kell megvalósítani:
a)
a szabályozó hatóságok és a technikai támogatást nyújtó szervezetek támogatása;
b)
a szabályozási keret megerősítése, különösen az atomerőművekre és az egyéb nukleáris létesítményekre vonatkozó felügyelet, értékelés, engedélyezés és ellenőrzés tekintetében;
c)
hatékony szabályozási keretek, eljárások és rendszerek támogatása a radioaktív anyagok - különösen a nagy aktivitású sugárforrások - ionizáló sugárzásával szembeni megfelelő védelem biztosítása és a biztonságos ártalmatlanítás céljából;
d)
a radiológiai következményekkel, többek között véletlen expozícióval járó balesetek megelőzése, és azok esetleges előfordulása esetén a következmények enyhítése, például a radioaktív kibocsátás esetén a környezet figyelemmel kísérése, a hatáscsökkentő és helyreállító tevékenységek megtervezése és végrehajtása, valamint véletlen expozíció esetén együttműködés a nemzeti és nemzetközi szervezetekkel, továbbá a veszélyhelyzeti tervezés, felkészültség és reagálás, a polgári védelem és a helyreállítási intézkedések tekintetében hatékony szabályozás kialakítása;
e)
támogatás a nukleáris létesítmények és telephelyek biztonságának biztosításához, különösen olyan gyakorlati védintézkedések vonatkozásában, amelyek célja a munkavállalók és a lakosság egészségét érintő sugárzási kockázatok csökkentése.
(2) Az 2. cikk 2. pontjában foglalt célt különösen a következő intézkedésekkel kell megvalósítani:
a)
a szabályozó testületeknek, a technikai támogatást nyújtó szervezeteknek, valamint a szabályozási keret megerősítésének a támogatása, különösen a kiégett fűtőelemek és a radioaktív hulladékok felelősségteljes és biztonságos kezelése tekintetében;
b)
a kiégett nukleáris fűtőelemek és a radioaktív hulladékok felelősségteljes kezelésére vonatkozó konkrét stratégiák és keretrendszerek kidolgozása és végrehajtása;
c)
a meglévő létesítmények leszerelésére, a korábbi nukleáris telephelyek és a bezárt uránbányák területének helyreállítására, valamint a tengerben elsüllyedt radioaktív tárgyak és anyagok felkutatására és kezelésére vonatkozó stratégiák és keretrendszerek kidolgozása.
(3) Az 2. cikk (3) bekezdésében meghatározott célkitűzés azon technikai szempontokra korlátozódik, amelyek biztosítják, hogy az ércek, nyersanyagok és különleges hasadóanyagok felhasználásának célja ne térjen el a felhasználók által meghatározott céloktól. Ennek elérésére különösen a következő intézkedések révén kell törekedni:
a)
a nukleáris biztonsági intézkedések végrehajtásához szükséges szabályozási keret, módszerek, technológia és megközelítések létrehozása, beleértve a hasadóanyagok állami és üzemeltetői szintű, megfelelő nyilvántartását és ellenőrzését is;
b)
a személyzeti infrastruktúra és képzés támogatása.
(4) Az (1) és (2) bekezdésben említett intézkedések olyan intézkedéseket is magukban foglalhatnak, amelyek célja a nemzetközi együttműködés előmozdítása, beleértve a nemzetközi egyezmények és szerződések végrehajtását és nyomon követését is. Az elért eredmények fenntarthatósága érdekében az intézkedéseknek számottevő ismeretátadást, így például a nukleáris biztonság és kutatás terén folytatott információcserét, kapacitásépítést és képzést is magukban kell foglalniuk. Az intézkedések végrehajtása során együtt kell működni az uniós tagállamok és/vagy a harmadik országok illetékes hatóságaival, a nukleáris szabályozó hatóságokkal és a technikai támogatást nyújtó szervezeteikkel és/vagy az érintett nemzetközi szervezetekkel, különösen a NAÜ-vel. Különleges és kellően indokolt esetben az (1) bekezdés b) és c) pontjával kapcsolatos intézkedéseket a tagállamokban működő üzemeltetőkkel és/vagy illetékes szervezetekkel, továbbá a 2009/71/Euratom irányelv 3. cikkének 1. pontjában szereplő fogalommeghatározás szerinti nukleáris létesítmények, valamint a nukleáris telephelyek harmadik országbeli üzemeltetőivel együttműködve kell végrehajtani.
4. cikk
Megfelelés, koherencia és kiegészítő jelleg
(1) A 2. cikkben meghatározott konkrét célok megvalósítása terén elért eredményeket többek között az alábbi teljesítménymutatókkal kell mérni:
a)
az együttműködés során azonosított kérdések száma és fontossága;
b)
a kiégett fűtőelemekre, a nukleáris hulladékokra és a leszerelésre vonatkozó stratégiáknak, a vonatkozó jogszabályi és szabályozási keretnek, valamint a projektek végrehajtásának az állapota;
c)
a nukleáris biztosítéki jelentésekben azonosított kérdések száma és fontossága.
A projektek végrehajtása előtt és az egyes intézkedések sajátosságainak figyelembevételével konkrét mutatók kerülnek meghatározásra a 7. cikk (2) bekezdésében foglaltak szerint a teljesítmény figyelemmel kísérésére, értékelésére, illetve felülvizsgálatára vonatkozóan.
(2) A Bizottság gondoskodik róla, hogy az elfogadott intézkedések összhangban álljanak az Uniónak az érintett partnerországra vonatkozó átfogó stratégiai politikai keretével, különösen a partnerország fejlesztési és gazdasági együttműködési politikáinak és programjainak a célkitűzéseivel.
(3) Az e rendelet által biztosított pénzügyi, gazdasági és technikai segítségnyújtásnak ki kell egészítenie azt az együttműködést, amelyet az Unió egyéb eszközök keretében biztosít.
II. CÍM
A FORRÁSOK PROGRAMOZÁSA ÉS INDIKATÍV ELOSZTÁSA
5. cikk
Stratégiai dokumentum
(1) Az e rendelet szerinti közösségi együttműködést a Nukleáris Biztonsági Együttműködési Eszközre vonatkozó többéves általános stratégiai dokumentum alapján kell végrehajtani.
(2) A stratégiai dokumentumnak tartalmaznia kell az együttműködés általános alapját, és legfeljebb hétéves időtartamra vonatkozóan kell elkészíteni. A stratégiai dokumentumban meg kell határozni az e rendelet szerinti együttműködésre vonatkozó közösségi stratégiát, tekintettel az érintett ország szükségleteire, a Közösség prioritásaira, a nemzetközi helyzetre és az érintett harmadik országok tevékenységeire. A stratégiai dokumentumban meg kell határozni továbbá az együttműködés többletértékét, valamint azt, hogy miként lehet elkerülni a más programokkal és kezdeményezésekkel való átfedéseket, különös tekintettel a hasonló célokat követő nemzetközi szervezetek és a főbb adományozók programjaira és kezdeményezéseire.
(3) A stratégiai dokumentum célja, hogy a Közösség átfogó céljával és hatáskörével, célkitűzéseivel, alapelveivel és szakpolitikáival összhangban koherens keretet biztosítson a Közösség és az érintett harmadik országok vagy régiók közötti együttműködéshez.
(4) A stratégiai dokumentumot a segélyhatékonyság alábbi elveivel összhangban kell elkészíteni: nemzeti felelősségvállalás, partnerség, koordináció, harmonizáció, a kedvezményezett ország vagy régió rendszeréhez való igazodás, kölcsönös elszámoltathatóság és eredményorientáltság.
(5) A Bizottság a stratégiai dokumentumot a 11. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében hagyja jóvá. A Bizottság ugyanilyen eljárás keretében, félidőben, vagy szükség szerint bármikor felülvizsgálja és szükség esetén aktualizálja a stratégiai dokumentumot.
6. cikk
Többéves indikatív programok
(1) Az 5. cikkben említett stratégiai dokumentum alapján többéves indikatív programokat kell kidolgozni. A többéves indikatív programoknak 2-4 éves időszakot kell felölelniük.
(2) A többéves indikatív programokban meg kell határozni a finanszírozásra kiválasztott, elsőbbséget évező területeket, a konkrét célkitűzéseket, a várt eredményeket, a teljesítménymutatókat és az indikatív keretösszegeket, mind átfogóan, mind pedig a prioritásterületek szerint, valamint egy megfelelő tartalékkeretet, amely az elosztatlan forrásokból áll; e keretösszegek adott esetben tartományként vagy minimumként is megadhatók. A többéves indikatív programoknak iránymutatást kell tartalmazniuk arra vonatkozóan, hogy miként lehet elkerülni az átfedéseket.
(3) Annak érdekében, hogy az érintett ország vagy régió megfelelő mértékben felelősséget vállaljon az eljárás iránt, továbbá a nemzeti fejlesztési stratégiák támogatását ösztönzendő, a többéves indikatív programokat alapvetően a partnerországok vagy -régiók kéréseire, valamint az ezekkel folytatott párbeszédre kell alapozni, amelyben részt kell venniük az érintett feleknek. A kiegészítő jelleg elérése és az átfedések elkerülésének a biztosítása érdekében a többéves indikatív programok kidolgozása során figyelembe kell venni az aktuális és a tervezett nemzetközi együttműködést, különösen a 2. cikkben említett területeken hasonló célokat követő nemzetközi szervezetek és az érintett főbb adományozók vonatkozásában. A többéves indikatív programokban szerepeltetni kell az együttműködés hozzáadott értékét is.
(4) A Bizottság a többéves indikatív programokat a 11. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében fogadja el. A Bizottság ugyanilyen eljárás keretében felülvizsgálja és szükség szerint aktualizálja ezen indikatív programokat, figyelembe véve a 5. cikkben említett stratégiai dokumentum esetleges felülvizsgálatát.
III. CÍM
VÉGREHAJTÁS
7. cikk
Éves cselekvési programok
(1) Az éves cselekvési programokat (a továbbiakban:cselekvési programok) a 5. és 6. cikkben említett stratégiai dokumentum, illetve többéves indikatív programok alapján kell kidolgozni. A cselekvési programokat országonként, illetve régiónként kell elkészíteni, meghatározva az e rendelet szerinti együttműködés megvalósításának részleteit.
Kivételes esetben, különösen ha egy cselekvési programot még nem fogadtak el, a Bizottság az indikatív programozási dokumentumok alapján egyedi intézkedéseket fogadhat el ugyanazon szabályok és eljárások alapján, mint amelyek a cselekvési programokra vonatkoznak.
Előre nem látott és megfelelően indokolt szükségletek, körülmények vagy kötelezettségvállalások esetén a Bizottság az indikatív programozási dokumentumokban nem szereplő különleges intézkedéseket fogadhat el.
(2) A cselekvési programokban meg kell határozni a követendő célokat, a beavatkozási területeket, a tervezett intézkedéseket és projekteket, a várt eredményeket, az irányítási eljárásokat, valamint a tervezett finanszírozás teljes összegét. Tartalmazniuk kell a finanszírozandó műveletek összefoglaló leírását, az egyes műveletekhez elkülönített összegeket, a végrehajtás indikatív menetrendjét, valamint adott esetben konkrét mutatókat a teljesítmény figyelemmel kísérésére, értékelésére, illetve felülvizsgálatára vonatkozóan. Adott esetben tartalmazniuk kell továbbá a korábbi együttműködés során levont esetleges tanulságokat.
(3) A Bizottságnak a cselekvési programokat, az egyedi intézkedéseket és a különleges intézkedéseket a 11. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadnia. A Bizottság a cselekvési programokat és az intézkedéseket ugyanazon eljárás keretében módosíthatja és kiterjesztheti.
(4) A (3) bekezdéstől eltérve a 11. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás alkalmazása nem kötelező az alábbiak esetében:
i.
olyan egyedi intézkedések, amelyek esetében az Unió által nyújtott pénzügyi segítség nem haladja meg az 5 millió EUR-t;
ii.
olyan különleges intézkedések, amelyek esetében az Unió által nyújtott pénzügyi segítség nem haladja meg az 5 millió EUR-t;
iii.
a cselekvési programok, az egyedi intézkedések és a különleges intézkedések technikai módosításai.
E bekezdés alkalmazásában a technikai módosítások olyan kiigazításokat jelentenek, mint például:
-
a végrehajtási időszak meghosszabbítása,
-
a forrásoknak az éves cselekvési programokban szereplő tevékenységek, egyedi és különleges intézkedések, valamint projektek közötti, az eredeti költségvetés legfeljebb 20 %-át érintő és 5 millió EUR-t meg nem haladó átcsoportosítása, vagy
-
a cselekvési programok, egyedi és különleges intézkedések költségvetésének az eredeti költségvetés legfeljebb 20 %-át érintő és 5 millió EUR-t meg nem haladó növelése vagy csökkentése,
feltéve, hogy e módosítások nem érintik érdemben az eredeti intézkedések és a cselekvési programok célkitűzéseit.
Az e bekezdés értelmében elfogadott intézkedésekről az elfogadásukat követő egy hónapon belül értesíteni kell az Európai Parlamentet, a Tanácsot és a 11. cikk (1) bekezdésében említett bizottságot.
(5) Kellően indokolt, rendkívül sürgős esetben, amikor nukleáris vagy sugárbaleset következményeinek mérséklése érdekében a Közösség gyors reagálására van szükség, a Bizottság azonnal alkalmazandó végrehajtási aktusok útján, a 11. cikk (3) bekezdésében említett eljárás keretében cselekvési programokat vagy intézkedéseket fogad el, illetve módosítja azokat.
(6) A Bizottság csatlakozhat a hasonló célokat követő nemzetközi szervezetek és a főbb adományozók kezdeményezéseihez, amennyiben azok megfelelnek az 1. cikkben foglalt általános célkitűzésnek. A kapcsolódó pénzügyi határozatot az e cikk (2) és (3) bekezdésében említett eljárással összhangban kell meghozni.
8. cikk
Koherencia és kiegészítő jelleg
Amennyiben az időközi jelentésnek a 236/2014/EU rendelet 17. cikkében említett közzétételét követően programozásra vagy programok felülvizsgálatára kerül sor, annak során figyelembe kell venni a jelentésben foglalt eredményeket, megállapításokat és következtetéseket.
9. cikk
Végrehajtás
Ezt a rendeletet a 236/2014/EU rendelet 1. cikkének (3) bekezdésével, 1. cikkének (4) bekezdésével, valamint 3., 4., 5., 7., 8., 9., 12. és 17. cikkével összhangban kell végrehajtani, kivéve ha e rendelet másképpen rendelkezik.
10. cikk
Jelentés
A Bizottság megvizsgálja az e rendelet szerinti intézkedések végrehajtása terén elért eredményeket, és az e rendelet szerinti együttműködés végrehajtásáról éves jelentést terjeszt az Európai Parlament és a Tanács elé. A jelentésben tájékoztatást nyújt az előző évre vonatkozóan a finanszírozott intézkedésekről, a megfigyelési és értékelési tevékenység eredményeiről, valamint a költségvetési kötelezettségvállalások és a kifizetések végrehajtásáról, országokra, régiókra és együttműködés-típusokra lebontva.
IV. CÍM
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
11. cikk
Bizottság
(1) A Bizottság munkáját a Nukleáris Biztonsági Együttműködési Bizottság segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet szerinti bizottság.
(2) Az e bekezdésre való hivatkozás esetén a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
(3) Az e bekezdésre történő hivatkozás esetén a 182/2011/EU rendeletnek az 5. cikkével együtt értelmezett 8. cikkét kell alkalmazni.
12. cikk
Az Európai Külügyi Szolgálat
Ezt a rendeletet a 2010/427/EU határozat 9. cikkének megfelelően kell alkalmazni.
13. cikk
Pénzügyi referenciaösszeg
(1) A rendelet 2014-2020-as időszakban történő végrehajtásának pénzügyi referenciaösszege 225 321 000 EUR.
(2) Az éves előirányzatokat a többéves pénzügyi kereten belül az Európai Parlament és a Tanács hagyja jóvá.
14. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2014. január 1-jétől2020. december 31-ig kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó a tagállamokban, a Szerződéseknek megfelelően.
Kelt Brüsszelben, 2013. december 13-án.