NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 165/2014
ze dne 4. února 2014
o tachografech v silniční dopravě, o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 3821/85 o záznamovém zařízení v silniční dopravě a o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 561/2006 o harmonizaci některých předpisů v sociální oblasti týkajících se silniční dopravy
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 91 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (EHS) č. 3821/85 (3) upravuje konstrukci, montáž, používání a zkoušení tachografů. Bylo několikrát podstatně změněno. Za účelem větší srozumitelnosti je proto třeba jeho hlavní ustanovení zjednodušit a nově uspořádat.
(2)
Ze zkušeností vyplývá, že pro zajištění účinnosti a účelnosti systému tachografů je třeba zlepšit některé technické prvky a kontrolní postupy.
(3)
Na některá vozidla se vztahuje výjimka z nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 561/2006 (4). V zájmu zajištění soudržnosti je třeba umožnit vynětí těchto vozidel i z oblasti působnosti tohoto nařízení.
(4)
Tachografy by měly být nainstalovány do vozidel, na něž se vztahuje nařízení (ES) č. 561/2006. S cílem dosáhnout určité pružnosti by měla být z oblasti působnosti uvedeného nařízení vyňata vozidla s maximální přípustnou hmotností nepřekračující 7,5 tuny, která jsou používána pro přepravu materiálu, zařízení nebo strojů, jež řidič při výkonu svého povolání potřebuje, a jsou používána pouze na tratích v okruhu do 100 km od místa obvyklého odstavení vozidla a za podmínky, že řízení těchto vozidel nepředstavuje řidičovu hlavní činnost. V zájmu zajištění soudržnosti mezi relevantními výjimkami stanovenými v nařízení (ES) č. 561/2006 a snížení administrativní zátěže pro dopravce při současném dodržování cílů uvedeného nařízení je třeba revidovat některé nejvyšší povolené vzdálenosti těmito výjimkami stanovené.
(5)
Komise zváží prodloužení období platnosti pro použití adaptéru u vozidel kategorií M1 a N1 do roku 2015 a dále do roku 2015 posoudí dlouhodobé řešení pro vozidla těchto kategorií.
(6)
Komise by měla zvážit zavedení snímačů hmotnosti u těžkých nákladních vozidel a měla by posoudit možný přínos snímačů hmotnosti pro lepší dodržování právních předpisů v oblasti silniční dopravy.
(7)
Použití tachografů napojených na globální navigační družicový systém je vhodný a nákladově efektivní způsob automatického zaznamenávání polohy vozidla v určitých místech během denní pracovní doby za účelem podpory kontrolorů při kontrolách, a proto by mělo být právně upraveno.
(8)
Soudní dvůr ve věci C-394/92, Marc Michielsen et Geybels Transport Service NV (5), stanovil definici pojmu „denní pracovní doba“, a kontrolní orgány by proto měly vykládat ustanovení tohoto nařízení s ohledem na tuto definici. „Denní pracovní doba“ začíná v okamžiku, kdy řidič zapne tachograf po týdenní či denní době odpočinku, nebo je-li denní odpočinek rozdělen do dvou oddělených úseků, po době odpočinku v trvání nejméně devíti hodin. Denní pracovní doba končí na počátku denní doby odpočinku, nebo je-li denní odpočinek rozdělen do dvou oddělených úseků, na počátku doby odpočinku trvající nejméně devět po sobě následujících hodin.
(9)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/22/ES (6) požaduje, aby členské státy prováděly minimální počet silničních kontrol. Dálková komunikace mezi tachografem a kontrolními orgány pro účely silničních kontrol usnadňuje cílené silniční kontroly, což umožňuje snížit administrativní zátěž namátkových kontrol u dopravců, a proto by měla být právně upravena.
(10)
Inteligentní dopravní systémy (ITS) mohou napomoci řešení problémů v evropské dopravní politice, jako jsou rostoucí objem silniční dopravy a přetížení a růst spotřeby energie. Je tedy třeba pro tachografy stanovit standardizovaná rozhraní, aby byla zajištěna jejich interoperabilita s dalšími aplikacemi inteligentních dopravních systémů.
(11)
Přednost by měla být dána vývoji aplikací, jež by řidičům pomohly interpretovat údaje zaznamenané tachografem s cílem umožnit jim dodržovat právní předpisy v sociální oblasti.
(12)
Zabezpečení tachografu a jeho systému je nezbytným předpokladem pro zajištění tvorby důvěryhodných údajů. Výrobci by tedy měli tachograf konstruovat, zkoušet a průběžně přezkoumávat v průběhu jeho životního cyklu, aby bylo možné předcházet slabým místům v oblasti bezpečnosti, zjišťovat je a zmírňovat je.
(13)
Provozní zkoušky tachografu, který ještě nebyl typově schválen, umožňují zkoušení zařízení v reálných podmínkách před jeho uvedením na trh, což vede k rychlejšímu zlepšení. Je proto třeba povolit provozní zkoušky za podmínky, že účast na nich a dodržování nařízení (ES) č. 561/2006 jsou účinně monitorovány a kontrolovány.
(14)
Osvědčení o bezpečnosti by s ohledem na význam zachování nejvyšší možné úrovně bezpečnosti měl vydávat certifikační orgán uznaný řídícím výborem v rámci „dohody o vzájemném uznávání osvědčení o posuzování informací o technologické bezpečnosti“ skupiny vyšších úředníků pro bezpečnost informačních systémů (SOG-IS).
V mezinárodních vztazích s třetími zeměmi by Komise neměla pro účely tohoto nařízení uznat žádný certifikační orgán, který neposkytuje podmínky hodnocení bezpečnosti rovnocenné podmínkám uvedeným ve zmíněné dohodě o vzájemném uznávání. V této souvislosti by se měla spoléhat na doporučení řídícího výboru.
(15)
Montéři a dílny hrají významnou úlohu v zabezpečení tachografů. Proto je vhodné stanovit určité minimální požadavky na jejich spolehlivost, schvalování a audit. Členské státy by dále měly přijmout vhodná opatření k zabránění vzniku střetu zájmů mezi montéry či dílnami a dopravci. Žádné ustanovení tohoto nařízení nebrání členským státům v tom, aby schvalování, kontrolu a certifikaci montérů a dílen zajišťovaly postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 (7), jsou-li splněna minimální kritéria stanovená v tomto nařízení.
(16)
V zájmu zajištění účinnějšího monitorování a kontroly karet řidiče a usnadnění plnění úkolů kontrolorů by měly být zřízeny vnitrostátní elektronické rejstříky a vytvořeny podmínky pro jejich vzájemné propojení.
(17)
Při ověřování jedinečnosti karet řidiče by členské státy měly používat postupy uvedené v doporučení Komise 2010/19/EU (8).
(18)
Je třeba zvážit zvláštní situaci, v níž by členský stát měl mít možnost řidiči, který nemá obvyklé bydliště v některém členském státě nebo v zemi, která je smluvní stranou Evropské dohody o práci posádek vozidel v mezinárodní silniční dopravě ze dne 1. července 1970 (dále jen „dohoda AETR“), vystavit dočasnou a neobnovitelnou kartu řidiče. V takových případech mají dotčené členské státy plně uplatňovat příslušná ustanovení tohoto nařízení.
(19)
Dále by členský stát měl mít možnost vydávat karty řidiče řidičům, kteří mají bydliště na jeho území, i když se na některé jeho části nevztahují Smlouvy. V takových případech mají dotčené členské státy plně uplatňovat příslušná ustanovení tohoto nařízení.
(20)
Kontroloři čelí neustálým problémům v důsledku změn tachografů a nových technik manipulace. Aby byla zajištěna účinnější kontrola a zvýšena harmonizace kontrolních přístupů v rámci Unie, měla by být přijata společná metodika pro úvodní a průběžná školení kontrolorů.
(21)
Záznam údajů tachografem i vývoj technologií pro záznam údajů o poloze, dálkovou komunikaci a rozhraní s inteligentními dopravními systémy bude vyžadovat zpracování osobních údajů. Použijí se proto příslušná pravidla Unie, zejména pravidla stanovená ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (9) a směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES (10).
(22)
S cílem umožnit spravedlivou hospodářskou soutěž při vývoji aplikací souvisejících s tachografy by měla být všem bezúplatně přístupná práva duševního vlastnictví a patenty týkající se přenosu údajů z tachografu či do něj.
(23)
Údaje vyměňované během komunikace s kontrolními orgány v členských státech by měly splňovat případné příslušné mezinárodní normy, jako je soubor norem souvisejících s vyhrazeným spojením krátkého dosahu stanovený Evropským výborem pro normalizaci.
(24)
S cílem zajistit spravedlivou hospodářskou soutěž na vnitřním trhu silniční dopravy a poskytnout řidičům a dopravcům jasný signál by měly členské státy ukládat v souladu s kategoriemi porušení definovanými ve směrnici 2006/22/ES účinné, přiměřené, odrazující a nediskriminační sankce, aniž je dotčena zásada subsidiarity.
(25)
Členské státy by měly zajistit, aby výběr vozidel ke kontrole byl prováděn bez diskriminace na základě státní příslušnosti řidiče nebo země registrace užitkového vozidla nebo země, v níž bylo uvedeno do provozu.
(26)
V zájmu jednoznačného, účinného, přiměřeného a jednotného provádění předpisů v sociální oblasti v silniční dopravě by měly orgány členských států uplatňovat předpisy jednotně.
(27)
Členské státy by měly informovat Komisi o veškerých svých zjištěních o dostupnosti přístrojů či montáže za účelem podvodu a manipulace s tachografem, včetně těch, které jsou nabízeny na internetu, a Komise by o těchto zjištěních měla informovat ostatní členské státy.
(28)
Komise by měla i nadále zachovat své internetové kontaktní místo pro pomoc, na něž se mohou řidiči, dopravci, kontrolní orgány a schválení montéři, dílny a výrobci vozidel obracet s otázkami a problémy týkajícími se digitálních tachografů, a to i v souvislosti s novými druhy manipulace či podvodů.
(29)
Úpravami dohody AETR se stalo používání digitálního tachografu povinným pro vozidla registrovaná ve třetích zemích, které jsou signatáři dohody AETR. Jelikož jsou tyto země změnami záznamových zařízení zavedenými tímto nařízením přímo dotčeny, měly by být zapojeny do dialogu o technických otázkách, a to i ohledně systému výměny informací o kartách řidiče a kartách dílen. Mělo by tedy být zřízeno Fórum pro tachografy.
(30)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci týkající se požadavků, funkcí zobrazení a výstrahy a schválení typu tachografů, včetně podrobných ustanovení o inteligentních tachografech; postupů, podle nichž mají být prováděny provozní zkoušky, a formulářů používaných k monitorování těchto provozních zkoušek; jednotného formuláře pro písemné prohlášení uvádějící důvody pro odstranění plomby; společných postupů a specifikací nezbytných pro propojení elektronických rejstříků; a metodiky stanovící obsah úvodního a průběžného školení kontrolorů. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (11).
(31)
Prováděcí akty přijaté pro účely tohoto nařízení, které nahradí ustanovení přílohy IB nařízení (EHS) č. 3821/85, a další prováděcí opatření by měly být přijaty do 2. března 2016. Avšak pro případ, že by uvedené prováděcí akty nebyly z nějakého důvodu přijaty včas, by měla nezbytnou kontinuitu zajistit přechodná ustanovení.
(32)
Prováděcí akty uvedené v tomto nařízení by Komise neměla přijímat v případě, že výbor uvedený v tomto nařízení nepředloží k návrhu prováděcího aktu předloženého Komisí žádné stanovisko.
(33)
V souvislosti s uplatňováním dohody AETR by se odkazy na nařízení (EHS) č. 3821/85 měly rozumět odkazy na toto nařízení. Unie zváží odpovídající kroky, které je třeba učinit v rámci Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů s cílem zajistit nezbytnou soudržnost mezi tímto nařízením a dohodou AETR.
(34)
Evropský inspektor ochrany údajů byl konzultován v souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) č. 45/2001 (12) a vydal stanovisko dne 5. října 2011 (13),
(35)
Nařízení (EHS) č. 3821/85 by proto mělo být zrušeno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
ZÁSADY, OBLAST PŮSOBNOSTI A POŽADAVKY
Článek 1
Předmět a zásady
1. Toto nařízení stanoví povinnosti a požadavky týkající se konstrukce, montáže, používání, zkoušení a kontroly tachografů používaných v silniční dopravě za účelem kontroly dodržování nařízení (ES) č. 561/2006, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/15/ES (14) a směrnice Rady 92/6/EHS (15).
Tachografy musí s ohledem na svou konstrukci, montáž, používání a zkoušení vyhovovat požadavkům tohoto nařízení.
2. Toto nařízení stanoví podmínky a požadavky, za nichž mohou být informace a údaje jiné než osobní zaznamenané, zpracované nebo uložené v tachografech použity pro účely jiné, než je kontrola dodržování aktů uvedených v odstavci 1.
Článek 2
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení platí definice stanovené v článku 4 nařízení (ES) č. 561/2006.
2. Vedle definic uvedených v odstavci 1 se pro účely tohoto nařízení rozumí:
a)
„tachografem nebo záznamovým zařízením“ zařízení určené k montáži do silničních vozidel a k automatickému či poloautomatickému zobrazování, záznamu, tisku, ukládání a výstupu podrobných informací o pohybu, včetně rychlosti, těchto vozidel v souladu s čl. 4 odst. 3 a podrobných informací o některých dobách činnosti jejich řidičů;
b)
„celkem ve vozidle“ tachograf s výjimkou snímače pohybu a kabelů připojujících snímač pohybu. Celkem ve vozidle může být buď jediný celek, nebo několik celků rozmístěných ve vozidle, za předpokladu, že splňuje bezpečnostní požadavky tohoto nařízení; celek ve vozidle zahrnuje mimo jiné řídící jednotku, datovou paměť, funkci měření času, dvě čtecí zařízení čipových karet pro řidiče a druhého řidiče, tiskárnu, zobrazení, konektory a zařízení pro vkládání uživatelských údajů;
c)
„snímačem pohybu“ část tachografu vysílající signál odpovídající rychlosti vozidla nebo vzdálenosti ujeté vozidlem;
d)
„kartou tachografu“ čipová karta určená k použití s tachografem, která umožňuje identifikaci role držitele karty a přenos a ukládání údajů tachografem;
e)
„záznamovým listem“ list určený k přijímání a uchování zaznamenaných údajů, který se vkládá do analogového tachografu a na němž zapisovací zařízení analogového tachografu průběžně zapisuje informace, které mají být zaznamenány;
f)
„kartou řidiče“ karta tachografu vystavená orgány členského státu konkrétnímu řidiči, která identifikuje řidiče a umožňuje ukládání údajů o jeho činnostech;
g)
„analogovým tachografem“ tachograf používající záznamový list podle tohoto nařízení;
h)
„digitálním tachografem“ tachograf používající kartu tachografu podle tohoto nařízení;
i)
„kontrolní kartou“ karta tachografu vydaná orgány členského státu příslušnému vnitrostátnímu kontrolnímu orgánu, která identifikuje kontrolní subjekt a případně kontrolora a která umožňuje přístup k údajům uloženým v datové paměti nebo na kartě řidiče a případně na kartách dílny pro čtení, tisk nebo stahování;
j)
„kartou podniku“ karta tachografu vydaná orgány členského státu dopravci, jenž musí provozovat vozidla vybavená tachografem, která identifikuje dopravce a umožňuje zobrazení, stahování a tisk údajů uložených v tachografu uzamčených daným dopravcem;
k)
„kartou dílny“ karta tachografu vydaná orgány členského státu pověřenému personálu výrobce tachografů, montéra, výrobce vozidel nebo dílny schválených členským státem, která identifikuje držitele karty a umožňuje zkoušení, kalibraci a aktivaci tachografů nebo stahování údajů z nich;
l)
„aktivací“ fáze, v níž se tachograf stává plně funkčním a v níž provádí veškeré funkce, včetně bezpečnostních, za použití karty dílny;
m)
„kalibrací“ digitálního tachografu aktualizace nebo potvrzení parametrů vozidla, včetně identifikace a vlastností vozidla, které je třeba chovat v datové paměti za použití karty dílny;
n)
„stahováním“ z digitálního tachografu kopírování, společně s digitálním podpisem, části souborů údajů nebo úplné sady souborů údajů uložených v paměti údajů celku ve vozidle nebo v paměti karty tachografu za předpokladu, že se tímto postupem žádné uložené údaje nezmění ani nevymažou;
o)
„událostí“ mimořádná činnost zjištěná digitálním tachografem, která může být způsobena pokusem o podvod;
p)
„závadou“ mimořádná činnost zjištěná digitálním tachografem, která může být způsobena chybnou funkcí nebo poruchou zařízení;
q)
„montáží“ zabudování tachografu do vozidla;
r)
„neplatnou kartou“ karta, která byla zjištěna jako vadná nebo u které se úvodní prokázání pravosti nezdařilo, jejíž doba platnosti dosud nezačala nebo jejíž doba platnosti uplynula;
s)
„pravidelnou kontrolou“ řada operací s cílem zkontrolovat, že tachograf funguje správně, že jeho seřízení odpovídá parametrům vozidla a že k němu nejsou připojeny žádné manipulační přístroje;
t)
„opravou“ oprava snímače pohybu nebo celku ve vozidle, která vyžaduje jeho odpojení od napájení nebo od jiných součástí tachografu nebo otevření snímače pohybu či celku ve vozidle;
u)
„schválením typu“ postup, kterým členský stát osvědčuje podle článku 13, že tachograf, jeho příslušné součásti či karta tachografu, které mají být uvedeny na trh, splňují požadavky tohoto nařízení;
v)
„interoperabilitou“ kapacita systémů a základních funkčních procesů pro výměnu údajů a sdílení informací;
w)
„rozhraním“ zařízení mezi systémy, jehož prostřednictvím dochází k jejich propojení a interakci;
x)
„měřením času“ trvalý digitální záznam koordinovaného světového data a času (UTC);
y)
„nastavením času“ automatické nastavení aktuálního času v pravidelných intervalech a s maximální přípustnou odchylkou jedna minuta nebo nastavení provedené během kalibrace;
z)
„otevřenou normou“ norma stanovená v dokumentu specifikujícím normu dostupném bezplatně nebo za nominální poplatek, který je dovoleno kopírovat, distribuovat nebo využívat bezplatně nebo za nominální poplatek.
Článek 3
Oblast působnosti
1. Tachografy musí být namontovány a používány ve vozidlech, která jsou registrována v členských státech a používána pro silniční přepravu cestujících nebo zboží a na která se vztahuje nařízení (ES) č. 561/2006.
2. Členské státy mohou z oblasti působnosti tohoto nařízení vyjmout vozidla uvedená v čl. 13 odst. 1 a 3 nařízení (ES) č. 561/2006.
3. Členské státy mohou z oblasti působnosti tohoto nařízení vyjmout vozidla užívaná pro dopravu, pro kterou byla udělena výjimka podle čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 561/2006.
Členské státy mohou z oblasti působnosti tohoto nařízení vyjmout vozidla užívaná pro dopravu, pro kterou byla udělena výjimka podle čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 561/2006; tuto skutečnost neprodleně oznámí Komisi.
4. Patnáct let od doby, kdy jsou nově zaregistrovaná vozidla povinně vybavena tachografem podle článků 8, 9 a 10, musí být vozidla provozovaná v jiném členském státě, než je stát, v němž je vozidlo zaregistrováno, vybavena takovým tachografem.
5. V oblasti vnitrostátní přepravy mohou členské státy požadovat montáž a užívání tachografů v souladu s tímto nařízením pro všechna vozidla, pro která není jejich montáž a používání požadována již podle odstavce 1.
Článek 4
Požadavky a údaje, které musí být zaznamenávány
1. Tachografy, včetně vnějších částí, karty tachografu a záznamové listy musí splňovat přísné technické a jiné požadavky, aby bylo možné náležitě provádět toto nařízení.
2. Tachografy a karty tachografu musí splňovat níže uvedené požadavky.
Musí:
-
zaznamenávat údaje týkající se řidiče, činností řidiče a vozidla, které jsou přesné a spolehlivé,
-
být zabezpečeny, zejména aby byla zajištěna integrita a původ zdroje údajů zaznamenaných v celcích ve vozidle a snímači pohybu,
-
být interoperabilní mezi různými generacemi celků ve vozidle a kartami tachografu,
-
umožňovat účinnou kontrolu dodržování tohoto nařízení a jiných použitelných právních aktů,
-
být snadno ovladatelné.
3. Digitální tachografy musí zaznamenávat tyto údaje:
a)
ujetou vzdálenost a rychlost vozidla;
b)
časové údaje;
c)
polohu míst uvedených v čl. 8 odst. 1;
d)
totožnost řidiče:
e)
činnost řidiče:
f)
kontrolní a kalibrační údaje a údaje o opravě tachografu, včetně určení dílny;
g)
události a závady.
4. Analogové tachografy musí zaznamenávat alespoň údaje uvedené v odst. 3 písm. a), b) a e).
5. Přístup k údajům uloženým v tachografu a na kartě tachografu může být kdykoli poskytnut:
a)
příslušným kontrolním orgánům;
b)
příslušnému dopravci, aby mohl plnit své zákonné povinnosti, zejména povinnosti uvedené v článcích 32 a 33.
6. Stahování údajů musí probíhat s minimální časovou ztrátou pro dopravce nebo řidiče.
7. Údaje zaznamenané tachografem, které lze přenášet do tachografu či z něj pomocí bezdrátového připojení nebo elektronicky, musí být v podobě veřejně dostupných protokolů stanovených v otevřených normách.
8. S cílem zajistit, aby tachografy a karty tachografu splňovaly zásady a požadavky tohoto nařízení, a zejména tohoto článku, přijme Komise prostřednictvím prováděcích aktů podrobná ustanovení nezbytná pro jednotné uplatňování tohoto článku, zejména ustanovení, která stanoví technické prostředky pro splnění těchto požadavků. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 42 odst. 3.
9. Podrobná ustanovení uvedená v odstavci 8 musí být tam, kde je to vhodné, založena na normách a zajišťovat interoperabilitu a kompatibilitu mezi jednotlivými generacemi celků ve vozidle a všemi kartami tachografu.
Článek 5
Funkce digitálního tachografu
Digitální tachografy musí zajišťovat tyto funkce:
-
měření rychlosti a ujeté vzdálenosti,
-
monitorování činnosti řidiče a provozního stavu,
-
monitorování vkládání a vyjímání karet tachografu,
-
zaznamenávání údajů vkládaných ručně řidičem,
-
kalibraci,
-
automatické zaznamenávání polohy v místech uvedených v čl. 8 odst. 1,
-
monitorování kontrolních činností,
-
zjišťování a zaznamenávání událostí a závad,
-
čtení z paměti údajů a zaznamenávání a ukládání do paměti údajů,
-
čtení z karet tachografu a zaznamenávání a ukládání na karty tachografu,
-
zobrazení, výstrahu, tisk a stahování údajů do externích zařízení,
-
nastavení a měření času,
-
dálkovou komunikaci,
-
spravování zámků podniků,
-
vestavěné zkoušky a autotesty.
Článek 6
Zobrazení a výstraha
1. Informace obsažené v digitálních tachografech a na kartách tachografu týkající se činností vozidla, řidičů a spolujezdců se musí zobrazovat jasně, jednoznačně a ergonomicky.
2. Musí být zobrazeny tyto informace:
a)
čas;
b)
provozní režim;
c)
činnost řidiče:
-
pokud je stávající činností řízení, doba nepřetržitého řízení řidiče a jeho stávající souhrnná doba přestávek,
-
je-li jeho stávající činnost pracovní pohotovost / jiná práce / odpočinek nebo přestávka, stávající trvání této činnosti (pokud byla zvolena) a stávající souhrnná doba přestávek;
d)
údaje vztahující se k výstrahám;
e)
údaje vztahující se k výběru možností pro přístup.
Další informace mohou být zobrazeny za předpokladu, že jsou jasně odlišitelné od informací vyžadovaných v tomto odstavci.
3. Digitální tachografy musí řidiče upozornit, pokud zaznamenají jakoukoliv událost nebo závadu a před překročením maximální přípustné doby nepřetržitého řízení a v okamžiku tohoto překročení, s cílem usnadnit dodržování příslušných právních předpisů.
4. Výstraha musí být vizuální a může být rovněž zvuková. Musí trvat nejméně 30 vteřin, pokud uživatel stiskem jakéhokoliv ovládacího tlačítka tachografu nepotvrdí, že ji bere na vědomí. Příčina výstrahy musí být zobrazena a zůstat viditelná, dokud uživatel použitím specifického tlačítka nebo vložením příkazu tachografu nepotvrdí, že ji bere na vědomí.
5. S cílem zajistit, aby tachografy splňovaly požadavky tohoto článku na zobrazení a výstrahy, přijme Komise prostřednictvím prováděcích aktů podrobná ustanovení nezbytná pro jednotné uplatňování tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 42 odst. 3.
Článek 7
Ochrana údajů
1. Členské státy zajistí, aby zpracování osobních údajů v souvislosti s tímto nařízením bylo prováděno pouze pro účely ověření souladu s tímto nařízením a s nařízením (ES) č. 561/2006, v souladu se směrnicemi 95/46/ES a 2002/58/ES a pod dozorem orgánu dozoru členského státu uvedeného v článku 28 směrnice 95/46/ES.
2. Členské státy zejména zajistí, aby byly osobní údaje chráněny proti jinému použití, než které souvisí výhradně s tímto nařízení a nařízením (ES) č. 561/2006 podle odstavce 1, v souvislosti s:
-
používáním globálních družicových navigačních systémů (GNSS) pro záznam údajů o poloze podle článku 8,
-
používáním dálkové komunikace pro kontrolní účely podle článku 9,
-
používáním tachografů s rozhraním podle článku 10,
-
elektronickou výměnou informací o kartách řidiče uvedenou v článku 31, a zejména s přeshraniční výměnou takových údajů se třetími zeměmi,
-
uchováváním záznamů dopravci podle článku 33.
3. Digitální tachografy musí být zkonstruovány tak, aby zajišťovaly soukromí. Zpracovávány smějí být pouze údaje nezbytné pro účely tohoto nařízení.
4. Vlastníci vozidel, dopravci a jakékoli další dotčené subjekty musí dodržovat případná příslušná ustanovení o ochraně osobních údajů.
KAPITOLA II
INTELIGENTNÍ TACHOGRAF
Článek 8
Zaznamenávání polohy vozidla v určitých místech během denní pracovní doby
1. Aby se zjednodušilo ověřování dodržování příslušných právních předpisů, musí se poloha vozidla zaznamenávat automaticky v následujících místech či v místech nejbližších k místům, na nichž je dostupný signál družice:
-
místo začátku denní pracovní doby,
-
každé tři hodiny celkové doby řízení,
-
místo konce denní pracovní doby.
Za tímto účelem musí být vozidla poprvé registrovaná 36 měsíců po vstupu podrobných ustanovení uvedených v článku 11 v platnost vybavena tachografem napojeným na službu pro určování polohy na základě družicového navigačního systému.
2. Pokud jde o napojení tachografu na službu pro určování polohy na základě družicového navigačního systému podle odstavce 1, použijí se pouze napojení na služby, která využívají bezplatnou službu pro určování polohy. V tachografu se trvale neukládají žádné jiné údaje o poloze než údaje vyjádřené, kdykoli je to možné, v zeměpisných souřadnicích pro určení míst podle odstavce 1. Údaje o poloze, jež je třeba dočasně uložit s cílem umožnit automatické zaznamenání míst uvedených v odstavci 1 nebo potvrdit snímač pohybu, nesmějí být dostupné žádnému uživateli, a jakmile přestanou být pro tyto účely potřebné, musí být automaticky vymazány.
Článek 9
Včasné dálkové odhalování případné manipulace nebo zneužití
1. Za účelem usnadnění cílených silničních kontrol příslušnými kontrolními orgány musí být tachografy namontované do vozidel poprvé registrovaných 36 měsíců po vstupu podrobných ustanovení uvedených v článku 11 v platnost schopny komunikovat s těmito orgány i v době, kdy je vozidlo v pohybu.
2. Patnáct let od doby, kdy musí být nově zaregistrovaná vozidla vybavena tachografem podle tohoto článku a článků 8 a 10, vybaví členské státy své kontrolní orgány v přiměřeném rozsahu zařízeními pro včasné dálkové odhalování, která jsou nezbytná k tomu, aby mohly být předávány údaje podle tohoto článku, při zohlednění specifických požadavků a strategií v oblasti prosazování práva. Do té doby mohou členské státy rozhodnout, zdali taková zařízení pro včasné dálkové odhalování svým kontrolním orgánům poskytnou.
3. Komunikace uvedená v odstavci 1 se s tachografem naváže pouze tehdy, je-li zařízením kontrolních orgánů vyžádána. Musí být zabezpečená, aby byla zajištěna integrita údajů a prokázána pravost záznamového a kontrolního zařízení. Přístup ke sdělovaným údajům mají pouze kontrolní orgány pověřené kontrolou porušování nařízení (ES) č. 561/2006 a tohoto nařízení a dílny, pokud je to nutné k ověření správného fungování tachografu.
4. Údaje vyměňované v průběhu komunikace se musí omezit na údaje nezbytně nutné pro účely cílených silničních kontrol vozidel s potenciálně zmanipulovaným či zneužitým tachografem. Tyto údaje se vztahují k následujícím událostem či údajům zaznamenaným tachografem:
-
poslední pokus o narušení zabezpečení,
-
nejdelší přerušení dodávky energie,
-
porucha snímače,
-
chyba v údajích o pohybu vozidla,
-
nesoulad údajů o pohybu vozidla,
-
jízda bez platné karty,
-
vložení karty během řízení,
-
údaje o úpravě času,
-
kalibrační údaje včetně dat dvou posledních kalibrací,
-
registrační značka vozidla,
-
rychlost zaznamenaná tachografem.
5. Vyměňované údaje lze použít výhradně pro účely kontroly dodržování tohoto nařízení. Nesmějí být předány jiným subjektům než orgánům pověřeným kontrolou doby řízení a doby odpočinku a soudním orgánům v rámci probíhajícího soudního řízení.
6. Kontrolní orgány smějí údaje uchovávat pouze po dobu trvání silniční kontroly a musí je vymazat nejpozději tři hodiny po jejich sdělení, pokud údaje nenaznačují možnou manipulaci s tachografem či jeho zneužití. Pokud v průběhu následné silniční kontroly není manipulace nebo zneužití potvrzena, musí být přenesené údaje smazány.
7. Dopravce provozující vozidlo má povinnost informovat řidiče o možnosti dálkové komunikace pro účely včasného odhalování případné manipulace s tachografem či jeho zneužití.
8. V žádném případě nesmí komunikace pro včasné dálkové odhalování, jak je vymezena v tomto článku, vést k automatickému ukládání pokut či sankcí řidiči či dopravci. Příslušný kontrolní orgán může na základě vyměněných údajů rozhodnout o provedení kontroly vozidla a jeho tachografu. Výsledek dálkové komunikace nebrání kontrolním orgánům provádět náhodné silniční kontroly založené na systému hodnocení rizika stanoveném článkem 9 směrnice 2006/22/ES.
Článek 10
Rozhraní s inteligentními dopravními systémy
Tachografy vozidel registrovaných poprvé 36 měsíců po vstupu podrobných ustanovení uvedených v článku 11 v platnost mohou být vybaveny standardizovaným rozhraním umožňujícím, aby údaje zaznamenané či vytvořené tachografem byly v provozním režimu používány vnějším zařízením, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
rozhraní nemá vliv na pravost a integritu údajů tachografu;
b)
rozhraní vyhovuje podrobným ustanovením uvedeným v článku 11;
c)
vnější zařízení připojené k rozhraní má přístup k osobním údajům, včetně údajů o zeměpisné poloze, pouze po prokazatelném souhlasu řidiče, k němuž se tyto údaje vztahují.
Článek 11
Podrobná ustanovení pro inteligentní tachografy
S cílem zajistit, aby inteligentní tachografy splňoval zásady a požadavky stanovené v tomto nařízení, přijme Komise prostřednictvím prováděcích aktů podrobná ustanovení nezbytná pro jednotné uplatňování článků 8, 9 a 10, s výjimkou všech ustanovení, která by stanovovala zaznamenávání dalších údajů tachografem. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 42 odst. 3.
Podrobná ustanovení uvedená v prvním pododstavci:
a)
ve vztahu k výkonu funkcí inteligentního tachografu uvedených v této kapitole zahrnují nezbytné požadavky tak, aby bylo zajištěno zabezpečení, přesnost a spolehlivost údajů poskytovaných tachografu družicovou službou pro určování polohy a technologií pro dálkovou komunikaci uvedenými v článcích 8 a 9;
b)
upřesní jednotlivé podmínky a požadavky pro družicovou službu pro určování polohy a technologii pro dálkovou komunikaci uvedené v článcích 8 a 9, které jsou buď součástí tachografu, nebo ne, a v případě, že jeho součástí nejsou, upřesní podmínky pro použití družicového signálu pro určování polohy jakožto druhého snímače pohybu;
c)
upřesní nezbytné normy pro rozhraní uvedené v článku 10. Takové normy mohou zahrnovat ustanovení o přidělování přístupových práv řidičům, dílnám a dopravcům a o kontrolních rolích pro údaje zaznamenané tachografem; tyto kontrolní role se zakládají na mechanismu prokázání pravosti nebo oprávnění určeného pro takové rozhraní, jako je osvědčení pro každou úroveň přístupu, pod podmínkou jejich technické proveditelnosti.
KAPITOLA III
SCHVÁLENÍ TYPU
Článek 12
Žádosti
1. Výrobci nebo jejich zmocněnci podávají žádost o schválení týkající se typu celku ve vozidle, snímače pohybu, vzoru záznamového listu nebo karty tachografu orgánům příslušným pro schvalování typu, které za tím účelem určí členský stát.
2. Členské státy sdělí Komisi do 2. března 2015 názvy a kontaktní informace určených orgánů uvedených v odstavci 1 a podle potřeby je následně aktualizují. Komise na svých internetových stránkách zveřejní a aktualizuje seznam orgánů určených ke schvalování typu.
3. K žádosti o schválení typu musí být připojeny příslušné specifikace, včetně nezbytných informací týkajících se plomb, a osvědčení o bezpečnosti, funkčnosti a interoperabilitě. Osvědčení o bezpečnosti vydává uznaný certifikační orgán určený Komisí.
Osvědčení o funkčnosti vydává výrobci orgán příslušný pro schvalování typu.
Osvědčení o interoperabilitě vydává jediná zkušebna schválená Komisí a Komisi podléhající.
4. U tachografů, jejich příslušných součástí a karet tachografu:
a)
osvědčení o bezpečnosti potvrzuje, že celek ve vozidle, karty tachografu, snímač pohybu a připojení k přijímači GNSS, není-li GNSS součástí celků ve vozidle:
i)
splňují cíle bezpečnosti,
ii)
splňují tyto bezpečnostní funkce: identifikace a prokázání pravosti, autorizace, důvěrnost, odpovědnost, integrita, audit, přesnost a spolehlivost služby;
b)
osvědčení o funkčnosti potvrzuje, že zkoušený prvek splňuje příslušné požadavky z hlediska prováděných funkcí, ekologických charakteristik, charakteristik elektromagnetické kompatibility, splnění fyzických požadavků a splnění dalších příslušných norem;
c)
osvědčení o interoperabilitě potvrzuje, že zkoušený prvek je plně interoperabilní s nezbytnými tachografy či modely karet tachografu.
5. Jakákoliv úprava týkající se softwarového nebo hardwarového vybavení tachografu nebo povahy materiálů použitých k jeho výrobě musí být před zavedením oznámena orgánu, který vydal schválení typu zařízení. Tento orgán potvrdí výrobci rozšíření schválení typu nebo může požadovat aktualizaci nebo potvrzení příslušných osvědčení o funkčnosti, bezpečnosti nebo o interoperabilitě.
6. Žádost týkající se jakéhokoli typu celku ve vozidle, snímače pohybu, vzoru záznamového listu nebo karty tachografu smí být podána jen jednomu členskému státu.
7. Komise přijme prostřednictvím prováděcích aktů podrobná ustanovení pro jednotné uplatňování tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 42 odst. 3.
Článek 13
Udělení schválení typu
Členský stát udělí schválení typu každému typu celku ve vozidle, snímače pohybu, vzoru záznamového listu nebo karty tachografu, který odpovídá požadavkům stanoveným v článcích 4 a 11, pokud je tento členský stát schopen ověřovat, že se vyráběné modely shodují se schváleným typem.
Jakýmkoli úpravám schváleného vzoru nebo doplňků k němu uděluje dodatečné schválení typu členský stát, který udělil původní schválení typu.
Článek 14
Značka schválení typu
Členské státy přidělí žadateli pro každý typ celku ve vozidle, snímače pohybu, vzorového záznamového listu nebo karty tachografu, které schvalují podle článku 13 a přílohy II, značku schválení typu, která odpovídá předem stanovenému vzoru. Tyto vzory přijme Komise prostřednictvím prováděcích aktů přezkumným postupem podle čl. 42 odst. 3.
Článek 15
Schválení nebo zamítnutí
Příslušné orgány členského státu, jimž byla podána žádost o schválení typu, zašlou orgánům ostatních členských států do jednoho měsíce kopii osvědčení o schválení každého typu celku ve vozidle, snímače pohybu, vzorového záznamového listu nebo karty tachografu doplněnou o kopie příslušných specifikací, včetně specifikací týkajících se plomb. Jestliže příslušné orgány žádost o schválení typu neschválí, uvědomí orgány ostatních členských států o tom, že žádost byla zamítnuta, a sdělí důvody svého rozhodnutí.
Článek 16
Shoda zařízení se schválením typu
1. Jestliže členský stát, který udělil schválení typu podle článku 13, zjistí, že jakékoli celky ve vozidle, snímače pohybu, záznamové listy nebo karty tachografu nesoucí značku schválení typu, kterou tento členský stát přidělil, neodpovídají typu, který schválil, učiní nezbytná opatření, aby byla zajištěna shoda vyráběných modelů se schváleným typem. V případě nutnosti smí odejmout schválení typu.
2. Členský stát, který udělil schválení typu, toto schválení odejme, jestliže se schválený celek ve vozidle, snímač pohybu, záznamový list nebo karta tachografu neshoduje s tímto nařízením nebo vykazuje-li při používání závadu všeobecné povahy, která jej činí nevhodným pro zamýšlený účel.
3. Jestliže členskému státu, který udělil schválení typu, oznámí jiný členský stát některý z případů uvedených v odstavci 1 nebo 2, přijme tento členský stát po konzultaci s oznamujícím členským státem opatření stanovená v uvedených odstavcích, s výhradou odstavce 5.
4. Členský stát, který zjistí některý z případů uvedených v odstavci 2, smí zakázat až do odvolání uvádění celku ve vozidle, snímače pohybu, záznamového listu nebo karty dotčeného tachografu na trh a do provozu. Smí tak učinit rovněž v případech uvedených v odstavci 1 u celků ve vozidle, snímačů pohybu, záznamových listů nebo karet tachografu, které byly vyňaty z prvotního ověření EU, jestliže je výrobce po řádném upozornění neuvede do souladu se schváleným vzorem nebo s požadavky tohoto nařízení.
V každém případě příslušné orgány členských států do jednoho měsíce oznámí sobě navzájem a Komisi odebrání schválení typu nebo jiná opatření učiněná podle odstavce 1, 2 nebo 3 a uvedou důvody těchto opatření.
5. Jestliže členský stát, který udělil schválení typu, zpochybňuje existenci jakýchkoli případů uvedených v odstavci 1 nebo 2, které mu byly oznámeny, usilují dotčené členské státy o urovnání sporu a průběžně informují Komisi.
Jestliže rozhovory mezi členskými státy nevedou k dohodě do čtyř měsíců ode dne oznámení podle odstavce 3, přijme Komise po konzultaci s odborníky ze všech členských států a po zvážení všech významných faktorů, například hospodářských a technických, do šesti měsíců od konce uvedeného čtyřměsíčního období rozhodnutí, které oznámí dotčeným členským státům a které zároveň sdělí ostatním členským státům. Komise stanoví pro každý případ lhůtu pro provedení svého rozhodnutí.
Článek 17
Schválení záznamových listů
1. Žadatel o schválení typu vzoru záznamového listu ve své žádosti uvede typ nebo typy analogových tachografů, pro něž je daný záznamový list určen, a k provedení zkoušek záznamového listu poskytne vhodné zařízení takového typu nebo takových typů.
2. Příslušné orgány každého členského státu vyznačí na osvědčení o schválení vzoru záznamového listu typ nebo typy analogových tachografů, v nichž smí být záznamový list tohoto vzoru používán.
Článek 18
Odůvodnění zamítavých rozhodnutí
Každé rozhodnutí o odmítnutí nebo odebrání schválení typu celku ve vozidle, snímače pohybu, vzoru záznamového listu nebo karty tachografu učiněné na základě tohoto nařízení musí být podrobně odůvodněno. Rozhodnutí se sdělí dotčené straně, která musí být současně informována o opravných prostředcích, které má podle práva příslušného členského státu k dispozici, a o lhůtách pro jejich uplatnění.
Článek 19
Uznávání typově schválených tachografů
Členské státy nesmějí odmítnout zaregistrovat vozidlo vybavené tachografem ani zakázat uvedení tohoto vozidla do provozu nebo jeho používání z důvodů souvisejících se skutečností, že vozidlo je vybaveno tímto zařízením, jestliže je zařízení opatřeno značkou schválení typu uvedenou v článku 14 a montážním štítkem uvedeným v čl. 22 odst. 4.
Článek 20
Zabezpečení
1. Výrobci konstruují, zkoušejí a přezkoumávají celky ve vozidlech, snímače pohybu a karty tachografu uvedené do výroby, aby odhalili slabá místa vznikající ve všech fázích životního cyklu výrobku, a zamezují nebo zmírňují jejich možné zneužití. Četnost zkoušek, jež nesmí být nižší než jednou za dva roky, stanoví členský stát, který vydal osvědčení o schválení.
2. Za tímto účelem výrobci předloží dokumentaci nezbytnou pro rozbor slabých míst certifikačnímu orgánu uvedenému v čl. 12 odst. 3.
3. Pro účely odstavce 1 certifikační orgán uvedený v čl. 12 odst. 3 provede zkoušky celků ve vozidle, snímačů pohybu a karet tachografu, aby potvrdil, že známá slabá místa nemohou být zneužita osobami s veřejně dostupnými znalostmi.
4. Pokud jsou v průběhu zkoušek podle odstavce 1 zjištěna slabá místa systémových prvků (celky ve vozidle, snímače pohybu a karty tachografu), nesmějí být tyto prvky uvedeny na trh. Pokud jsou v průběhu zkoušek podle odstavce 3 zjištěna slabá místa u prvků, které jsou již na trhu, výrobce nebo certifikační orgán informují příslušné orgány daného členského státu, který schválení typu udělil. Tyto příslušné orgány přijmou veškerá nezbytná opatření s cílem zajistit vyřešení problému, zejména výrobcem, a informují neprodleně Komisi o zjištěných slabých místech a o plánovaných nebo přijatých opatřeních, včetně v případě nutnosti o odebrání schválení typu podle čl. 16 odst. 2.
Článek 21
Provozní zkoušky
1. Členské státy mohou povolit provozní zkoušky tachografů, které dosud nebyly typově schváleny. Členské státy vzájemně uznávají tato oprávnění k provozním zkouškám.
2. Řidiči a dopravci účastnící se provozních zkoušek musí splňovat požadavky nařízení (ES) č. 561/2006. Tuto shodu řidiči prokazují postupem stanoveným v čl. 35 odst. 2 tohoto nařízení.
3. Komise může přijmout prováděcí akty s cílem stanovit postupy, podle kterých mají být provozní zkoušky prováděny, a formuláře, které mají být používány k monitorování těchto provozních zkoušek. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 42 odst. 3.
KAPITOLA IV
MONTÁŽ A KONTROLA
Článek 22
Montáž a oprava
1. Montovat a opravovat tachografy jsou oprávněni pouze montéři, dílny nebo výrobci vozidel schválení pro tento účel v souladu s článkem 24 příslušnými orgány členských států.
2. Schválení montéři, dílny nebo výrobci vozidel v souladu se specifikacemi uvedenými v osvědčení o schválení typu podle článku 15 tachograf zaplombují poté, co ověří jeho správné fungování, a zejména takovým způsobem, aby žádný manipulační přístroj nemohl do zaznamenaných údajů neoprávněně zasahovat nebo je měnit.
3. Schválený montér, dílna nebo výrobce vozidel opatří připevněné plomby zvláštní značkou a navíc v případě digitálních tachografů zapíše elektronické bezpečnostní údaje pro ověřování pravosti. Příslušné orgány každého členského státu zašlou Komisi seznam používaných značek a elektronických bezpečnostních údajů a nezbytné informace o používaných elektronických bezpečnostních údajích. Komise členským státům na požádání umožní přístup k těmto informacím.
4. Skutečnost, že montáž tachografu byla provedena v souladu s požadavky tohoto nařízení, se potvrzuje připevněním montážního štítku tak, aby byl jasně viditelný a snadno přístupný.
5. Části tachografu se zaplombují, jak je specifikováno v osvědčení o schválení typu. Zaplombována musí být všechna spojení tachografu, u nichž by mohlo docházet k nedovolenému zasahování, včetně spojení mezi snímačem pohybu a převodovou skříní, a případně montážní štítek.
Plomba smí být odstraněna či porušena pouze:
-
montéry nebo dílnami schválenými příslušnými orgány podle článku 24 pro účely opravy, údržby či opětovné kalibrace tachografu nebo řádně vyškolenými a tam, kde je to vyžadováno, oprávněnými kontrolory pro účely kontroly,
-
pro účely opravy vozidla či změny, která má dopad na plombu. V takových případech musí být ve vozidle uloženo písemné prohlášení s uvedením dne a času, kdy byla plomba porušena, a s uvedením důvodů pro odstranění plomby. Komise vypracuje prostřednictvím prováděcích aktů jednotný formulář pro toto písemné prohlášení.
V každém případě schválený montér nebo dílna plomby nahradí bez zbytečného prodlení a nejpozději sedm dnů po jejich odstranění.
Schválená dílna provede před nahrazením plomb ověření a kalibraci tachografu.
Článek 23
Kontroly tachografů
1. Tachografy musí být pravidelně kontrolovány schválenými dílnami. Pravidelné kontroly se provádějí alespoň jednou za dva roky.
2. Při kontrolách uvedených v odstavci 1 se ověřuje alespoň to, zda:
-
je tachograf správně namontován a odpovídá danému vozidlu,
-
tachograf správně funguje,
-
je tachograf opatřen značkou schválení typu,
-
je připevněn montážní štítek,
-
jsou všechny plomby neporušené a účinné,
-
nejsou k tachografu připojeny žádné manipulační přístroje a zda nejsou ani nalezeny žádné stopy po použití takových přístrojů,
-
odpovídá velikost pneumatik a skutečný obvod pneumatik.
3. V případech, kdy muselo být opraveno nesprávné fungování tachografu, ať již na základě výsledku pravidelné kontroly nebo kontroly provedené na konkrétní žádost příslušného vnitrostátního orgánu, vypracují dílny kontrolní zprávu. Vedou seznam všech vypracovaných kontrolních zpráv.
4. Kontrolní zprávy musí být uchovávány nejméně dva roky od svého vypracování. Členské státy rozhodnou, zda mají být kontrolní zprávy během tohoto období uchovávány nebo zaslány příslušnému orgánu. Uchovává-li kontrolní zprávy dílna, zpřístupní zprávy o kontrolách a kalibracích provedených v uvedeném období na žádost příslušnému orgánu.
Článek 24
Schválení montérů, dílen a výrobců vozidel
1. Členské státy schvalují, pravidelně kontrolují a certifikují montéry, dílny a výrobce vozidel, kteří mohou provádět montáž, ověřování, kontroly a opravy tachografů.
2. Členské státy zajistí odbornou způsobilost a spolehlivost montérů, dílen a výrobců vozidel. Za tím účelem stanoví a zveřejní jasné vnitrostátní postupy a zajistí splnění těchto minimálních kritérií:
a)
personál je řádně vyškolen;
b)
zařízení potřebné k provádění příslušných zkoušek a úkonů je dostupné;
c)
montéři, dílny a výrobci vozidel mají dobrou pověst.
3. Audity schválených montérů nebo dílen se provádějí takto:
a)
schválení montéři nebo dílny podléhají alespoň každé dva roky auditu postupů používaných při zacházení s tachografy. Audit se zaměří především na přijatá bezpečnostní opatření a zacházení s kartami dílny. Členské státy mohou tyto audity provádět bez inspekce na místě;
b)
rovněž se provádějí neohlášené technické audity schválených montérů nebo dílen s cílem zkontrolovat provedené kalibrace, kontroly a montáže. Tyto audity musí zahrnovat alespoň 10 % schválených montérů nebo dílen ročně.
4. Členské státy a jejich příslušné orgány přijmou příslušná opatření k zabránění střetů zájmů mezi montéry nebo dílnami a dopravci. Zejména v případě závažného rizika střetu zájmů musí být přijata dodatečná zvláštní opatření s cílem zajistit, aby daný montér nebo dílna toto nařízení dodržoval.
5. Příslušné orgány členských států Komisi každoročně, pokud možno elektronicky, zašlou seznamy schválených montérů a dílen a karet, které jim byly vydány. Komise tyto seznamy zveřejní na svých internetových stránkách.
6. Příslušné orgány v členských státech dočasně nebo trvale odejmou schválení montérům, dílnám a výrobcům vozidel, kteří neplní své povinnosti podle tohoto nařízení.
Článek 25
Karty dílny
1. Doba platnosti karet dílny nesmí překročit jeden rok. Při obnově karty dílny příslušný orgán zajistí, aby montér, dílna nebo výrobce vozidel splňovali kritéria uvedená v čl. 24 odst. 2.
2. Příslušný orgán obnoví kartu dílny do patnácti pracovních dnů od obdržení platné žádosti o obnovu a všech nezbytných dokumentů. Jestliže je karta poškozena, nefunguje správně nebo je ztracena či odcizena, vydá příslušný orgán náhradní kartu do pěti pracovních dnů ode dne obdržení podrobné žádosti za tímto účelem. Příslušné orgány vedou rejstřík ztracených, odcizených nebo vadných karet.
3. Jestliže členský stát odejme montérovi, dílně nebo výrobci vozidel schválení uvedené v článku 24, odejme mu rovněž karty dílny, které mu byly vydány.
4. Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření proti padělání karet vydávaných schváleným montérům, dílnám a výrobcům vozidel.
KAPITOLA V
KARTY ŘIDIČE
Článek 26
Vydávání karet řidiče
1. Kartu řidiče vydá na požádání řidiče příslušný orgán členského státu, kde má řidič obvyklé bydliště. Karta musí být vydána do jednoho měsíce od obdržení žádosti a veškeré nezbytné dokumentace příslušným orgánem.
2. Pro účely tohoto článku se „obvyklým bydlištěm“ rozumí místo, kde osoba obvykle, tj. nejméně 185 dní v každém kalendářním roce, žije z důvodů osobních a profesních vazeb nebo v případě osoby bez profesních vazeb z důvodu osobních vazeb, z nichž vyplývá úzké spojení této osoby s místem, kde žije.
Za obvyklé bydliště osoby, jejíž profesní vazby jsou jinde než vazby osobní, a která tedy střídavě pobývá na různých místech ve dvou nebo více členských státech, se však považuje místo jejích osobních vazeb, pokud se tam pravidelně vrací. Tato poslední podmínka nemusí být splněna, pokud osoba pobývá v některém členském státě, aby zde vykonávala časově omezený úkol.
3. Řidiči prokazují obvyklé bydliště jakýmkoli vhodným dokladem, například průkazem totožnosti nebo jakýmkoli jiným platným dokladem. Mají-li příslušné orgány členského státu vydávající kartu řidiče pochybnosti o správnosti uvedeného obvyklého bydliště, nebo pro účely určitých specifických kontrol, mohou požadovat jakékoli dodatečné informace nebo důkazy.
4. V řádně odůvodněných a výjimečných případech mohou členské státy vydat řidiči, který nemá obvyklé bydliště ani v členském státě, ani ve státě, jenž je smluvní stranou dohody AETR, dočasnou a neobnovitelnou kartu řidiče, jejíž platnost nelze prodloužit a která platí po dobu nejvýše 185 dní, je-li tento řidič v pracovněprávním poměru s dopravcem usazeným ve vydávajícím členském státě, a v případech, na které se vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1072/2009 (16), pokud předloží osvědčení řidiče uvedené ve zmíněném nařízení.
Komise na základě údajů poskytnutých členskými státy pečlivě sleduje uplatňování tohoto odstavce. Každé dva roky podá Evropskému parlamentu a Radě zprávu o svých zjištěních a posoudí zejména, zda dočasné karty řidiče mají nějaký nepříznivý dopad na trh práce a zda jsou dočasné karty vydávány konkrétním řidičům více než jednou. Komise může podat vhodný legislativní návrh na revizi tohoto odstavce.
5. Příslušné orgány vydávajícího členského státu přijmou vhodná opatření k ověření toho, že žadatel dosud není držitelem platné karty řidiče, zapíší na kartu řidiče osobní údaje a zajistí, aby byly údaje viditelné a zabezpečené.
6. Doba platnosti karty řidiče nepřekročí dobu pěti let.
7. Platná karta řidiče smí být odejmuta nebo její platnost smí být pozastavena pouze tehdy, pokud příslušný orgán členského státu zjistí, že karta byla padělána, že řidič používá cizí kartu nebo že karta byla získána na základě nepravdivých prohlášení nebo padělaných dokladů. Jestliže platnost karty pozastaví nebo kartu odejme jiný členský stát, než který ji vydal, vrátí tento členský stát kartu co nejdříve orgánům vydávajícího členského státu a toto odebrání či pozastavení platnosti odůvodní. Lze-li očekávat, že vrácení karty potrvá déle než dva týdny, uvědomí členský stát, který pozastavil platnost karty nebo ji odejmul, během těchto dvou týdnů vydávající členský stát o důvodech tohoto pozastavení platnosti či odebrání.
8. Členské státy učiní všechna nezbytná opatření, aby zabránily padělání karet řidiče.
9. Tento článek členskému státu nebrání vydat kartu řidiče řidiči, který má obvyklé bydliště v části území uvedeného členského státu, na něž se nevztahují Smlouva o Evropské unii a Smlouva o fungování Evropské unie, jsou-li v takových případech uplatňována příslušná ustanovení tohoto nařízení.
Článek 27
Používání karet řidiče
1. Karta řidiče je osobní.
2. Řidič smí být držitelem pouze jedné platné karty řidiče a je oprávněn používat pouze vlastní osobní kartu řidiče. Řidič nesmí používat kartu řidiče, která je vadná nebo jejíž platnost skončila.
Článek 28
Obnova karet řidiče
1. Jestliže si řidič přeje obnovit svou kartu řidiče, podá žádost příslušným orgánům členského státu, ve kterém má obvyklé bydliště, nejpozději patnáct pracovních dní před skončením platnosti karty.
2. Jestliže se v případě obnovy členský stát, ve kterém má řidič obvyklé bydliště, liší od členského státu, který vydal jeho stávající kartu, a orgány členského státu bydliště jsou žádány o obnovu karty řidiče, tyto orgány informují orgány, které vydaly stávající kartu, o důvodech pro její obnovu.
3. V případě žádosti o obnovu karty bezprostředně před skončením její platnosti vydá příslušný orgán novou kartu před koncem platnosti, jestliže byla žádost podána ve lhůtě stanovené v odstavci 1.
Článek 29
Odcizené, ztracené nebo vadné karty řidiče
1. Vydávající orgány vedou záznamy o vydaných, odcizených, ztracených nebo vadných kartách řidiče po dobu, která se rovná nejméně době jejich platnosti.
2. Jestliže je karta řidiče poškozena nebo nefunguje správně, vrátí ji řidič příslušnému orgánu členského státu, ve kterém má obvyklé bydliště. Krádež karty řidiče musí být formálně oznámena příslušným orgánům státu, ve kterém ke krádeži došlo.
3. Každá ztráta karty řidiče musí být oznámena formálním prohlášením příslušným orgánům vydávajícího členského státu, který kartu vydal, a příslušným orgánům členského státu obvyklého bydliště řidiče, pokud se tyto státy liší.
4. Jestliže je karta řidiče poškozena, nefunguje správně nebo je ztracena či odcizena, požádá řidič během sedmi kalendářních dnů o její náhradu příslušné orgány členského státu, ve kterém má své obvyklé bydliště. Tyto orgány vydají náhradní kartu do osmi pracovních dnů ode dne obdržení podrobné žádosti za tímto účelem.
5. Nastanou-li okolnosti uvedené v odstavci 4, smí řidič pokračovat v řízení bez karty řidiče nejdéle po dobu patnácti kalendářních dnů nebo déle, je-li to nezbytné vzhledem k návratu vozidla na místo jeho obvyklého odstavení, pokud může tento řidič během této doby prokázat nemožnost kartu předložit nebo používat.
Článek 30
Vzájemné uznávání a výměna karet řidiče
1. Karty řidiče vydané členskými státy jsou vzájemně uznávány.
2. Jestliže držitel platné karty řidiče vydané jedním členským státem zřídí své obvyklé bydliště v jiném členském státě, může požádat o výměnu své karty za rovnocennou kartu řidiče. Členský stát provádějící tuto výměnu odpovídá za ověření platnosti předložené karty.
3. Členské státy provádějící výměnu vrátí starou kartu orgánům vydávajícího členského státu a výměnu zdůvodní.
4. Jestliže členský stát nahradí nebo vymění kartu řidiče, musí být tato náhrada nebo výměna a každá následná náhrada nebo výměna zaevidována v tomto členském státě.
Článek 31
Elektronická výměna informací o kartách řidiče
1. Aby se zajistilo, že žadatel dosud není držitelem platné karty řidiče, jak je uvedeno v článku 26, vedou členské státy vnitrostátní elektronické rejstříky obsahující po dobu, která se rovná alespoň době platnosti karet řidiče, následující informace o kartách řidiče, včetně karet uvedených v čl. 26 odst. 4:
-
příjmení a jméno řidiče,
-
datum a případně i místo narození řidiče,
-
číslo platného řidičského průkazu a (případně) stát, který řidičský průkaz vydal,
-
stav karty řidiče,
-
číslo karty řidiče.
2. Komise a členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění propojení a dostupnosti elektronických rejstříků v rámci Unie prostřednictvím systému předávání zpráv TACHOnet uvedeného v doporučení 2010/19/EU nebo kompatibilního systému. V případě použití kompatibilního systému musí být možné vyměňovat elektronické údaje se všemi ostatními členskými státy prostřednictvím systému pro předávání zpráv TACHOnet.
3. Při vydávání, náhradě nebo případné obnově karty řidiče členské státy prostřednictvím elektronické výměny údajů ověří, zda řidič již není držitelem jiné platné karty řidiče. Sdílené údaje se omezují na údaje nezbytně nutné pro účely tohoto ověření.
4. Kontroloři mohou mít přístup do elektronického rejstříku za účelem kontroly stavu karty řidiče.
5. Komise přijme prováděcí akty ke stanovení společných postupů a specifikací nezbytných k propojení uvedenému v odstavci 2, včetně formátu vyměňovaných údajů, technických postupů elektronické konzultace vnitrostátních elektronických rejstříků, postupů týkajících se přístupu a bezpečnostních mechanismů. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 42 odst. 3.
KAPITOLA VI
POUŽÍVÁNÍ ZAŘÍZENÍ
Článek 32
Správné používání tachografů
1. Dopravce a řidiči zajistí správné fungování a náležité používání digitálních tachografů a karet řidiče. Dopravce a řidiči používající analogové tachografy zajistí jejich správné fungování a náležité používání záznamových listů.
2. Digitální tachografy nesmějí být nastaveny tak, aby byly po vypnutí motoru vozidla nebo zapalování automaticky přepnuty na určitou kategorii činnosti, pokud řidiči nezůstane možnost příslušnou kategorii činnosti zvolit ručně.
3. Je zakázáno falšovat, skrývat, potlačovat nebo ničit údaje zaznamenané na záznamovém listu nebo uchovávané v tachografu nebo na kartě řidiče nebo na výstupních sestavách vytištěných tachografem. Rovněž je zakázána jakákoli manipulace s tachografem, záznamovým listem nebo kartou řidiče, která může mít za následek falšování údajů nebo vytištěných informací, jejich potlačení nebo zničení. Ve vozidle se nesmí nacházet žádný přístroj umožňující provádět takové manipulace.
4. Vozidla nesmějí být vybavena více než jedním tachografem s výjimkou vozidel používaných k provozním zkouškám podle článku 21.
5. Členské státy zakáží výrobu, šíření, propagaci nebo prodej zařízení sestrojených za účelem nezákonné manipulace s tachografy nebo pro tento účel zamýšlených.
Článek 33
Odpovědnost dopravce
1. Dopravce odpovídá za zajištění toho, aby jeho řidiči měli řádné školení a instruktáž ohledně správného fungování digitálních i analogových tachografů, provádí pravidelné kontroly s cílem zajistit, aby jeho řidiči tachografy správně používali, a nesmí svým řidičům poskytnout žádné přímé ani nepřímé pobídky, které by je mohly motivovat k tomu, aby tachografy zneužívali.
Dopravce vydá řidičům vozidel vybavených analogovým tachografem dostatečný počet záznamových listů s ohledem na osobní povahu těchto záznamových listů, na dobu trvání přepravy a na možnou potřebu nahradit záznamové listy poškozené nebo odebrané pověřeným kontrolorem. Dopravce řidičům vydá pouze záznamové listy schváleného vzoru vhodné pro použití v zařízení namontovaném ve vozidle.
Je-li vozidlo vybaveno digitálním tachografem, dopravce a řidič zajistí, aby s ohledem na dobu trvání přepravy mohly být údaje z tachografu v případě kontroly na žádost kontrolora správně vytištěny údaje z tachografu.
2. Dopravce uchovává záznamové listy a výtisky, vyhotovují-li se podle článku 35, v chronologickém pořadí a čitelné podobě nejméně jeden rok po jejich použití a na žádost dotčených řidičů jim vydá jejich kopie. Dopravce vydá dotčeným řidičům na požádání rovněž kopie stažených údajů z karet řidiče a výtisky těchto kopií v papírové podobě. Záznamové listy, výtisky a stažené údaje musí být předloženy nebo vydány na žádost pověřeného kontrolora.
3. Dopravce odpovídá za porušení tohoto nařízení svými řidiči nebo řidiči, které má k dispozici. Členské státy však mohou tuto odpovědnost podmínit porušením odst. 1 prvního pododstavce tohoto článku a čl. 10 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 561/2006 dopravcem.
Článek 34
Používání karet řidiče a záznamových listů
1. Řidič používá záznamové listy nebo kartu řidiče každý den, kdy řídí, od okamžiku, kdy převezme vozidlo. Záznamový list nebo karta řidiče nesmějí být vyjmuty před koncem denní pracovní doby, pokud není jejich vyjmutí jinak povoleno. Žádný záznamový list nebo karta řidiče se nesmí používat po dobu delší, než pro niž jsou určeny.
2. Řidiči vhodným způsobem chrání záznamové listy nebo karty řidiče a nesmí používat ušpiněné nebo poškozené záznamové listy nebo karty řidiče.
3. Jestliže se řidič vzdálí od vozidla a v důsledku toho nemůže tachograf zabudovaný do vozidla používat, musí být časové úseky uvedené v odst. 5 písm. b) bodech ii), iii) a iv):
a)
zaznamenány na záznamovém listu ručně, automatickým záznamem nebo jinými prostředky čitelně a bez znečištění záznamového listu, je-li vozidlo vybaveno analogovým tachografem, nebo
b)
zadány na kartu řidiče zařízením k ručnímu zadávání údajů v tachografu, je-li vozidlo vybaveno digitálním tachografem.
Členské státy neuloží řidičům povinnost předkládat formuláře dokládající jejich činnost za dobu, kdy se od vozidla vzdálili.
4. Nachází-li se ve vozidle vybaveném digitálním tachografem více než jeden řidič, každý řidič zajistí, aby jeho karta řidiče byla vložena do správného otvoru v tachografu.
Nachází-li se ve vozidle vybaveném analogovým tachografem více než jeden řidič, mění řidiči záznamové listy tak, aby příslušné informace byly zaznamenány na záznamovém listu řidiče, který v danou dobu skutečně řídil.
5. Řidič:
a)
zajistí, aby doba zaznamenaná na záznamovém listu souhlasila s úředním časem v zemi registrace vozidla;
b)
zachází s přepínacím mechanismem tak, aby byly časové úseky zaznamenány odděleně, zřetelně a takto:
i)
pod značkou
: doba řízení,
ii)
pod značkou
: „jiná práce“, kterou se rozumí jakákoli činnost, kromě řízení ve smyslu čl. 3 písm. a) směrnice 2002/15/ES, a také jakákoli práce pro stejného či jiného zaměstnavatele v odvětví dopravy či v jiném odvětví,
iii)
pod značkou
: „pracovní pohotovost“ ve smyslu čl. 3 písm. b) směrnice 2002/15/ES,
iv)
pod značkou
: přerušení práce nebo doba odpočinku.
6. Každý řidič vozidla vybaveného analogovým tachografem zapíše na svůj záznamový list tyto informace:
a)
na počátku používání záznamového listu své příjmení a jméno;
b)
datum a místo začátku a konce použití záznamového listu;
c)
registrační značku každého vozidla, ke kterému je řidič přidělen, jak na začátku první jízdy zaznamenané na záznamovém listu, tak i v okamžiku, kdy dojde ke změně vozidla v průběhu používání záznamového listu;
d)
stav počitadla ujetých kilometrů:
i)
na začátku první jízdy zaznamenané na záznamovém listu,
ii)
na konci poslední jízdy zaznamenané na záznamovém listu,
iii)
při změně vozidla během pracovního dne stav počitadel v prvním a v dalším vozidle, ke kterému byl řidič přidělen;
e)
případně dobu, kdy dojde k výměně vozidla.
7. Řidič do digitálního tachografu zapíše symboly zemí, ve kterých začala a skončila jeho denní pracovní doba. Nicméně členský stát může požadovat na řidičích vozidel, která na území tohoto členského státu provozují vnitrostátní dopravu, aby k symbolu země připojili přesnější zeměpisné údaje, jestliže je tento členský stát sdělil Komisi před 1. dubnem 1998.
Řidič nemusí informace uvedené v první větě prvního pododstavce zaznamenávat, pokud tachograf automaticky zaznamenává údaje o poloze v souladu s článkem 8.
Článek 35
Poškozené karty řidiče nebo záznamové listy
1. V případě poškození záznamového listu obsahujícího záznamy nebo karty řidiče připojí řidič poškozený záznamový list nebo kartu řidiče k jakémukoli rezervnímu záznamovému listu použitému jako jeho náhrada.
2. Jestliže je karta řidiče poškozena, nefunguje správně, je ztracena nebo odcizena, řidič:
a)
na začátku jízdy vytiskne údaje o vozidle, které řídí, a na výtisk zaznamená:
i)
údaje, které umožní identifikaci řidiče (jméno, číslo karty řidiče nebo řidičského oprávnění), včetně svého podpisu,
ii)
časové úseky uvedené v čl. 34 odst. 5 písm. b) bodech ii), iii) a iv);
b)
na konci jízdy vytiskne informace o časových úsecích zaznamenaných tachografem, zaznamená dobu jiné práce, dobu pracovní pohotovosti a odpočinku od vyhotovení výtisku při zahájení jízdy, nejsou-li zaznamenány tachografem, a uvede na tomto dokumentu údaje k identifikaci řidiče (jméno, číslo karty řidiče nebo řidičského oprávnění), včetně svého podpisu.
Článek 36
Záznamy, které musí mít řidič u sebe
1. Řídí-li řidič vozidlo vybavené analogovým tachografem, musí být schopen kdykoliv na žádost pověřeného kontrolora předložit:
i)
záznamové listy pro daný den a záznamové listy použité řidičem v předcházejících 28 dnech,
ii)
kartu řidiče, pokud je jejím držitelem, a
iii)
veškeré ručně provedené záznamy a výtisky pořízené daný den a v předcházejících 28 dnech, jak je vyžadováno podle tohoto nařízení a nařízení (ES) č. 561/2006.
2. Řídí-li řidič vozidlo vybavené digitálním tachografem, musí být schopen kdykoliv na žádost pověřeného kontrolora předložit:
i)
svou kartu řidiče,
ii)
veškeré ručně provedené záznamy a výtisky pořízené v daném dni a v předchozích 28 dnech, jak je vyžadováno podle tohoto nařízení a nařízení (ES) č. 561/2006,
iii)
záznamové listy, které odpovídají stejnému období jako v bodě ii), během kterého řídil vozidlo vybavené analogovým tachografem.
3. Pověřený kontrolor může ověřit dodržování nařízení (ES) č. 561/2006 analýzou záznamových listů a zobrazených, vytištěných nebo stažených údajů, které zaznamenal tachograf nebo karta řidiče, nebo není-li to možné, jakéhokoli jiného podkladového dokumentu, který zdůvodňuje nedodržení některého ustanovení, například čl. 29 odst. 2 a čl. 37 odst. 2 tohoto nařízení.
Článek 37
Postupy v případě selhání zařízení
1. Jestliže dojde k poruše nebo vadné činnosti tachografu, nechá ho dopravce opravit schváleným montérem nebo dílnou, jakmile to okolnosti dovolí.
Není-li vozidlo schopno se vrátit zpět do provozovny dopravce do jednoho týdne ode dne poruchy nebo objevení vadné činnosti, musí být oprava provedena během cesty.
Členské státy v rámci článku 41 stanoví, že příslušné orgány mohou zakázat užívání vozidla, pokud porucha nebo vadná činnost nebyly opraveny v souladu s prvním a druhým pododstavcem tohoto odstavce, je-li to v souladu s vnitrostátními právními předpisy dotčeného členského státu.
2. V době, kdy je tachograf mimo provoz nebo nefunguje správně, uvede řidič údaje umožňující jeho identifikaci (jméno, číslo karty řidiče nebo číslo řidičského průkazu) včetně podpisu, jakož i informace o různých časových úsecích, které už tachografem nebyly zaznamenávány nebo tištěny správně:
a)
na záznamovém listu nebo listech nebo
b)
na prozatímním listu, který je třeba připojit k záznamovému listu nebo uchovávat společně s kartou řidiče.
KAPITOLA VII
PROSAZOVÁNÍ A SANKCE
Článek 38
Kontroloři
1. Pro účinné monitorování dodržování tohoto nařízení musí mít oprávnění kontroloři k dispozici dostatečné vybavení a odpovídající pravomoci, aby mohli vykonávat své povinnosti v souladu s tímto nařízením. Toto vybavení musí zahrnovat zejména:
a)
kontrolní karty, které umožňují přístup k údajům zaznamenávaným v tachografech a na kartách tachografu, a případně na kartách dílny;
b)
nezbytné nástroje ke stahování souborů údajů z celků ve vozidle a karet tachografu a k provádění analýzy souborů údajů a výtisků z digitálních tachografů v kombinaci se záznamovými listy či grafy z analogových tachografů.
2. Jestliže kontroloři po provedení kontroly zjistí, že existují dostatečné důkazy pro důvodné podezření na podvod, mají pravomoc odeslat vozidlo do schválené dílny k provedení dalších zkoušek s cílem zkontrolovat především to, zda tachograf:
a)
funguje správně;
b)
zaznamenává a ukládá údaje správně a je správně kalibrován.
3. Kontroloři mají pravomoc požádat schválenou dílnu, aby provedla zkoušky uvedené v odstavci 2 a zvláštní zkoušky, jejichž účelem je zjistit přítomnost manipulačních přístrojů. Je-li zjištěna přítomnost manipulačních přístrojů, mohou být zařízení, včetně samotného přístroje, celku ve vozidle nebo jeho části a karty řidiče z vozidla odstraněny a použity jako důkazní prostředky v souladu s vnitrostátními procesními pravidly pro nakládání s takovými důkazními prostředky.
4. Kontroloři využívají tam, kde je to vhodné, možnosti kontrolovat tachografy a karty řidičů na místě během kontroly provozoven podniku.
Článek 39
Odborná příprava kontrolorů
1. Členské státy zajistí, aby kontroloři byli řádně proškoleni pro účely analýzy zaznamenaných údajů a kontroly tachografů s cílem dosáhnout účinné a harmonizované kontroly a prosazování.
2. Členské státy informují Komisi o požadavcích na odbornou přípravu svých kontrolorů do 2. září 2016.
3. Komise přijme prostřednictvím prováděcích aktů opatření, jejichž prostřednictvím upřesní obsah počáteční a průběžné odborné přípravy kontrolorů, včetně školení o metodách pro cílené kontroly a odhalování manipulačních přístrojů a podvodů. Tato opatření zahrnou pokyny pro usnadnění provádění příslušných ustanovení tohoto nařízení a nařízení (ES) č. 561/2006. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 42 odst. 3.
4. Členské státy zahrnou obsah upřesněný Komisí do odborné přípravy poskytované kontrolorům.
Článek 40
Vzájemná pomoc
Členské státy si poskytují vzájemnou pomoc při uplatňování tohoto nařízení a kontrole jeho dodržování.
V rámci této vzájemné pomoci si příslušné orgány členských států zejména pravidelně zasílají veškeré dostupné informace o porušení tohoto nařízení montéry a dílnami, o druzích manipulačních praktik a o sankcích uložených za tato porušení.
Článek 41
Sankce
1. Členské státy stanoví, v souladu se svým vnitrostátním ústavním pořádkem, sankce za porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná k zajištění jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené, odrazující a nediskriminační a musí být v souladu s kategoriemi porušení stanovenými ve směrnici 2006/22/ES.
2. Členské státy takto stanovené sankce a opatření a pravidla oznámí Komisi do 2. března 2016. Rovněž Komisi sdělí všechny následné změny těchto ustanovení.
KAPITOLA VIII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 42
Výbor
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Pokud výbor nevydá žádné stanovisko, Komise navrhovaný prováděcí akt nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.
Má-li být o stanovisku výboru rozhodnuto písemným postupem, ukončuje se tento postup bez výsledku, pokud o tom ve lhůtě pro vydání stanoviska rozhodne předseda výboru nebo pokud o to požádá prostá většina členů výboru.
Článek 43
Fórum pro tachografy
1. Zřizuje se Fórum pro tachografy na podporu dialogu o technických otázkách týkajících se tachografů mezi odborníky členských států, členy výboru uvedeného v článku 42 a odborníky ze třetích zemí, které používají tachografy v rámci dohody AETR.
2. Členské státy by měly do Fóra pro tachografy jmenovat jako odborníky ty, kteří jsou členy výboru uvedeného v článku 42.
3. Fóra pro tachografy se mohou účastnit odborníci ze zainteresovaných třetích zemí, které jsou smluvními stranami dohody AETR.
4. K účasti na Fóru pro tachografy se přizvou zúčastněné strany, zástupci výrobců vozidel, výrobci tachografů, sociální partneři a evropský inspektor ochrany údajů.
5. Fórum pro tachografy přijme svůj jednací řád.
6. Fórum pro tachografy se schází alespoň jednou ročně.
Článek 44
Sdělování vnitrostátních opatření
Členské státy sdělí Komisi znění právních a správních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti tohoto nařízení, do třiceti dnů od jejich přijetí a poprvé do 2. března 2015.
Článek 45
Změna nařízení (ES) č. 561/2006
Nařízení (ES) č. 561/2006 se mění takto:
1)
V článku 3 se vkládá nové písmeno, které zní:
„aa)
vozidly nebo jejich kombinacemi s maximální přípustnou hmotností nepřekračující 7,5 tun, která jsou používána pro přepravu materiálu, zařízení nebo strojů, jež řidič při výkonu svého povolání potřebuje, a která jsou používány pouze na tratích v okruhu do 100 km od místa obvyklého odstavení vozidla a za podmínky, že řízení vozidla nepředstavuje řidičovu hlavní činnost;“.
2)
V článku 13 se odstavec 1 mění takto:
a)
v písmenech d), f) a p) se vzdálenost „50 kilometrů“ nahrazuje vzdáleností „100 kilometry“;
b)
v písmenu d) se první pododstavec nahrazuje tímto:
„d)
vozidly nebo kombinacemi vozidel, jejichž maximální přípustná hmotnost nepřekračuje 7,5 tuny a která používají poskytovatelé všeobecných služeb definovaní v čl. 2 bodě 13 směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/67/ES ze dne 15. prosince 1997 o společných pravidlech pro rozvoj vnitřního trhu poštovních služeb Společenství a zvyšování kvality služby (17) za účelem doručování zásilek v rámci všeobecných služeb.
Článek 46
Přechodná ustanovení
Pokud nebudou prováděcí akty uvedené v tomto nařízení přijaty tak, aby mohly být používány od začátku použitelnosti tohoto nařízení, použijí se i nadále na přechodném základě ustanovení nařízení (EHS) č. 3821/85, včetně jeho přílohy IB, až do dne použitelnosti prováděcích aktů uvedených v tomto nařízení.
Článek 47
Zrušení
Nařízení (EHS) č. 3821/85 se zrušuje. Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 48
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
S výhradou přechodných ustanovení v článku 46 se použije ode dne 2. března 2016. Avšak články 24, 34 a 45 se použijí ode dne 2. března 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 4. února 2014.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 165/2014/EU RENDELETE
(2014. február 4.)
a közúti közlekedésben használt menetíró készülékekről, a közúti közlekedésben használt menetíró készülékekről szóló 3821/85/EGK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről és a közúti szállításra vonatkozó egyes szociális jogszabályok összehangolásáról szóló 561/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 91. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,
rendes jogalkotási eljárás keretében (2),
mivel:
(1)
A 3821/85/EGK tanácsi rendelet (3) a közúti közlekedésben használt menetíró készülékek kialakítására, beépítésére, használatára és ellenőrzésére vonatkozó rendelkezéseket fogalmaz meg. Az említett rendeletet többször jelentősen módosították. A nagyobb fokú egyértelműség érdekében ezért elengedhetetlen főbb rendelkezéseinek egyszerűsítése és átszerkesztése.
(2)
A tapasztalat azt mutatja, hogy a menetíró készülékek rendszere hatékonyságának és eredményességének biztosítása érdekében bizonyos műszaki elemeket és ellenőrzési eljárásokat javítani kell.
(3)
Bizonyos járművek mentesülnek az 561/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) rendelkezései alól. A koherencia biztosítása érdekében lehetőséget kell teremteni arra, hogy ezek a járművek ne tartozzanak e rendelet hatálya alá.
(4)
Menetíró készülékeket kell beépíteni azokba a járművekbe, amelyekre az 561/2006/EK rendelet alkalmazandó. Bizonyos fokú rugalmasság bevezetése érdekében meghatározott járműveket ki kell zárni az említett rendelet hatálya alól, nevezetesen azokat a legfeljebb 7,5 tonna megengedett legnagyobb össztömegű járműveket, amelyeket olyan anyagok, felszerelések vagy gépek szállítására használnak, amelyekre a járművezetőnek munkája során szüksége van, illetve amelyeket kizárólag a vállalkozás telephelyétől számított 100 km-es sugarú körben használnak, azzal a feltétellel, hogy az ilyen járművek vezetése nem a járművezető fő tevékenysége. A vonatkozó, az 561/2006/EK rendeletben meghatározott mentességek közötti összhang biztosítása és a szállítási vállalkozások adminisztratív terheinek az említett rendeletben meghatározott célok tiszteletben tartásával történő csökkentése érdekében felül kell vizsgálni bizonyos, az e mentességekben meghatározott legnagyobb megengedett távolságokat.
(5)
A Bizottság mérlegelni fogja annak lehetőségét, hogy 2015-ig meghosszabbodjon az M1 és N1 kategóriájú járművekben használatos adapterek érvényességének ideje, és még 2015 előtt fontolóra veszi egy, az M1 és N1 kategóriájú járművekre vonatkozó hosszú távú megoldás lehetőségét.
(6)
A Bizottságnak mérlegelnie kell a súlyérzékelők nehéz tehergépjárművekbe való beépítését, és értékelnie kell, hogy a súlyérzékelők hozzá tudnak-e járulni a közúti közlekedésre vonatkozó jogszabályok fokozottabb betartásához.
(7)
Elő kell írni a globális navigációs műholdrendszerhez kapcsolt menetíró készülékek használatát, mivel utóbbi megfelelő és költséghatékony módja annak, hogy a napi munkaidő során meghatározott pontokon automatikusan rögzítésre kerüljön a jármű helyzete, ami segíti az ellenőrző tisztviselőket az ellenőrzések során.
(8)
A Bíróság a C-394/92. sz., Michielsen és Geybels Transport Service ügyben (5) meghatározta a „napi munkaidő” fogalmát, az ellenőrző hatóságoknak e rendelet rendelkezéseit ennek a fogalommeghatározásnak a fényében kell értelmezniük. A „napi munkaidő” akkor kezdődik, amikor a járművezető a heti vagy napi pihenőidőt követően, illetve - amennyiben a napi pihenőidő különálló időszakokra tagolódik - egy legalább kilenc órás pihenőidőt követően bekapcsolja a menetíró készüléket. A „napi munkaidő” a napi pihenőidő kezdetén, illetve - amennyiben a napi pihenőidő különálló időszakokra tagolódik - egy legalább kilenc egymást követő órát meghaladó pihenőidő kezdetén ér véget.
(9)
A 2006/22/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (6) legalább bizonyos számú közúti ellenőrzés elvégzését írja elő a tagállamok számára. Elő kell írni a menetíró készülék és a közúti ellenőrzést végző hatóságok között közúti ellenőrzések céljából történő távoli kommunikációt, mivel utóbbi elősegíti a célzott közúti ellenőrzéseket, ami lehetővé teszi a szállítási vállalkozások véletlenszerű ellenőrzések miatti adminisztratív terheinek csökkentését.
(10)
Az intelligens közlekedési rendszerek (ITS) segíthetik az európai közlekedéspolitika kihívásainak - például a növekvő közúti szállítási volumeneknek és a torlódásoknak, valamint a növekvő energiafogyasztásnak - a leküzdését. A menetíró készülékeket ezért szabványosított interfésszel kell ellátni az ITS-alkalmazásokkal való interoperabilitásuk biztosítása érdekében.
(11)
Elsőbbséget kell adni az olyan alkalmazások kialakításának, amelyek segítik a járművezetőt abban, hogy értelmezze a menetíró készülékben rögzített adatokat és ennek megfelelően betarthassa a szociális jogszabályokat.
(12)
A menetíró készüléknek és rendszerének biztonsága nélkülözhetetlen annak biztosításához, hogy megbízható adatok jöjjenek létre. A gyártóknak ezért a menetíró készülékeket úgy kell megtervezniük, tesztelniük és azok élettartama alatt folyamatosan ellenőrizniük, hogy megelőzzék, észleljék és csökkentsék azok biztonsági sebezhetőségét.
(13)
A típusjóváhagyással még nem rendelkező menetíró készülékek bevezetés előtti üzemi tesztelése lehetővé teszi a készülékek valós körülmények közötti vizsgálatát, ezáltal a gyorsabb fejlesztést. Az üzemi tesztelést tehát meg kell engedni azzal a feltétellel, hogy az ilyen tesztekben való részvételt és az 561/2006/EK rendeletnek való megfelelést hatékonyan ellenőrzik és felügyelik.
(14)
Tekintettel a lehető legmagasabb biztonsági szint fenntartásának fontosságára, a biztonsági tanúsítványokat az informatikai biztonságértékelési tanúsítványok kölcsönös elismeréséről szóló megállapodás („Mutual Recognition Agreement of Information Technology Security Evaluation Certificates”, a továbbiakban: a kölcsönös elismerésről szóló megállapodás) keretében a vezető tisztviselők információs rendszerek biztonságával foglalkozó csoportjának (Senior Officials Group on Information Systems Security, SOG-IS) igazgatótanácsa által elismert tanúsító szervnek kell kiállítania.
A harmadik országokkal fennálló nemzetközi kapcsolatokkal összefüggésben a Bizottság e rendelet alkalmazásában nem ismerhet el egyetlen olyan tanúsító szervet sem, amely nem felel meg a kölcsönös elismerésről szóló megállapodásban előírt biztonsági értékelés szerinti feltételekkel egyenértékű feltételeknek. E tekintetben az igazgatótanács véleményére kell támaszkodni.
(15)
A szerelők és műhelyek fontos szerepet játszanak a menetíró készülékek biztonsága szempontjából. Ezért helyénvaló a megbízhatóságukra, jóváhagyásukra, és auditálásukra vonatkozóan bizonyos minimumkövetelményeket meghatározni. A tagállamoknak továbbá meg kell hozniuk a szerelők, illetve műhelyek és a szállítási vállalkozások közötti összeférhetetlenség megelőzéséhez szükséges megfelelő intézkedéseket. E rendelet egyetlen rendelkezése sem akadályozza meg a tagállamokat abban, hogy - amennyiben teljesülnek az e rendeletben meghatározott minimumkritériumok - a 765/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben (7) előírt eljárások révén gondoskodjanak a jóváhagyásról, ellenőrzésről és tanúsításról.
(16)
A járművezetői kártyák hatékonyabb vizsgálatának és ellenőrzésének biztosítása és az ellenőrző tisztviselők feladatainak megkönnyítése érdekében nemzeti elektronikus nyilvántartásokat kell létrehozni, és rendelkezni kell e nyilvántartások egymással való összekapcsolásáról.
(17)
Annak ellenőrzéséhez, hogy a járművezetői kártya az adott járművezető egyetlen ilyen kártyája-e, a tagállamoknak a 2010/19/EU (8) bizottsági ajánlásban szereplő eljárásokat kell alkalmazniuk.
(18)
Mérlegelni kell annak lehetővé tételét, hogy abban a sajátos esetben, amikor a járművezető szokásos tartózkodási helye nem valamely tagállamban és nem egy olyan államban található, amely a nemzetközi közúti fuvarozást végző járművek személyzetének munkájáról szóló, 1970. július 1-jei európai megállapodás (a továbbiakban: az AETR-megállapodás) szerződő fele, az érintett tagállam ideiglenes, nem megújítható járművezetői kártyát állíthasson ki a részére. Ilyen esetekben az érintett tagállamoknak maradéktalanul alkalmazniuk kell e rendelet vonatkozó rendelkezéseit.
(19)
Ezenkívül lehetővé kell tenni a tagállamok számára, hogy járművezetői kártyát állítsanak ki a területükön tartózkodási hellyel rendelkező járművezetők részére abban az esetben is, ha a Szerződések a területük egy részére nem alkalmazandók. Ezekben az esetekben a tagállamoknak maradéktalanul alkalmazniuk kell e rendelet vonatkozó rendelkezéseit.
(20)
Az ellenőrző tisztviselők a menetíró készülékek változása és az új manipulációs technikák miatt folyamatos kihívásokkal szembesülnek. A hatékonyabb ellenőrzés biztosítása és az ellenőrzésre vonatkozó szemléletmódnak az Unión belüli harmonizálása érdekében az ellenőrző tisztviselők kiképzésére és továbbképzésére közös módszertant kell elfogadni.
(21)
A menetíró készülék általi adatrögzítés, valamint a helymeghatározó adatok rögzítésével, a távoli kommunikációval és az intelligens közlekedési rendszerekhez csatlakozó interfésszel kapcsolatos fejlődő technológiák személyes adatok feldolgozásával járnak. Ezért a vonatkozó uniós szabályok, különösen a 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (9) és a 2002/58/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben előírtak (10) alkalmazandók.
(22)
A tisztességes verseny menetíró készülékhez kapcsolódó alkalmazások fejlesztése terén való lehetővé tétele érdekében jogdíjmentesen elérhetővé kell tenni mindenki számára azokat a szellemi tulajdonhoz fűződő jogokat és szabadalmakat, amelyek a menetíró készülékbe való adattovábbítással vagy a menetíró készülékből való adattovábbítással kapcsolatosak.
(23)
Adott esetben a tagállami ellenőrző hatóságokkal való kommunikáció során kicserélt adatoknak meg kell felelniük a vonatkozó nemzetközi szabványoknak, így például az Európai Szabványügyi Bizottság által a célorientált rövid távolságú adatkommunikációra vonatkozóan kidolgozott szabványkészletnek.
(24)
A tisztességes verseny belső közúti szállítási piacon való biztosítása érdekében, valamint hogy a járművezetők és a szállítási vállalkozások egyértelmű jelzést kapjanak, a tagállamoknak - a szubszidiaritás elvének sérelme nélkül - a 2006/22/EK irányelvben meghatározott jogsértési kategóriáknak megfelelő hatékony, arányos, visszatartó erejű és megkülönböztetéstől mentes szankciókat kell előírniuk.
(25)
A tagállamoknak gondoskodniuk kell arról, hogy a járművek vizsgálatra való kiválasztása a haszongépjármű vezetőjének állampolgársága, a haszongépjármű nyilvántartásba vétel vagy forgalomba helyezés szerinti országa szerint történő bármilyen megkülönböztetés nélkül történjen.
(26)
A szociális szempontok közúti közlekedésen belüli világos, hatékony, arányos és egységes érvényesítése érdekében a tagállami hatóságoknak egységesen kell alkalmazniuk a szabályokat.
(27)
Minden tagállamnak tájékoztatnia kell a Bizottságot minden olyan esetről, amikor észleli, hogy a menetíró készülék manipulálására alkalmas berendezéseket vagy az azzal való visszaélést lehetővé tévő eszközöket kínálnak, ideértve az interneten kínált ilyen berendezéseket vagy eszközöket, és a Bizottságnak ezen esetekről tájékoztatnia kell a többi tagállamot.
(28)
A Bizottságnak a jövőben is fenn kell tartania internetalapú ügyfélszolgálatát, amely lehetővé teszi a járművezetők, szállítási vállalkozások, ellenőrző hatóságok és engedéllyel rendelkező szerelők, műhelyek és járműgyártók számára, hogy előterjesszék a digitális menetíró készülékkel kapcsolatos kérdéseiket, illetve aggályaikat, ideértve a manipulálás és a visszaélés új formáival kapcsolatos kérdéseket és aggályokat is.
(29)
Az AETR-megállapodás kiigazításaival kötelezővé vált a digitális menetíró készülék használata az AETR-megállapodást aláíró harmadik országokban nyilvántartásba vett járművek vonatkozásában. Mivel ezeket az országokat közvetlenül érintik a menetíró készülékekben e rendelettel bevezetett változások, lehetőséget kell kapniuk a műszaki kérdésekkel, így a járművezetői kártyákra és a műhelykártyákra vonatkozó információcsere rendszerével kapcsolatos párbeszédben való részvételre. Ezért létre kell hozni egy menetíró készülékekkel foglalkozó fórumot.
(30)
E rendelet végrehajtása egységes feltételeinek biztosítása érdekében a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni a következők vonatkozásában: a menetíró készülékekre vonatkozó követelmények, a menetíró készülékek kijelző és figyelmeztető funkciói és típusjóváhagyása, valamint az intelligens menetíró készülékekre vonatkozó részletes rendelkezések; az üzemi teszt során követendő eljárások és az e tesztek ellenőrzéséhez alkalmazandó formanyomtatványok; a plomba eltávolítását megindokoló írásbeli nyilatkozat szabványosított formája; az elektronikus nyilvántartások összekapcsolásához szükséges közös eljárások és előírások, és az ellenőrző tisztviselők alap- és továbbképzésének tartalmát meghatározó módszertan. Ezeket a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (11) megfelelően kell gyakorolni.
(31)
Az e rendelet céljából elfogadott, a 3821/85/EGK rendelet I.B. mellékletében foglalt rendelkezések és más végrehajtási intézkedések helyébe lépő végrehajtási jogi aktusokat 2016. március 2-ig el kell fogadni. Amennyiben azonban az említett végrehajtási jogi aktusok bármely okból nem kerülnek időben elfogadásra, átmeneti intézkedéseknek kell biztosítani a szükséges jogfolytonosságot.
(32)
Amennyiben az e rendeletben említett bizottság nem nyilvánít véleményt a végrehajtási jogi aktus Bizottság által benyújtott tervezetéről, a Bizottság nem fogadhatja el az e rendeletben említett végrehajtási jogi aktust.
(33)
Az AETR-megállapodás alkalmazásának keretében a 3821/85/EGK rendeletre való hivatkozásokat az e rendeletre való hivatkozásokként kell értelmezni. Az Unió mérlegelni fogja az e rendelet és az AETR-megállapodás közötti koherencia biztosítása érdekében, az ENSZ Európai Gazdasági Bizottsága keretében teendő megfelelő lépéseket.
(34)
Az európai adatvédelmi biztossal egyeztetésre került sor a 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (12) 28. cikkének (2) bekezdésével összhangban, és az európai adatvédelmi biztos 2011. október 5-én kinyilvánította véleményét (13).
(35)
A 3821/85/EGK rendeletet ezért hatályon kívül kell helyezni,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
ALAPELVEK, HATÁLY ÉS KÖVETELMÉNYEK
1. cikk
Tárgy és elvek
(1) Ez a rendelet az 561/2006/EK rendeletnek, a 2002/15/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (14) és a 92/6/EGK tanácsi irányelvnek (15) való megfelelés ellenőrzése céljából meghatározza a közúti közlekedésben használt menetíró készülékek kialakítására, beépítésére, használatára, tesztelésére és ellenőrzésére vonatkozó kötelezettségeket és követelményeket.
A menetíró készülékeknek a kialakításuk, beépítésük, használatuk és tesztelésük tekintetében meg kell felelniük e rendelet követelményeinek.
(2) Ez a rendelet meghatározza azokat a feltételeket és követelményeket, amelyek szerint a menetíró készülékek által rögzített, feldolgozott vagy tárolt információk és - személyes adatoktól eltérő - adatok felhasználhatók az (1) bekezdésben említett jogi aktusoknak való megfelelés ellenőrzésétől eltérő célra is.
2. cikk
Fogalommeghatározások
(1) E rendelet alkalmazásában az 561/2006/EK rendelet 4. cikkében szereplő fogalommeghatározások alkalmazandók.
(2) Az (1) bekezdésben szereplő fogalommeghatározásokon kívül e rendelet alkalmazásában:
a)
„menetíró készülék” vagy „adatrögzítő készülék”: közúti járműbe történő beépítésre szánt készülék, amely a 4. cikk (3) bekezdésének megfelelően automatikusan vagy félautomatikusan megjeleníti, rögzíti, kinyomtatja, tárolja és kiadja e járművek mozgásának - többek között azok sebességének - és vezetőik bizonyos munkaszakaszainak adatait;
b)
„járműegység”: a menetíró készülék, ide nem értve a mozgásérzékelőt és a mozgásérzékelőhöz tartozó csatlakozó kábeleket. A járműegység egyetlen vagy több, a járműben különböző helyeken elhelyezett egységből állhat, amennyiben megfelel e rendelet biztonsági követelményeinek; a járműegység többek között feldolgozó egységből, adatmemóriából, időmérő funkcióból, két intelligenskártya-interfész készülékből (járművezető és járműkísérő), nyomtatóból, kijelző berendezésből, csatlakozóból, és a felhasználói inputok bevitelére szolgáló készülékekből áll;
c)
„mozgásérzékelő”: a menetíró készülék azon része, amely jelzi a jármű sebességét és/vagy a megtett távolságot;
d)
„tachográf-kártya”: a menetíró készülékkel történő használatra szánt intelligens kártya, amely lehetővé teszi a kártyatulajdonos menetíró készülék általi azonosítását, valamint az adatátvitelt és -tárolást;
e)
„adatrögzítő lap”: a rögzített adatok befogadására és megőrzésére szolgáló lap, amelyet analóg menetíró készülékbe kell helyezni, és amelyre az analóg menetíró készülék jelölőeszközei folyamatosan ráírják a rögzítendő adatokat;
f)
„járművezetői kártya”: egy tagállam hatóságai által egy adott járművezető részére kiállított tachográf-kártya, amely azonosítja a járművezetőt, és lehetővé teszi a járművezető tevékenységére vonatkozó adatok tárolását;
g)
„analóg menetíró készülék”: olyan menetíró készülék, amely ezzel a rendelettel összhangban adatrögzítő lapot használ;
h)
„digitális menetíró készülék”: olyan menetíró készülék, amely ezzel a rendelettel összhangban tachográf-kártyát használ;
i)
„ellenőrzőkártya”: egy tagállam hatóságai által az illetékes nemzeti ellenőrző hatóság részére kiállított tachográf-kártya, amely azonosítja az ellenőrző szervet és opcionálisan az ellenőrző tisztviselőt, valamint lehetővé teszi az adatmemóriában vagy a járművezetői kártyán és opcionálisan a műhelykártyán tárolt adatokhoz való hozzáférést leolvasás, nyomtatás és/vagy letöltés céljából;
j)
„vállalkozáskártya”: egy tagállam hatóságai által olyan szállítási vállalkozások részére kiállított tachográf-kártya, amelyek menetíró készülékkel felszerelt járműveket kötelesek üzemeltetni; e kártya azonosítja a szállítási vállalkozást, és lehetővé teszi a menetíró készülékben tárolt, az adott szállítási vállalkozás által lezárt adatok megjelenítését, letöltését és kinyomtatását;
k)
„műhelykártya”: valamely tagállamtól kapott engedéllyel rendelkező menetírókészülék-gyártó, illetve -szerelő, járműgyártó vagy műhely kijelölt személyzete részére az adott tagállam hatóságai által kiadott tachográf-kártya, amely azonosítja a kártyatulajdonost és lehetővé teszi a menetíró készülék tesztelését, kalibrálását, aktiválását és/vagy az arról való letöltést;
l)
„aktiválás”: az a szakasz, amelyben a menetíró készülék a műhelykártya használata révén teljes mértékben üzemképessé válik, és valamennyi funkcióját üzembe helyezi, beleértve a biztonsági funkciókat is;
m)
a digitális menetíró készülék „kalibrálása”: a jármű adatmemóriában tárolandó paramétereinek, többek között a jármű azonosító adatainak és jellemzőinek frissítése vagy megerősítése a műhelykártya használatával;
n)
„letöltés” a digitális menetíró készülékből: a jármű adatmemóriájában vagy a tachográf-kártya memóriájában tárolt teljes adatkészletnek vagy annak egy részének a digitális aláírással együtt történő lemásolása azzal a feltétellel, hogy a tárolt adatok nem módosulnak és nem vesznek el;
o)
„esemény”: a digitális menetíró készülék által felderített olyan rendellenes művelet, amely csalási kísérletből eredhet;
p)
„hiba”: a digitális menetíró készülék által felderített olyan rendellenes művelet, amely egy berendezés hibás működéséből vagy meghibásodásából eredhet;
q)
„beépítés”: a menetíró készülék beszerelése a járműbe;
r)
„nem érvényes kártya”: olyan kártya, amely hibásnak bizonyul, vagy amelynek a kezdeti hitelesítése nem sikerült, vagy amely nem érte még el érvényességi idejének kezdetét, illetve amelynek már lejárt az érvényességi ideje;
s)
„időszakos vizsgálat”: annak ellenőrzésére végzett műveletek sorozata, hogy a menetíró készülék megfelelően működik, beállításai megfelelnek a jármű paramétereinek, és nem csatlakozik hozzá manipulálást lehetővé tévő eszköz;
t)
„javítás”: egy mozgásérzékelő vagy egy járműegység bármely olyan javítása, amelyhez az áramellátás kiiktatása, a menetíró készülék más alkatrészektől történő elválasztása, vagy a mozgásérzékelő vagy járműegység felnyitása szükséges;
u)
„típusjóváhagyás”: olyan eljárás, amellyel egy tagállam e rendelet 13. cikkével összhangban igazolja, hogy a piacon forgalomba hozandó menetíró készülék, annak alkatrészei vagy a tachográf-kártya teljesíti e rendelet követelményeit;
v)
„interoperabilitás”: a rendszereknek és az alapjukat képező üzleti folyamatoknak az adatcserére és az információk megosztására való képessége;
w)
„interfész”: a rendszerek közötti felület, amely biztosítja az összekapcsolódást és interakciót lehetővé tévő közvetítő eszközt;
x)
„időmérés”: az egyezményes koordinált világidő folyamatos, digitális rögzítése;
y)
„időbeállítás”: a mért idő automatikus, rendszeres időközönkénti, legfeljebb egy perccel való kiigazítása, illetve kalibrálás közben végzett beállítás;
z)
„nyílt szabvány”: olyan szabvány, amelynek leírása szerepel egy díjmentesen vagy névleges díj ellenében hozzáférhető dokumentumban, amelynek sokszorosítása, terjesztése vagy felhasználása díjmentesen vagy névleges díj ellenében engedélyezett.
3. cikk
Hatály
(1) Az 561/2006/EK rendelet hatálya alá tartozó, valamely tagállamban nyilvántartott, közúti áru- vagy személyszállításra használt járművekbe menetíró készüléket kell szerelni, és ezeket használni kell.
(2) A tagállamok mentesíthetik e rendelet alkalmazása alól az 561/2006/EK rendelet 13. cikkének (1) és (3) bekezdésében említett járműveket.
(3) A tagállamok mentesíthetik e rendelet alkalmazása alól az olyan szállítási tevékenységekre használt járműveket, amelyekre az 561/2006/EK rendelet 14. cikkének (1) bekezdésével összhangban kivételt állapítottak meg.
A tagállamok mentesíthetik e rendelet alkalmazása alól az olyan szállítási tevékenységekre használt járműveket, amelyekre az 561/2006/EK rendelet 14. cikkének (2) bekezdésével összhangban kivételt állapítottak meg; erről azonnal értesíteniük kell a Bizottságot.
(4) Tizenöt évvel azt követően, hogy hatályba lépett az újonnan nyilvántartásba vett járműveknek a 8., 9. és 10. cikke szerinti menetíró készülékkel való felszerelésére vonatkozó követelmény, a nyilvántartásba vétel szerinti tagállamtól eltérő tagállamban üzemeltetett járműveket fel kell szerelni ilyen menetíró készülékkel.
(5) A tagállamok belföldi szállítás esetén előírhatják az e rendeletnek megfelelő menetíró készülékek beépítését és használatát minden olyan jármű esetében, amelyek tekintetében az (1) bekezdés egyébként nem írja elő menetíró készülék beépítését és használatát.
4. cikk
Követelmények és rögzítendő adatok
(1) E rendelet megfelelő végrehajtásához a menetíró készüléknek, ideértve annak külső alkatrészeit is, a tachográf-kártyának és az adatrögzítő lapnak szigorú műszaki és egyéb követelményeket kell teljesíteniük.
(2) A menetíró készüléknek és a tachográf-kártyának a következő követelményeknek kell megfelelnie:
-
pontos és megbízható adatokat kell rögzítenie a járművezető, a járművezető tevékenysége és a jármű vonatkozásában,
-
biztonságosnak kell lennie, mindenekelőtt azáltal, hogy garantálja a járműegységekben és mozgásérzékelőkben rögzített és azokból kinyert adatok forrásának integritását és eredetét,
-
lehetővé kell tennie a járműegységek és tachográf-kártyák különböző generációi közötti átjárhatóságot,
-
lehetővé kell tennie az e rendeletnek és más alkalmazandó jogi aktusnak való megfelelés hatékony ellenőrzését,
-
felhasználóbarátnak kell lennie.
(3) A digitális menetíró készüléknek a következő adatokat kell rögzítenie:
a)
a megtett távolság és a jármű sebessége;
b)
időmérés;
c)
a 8. cikk (1) bekezdésében említett, a jármű helyzetét meghatározó pontok;
d)
a járművezető személyazonossága;
e)
a járművezető tevékenysége;
f)
ellenőrzési, kalibrálási és a menetíró készülék javításával kapcsolatos adatok, beleértve a műhelyt azonosító adatokat;
g)
események és hibák.
(4) Az analóg menetíró készüléknek legalább a (3) bekezdés a), b) és e) pontjában említett adatokat kell rögzítenie.
(5) A menetíró készülékben és a tachográf-kártyán tárolt adatokhoz a következők bármikor hozzáférhetnek:
a)
az illetékes ellenőrző hatóságok;
b)
az adott szállítási vállalkozás a jogi - különösen a 32. és 33. cikkben meghatározott - kötelezettségei teljesítése céljából.
(6) Az adatok letöltését úgy kell elvégezni, hogy az a lehető legkisebb késedelmet okozza a szállítási vállalkozás vagy a járművezető számára.
(7) A menetíró készülékbe vagy készülékből vezeték nélküli vagy elektronikus úton továbbított adatokat a nyílt szabványban meghatározott, nyilvánosan hozzáférhető protokollok formájában kell rögzíteni.
(8) Abból a célból, hogy a menetíró készülék és a tachográf-kártya megfeleljen az e rendeletben és különösen e cikkben meghatározott elveknek és követelményeknek, a Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján elfogadja az e cikk egységes alkalmazásához szükséges részletes rendelkezéseket, amelyek mindenekelőtt előírják, hogy az említett követelmények milyen műszaki eszközök révén teljesíthetők. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 42. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(9) A (8) bekezdésben említett részletes rendelkezéseknek adott esetben szabványokon kell alapulniuk, és biztosítaniuk kell a járműegységek és tachográf-kártyák különböző generációi közötti átjárhatóságot és kompatibilitást.
5. cikk
A digitális menetíró készülék funkciói
A digitális menetíró készülék a következő funkciókat látja el:
-
sebesség- és távolságmérés,
-
a járművezető tevékenységének és vezetésének nyomon követése,
-
a tachográf-kártya behelyezésének és kivételének nyomon követése,
-
a járművezetők által manuálisan bevitt adatok rögzítése,
-
kalibrálás,
-
a jármű helyzetét meghatározó, a 8. cikk (1) bekezdésében említett pontok automatikus rögzítése,
-
az ellenőrzési tevékenység nyomon követése,
-
események és hibák észlelése és rögzítése,
-
az adatmemória leolvasása, az adatok rögzítése és tárolása a memóriában,
-
a tachográf-kártya leolvasása és az adatok rögzítése és tárolása a tachográf-kártyákon,
-
az adatok megjelenítése, nyomtatása és letöltése, valamint a figyelmeztetés jelzése külső eszközökön,
-
időbeállítás és időmérés,
-
távoli kommunikáció,
-
vállalkozás általi lezárás kezelése,
-
beépített és önellenőrző tesztek.
6. cikk
Megjelenítés és figyelmeztetés
(1) A digitális menetíró készülékben és a tachográf-kártyán szereplő, a jármű tevékenységére, a járművezetőre és a járműkísérőre vonatkozó adatokat világos, egyértelmű és ergonomikus módon kell megjeleníteni.
(2) A következő információkat kell megjeleníteni:
a)
idő;
b)
üzemeltetési mód;
c)
a járművezető tevékenysége:
-
amennyiben az aktuális tevékenység járművezetés, úgy a járművezető folyamatban lévő, megszakítás nélküli járművezetési ideje és a tényleges halmozott pihenőidő,
-
amennyiben az aktuális tevékenység rendelkezésre állás, egyéb munka, pihenés vagy megszakítás, úgy a folyamatban lévő tevékenység időtartama (a kiválasztás óta), és a tényleges halmozott pihenőidő;
d)
figyelmeztetésre vonatkozó adatok;
e)
a menü elérésére vonatkozó adatok.
A menetíró készülék kijelezhet kiegészítő információkat is, feltéve, hogy azok világosan megkülönböztethetők az e bekezdésben előírt információktól.
(3) A digitális menetíró készülék bármely esemény és/vagy hiba észlelése esetén, illetve a megengedett maximális járművezetési idő letelte előtt és ezen idő túllépése pillanatában figyelmezteti a járművezetőt a vonatkozó jogszabályok betartásának elősegítése céljából.
(4) A figyelmeztető jelzésnek vizuálisan kell megjelennie, és hallható figyelmeztetések is alkalmazhatók. A figyelmeztetés legalább harminc másodpercen keresztül tart, kivéve, ha a felhasználó - a menetíró készülék valamely gombjának a lenyomásával - ennél korábban visszaigazolja, hogy tudomásul vette azt. A figyelmeztetés oka kijelzésre kerül a menetíró készüléken, és látható marad, amíg a felhasználó a menetíró készülék egy meghatározott gombjának vagy parancsának alkalmazásával vissza nem igazolja, hogy tudomásul vette azt.
(5) Abból a célból, hogy a menetíró készülék megfeleljen az e cikkben a megjelenítésre és figyelmeztetésre vonatkozóan meghatározott követelményeknek, a Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján elfogadja az e cikk egységes alkalmazásához szükséges részletes rendelkezéseket. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 42. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
7. cikk
Adatvédelem
(1) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a személyes adatok feldolgozása ezen rendelet vonatkozásában kizárólag az e rendeletnek és az 561/2006/EK rendeletnek való megfelelés ellenőrzése céljából, a 95/46/EK és a 2002/58/EK irányelvvel összhangban, és a 95/46/EK irányelv 28. cikkében említett tagállami felügyelő hatóság felügyelete alatt történjen.
(2) A tagállamok különösen gondoskodnak arról, hogy a személyes adatokat csak az e rendelethez és az 561/2006/EK rendelethez szorosan kapcsolódó célra, az (1) bekezdéssel összhangban és az alábbiak vonatkozásában lehessen felhasználni:
-
globális navigációs műholdrendszer (GNSS) használata helymeghatározási adatok rögzítésére a 8. cikkben meghatározott módon,
-
távoli kommunikáció használata ellenőrzés céljából a 9. cikkben meghatározott módon,
-
interfésszel rendelkező menetíró készülék használata a 10. cikkben meghatározott módon,
-
a járművezetői kártyára vonatkozó információk elektronikus cseréje a 31. cikkben meghatározott módon, különös tekintettel az ilyen adatok harmadik országokkal való, határokon átnyúló cseréjére,
-
a szállítási vállalkozások általi nyilvántartás a 33. cikkben meghatározott módon.
(3) A digitális menetíró készüléket úgy kell kialakítani, hogy biztosítsa a magánélet tiszteletben tartását. Kizárólag az e rendelet szerinti célokhoz szükséges adatok dolgozhatók fel.
(4) A járművek tulajdonosainak, a szállítási vállalkozásoknak és más érintett személyeknek adott esetben meg kell felelniük a személyes adatok védelmére vonatkozó megfelelő rendelkezéseknek.
II. FEJEZET
AZ INTELLIGENS MENETÍRÓ KÉSZÜLÉK
8. cikk
A jármű helyzetének rögzítése bizonyos pontokon a napi munkaidő során
(1) A vonatkozó jogszabályoknak való megfelelés ellenőrzésének megkönnyítése érdekében a jármű helyzetét automatikusan rögzíteni kell a következő pontokon, vagy az azokhoz legközelebb található azon helyeken, ahol a műholdas jelek elérhetők:
-
a napi munkaidő kezdetének helyén,
-
a halmozott vezetési idő minden harmadik órájában,
-
a napi munkaidő végének helyén.
E célból az első alkalommal 36 hónappal a 11. cikkben említett részletes rendelkezések hatálybalépését követően nyilvántartásba vett járműveket fel kell szerelni egy műholdas navigációs rendszeren alapuló helymeghatározási szolgáltatáshoz kapcsolt menetíró készülékkel.
(2) Ami a menetíró készüléknek az (1) bekezdésben említettek szerint egy műholdas navigációs rendszeren alapuló helymeghatározási szolgáltatáshoz történő csatlakoztatását illeti, kizárólag ingyenes helymeghatározási szolgáltatást biztosító kapcsolatot lehet létesíteni. Az (1) bekezdésben említett pontok meghatározására a menetíró készülékben nem tárolható tartósan más helymeghatározási adat, csak amely - ha ez lehetséges - földrajzi koordinátákban van megadva. Az (1) bekezdésben említett pontok automatikus rögzítése vagy a mozgásérzékelő megerősítése céljából ideiglenesen tárolandó, a pozíciókra vonatkozó adatokhoz a felhasználók nem férhetnek hozzá, és azokat automatikusan törölni kell, amint az említett célra már nem szükségesek.
9. cikk
Az esetleges manipulációk és visszaélések korai távészlelése
(1) Az illetékes ellenőrző hatóságok általi célzott közúti ellenőrzések elősegítése érdekében az első alkalommal 36 hónappal a 11. cikkben említett részletes rendelkezések hatálybalépését követően nyilvántartásba vett járművekbe szerelt menetíró készüléknek a jármű mozgása során képesnek kell lennie az e hatóságokkal való kommunikációra.
(2) Tizenöt évvel azt követően, hogy hatályba lépett az újonnan nyilvántartásba vett járműveknek az e cikk és a 8. és 10. cikk szerinti menetíró készülékkel való felszerelésére vonatkozó követelmény, a tagállamok a megfelelő mértékben ellátják ellenőrző hatóságaikat az e cikkben említett adatkommunikáció lehetővé tételéhez szükséges, korai távészlelést biztosító berendezéssel, figyelmet fordítva konkrét végrehajtási követelményeikre és stratégiáikra. Az említett időpontig a tagállamok maguk határozhatnak arról, hogy ellátják-e ellenőrzési hatóságaikat ilyen korai távészlelést biztosító berendezéssel.
(3) Az (1) bekezdésben említett kommunikáció csak akkor jön létre a menetíró készülékkel, ha az ellenőrző hatóságok berendezései erre utaló kérést küldenek. Az adatok integritásának és az adatrögzítő és ellenőrző készülékek hitelességének érdekében a kommunikációnak biztonságosnak kell lennie. A továbbított adatokhoz csak az 561/2006/EK rendelet és az e rendelet megsértésének ellenőrzésére felhatalmazott ellenőrző hatóságok, valamint a műhelyek férhetnek hozzá, de utóbbiak csak annyiban, amennyiben ez a menetíró készülék helyes működésének ellenőrzéséhez szükséges.
(4) A kommunikáció során közölt adatokat az esetlegesen manipulált vagy nem megfelelően alkalmazott menetíró készülékkel rendelkező járművek célzott közúti ellenőrzéséhez szükséges adatokra kell korlátozni. Ezeknek az adatoknak a következő eseményekhez vagy a menetíró készülék által rögzített alábbi adatokhoz kell kapcsolódniuk:
-
a biztonsági rendszer megsértésére irányuló legutóbbi kísérlet,
-
az áramellátás leghosszabb megszakadása,
-
érzékelőhiba,
-
a mozgásra vonatkozó adatok hibája,
-
a jármű mozgásával kapcsolatos ellentmondás,
-
érvényes kártya nélküli járművezetés,
-
kártyabehelyezés menet közben,
-
időbeállítási adatok,
-
kalibrálási adatok, beleértve a két legutóbbi kalibrálás időpontját,
-
a jármű hatósági rendszáma,
-
a menetíró készülék által rögzített sebesség.
(5) A közölt adatokat kizárólag az e rendeletnek való megfelelés ellenőrzésére lehet használni. Azok a vezető- és pihenőidők ellenőrzését végző hatóságokon, illetve - folyamatban lévő igazságügyi eljárások keretében - az igazságügyi szerveken kívül nem adhatók át más szerveknek.
(6) Az adatokat az ellenőrző hatóságok csak a közúti ellenőrzés idejére tárolhatják, és azokat az adatkommunikációt követő három órán belül törölni kell, kivéve, ha az adatok a menetíró készülék esetleges manipulációjára vagy a használatával való visszaélésre engednek következtetni. Ha a közúti ellenőrzés következő szakasza nem erősíti meg a manipuláció vagy a visszaélés tényét, az átadott adatokat törölni kell.
(7) A járművet üzemben tartó szállítási vállalkozás felelőssége tájékoztatni a járművezetőt arról, hogy a menetíró készülék esetleges manipulációjának vagy használatával való visszaélésnek a korai észlelése céljából lehetőség van a távolból történő kommunikációra.
(8) Az e cikkben ismertetett típusú, korai távészleléssel történő kommunikáció semmilyen esetben nem vezethet automatikus pénzbírsághoz vagy szankciókhoz a járművezető, illetve a szállítási vállalkozás tekintetében. Az illetékes ellenőrző hatóság a közölt adatok alapján dönthet a jármű és a menetíró készülék ellenőrzéséről. A távoli adatközlés eredménye nem akadályozhatja meg, hogy az ellenőrző hatóság véletlenszerű közúti ellenőrzéseket hajtson végre a 2006/22/EK irányelv 9. cikkében bevezetett kockázatértékelő rendszer alapján.
10. cikk
A menetíró készülékeket és az intelligens közlekedési rendszereket összekapcsoló interfész
Az első alkalommal 36 hónappal a 11. cikkben említett részletes rendelkezések hatálybalépését követően nyilvántartásba vett járművekbe szerelt menetíró készülékeket el lehet látni olyan szabványosított interfészekkel, amelyek lehetővé teszik, hogy a menetíró készülék által rögzített vagy előállított adatokat egy külső eszköz működési üzemmódban felhasználja, feltéve, hogy teljesülnek az alábbi feltételek:
a)
az interfész nem befolyásolja a menetíró készülék adatainak hitelességét és integritását;
b)
az interfész megfelel a 11. cikkben szereplő részletes rendelkezéseknek;
c)
az interfészhez csatlakozó külső eszköz csak akkor fér hozzá a földrajzi helymeghatározási adatokat is magukban foglaló személyes adatokhoz, ha a járművezető, akire az adatok vonatkoznak, ehhez igazolhatóan a hozzájárulását adta.
11. cikk
Az intelligens menetíró készülékre vonatkozó részletes rendelkezések
Annak biztosítása céljából, hogy az intelligens menetíró készülék megfeleljen az e rendeletben meghatározott elveknek és követelményeknek, a Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján elfogadja a 8., 9. és 10. cikk egységes alkalmazásához szükséges részletes rendelkezéseket, kivéve az olyan rendelkezéseket, amelyek további adatoknak a menetíró készülék általi rögzítését írnák elő. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 42. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
Az első bekezdésben említett részletes rendelkezések:
a)
az intelligens menetíró készülék e fejezetben említett funkcióinak teljesítése vonatkozásában meghatározzák azokat a követelményeket, amelyek garantálják a 8. és 9. cikkben említett műholdas helymeghatározó szolgáltatás és távkommunikációs technológia révén a menetíró készülékbe betáplált adatok biztonságát, pontosságát és megbízhatóságát;
b)
meghatározzák a 8. és 9. cikkben említett, a menetíró készüléken kívüli vagy abba beépített műholdas helymeghatározó szolgáltatásra és távkommunikációs technológiára vonatkozó különböző feltételeket és követelményeket, továbbá a készüléken kívüli szolgáltatás és technológia esetében meghatározzák a műholdas helymeghatározó jelnek mint másodlagos mozgásérzékelőnek az alkalmazására vonatkozó feltételeket is;
c)
meghatározzák a 10. cikkben említett interfész vonatkozásában szükséges szabványokat. Az ilyen szabványok magukban foglalhatnak egy a járművezető, a műhely és a szállítási vállalkozás adathozzáférési jogáról szóló rendelkezést, valamint a menetíró készülék által rögzített adatok ellenőrzésére vonatkozó szabályokat, amely ellenőrzési szabályok olyan hitelesítési/engedélyezési mechanizmuson - például a hozzáférési szintekre vonatkozó tanúsítványon - alapulnak, amelyet műszaki megvalósíthatóságának függvényében az interfész tekintetében állapítanak meg.
III. FEJEZET
TÍPUSJÓVÁHAGYÁS
12. cikk
Kérelmek
(1) A gyártóknak vagy meghatalmazottjaiknak az erre a célra az egyes tagállamok által kijelölt típusjóváhagyó hatóságokhoz kérelmet kell benyújtaniuk az adott típusú járműegység, mozgásérzékelő, adatrögzítőlap-minta vagy tachográf-kártya jóváhagyása iránt.
(2) A tagállamok legkésőbb 2015. március 2-ig közlik a Bizottsággal az (1) bekezdésben említett kijelölt hatóságok megnevezését és elérhetőségét, és szükség esetén az ezekben bekövetkező későbbi változásokat is. A Bizottság a honlapján közzéteszi és naprakészen tartja a típusjóváhagyásra kijelölt hatóságok jegyzékét.
(3) A típusjóváhagyás iránti kérelemhez mellékelni kell mind a megfelelő leírásokat, a plombákra vonatkozó szükséges információkat is beleértve, mind pedig a biztonsági, működési és átjárhatósági tanúsítványokat. A biztonsági tanúsítványt a Bizottság által kijelölt elismert tanúsító szerv állítja ki.
A működési tanúsítványt a típusjóváhagyó hatóság állítja ki a gyártó számára.
Az átjárhatósági tanúsítványt egyetlen, a Bizottság alá tartozó és annak felelős laboratórium állítja ki.
(4) A menetíró készülék, annak releváns alkatrészei, illetve a tachográf-kártya vonatkozásában:
a)
a biztonsági tanúsítvány a járműegység, a tachográf-kártya, a mozgásérzékelő, és a járműegységbe nem beépített globális navigációs műholdrendszer (GNSS) esetében a GNSS-vevőhöz való csatlakozás vonatkozásában a következőket tanúsítja:
i.
a biztonsági céloknak való megfelelés;
ii.
az alábbi biztonsági funkciók teljesítése: a szolgáltatás azonosítása és hitelesítése, engedélyezése, bizalmassága, elszámoltathatósága, integritása, auditálása, pontossága és megbízhatósága;
b)
a működési tanúsítvány tanúsítja, hogy a tesztelt egység a végrehajtott funkciók, a környezetvédelmi jellemzők és az elektromágneses összeférhetőségi jellemzők tekintetében teljesíti a megfelelő követelményeket, és megfelel mind a fizikai követelményeknek, mind pedig az egyéb alkalmazandó szabványoknak;
c)
az átjárhatósági tanúsítvány tanúsítja, hogy a tesztelt egység és a szükséges menetíró készülék vagy tachográf-kártya között teljes az átjárhatóság.
(5) A menetíró készülék szoftverében, hardverében és a gyártásához felhasznált anyagok természetében végzett minden módosítást még az alkalmazás előtt be kell jelenteni azon hatóságnak, amely a berendezés részére a típusjóváhagyást megadta. E hatóság megerősíti a gyártó felé a típusjóváhagyás meghosszabbítását, vagy kérheti a vonatkozó működési, biztonsági, illetve átjárhatósági tanúsítványok frissítését vagy megerősítését.
(6) Egyazon típusú járműegységre, mozgásérzékelőre, adatrögzítőlap-mintára vagy tachográf-kártyára vonatkozóan csak egy tagállamhoz nyújtható be kérelem.
(7) A Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján elfogadja az e cikk egységes alkalmazásához szükséges részletes rendelkezéseket. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 42. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
13. cikk
A típusjóváhagyás megadása
A tagállamok minden olyan típusú járműegységre, mozgásérzékelőre, adatrögzítőlap-mintára vagy tachográf-kártyára megadják a típusjóváhagyást, amely megfelel a 4. és 11. cikkben foglalt követelményeknek, feltéve, hogy az adott tagállamnak módjában áll ellenőrizni, hogy a legyártott modellek megfelelnek-e a jóváhagyott típusnak.
Bármely jóváhagyott modell módosításához vagy kiegészítéséhez annak a tagállamnak a kiegészítő típusjóváhagyása szükséges, amelyik az eredeti típusjóváhagyást megadta.
14. cikk
Típus-jóváhagyási jel
A tagállamok a kérelmező számára egy előzetesen meghatározott modellnek megfelelő típus-jóváhagyási jelet adnak ki az általuk a 13. cikk és a II. melléklet szerint jóváhagyott minden egyes járműegységre, mozgásérzékelőre, adatrögzítőlap-mintára vagy tachográf-kártyára. A Bizottság az említett modelleket - végrehajtási jogi aktusok útján - a 42. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében fogadja el.
15. cikk
Jóváhagyás vagy elutasítás
A tagállam illetékes hatósága, amelyhez a típusjóváhagyás iránti kérelmet benyújtották, az egyes jóváhagyott járműegységek, mozgásérzékelők, adatrögzítőlap-minták vagy tachográf-kártyák tekintetében egy hónapon belül megküldi a típusbizonyítvány egy példányát és a - plombákra is vonatkozó - műszaki leírások egy példányát a többi tagállam hatóságainak. Amennyiben az illetékes hatóságok nem hagyják jóvá a típusjóváhagyás iránti kérelmet, a jóváhagyás megtagadásáról értesítik a többi tagállam hatóságait, és közlik döntésük okait is.
16. cikk
A készülék típusjóváhagyásnak való megfelelése
(1) Amennyiben az a tagállam, amelyik a 13. cikk szerint megadta a típusjóváhagyást, azt állapítja meg, hogy az általa kiadott típus-jóváhagyási jelet viselő járműegység, mozgásérzékelő, adatrögzítő lap vagy tachográf-kártya nem felel meg a jóváhagyott típusnak, megteszi a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy a legyártott modellek megfeleljenek a jóváhagyott típusnak. A meghozott intézkedések szükség esetén magukban foglalhatják a típusjóváhagyás visszavonását is.
(2) A típusjóváhagyást megadó tagállam visszavonja a jóváhagyást, ha a jóváhagyott járműegység, mozgásérzékelő, adatrögzítő lap vagy tachográf-kártya nincs összhangban e rendelettel, vagy a használata során olyan általános jellegű hiba jelentkezik, amely alkalmatlanná teszi a tervezett felhasználásra.
(3) Amennyiben egy típusjóváhagyást megadó tagállam értesítést kap egy másik tagállamtól az (1) és (2) bekezdésben említett valamelyik esetről, az értesítést küldő tagállammal folytatott konzultációt követően megteszi az említett bekezdésekben megállapított lépéseket, az (5) bekezdésre is figyelemmel.
(4) Az a tagállam, amelyik meggyőződött arról, hogy a (2) bekezdésben említett esetek valamelyike fennáll, további értesítésig megtilthatja az érintett járműegység, mozgásérzékelő, adatrögzítő lap vagy tachográf-kártya forgalomba hozatalát és üzembe helyezését. Ugyanez alkalmazandó az (1) bekezdésben említett esetekre az EU-elsőhitelesítés alól mentesített járműegységek, mozgásérzékelők, adatrögzítő lapok vagy tachográf-kártyák tekintetében, amennyiben a gyártó a megfelelő figyelmeztetést követően sem biztosítja a készülék megfelelőségét a jóváhagyott modellel vagy e rendelet követelményeivel.
A tagállamok illetékes hatóságai minden esetben egy hónapon belül értesítik egymást és a Bizottságot bármely típusjóváhagyás visszavonásáról, illetve az (1), a (2) vagy (3) bekezdéssel összhangban tett egyéb intézkedéseikről, és részletesen meghatározzák e lépés okait.
(5) Amennyiben egy típusjóváhagyást megadó tagállam vitatja a tudomására hozott - az (1), illetőleg a (2) bekezdés szerinti - esetek bármelyikének fennállását, az érintett tagállamok igyekeznek a vitát rendezni, és folyamatosan tájékoztatják a Bizottságot.
Ha a tagállamok közötti megbeszélések a (3) bekezdés szerinti értesítést követő négy hónapon belül nem vezetnek megállapodáshoz, a Bizottság valamennyi tagállam szakértőinek meghallgatása és valamennyi releváns - például gazdasági és műszaki - tényező megvizsgálása után az említett négyhónapos időszak elteltétől számított hat hónapon belül határozatot fogad el, amelyről az érintett tagállamokat és egyidejűleg a többi tagállamot is értesíti. A Bizottság minden esetben határidőt szab határozatának végrehajtására.
17. cikk
Az adatrögzítő lapok jóváhagyása
(1) Az adatrögzítőlap-minta típusjóváhagyása iránti kérelmében a kérelmező meghatározza azoknak az analóg menetíró készülékeknek a típusát vagy típusait, amelyekhez a kérdéses adatrögzítő lapot tervezték, és az adatrögzítő lap tesztelésére alkalmas ilyen típusú készüléket bocsát rendelkezésre.
(2) Valamennyi tagállam illetékes hatósága jelzi az adatrögzítőlap-minta típusbizonyítványán azoknak az analóg menetíró készülékeknek a típusát vagy típusait, amelyekkel az adatrögzítőlap-mintát használni lehet.
18. cikk
Az elutasító határozat indokolása
Az e rendelet szerint hozott minden olyan határozatban, amellyel egy járműegység, mozgásérzékelő, adatrögzítőlap-minta vagy tachográf-kártya típusjóváhagyását elutasítják vagy visszavonják, részletesen meg kell adni a határozat indokait. A határozatot közölni kell az érintett féllel, akit ezzel egyidejűleg tájékoztatni kell a vonatkozó tagállam jogszabályai szerint rendelkezésére álló jogorvoslati lehetőségekről és azok érvényesítésének határidejéről.
19. cikk
A típusjóváhagyással rendelkező menetíró készülékek elismerése
A tagállamok nem utasíthatják el a menetíró készülékekkel felszerelt járművek nyilvántartásba vételét, és nem tilthatják meg az ilyen járművek üzembe helyezését vagy használatát semmilyen, az adott járműnek ilyen készülékkel való felszereltségével összefüggő indokkal, amennyiben a készülék el van látva a 14. cikkben említett típus-jóváhagyási jellel és a 22. cikk (4) bekezdésében említett illesztési címkével.
20. cikk
Biztonság
(1) A gyártóknak úgy kell a gyártásra kerülő járműegységeket, mozgásérzékelőket és tachográf-kártyákat kialakítaniuk, tesztelniük és ellenőrizniük, hogy észleljék a termék életciklusának minden fázisában felmerülő sebezhetőségeket, és meg kell előzniük, illetve korlátozniuk kell az ezekkel való lehetséges visszaéléseket. A tesztek gyakoriságát az a tagállam állapítja meg, amely a típusbizonyítványt kiadta, a tesztek között eltelt idő azonban nem haladhatja meg a két évet.
(2) Ebből a célból a gyártók benyújtják a 12. cikk (3) bekezdésében említett tanúsító szervnek a sebezhetőség elemzéséhez szükséges dokumentációt.
(3) Az (1) bekezdés alkalmazásában a 12. cikk (3) bekezdésében említett tanúsító szerv teszteli a járműegységeket, mozgásérzékelőket és tachográf-kártyákat annak megerősítésére, hogy a nyilvánosan elérhető információk birtokában levő személyek nem tudnak visszaélni az ismert sebezhetőségekkel.
(4) Amennyiben az (1) bekezdésben említett tesztek a rendszer elemeinek (a járműegységeknek, a mozgásérzékelőknek és a tachográf-kártyáknak) a sebezhetőségét fedik fel, ezeket az elemeket nem lehet forgalomba hozni. Amennyiben a (3) bekezdésben említett tesztek a már piaci forgalomba helyezett elemek sebezhetőségét fedik fel, a gyártó vagy a tanúsító szerv erről értesíti a típusjóváhagyást megadó tagállam illetékes hatóságait. Ezek az illetékes hatóságok meghozzák azokat az intézkedéseket, amelyek a probléma - mindenekelőtt a gyártó általi - kezeléséhez szükségesek, és haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot a feltárt sebezhetőségekről és a tervezett vagy meghozott intézkedésekről, ideértve adott esetben a típusjóváhagyásnak a 16. cikk (2) bekezdése szerinti visszavonását is.
21. cikk
Üzemi tesztek
(1) A tagállamok engedélyezhetik a típusjóváhagyással még nem rendelkező menetíró készülékek üzemi tesztjét. A tagállamok kölcsönösen elismerik az üzemi tesztekre vonatkozó ilyen engedélyeket.
(2) Az üzemi tesztben részt vevő járművezetőknek és szállítási vállalkozásoknak meg kell felelniük az 561/2006/EK rendelet követelményeinek. A megfelelés igazolására a járművezetőknek az e rendelet 35. cikke (2) bekezdésében meghatározott eljárást kell követniük.
(3) A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogadhat el az üzemi tesztek elvégzése során követendő eljárások meghatározására és az ezen üzemi tesztek ellenőrzéséhez használt formanyomtatványokra vonatkozóan. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 42. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
IV. FEJEZET
BEÉPÍTÉS ÉS VIZSGÁLAT
22. cikk
Beépítés és javítás
(1) A menetíró készülék beépítését és javítását csak olyan szerelők, műhelyek vagy járműgyártók végezhetik, akik, illetőleg amelyek erre a tagállamok illetékes hatóságai által a 24. cikknek megfelelően adott engedéllyel rendelkeznek.
(2) Az engedéllyel rendelkező szerelők, műhelyek vagy járműgyártók, miután meggyőződtek a menetíró készülék megfelelő működéséről, a 15. cikkben említett típusbizonyítványban szereplő műszaki leírásokkal összhangban oly módon leplombálják azt, hogy a rögzített adatokat ne lehessen manipuláló eszközzel meghamisítani vagy megváltoztatni.
(3) Az engedéllyel rendelkező szerelő, műhely vagy járműgyártó az általa felhelyezett plombán egy speciális jelet helyez el, ezenkívül a digitális menetíró készülékek esetében betáplálja a hitelesítő ellenőrzések végrehajtásához kapcsolódó elektronikus biztonsági adatokat. Az egyes tagállamok illetékes hatóságai megküldik a Bizottságnak az alkalmazott jelek és elektronikus biztonsági adatok nyilvántartását, valamint az utóbbiakra vonatkozó szükséges információkat. A Bizottság ezt az információt kérésre hozzáférhetővé teszi a tagállamok számára.
(4) Annak igazolására, hogy a menetíró készülék beépítése e rendelet követelményeinek megfelelően történt, a készüléken illesztési címkét kell elhelyezni oly módon, hogy az jól látható és könnyen olvasható legyen.
(5) A menetíró készülék alkatrészeit a típusbizonyítványban meghatározottak szerint plombával kell ellátni. A menetíró készülékhez kapcsolt minden olyan csatlakozást plombával kell ellátni, amelynek esetében fennáll a hamisítás veszélye, ideértve a mozgásérzékelő és a sebességváltómű közötti csatlakozást, valamint adott esetben az illesztési címkét is.
A plomba csak a következő feltételekkel távolítható el vagy törhető fel:
-
az illetékes hatóságok által a 24. cikk alapján adott engedéllyel rendelkező szerelők vagy műhelyek által a menetíró készülék javítása, karbantartása vagy újrakalibrálása céljából, vagy megfelelően képzett, szükség esetén felhatalmazott ellenőrző tisztviselők általi ellenőrzés céljából,
-
a járműnek a plombát is érintő javítása vagy átalakítása céljából. Ebben az esetben a járműben el kell helyezni és meg kell őrizni egy írásbeli nyilatkozatot, amelyben szerepel a plomba eltávolításának vagy feltörésének időpontja és oka. A Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján meghatározza az írásbeli nyilatkozat szabványosított formáját.
Az eltávolított plombát egy engedéllyel rendelkező szerelőnek vagy műhelynek késedelem nélkül, de legfeljebb az eltávolítást követő hét napon belül pótolnia kell.
Az új plomba elhelyezése előtt egy engedéllyel rendelkező műhelynek el kell végeznie a menetíró készülék ellenőrzését és kalibrálását.
23. cikk
A menetíró készülékek vizsgálata
(1) A menetíró készülékeket az engedéllyel rendelkező műhelyekkel rendszeresen meg kell vizsgáltatni. A rendszeres vizsgálatokat legalább kétévente el kell végezni.
(2) Az (1) bekezdésben említett vizsgálatok során a következőket kell ellenőrizni:
-
a menetíró készülék megfelelően van-e felszerelve, és megfelelő-e az adott jármű vonatkozásában,
-
a menetíró készülék rendeltetésszerűen működik-e,
-
a menetíró készüléken fel van-e tüntetve a típus-jóváhagyási jel,
-
elhelyezték-e az illesztési címkét,
-
valamennyi plomba sértetlen és valódi-e,
-
a menetíró készülékhez nincsenek manipuláló eszközök csatlakoztatva, és nincs nyoma ilyen eszközök használatának,
-
a gumiabroncsok mérete és tényleges kerülete.
(3) A műhelyeknek vizsgálati jelentést kell készíteniük azokban az esetekben, amikor akár az időszakos vizsgálat, akár az illetékes nemzeti hatóság külön kérésére végzett vizsgálat következtében a menetíró készülék működésében tapasztalt rendellenességeket javítani kellett. A műhelyeknek jegyzéket kell vezetniük az összes vizsgálati jelentésről.
(4) A vizsgálati jelentéseket az elkészítésüktől számított legalább két éven keresztül meg kell őrizni. A tagállamok maguk határoznak arról, hogy a vizsgálati jelentéseket ez alatt az idő alatt meg kell-e őrizni vagy továbbítani kell-e az illetékes hatóság számára. Amennyiben a vizsgálati jelentéseket a műhely őrzi meg, az illetékes hatóság kérésére a műhelynek rendelkezésre kell bocsátania az adott időszakban elvégzett kalibrálásokról és vizsgálatokról készített jelentéseket.
24. cikk
Szerelők, műhelyek és járműgyártók engedélyezése
(1) A tagállamok engedéllyel látják el, rendszeresen ellenőrizik és tanúsítják azokat a szerelőket, műhelyeket és járműgyártókat, amelyek elvégezhetik a menetíró készülékek beépítését, ellenőrzését, vizsgálatát és javítását.
(2) A tagállamok biztosítják, hogy a szerelők, műhelyek és járműgyártók szakértelemmel bírnak és megbízhatóak. Ebből a célból egyértelmű nemzeti eljárásokat állapítanak meg és tesznek közzé, és gondoskodnak arról, hogy a következő minimumkritériumok teljesüljenek:
a)
a személyzet megfelelően képzett;
b)
a releváns tesztek és feladatok elvégzéséhez szükséges készülékek rendelkezésre állnak;
c)
a szerelők, műhelyek és járműgyártók jó hírnévvel rendelkeznek.
(3) Az engedéllyel rendelkező szerelőkre és műhelyekre vonatkozó auditot az alábbiak szerint kell elvégezni:
a)
az engedéllyel rendelkező szerelőkre és műhelyekre vonatkozóan legalább kétévente auditot kell elvégezni a menetíró készülék kezeléséhez alkalmazott eljárásaik tekintetében. Az auditnak mindenekelőtt az alkalmazott biztonsági intézkedésekre és a műhelykártyák kezelésére kell összpontosítania. A tagállamok ezeket az auditokat helyszíni vizsgálat nélkül is elvégezhetik.
b)
Ezen túlmenően sor kerülhet az engedéllyel rendelkező szerelőkre és műhelyekre vonatkozóan bejelentés nélküli műszaki auditra is, az elvégzett kalibrálások, vizsgálatok és beépítések ellenőrzése céljából. Ezeket az auditokat minden évben az engedéllyel rendelkező szerelők és műhelyek legalább tíz százalékánál el kell végezni.
(4) A tagállamok és illetékes hatóságaik megfelelő intézkedéseket hoznak a szerelők, illetve műhelyek és a szállítási vállalkozások közötti összeférhetetlenség megelőzése érdekében. Összeférhetetlenség komoly kockázata esetén olyan további egyedi intézkedéseket kell hozni, amelyek biztosítják, hogy a szerelő vagy műhely megfeleljen e rendeletnek.
(5) A tagállamok illetékes hatóságai - lehetőség szerint elektronikus úton - évente megküldik a Bizottságnak az engedéllyel rendelkező szerelők és műhelyek, valamint a számukra kiadott kártyák jegyzékét. A Bizottság e jegyzékeket közzéteszi a honlapján.
(6) A tagállamok illetékes hatóságai ideiglenesen vagy véglegesen visszavonhatják az engedélyt azoktól a szerelőktől, műhelyektől és járműgyártóktól, amelyek nem tesznek eleget az e rendeletben előírt kötelezettségeiknek.
25. cikk
Műhelykártyák
(1) A műhelykártyák érvényességi ideje nem haladhatja meg az egy évet. A műhelykártya megújítása esetén az illetékes hatóság meggyőződik arról, hogy a szerelő, a műhely vagy a járműgyártó megfelel a 24. cikk (2) bekezdésében felsorolt kritériumoknak.
(2) Az illetékes hatóság a műhelykártyát a megújítás iránti érvényes kérelem és valamennyi szükséges dokumentáció kézhezvételének időpontjától számított 15 munkanapon belül megújítja. Ha a műhelykártya megsérült, hibásan működik, elveszett vagy azt eltulajdonították, az illetékes hatóság az erre irányuló részletes kérelem kézhezvételének időpontjától számított öt munkanapon belül cserekártyát biztosít. Az illetékes hatóságok az elvesztett, eltulajdonított, illetve meghibásodott kártyákról nyilvántartást vezetnek.
(3) Ha egy tagállam visszavonja egy szerelő, műhely vagy járműgyártó 24. cikk szerinti engedélyét, akkor vissza kell vonnia az annak kiadott műhelykártyákat is.
(4) A tagállamok minden szükséges intézkedést megtesznek annak érdekében, hogy megakadályozzák az engedéllyel rendelkező szerelők, műhelyek és járműgyártók részére kiállított műhelykártyák hamisítását.
V. FEJEZET
JÁRMŰVEZETŐI KÁRTYÁK
26. cikk
A járművezetői kártyák kiállítása
(1) A járművezetői kártyát a járművezető kérésére annak a tagállamnak az illetékes hatósága állítja ki, amelynek területén a járművezető szokásos tartózkodási helye található. Az illetékes hatóság a kártyát a kérelem és valamennyi szükséges dokumentáció kézhezvételének időpontjától számított egy hónapon belül kiállítja.
(2) E cikk alkalmazásában a „szokásos tartózkodási hely” az a hely, ahol az adott személy életvitelszerűen lakik, vagyis ahol egy naptári évben legalább 185 napot tölt, személyes és foglalkozásával összefüggő kötelékei miatt, illetőleg - foglalkozási kötelékekkel nem rendelkező személy esetében - olyan személyes kötelékei miatt, amelyek szoros kapcsolatra utalnak az adott személy és azon hely között, ahol él.
Olyan személy esetében azonban, akinek foglalkozásával összefüggő kötelékei más helyen vannak, mint személyes kötelékei, és aki ezért felváltva két vagy több tagállam különböző helyein él, szokásos tartózkodási helyként a személyes kötelékek helyét kell tekinteni, feltéve, hogy a szóban forgó személy oda rendszeresen visszatér. E feltételnek nem kell teljesülnie, ha az érintett személy azért él valamely tagállamban, hogy ott határozott idejű megbízásnak tegyen eleget.
(3) A járművezető bármilyen arra alkalmas eszközzel, például személyazonosító igazolvánnyal vagy más érvényes okmánnyal igazolhatja szokásos tartózkodási helyét. A járművezetői kártyát kiállító tagállam illetékes hatóságai a szokásos tartózkodási helyről tett nyilatkozat érvényességével kapcsolatos kétségük esetén vagy meghatározott külön ellenőrzések céljára további információt vagy bizonyítékot kérhetnek.
(4) A tagállamok kellően indokolt és kivételes esetben legfeljebb 185 napig érvényes, ideiglenes és nem megújítható járművezetői kártyát állíthatnak ki olyan járművezető számára, akinek szokásos tartózkodási helye nem valamely tagállamban és nem egy olyan államban található, amely az AETR-megállapodás szerződő fele, feltéve, hogy e járművezető valamely, a kiállító tagállamban letelepedett szállítási vállalkozással munkajogi viszonyban áll, és - amennyiben az 1072/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (16) alkalmazandó - az utóbbi rendeletben említett járművezetői igazolvánnyal rendelkezik.
A Bizottság a tagállamoktól kapott adatok alapján szorosan nyomon követi e bekezdés alkalmazását. Megállapításairól kétévente jelentést készít az Európai Parlament és a Tanács számára, és mindenekelőtt megvizsgálja, hogy az ideiglenes járművezetői kártyák nem befolyásolják-e hátrányosan a munkaerő-piaci helyzetet, valamint hogy egy és ugyanazon járművezető számára nem állítottak-e ki egynél több alkalommal is ideiglenes járművezetői kártyát. A Bizottság e bekezdés felülvizsgálatára megfelelő jogalkotási javaslatot terjeszthet elő.
(5) A kiállító tagállam illetékes hatóságai megfelelő intézkedéseket hoznak annak érdekében, hogy meggyőződjenek arról, hogy a kérelmező még nem rendelkezik érvényes járművezetői kártyával, és a járművezető személyes adataival látják el a járművezetői kártyát, gondoskodva ezen adatok láthatóságáról és biztonságáról.
(6) A járművezetői kártya érvényességi ideje nem haladhatja meg az öt évet.
(7) A járművezetői kártya az érvényességi ideje alatt csak akkor vonható vissza, illetve érvényessége csak akkor függeszthető fel, ha valamely tagállam illetékes hatósága arra a megállapításra jut, hogy a kártyát meghamisították vagy a járművezető olyan kártyát használ, amelynek nem ő a tulajdonosa, vagy a kártyát a valóságnak nem megfelelő nyilatkozatok, illetve hamis okmányok alapján szerezte meg. Ha az ilyen felfüggesztésről vagy visszavonásról a kártyát kiállító tagállamtól eltérő tagállam rendelkezik, akkor a lehető legrövidebb időn belül visszaküldi a kártyát a kiállító tagállam hatóságaihoz, és megadja a visszavonás vagy felfüggesztés indokait. Amennyiben a kártya visszaküldése várhatóan két hétnél több időt vesz igénybe, a felfüggesztésről vagy visszavonásról rendelkező tagállam ezen a két héten belül tájékoztatja a kiállító tagállamot a felfüggesztés vagy visszavonás indokairól.
(8) A tagállamok megtesznek minden szükséges intézkedést annak érdekében, hogy megakadályozzák a járművezetői kártyák hamisítását.
(9) Ez a cikk nem akadályozza meg a tagállamokat abban, hogy járművezetői kártyát adjanak ki olyan járművezetők részére, akiknek szokásos tartózkodási helye az érintett tagállam területének azon részén található, amelyre az Európai Unióról szóló szerződés vagy az Európai Unió működéséről szóló szerződés nem alkalmazandó, azzal a feltétellel, hogy ez esetben e rendelet vonatkozó rendelkezései az alkalmazandók.
27. cikk
A járművezetői kártyák használata
(1) A járművezetői kártya személyre szól.
(2) A járművezető nem rendelkezhet egynél több érvényes járművezetői kártyával, és csak saját, személyre szóló járművezetői kártyájának használatára jogosult. A járművezető nem használhat meghibásodott vagy lejárt járművezetői kártyát.
28. cikk
A járművezetői kártyák megújítása
(1) Amennyiben egy járművezető meg kívánja újítani járművezetői kártyáját, ezt legkésőbb 15 munkanappal a kártya lejáratának napja előtt kérelmeznie kell a szokásos tartózkodási helye szerinti tagállam illetékes hatóságánál.
(2) Amennyiben megújítás esetén a járművezető szokásos tartózkodási helye szerinti tagállam nem azonos azon tagállammal, amely a járművezető jelenlegi kártyáját kiállította, és amennyiben a járművezető a járművezetői kártya megújítását a szokásos tartózkodási helye szerinti tagállam hatóságaitól kéri, e hatóságoknak tájékoztatniuk kell a kártya megújításának indokairól azokat a hatóságokat, amelyek a régi kártyát kiállították.
(3) A rövidesen lejáró kártya megújítása iránti kérelem esetén az illetékes hatóság a lejárat időpontja előtt új kártyát biztosít, amennyiben a kérelmet az (1) bekezdésben megállapított határidőn belül benyújtották.
29. cikk
Eltulajdonított, elveszett vagy meghibásodott járművezetői kártyák
(1) A kiállító hatóság legalább a kártyák érvényességi idejének megfelelő ideig nyilvántartást vezet a kiadott, eltulajdonított, elveszett vagy meghibásodott járművezetői kártyákról.
(2) Ha a járművezetői kártya megsérül vagy hibásan működik, a járművezető köteles azt visszajuttatni a szokásos tartózkodási helye szerinti tagállam illetékes hatóságához. A járművezetői kártya eltulajdonításáról hivatalos bejelentést kell tenni azon állam illetékes hatóságainál, amelynek területén a lopás történt.
(3) A járművezetői kártya elvesztéséről hivatalos nyilatkozatot kell tenni a kártyát kiállító tagállam illetékes hatóságainál, valamint - amennyiben különböző tagállamról van szó - a járművezető szokásos tartózkodási helye szerinti tagállam illetékes hatóságainál is.
(4) Amennyiben a járművezetői kártya megsérült, hibásan működik, elveszett vagy azt eltulajdonították, a járművezetőnek hét naptári napon belül kérelmeznie kell a szokásos tartózkodási helye szerinti tagállam illetékes hatóságainál a kártya cseréjét vagy pótlását. E hatóságok az erre irányuló részletes kérelem kézhezvételének időpontjától számított nyolc munkanapon belül cserekártyát biztosítanak.
(5) A (4) bekezdésben meghatározott körülmények fennállása esetén a járművezető legfeljebb tizenöt naptári napig vezethet járművezetői kártya nélkül, illetőleg ennél hosszabb ideig abban az esetben, ha ez a járműnek a telephelyére való visszajuttatásához szükséges, feltéve, hogy a járművezető bizonyítani tudja, hogy a kártya bemutatása vagy használata ezen időszak alatt lehetetlen.
30. cikk
A járművezetői kártyák kölcsönös elismerése és cseréje
(1) A tagállamok a járművezetői kártyákat kölcsönösen elismerik.
(2) Amennyiben az egyik tagállamban kiállított érvényes járművezetői kártya tulajdonosa a szokásos tartózkodási helyét egy másik tagállamba helyezi át, az addigi kártyája helyett azzal egyenértékű új járművezetői kártyát igényelhet. A kártyacserét végrehajtó tagállam feladata annak ellenőrzése, hogy a bemutatott kártya még érvényes-e.
(3) A kártyacserét végrehajtó tagállam visszaküldi a régi kártyát a kiállító tagállam hatóságainak, és megadja a visszaküldés indokait.
(4) Amennyiben egy tagállam pótol vagy másikra cserél egy járművezetői kártyát, az ilyen pótlást vagy cserét - és minden további pótlást vagy cserét - nyilvántartásba kell venni az adott tagállamban.
31. cikk
A járművezetői kártyákra vonatkozó elektronikus információcsere
(1) Annak biztosítása érdekében, hogy a kérelmező még nem rendelkezik a 26. cikkben előírtak szerint érvényes járművezetői kártyával, a tagállamok legalább a járművezetői kártyák érvényességi idejének megfelelő ideig e kártyákról - ideértve a 26. cikk (4) bekezdésében említett kártyákat is - a következő információkat tartalmazó nemzeti elektronikus nyilvántartásokat vezetnek:
-
a járművezető családi neve és utóneve,
-
a járművezető születési ideje és - amennyiben az adat rendelkezésre áll - születési helye,
-
az érvényes vezetői engedély száma és (adott esetben) a vezetői engedélyt kibocsátó ország,
-
a járművezetői kártya státusza,
-
a járművezetői kártya száma.
(2) A Bizottság és a tagállamok - a 2010/19/EU ajánlásban említett TACHOnet üzenetküldő rendszer vagy egy kompatibilis rendszer felhasználásával - megtesznek minden szükséges intézkedést annak biztosítása érdekében, hogy az elektronikus nyilvántartások kapcsolódjanak egymáshoz és az egész Unió területéről elérhetők legyenek. Kompatibilis rendszer használata esetén az elektronikus adatok többi tagállammal való cseréjére a TACHOnet üzenetküldő rendszeren keresztül nyílik lehetőség.
(3) Járművezetői kártya kiállításakor, pótlásakor és szükség esetén megújításakor a tagállamok elektronikus adatcsere révén ellenőrzik, hogy a járművezető nem rendelkezik-e már egy másik érvényes járművezetői kártyával. Az adatcsere az ellenőrzés céljához szükséges adatokra korlátozódik.
(4) Az ellenőrző tisztviselők hozzáférhetnek az elektronikus nyilvántartáshoz annak érdekében, hogy ellenőrizzék a járművezetői kártyák státuszát.
(5) A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogad el a (2) bekezdésben említett összekapcsolódáshoz szükséges - a kicserélt adatok formátumát, a nemzeti elektronikus nyilvántartásokba elektronikus úton történő betekintésre vonatkozó műszaki eljárásokat, a hozzáférési eljárásokat és a biztonsági mechanizmusokat is magukban foglaló - közös eljárások és műszaki előírások megállapítása érdekében. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 42. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
VI. FEJEZET
A KÉSZÜLÉK HASZNÁLATA
32. cikk
A menetíró készülékek helyes használata
(1) A szállítási vállalkozásoknak és a járművezetőknek gondoskodniuk kell a digitális menetíró készülék és a járművezetői kártya megfelelő működéséről és helyes használatáról. Analóg menetíró készüléket használó szállítási vállalkozásoknak és járművezetőknek gondoskodniuk kell az analóg menetíró készülék megfelelő működéséről és az adatrögzítő lap helyes használatáról.
(2) A digitális menetíró készülék nem állítható be úgy, hogy a jármű motorjának leállításakor vagy a gyújtás kikapcsolásakor automatikusan egy meghatározott tevékenységkategóriára kapcsoljon, kivéve, ha a járművezető manuálisan ki tudja választani a megfelelő tevékenységkategóriát.
(3) Tilos az adatrögzítő lapon rögzített vagy a menetíró készülékben vagy a járművezetői kártyán tárolt adatokat, illetve a menetíró készülék kinyomtatott adatait meghamisítani, eltitkolni, kitörölni vagy megsemmisíteni. Ugyanúgy tilos a menetíró készülékkel, az adatrögzítő lappal vagy a járművezetői kártyával kapcsolatos bármely olyan manipuláció, amely az adatok, illetve a kinyomtatott információk meghamisítását, törlését vagy megsemmisítését eredményezheti. Nem tartható a járművön olyan eszköz, amely ilyen célra felhasználható lehet.
(4) A járművek nem lehetnek egynél több menetíró készülékkel felszerelve, kivéve a 21. cikkben meghatározott üzemi tesztek céljából.
(5) A tagállamok megtiltják a menetíró készülék manipulálására készített és/vagy szánt eszközök gyártását, forgalmazását, reklámozását és/vagy értékesítését.
33. cikk
A szállítási vállalkozás felelőssége
(1) A szállítási vállalkozás felelőssége gondoskodni arról, hogy járművezetői megfelelő képzést és utasítást kapjanak a menetíró készülék - legyen az digitális vagy analóg - helyes működésével kapcsolatban, továbbá rendszeresen ellenőrzi, hogy járművezetői helyesen használják-e a készüléket, és nem adhat nekik olyan, közvetlen, vagy közvetett ösztönzőt, amely a menetíró készülékkel való visszaélésre sarkallhat.
A szállítási vállalkozás megfelelő számú adatrögzítő lapot ad ki azoknak a járművezetőknek, akik analóg menetíró készülékkel felszerelt járművet vezetnek, amely mennyiségnél számításba kell venni az adatrögzítő lapok személyes jellegét, a szolgálati idő tartamát és annak a lehetőségét, hogy a sérült, vagy a felhatalmazott, ellenőrző tisztviselő által lefoglalt adatrögzítő lapokat pótolni kell. A szállítási vállalkozás a járművezetőknek csak olyan adatrögzítő lapokat adhat ki, amelyek a jóváhagyott mintának megfelelnek és a járműbe beépített készülékhez használhatók.
Amennyiben a jármű digitális menetíró készülékkel van felszerelve, a szállítási vállalkozás és a járművezető gondoskodik arról, hogy a szolgálati idő hosszát szem előtt tartva az adatoknak a menetíró készülékből való, az ellenőrző tisztviselő kérésére történő kinyomtatása vizsgálat esetén helyesen történjen.
(2) A szállítási vállalkozásnak időrendi sorrendben és olvasható formában, használatukat követően legalább egy évig meg kell őriznie az adatrögzítő lapokat és - amennyiben a 35. cikknek való megfelelés érdekében készültek ilyenek - a kinyomtatott lapokat, és az érintett járművezetőnek - kérésére - ezekről másolatokat kell adnia. A szállítási vállalkozásnak ezen túlmenően át kell adnia az érintett járművezetőnek - annak kérésére - a járművezetői kártyákról letöltött adatok másolatát és e másolatok kinyomtatott változatát is. Az adatrögzítő lapokat, kinyomtatott lapokat és a letöltött adatokat a felhatalmazott ellenőrző tisztviselő kérésére be kell mutatni vagy át kell adni.
(3) A szállítási vállalkozás felel azért, ha saját járművezetői vagy a rendelkezésére álló járművezetők megsértik az e rendeletben előírtakat. A tagállamok azonban ezt a felelősséget attól tehetik függővé, hogy a szállítási vállalkozás megsértette-e az e cikk (1) bekezdésének első albekezdésében, valamint az 561/2006/EK rendelet 10. cikkének (1) és a (2) bekezdésben foglaltakat.
34. cikk
A járművezetői kártyák és az adatrögzítő lapok használata
(1) A járművezető - attól az időponttól kezdve, amikor a járművet átveszi - minden nap használja az adatrögzítő lapot vagy a járművezetői kártyát, amikor járművet vezet. Az adatrögzítő lapot vagy járművezetői kártyát nem szabad eltávolítani a napi munkaidő vége előtt, kivéve, ha az eltávolítás egyébként megengedett. Egyetlen adatrögzítő lap vagy járművezetői kártya sem használható azon az időtartamon túl, amelyre szánták.
(2) A járművezetők megfelelő módon védik az adatrögzítő lapokat vagy járművezetői kártyákat, és nem használhatnak elszennyeződött vagy sérült adatrögzítő lapokat vagy járművezetői kártyákat.
(3) Ha a jármű elhagyásának következtében a járművezető nem tudja használni a járműbe szerelt menetíró készüléket, az (5) bekezdés b) pontjának ii., iii. és iv. alpontjában említett időszakokat be kell jegyezni:
a)
amennyiben a járművet analóg menetíró készülékkel látták el: az adatrögzítő lapra kézzel, automata feljegyzéssel vagy egyéb módon, olvashatóan, az adatrögzítő lap beszennyezése nélkül; vagy
b)
amennyiben a járművet digitális menetíró készülékkel látták el: a járművezetői kártyára a menetíró készülék kézi adatbeviteli eszközeivel.
A tagállamok nem írhatják elő a járművezetők számára annak követelményét, hogy dokumentálják a jármű elhagyása során végzett tevékenységeiket.
(4) Amennyiben a digitális menetíró készülékkel felszerelt járművön egynél több járművezető tartózkodik, minden egyes járművezetőnek gondoskodnia kell arról, hogy járművezetői kártyája a menetíró készülék megfelelő kártyaolvasó egységébe legyen beillesztve.
Amennyiben az analóg menetíró készülékkel felszerelt járművön egynél több járművezető tartózkodik, a járművezetők a szükséges változtatásokat az adatrögzítő lapokon úgy hajtják végre, hogy a vonatkozó információkat a járművet ténylegesen vezető járművezető adatrögzítő lapjára jegyzik fel.
(5) A járművezetők:
a)
gondoskodnak arról, hogy az adatrögzítő lapon feljegyzett idő annak az országnak a hivatalos idejével egyezzék meg, amelyikben a járművet nyilvántartásba vették;
b)
úgy működtetik a kapcsolóberendezéseket, hogy lehetőség legyen az alábbi időtartamok elkülönített és pontos rögzítésére:
i.
a
jel alatt: vezetési idő;
ii.
a
jel alatt: „egyéb munka”: a 2002/15/EK irányelv 3. cikkének a) pontjában foglalt meghatározás szerinti, vezetésen kívüli más tevékenység, valamint bármely, a szállítási ágazaton belül vagy kívül eső, ugyanazon vagy egyik másik munkaadó részére végzett munka;
iii.
a
jel alatt: „készenléti idő” a 2002/15/EK irányelv 3. cikkének b) pontjában meghatározottak alapján;
iv.
a
jel alatt: megszakítás vagy pihenőidő.
(6) Az a járművezető, aki analóg menetíró készülékkel felszerelt járművet vezet, bejegyzi az adatrögzítő lapjára a következő adatokat:
a)
az adatrögzítő lap használatba vételének kezdetekor: a családi és utónevét;
b)
a dátumot és helyet, ahol az adatrögzítő lap használatba vétele megkezdődött, és a dátumot és helyet, ahol az ilyen használat véget ért;
c)
minden egyes jármű rendszámát, amelyre beosztották, mind az adatrögzítő lapon rögzített első menet kezdetekor, mind az azt követő, az adatrögzítő lap használata alatt bekövetkező járműcsere esetén;
d)
a kilométer-számláló állását:
i.
az adatrögzítő lapon rögzített első út kezdetén;
ii.
az adatrögzítő lapon rögzített utolsó út végén;
iii.
a munkanap folyamán bekövetkező járműcsere esetén az első járművön, amelyre beosztották, és azon a járművön, amelyre azután következőleg osztották be;
e)
az esetleges járműcsere időpontját.
(7) A járművezető a digitális menetíró készülékbe beírja azoknak az országoknak a betűjeleit, amelyekben a napi munkaidejét megkezdi és befejezi. A tagállamok ugyanakkor előírhatják, hogy az olyan járművezetők, akik az adott tagállam határain belül folytatnak szállításokat, az ország betűjele mellett részletesebb földrajzi leírásokat is adjanak meg, feltéve, hogy az adott tagállam e részletes földrajzi leírásokról még 1998. április 1-je előtt értesítette a Bizottságot.
A járművezetőknek nem szükséges megadniuk az első albekezdés első mondatában említett információt, ha a menetíró készülék a 8. cikknek megfelelően automatikusan rögzíti a helymeghatározási adatokat.
35. cikk
Sérült járművezetői kártyák és adatrögzítő lapok
(1) Amennyiben a bejegyzéseket tartalmazó adatrögzítő lap vagy a járművezetői kártya megsérült, a járművezető a sérült adatrögzítő lapot vagy járművezetői kártyát a pótláshoz használt tartalék adatrögzítő laphoz köteles csatolni.
(2) Ha egy járművezetői kártya megsérült, hibásan működik, elveszett vagy eltulajdonították, a járművezető:
a)
az út megkezdése előtt kinyomtatja az általa vezetett járműre vonatkozó adatokat, és erre a kinyomtatott lapra ráírja:
i.
azokat az adatokat, amelyek a járművezető azonosításához szükségesek (név, a járművezetői kártya vagy a vezetői engedély száma), aláírással ellátva;
ii.
a 34. cikk (5) bekezdése b) pontjának ii., iii. és iv. alpontjában említett időtartamokat;
b)
az út végén kinyomtatja a menetíró készülék által rögzített időtartamokkal kapcsolatos információt, bejegyzi az induláskor készített nyomtatás óta egyéb munkával töltött időt, készenléti időt és pihenőket, amelyeket a menetíró készülék nem jegyzett fel, valamint megjelöli a dokumentumon azokat az adatokat, amelyek lehetővé teszik a járművezető azonosítását (név, a járművezetői kártya vagy a vezetői engedély száma), beleértve a járművezető aláírását is.
36. cikk
A járművezető által magánál tartandó dokumentumok
(1) Ha a járművezető analóg menetíró készülékkel felszerelt járművet vezet, a felhatalmazott ellenőrző tisztviselő kérésére be kell tudnia mutatni a következőket:
i.
az adott napon és az azt megelőző 28 napon a járművezető által használt adatrögzítő lapok;
ii.
járművezetői kártya, ha van ilyen a birtokában; és
iii.
bármely kézi feljegyzés és kinyomtatott lap, amelyet az adott napon és az azt megelőző 28 napon készített az e rendeletben és az 561/2006/EK rendeletben előírtaknak megfelelően.
(2) Ha a járművezető digitális menetíró készülékkel felszerelt járművet vezet, a felhatalmazott ellenőrző tisztviselő kérésére be kell tudnia mutatnia a következőket:
i.
saját járművezetői kártyája;
ii.
bármely kézi feljegyzés és kinyomtatott lap, amelyet az adott napon és az azt megelőző 28 napon készített az e rendeletben és az 561/2006/EK rendeletben előírtaknak megfelelően;
iii.
az adatrögzítő lapok a ii. alpontban meghatározott olyan időszakra vonatkozóan, amelyek alatt analóg menetíró készülékkel felszerelt járművet vezetett.
(3) A felhatalmazott ellenőrző tisztviselő az adatrögzítő lapok, illetve a menetíró készülék vagy a járművezetői kártya által rögzített, kijelzett vagy kinyomtatott adatok, illetve ha ezen adatok nem állnak rendelkezésre, bármely más olyan dokumentum elemzésével ellenőrizheti az 561/2006/EK rendeletnek való megfelelést, amely bizonyos rendelkezések - például e rendelet 29. cikke (2) bekezdésének és 37. cikke (2) bekezdésének - be nem tartását bizonyítja.
37. cikk
Eljárások hibásan működő készülék esetében
(1) A menetíró készülék üzemzavara vagy hibás működése esetén a szállítási vállalkozó, mihelyt a körülmények megengedik, megjavíttatja a készüléket egy engedéllyel rendelkező szerelővel vagy műhellyel.
Amennyiben a jármű nem tud visszatérni a szállítási vállalkozás telephelyére az üzemzavar vagy a hibás működés megállapításának napjától számított egy héten belül, a javítást útközben kell elvégezni.
A tagállamok által a 41. cikk szerint hozott intézkedések - amennyiben ez összeegyeztethető az érintett tagállam nemzeti jogszabályaival - felhatalmazzák az illetékes hatóságokat a jármű használatának a megtiltására, amennyiben az üzemzavart vagy a hibás működést nem orvosolták az e bekezdés első és második albekezdésének megfelelően.
(2) Amennyiben a menetíró készülék üzemképtelen vagy hibásan működik, a járművezető az alábbiakon rögzíti az azonosítását lehetővé tevő adatokat (név, a járművezetői kártya és/vagy a vezetői engedély száma) - saját kezű aláírásával együtt -, valamint a különböző időtartamokra vonatkozó mindazon információkat, amelyeket a menetíró készülék már nem helyesen rögzített vagy nyomtatott ki:
a)
az adatrögzítő lapon vagy lapokon; vagy
b)
az adatrögzítő laphoz csatolandó vagy a járművezetői kártyával együtt tartandó ideiglenes lapon.
VII. FEJEZET
VÉGREHAJTÁS ÉS SZANKCIÓK
38. cikk
Ellenőrző tisztviselők
(1) E rendelet betartásának hatékony figyelemmel kísérése érdekében az ellenőrző tisztviselőknek kellő mennyiségű felszereléssel és megfelelő hatáskörrel kell rendelkezniük ahhoz, hogy elláthassák e rendelet szerinti feladataikat. Ez a felszerelés különösen az alábbiakat tartalmazza:
a)
ellenőrzőkártyák, amelyek lehetővé teszik a menetíró készülékben és a tachográf-kártyákon - és adott esetben a műhelykártyán - rögzített adatokhoz való hozzáférést;
b)
olyan eszközök, amelyek az adatállományok járműegységekből és tachográf-kártyákból történő letöltéséhez, valamint a digitális menetíró készülékek ilyen adatállományainak és nyomtatott jelentéseinek az analóg menetíró készülékek adatrögzítő lapjaival vagy ábráival együttesen történő elemzéséhez szükségesek.
(2) Ha az ellenőrző tisztviselő az ellenőrzés végeztével elegendő bizonyítékot talál a csalás alapos gyanújára, felhatalmazással rendelkezik arra, hogy további tesztek elvégzése céljából egy engedéllyel rendelkező műhelybe küldje a járművet, különösen annak ellenőrzése érdekében, hogy a menetíró készülék:
a)
megfelelően működik-e;
b)
az adatokat helyesen rögzíti és tárolja-e, valamint a kalibrálási paraméterek helyesek-e.
(3) Az ellenőrző tisztviselők felhatalmazással rendelkeznek az engedéllyel rendelkező műhelyek arra való utasítására, hogy végezzék el a (2) bekezdésben említett teszteket és a manipulációs eszközök jelenlétének felderítésére szolgáló külön teszteket. Ha manipulációs eszközöket mutatnak ki, a készüléket, beleértve magát az eszközt, a járműegységet vagy annak alkatrészeit és a járművezetői kártyát ki lehet szerelni a járműből, és bizonyítékként fel lehet használni, az ilyen bizonyítékok kezelésére vonatkozó nemzeti eljárási szabályoknak megfelelően.
(4) Az ellenőrző tisztviselőknek a vállalkozások telephelyének ellenőrzésekor adott esetben ki kell használniuk a lehetőséget az ott található menetíró készülékek és járművezetői kártyák ellenőrzésére.
39. cikk
Az ellenőrző tisztviselők képzése
(1) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az ellenőrző tisztviselők megfelelően képzettek legyenek a rögzített adatok elemzéséhez és a menetíró készülék ellenőrzéséhez, és ezáltal biztosított legyen a hatékony és összehangolt ellenőrzés és végrehajtás.
(2) A tagállamok legkésőbb 2016. szeptember 2-ig tájékoztatják a Bizottságot az ellenőrző tisztviselőikre vonatkozó képzési követelményekről.
(3) A Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján intézkedéseket hoz az ellenőrző tisztviselők képzésének és továbbképzésének tartalmára vonatkozóan, beleértve az ellenőrzések irányítására és a manipulációs eszközök és csalás észlelésére vonatkozó technikákkal kapcsolatos képzést is. Ezek az intézkedések az e rendelet vonatkozó rendelkezéseinek és az 561/2006/EK rendeletnek a végrehajtását segítő iránymutatásokat is magukban foglalnak. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 42. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(4) A tagállamok az ellenőrző tisztviselők képzési programjába beépítik a Bizottság által meghatározott tartalmat.
40. cikk
Kölcsönös segítségnyújtás
A tagállamok segítik egymást e rendelet alkalmazásában és az e rendeletnek való megfelelés ellenőrzésében.
E kölcsönös segítségnyújtás keretén belül a tagállamok illetékes hatóságai rendszeresen megküldik egymásnak az e rendelet szerelők vagy műhelyek általi megsértésével, a manipulálás gyakorlatainak típusaival, valamint az ilyen jogsértésekért kiszabott szankciókkal kapcsolatos összes rendelkezésre álló információt.
41. cikk
Szankciók
(1) A tagállamok a nemzeti alkotmányos szabályokkal összhangban megállapítják az e rendelet megsértése esetén kiszabható szankciókra vonatkozó szabályokat, és minden szükséges intézkedést megtesznek azok foganatosítása érdekében. Az említett szankcióknak hatékonyaknak, arányosnak, visszatartó erejűnek és megkülönböztetéstől mentesnek kell lenniük, és meg kell felelniük a 2006/22/EK irányelvben meghatározott jogsértési kategóriáknak.
(2) A tagállamok 2016. március 2-ig értesítik a Bizottságot ezekről az intézkedésekről és a szankciókra vonatkozó szabályokról. Az említett intézkedések bármilyen későbbi módosításáról szintén tájékoztatják a Bizottságot.
VIII. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
42. cikk
Bizottság
(1) A Bizottság munkáját egy bizottság segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottságnak minősül.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 4. cikkét kell alkalmazni.
(3) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
Amennyiben a bizottság nem ad ki véleményt, a Bizottság nem fogadhatja el a végrehajtási jogi aktus tervezetét, és a 182/2011/EU rendelet 5. cikke (4) bekezdésének harmadik albekezdését kell alkalmazni.
Amennyiben a bizottság írásbeli eljárás útján alakítja ki véleményét, az írásbeli eljárás eredmény nélkül lezárásra kerül abban az esetben, ha a vélemény kialakítására megállapított határidőn belül az elnök így dönt, vagy ha a bizottsági tagok egyszerű többsége ezt kéri.
43. cikk
Menetíró készülékekkel foglalkozó fórum
(1) Létrejön a menetíró készülékekkel foglalkozó fórum, amely támogatja a tagállamok szakértői, a 42. cikkben említett bizottság tagjai, és - az AETR-megállapodás alapján menetíró készüléket használó - harmadik országok szakértői között a menetíró készülékre vonatkozó műszaki kérdésekről zajló párbeszédet.
(2) A tagállamok szakértőként delegálják a menetíró készülékekkel foglalkozó fórumba a 42. cikkben említett bizottságban részt vevő szakértőket.
(3) A menetíró készülékekkel foglalkozó fórumnak nyitottnak kell lennie az olyan érdeklődő harmadik országok szakértőinek részvétele előtt, amelyek az AETR-megállapodás szerződő felei.
(4) A menetíró készülékekkel foglalkozó fórumba meghívást kell kapniuk az érdekelt feleknek, a járműgyártók és a menetírókészülék-gyártók képviselőinek, a szociális partnereknek és az európai adatvédelmi biztosnak.
(5) A menetíró készülékekkel foglalkozó fórum elfogadja saját eljárási szabályzatát.
(6) A menetíró készülékekkel foglalkozó fórum évente legalább egyszer ülésezik.
44. cikk
A nemzeti intézkedések közlése
A tagállamok legkésőbb 30 nappal az elfogadás időpontját követően és először 2015. március 2-ig tájékoztatják a Bizottságot nemzeti joguknak azon törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseiről, amelyeket az e rendelet által szabályozott területen fogadnak el.
45. cikk
Az 561/2006/EK rendelet módosítása
Az 561/2006/EK rendelet a következőképpen módosul:
1.
A 3. cikk a következő ponttal egészül ki az a) pont után:
„aa)
az olyan legfeljebb 7,5 tonna megengedett legnagyobb össztömegű járművek, amelyeket olyan anyagok, felszerelések vagy gépek szállítására használnak, amelyekre a járművezetőnek munkája során szüksége van, illetve amelyeket kizárólag a szállítási vállalkozás telephelyétől számított 100 km-es sugarú körben használnak, azzal a feltétellel, hogy a jármű vezetése nem a járművezető fő tevékenysége.”
2.
A 13. cikk (1) bekezdése a következőképpen módosul:
a)
a d), f) és p) pontban szereplő „50 km” szövegrész helyébe a „100 km” szövegrész lép;
b)
a d) pont első albekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„d)
olyan járművek vagy járművek kombinációja, amelyek megengedett legnagyobb össztömege nem haladja meg a 7,5 tonnát és amelyeket a közösségi postai szolgáltatások belső piacának fejlesztésére és a szolgáltatás minőségének javítására vonatkozó közös szabályokról szóló, 1997. december 15-i 97/67/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (17) 2. cikkének 13. pontjában meghatározott egyetemes szolgáltatók az egyetemes szolgáltatás keretébe tartozó szállításra használnak.
46. cikk
Átmeneti intézkedések
Amennyiben az e rendeletben említett végrehajtási jogi aktusok nem kerültek úgy elfogadásra, hogy azok az e rendelet alkalmazásának kezdő időpontjában alkalmazhatóak legyenek, a 3821/85/EGK rendeletben és annak I.B. mellékletében foglalt rendelkezések - átmeneti alapon - az e rendeletben említett végrehajtási jogi aktusok alkalmazásának kezdő időpontjáig továbbra is alkalmazandók maradnak.
47. cikk
Hatályon kívül helyezés
A 3821/85/EGK rendelet hatályát veszti. A hatályon kívül helyezett rendeletre történő hivatkozásokat az e rendeletre történő hivatkozásként kell értelmezni.
48. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
E rendelet - a 46. cikkben szereplő átmeneti rendelkezésekre figyelemmel - 2016. március 2-től alkalmazandó. A 24., 34. és 45. cikk azonban 2015. március 2-től alkalmazandó.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2014. február 4-én.