ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2015/494
ze dne 9. července 2014
o opatřeních SA.32715 (2012/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/CP), která provedlo Slovinsko ve prospěch podniku Adria Airways d.d.
(oznámeno pod číslem C(2014) 4543)
(Pouze slovinské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
s ohledem na rozhodnutí Komise zahájit v souvislosti s podporou SA.32715 (2012/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/CP) (1) řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními, a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
Oznámením SANI č. 5628 ze dne 11. března 2011, které bylo zaevidováno téhož dne, oznámilo Slovinsko Komisi podporu na záchranu podniku Adria Airways d.d. (dále jen „Adria“ nebo „podnik“) ve formě státní záruky a zvýhodněné půjčky ve výši 6,2 milionu EUR.
(2)
Dopisy ze dne 31. března 2011 a 12. dubna 2011 poskytly slovinské orgány doplňkové informace. Komise si další informace vyžádala dopisem ze dne 29. dubna 2011, na nějž slovinské orgány neodpověděly. Dne 13. července 2011 se uskutečnila schůzka se slovinskými orgány a jejich poradci, během níž bylo Komisi sděleno, že oznámená podpora na záchranu nebude vzhledem k nepříznivé finanční situaci podniku postačovat a že Slovinsko zamýšlí vložit do podniku Adria v hotovosti částku ve výši 50 milionů EUR. Dne 1. srpna 2011 Slovinsko své oznámení podpory na záchranu stáhlo.
(3)
V návaznosti na informace, podle nichž Slovinsko dne 30. září 2011 provedlo výše uvedený vklad v hotovosti, se Komise rozhodla ve svém předběžném šetření z moci úřední pokračovat a vyžádala si další informace dopisy ze dne 12. září 2011, 28. listopadu 2011 a 17. dubna 2012, na něž slovinské orgány odpověděly dopisy ze dne 11. října 2011, 27. prosince 2011, 13. ledna 2012 a 18. května 2012. E-mailem ze dne 7. listopadu 2012 mimoto slovinské orgány poskytly memorandum vyhotovené právními zástupci podniku Adria.
(4)
Na žádost slovinských orgánů se dne 12. července 2012 uskutečnila schůzka za účasti zástupců podniku Adria a holdingové společnosti PDP ve vlastnictví státu (2), která je jedním z akcionářů podniku Adria. Na této schůzce předložily slovinské orgány a zástupci podniku Adria a společnosti PDP vysvětlení a argumenty týkající se posuzovaných opatření.
(5)
Dopisem ze dne 20. listopadu 2012 Komise Slovinsku sdělila, že se s ohledem na podporu rozhodla zahájit řízení (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“) podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva“). Slovinsko své připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení podalo dopisem ze dne 21. ledna 2013. Komise si od Slovinska vyžádala další informace dopisem ze dne 5. března 2013, na nějž Slovinsko odpovědělo dne 19. dubna 2013. Další informace poskytlo Slovinsko dne 16. září 2013. Komise si od Slovinska vyžádala doplňkové informace dopisem ze dne 6. listopadu 2013, na nějž Slovinsko odpovědělo dne 4. prosince 2013 a 6. a 17. ledna 2014. Dne 25. března a 5. prosince 2013 a 8. ledna 2014 se konaly schůzky se slovinskými orgány a jejich právními zástupci.
(6)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo dne 8. března 2013 zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (3). Komise zúčastněné strany vyzvala, aby se k opatřením vyjádřily.
(7)
Dne 8. dubna 2013 obdržela Komise připomínky od jedné zúčastněné strany, a to společnosti Ryanair. Komise tyto připomínky předala Slovinsku, které mělo možnost se k nim vyjádřit; připomínky Slovinska byly obdrženy dopisem ze dne 13. května 2013.
2. SLOVINSKÝ TRH LETECKÉ DOPRAVY
(8)
Podnik Adria je slovinský národní letecký dopravce a nejdůležitější leteckou společností na lublaňském letišti. V roce 2011 přepravil 73,4 % cestujících, kteří využili lublaňské letiště, poté se v roce 2012 toto číslo snížilo na 71,3 % a v roce 2013 na 69,8 % (4).
(9)
Ačkoli je přítomnost nízkonákladových dopravců ve Slovinsku omezená (společnost easyJet provozuje z Lublaně pouze jednu linku a společnost Wizz Air dvě), v roce 2013 na ně připadalo 12,6 % cestujících ve veřejné dopravě (5). V současnosti létá z Lublaně na svá hlavní uzlová letiště pět dalších konkurentů, a to společnosti Air France, Finnair, Turkish Airlines, Montenegro Airlines a Air Serbia.
3. PŘÍJEMCE
(10)
Adria je velký podnik s přibližně 450 zaměstnanci. V roce 2013 měl obrat ve výši 142,3 milionu EUR a vykázal ztráty ve výši 3 milionů EUR (odhadované údaje). Má jedenáct letadel, převážně regionálních. Vlastníky podniku Adria jsou v současnosti mimo jiné Republika Slovinsko s 69,9 % podílem, společnost Bank Assets Management Company (BAMC) (na niž byla převedena některá aktiva banky Nova Ljubljanska Banka d.d. (6) (dále jen „banka NLB“)) s 19,6 % podílem, ABANKA d.d. s 4,7 % podílem a holdingová společnost PDP s 2,1 % podílem.
(11)
Finanční situace podniku Adria se od roku 2008 trvale zhoršovala a podnik zaznamenal nižší tržby, záporný zisk před zdaněním (EBT) a záporný vlastní kapitál. Další údaje o finanční situaci podniku Adria mezi roky 2007 a 2011 jsou uvedeny v oddíle 7.1.
(12)
Dne 1. srpna 2012 zahájilo Slovinsko společně se společností PDP a bankami NLB, Abanka Vipa d.d., Hypo Alpe-Adria Bank d.d. a Unicredit Bank of Slovenia d.d. proces privatizace podniku Adria a vyžádaly si nabídky na odkup 74,87 % akcií podniku. V týž den zveřejnila slovinská agentura pro správu kapitálových aktiv (AUKN) veřejnou výzvu pro investory k vyjádření nezávazného zájmu o koupi většinového podílu akcií podniku (7). Zdá se však, že tento proces byl zrušen a privatizace podniku Adria začne později nanovo.
4. POPIS OPATŘENÍ A PLÁNU RESTRUKTURALIZACE
4.1. Opatření č. 1: navýšení kapitálu v roce 2007
(13)
K 31. prosinci 2006 vlastnily kapitál podniku Adria tyto subjekty:
Tabulka 1
Vlastnická struktura podniku Adria před navýšením kapitálu v roce 2007
Název
%
KAD
55,0
SOD
20,0
NFD 1 delniški investicijski sklad d.d. (8)
9,7
NFD Holding d.d. (9)
7,2
Infond d.o.o. (10)
4,9
Ostatní (včetně individuálních akcionářů)
3,2
(14)
Dne 19. února 2007 rozhodla valná hromada akcionářů podniku Adria o navýšení základního kapitálu o 10,9 milionu EUR. Fond KAD ve vlastnictví státu upsal přibližně 99,6 % vydaných akcií, zatímco zbytek upsali individuální akcionáři. Všechny akcie byly upsány do 5. dubna 2007.
(15)
Splacený kurz činil 27 EUR za akcii. Ve zprávě o ocenění ze dne […] (11) byla hodnota akcií v září 2006 vyčíslena na […] EUR za akcii.
(16)
Po navýšení kapitálu v roce 2007 vlastnily kapitál podniku Adria tyto subjekty:
Tabulka 2
Vlastnická struktura podniku Adria po navýšení kapitálu v roce 2007
Název
%
KAD
77,3
SOD (12)
10,0
NLB (13)
8,5
Infond d.o.o.
2,4
Ostatní (včetně individuálních akcionářů)
1,8
4.2. Opatření č. 2: navýšení kapitálu v roce 2009
(17)
Dne 13. ledna 2009 se představenstvo podniku Adria rozhodlo navýšit základní kapitál vydáním nových akcií. V důsledku toho se kapitál podniku Adria zvýšil o 2,36 milionu EUR. Fond KAD upsal přibližně 99,5 % vydaných akcií a zbytek upsali individuální akcionáři. Všechny akcie byly upsány do 20. července 2009.
(18)
Splacený kurz činil 22 EUR za akcii. Ve zprávě o ocenění ze dne […] byla hodnota akcií v září 2008 vyčíslena na […] EUR za akcii.
(19)
Po navýšení kapitálu v roce 2009 vlastnily kapitál podniku Adria tyto subjekty:
Tabulka 3
Vlastnická struktura podniku Adria po navýšení kapitálu v roce 2009
Název
%
KAD
78,6
SOD
8,8
NLB
7,5
Infond d.o.o.
2,2
Ostatní (včetně individuálních akcionářů)
2,9
4.3. Opatření č. 3: navýšení kapitálu v roce 2010
(20)
Dne 2. září 2010 rozhodla valná hromada akcionářů podniku Adria o navýšení základního kapitálu o 2,5 milionu EUR. Přibližně 80 % vydaných akcií upsala holdingová společnost PDP (nástupnická společnost fondů KAD a SOD). Zbývajících 20 % vydaných akcií upsaly dvě soukromé cestovní agentury: Kompas d.d. a Palma d.o.o. (každá 10 %). Všechny akcie byly upsány do 1. října 2010.
(21)
Splacený kurz činil 12 EUR za akcii. Ve zprávě o ocenění ze dne […] byla hodnota akcií v červnu 2009 vyčíslena na […] EUR.
(22)
Po navýšení kapitálu v roce 2010 vlastnily kapitál podniku Adria tyto subjekty:
Tabulka 4
Vlastnická struktura podniku Adria po navýšení kapitálu v roce 2010
Název
%
PDP
86,0
NLB
6,1
Kompas d.d.
1,9
Palma d.o.o.
1,9
Infond d.o.o.
1,7
Ostatní (včetně individuálních akcionářů)
2,4
4.4. Opatření č. 4: navýšení kapitálu v roce 2011
(23)
Dne 21. září 2011 rozhodla valná hromada akcionářů podniku Adria o navýšení základního kapitálu o 69,7 milionu EUR. Republika Slovinsko upsala v hotovosti akcie v hodnotě 49,5 milionu EUR a společnost PDP upsala rovněž v hotovosti akcie v hodnotě 0,5 milionu EUR. Zbývající část navýšení kapitálu (tj. 19,7 milionu EUR) měla podobu kapitalizace pohledávek ze strany několika bank: a) 13,83 milionu EUR ze strany banky NLB, b) 3,35 milionu EUR ze strany banky Abanka Vipa d.d., c) 1,24 milionu EUR ze strany banky Unicredit Bank of Slovenia d.d. a d) 1,28 milionu EUR ze strany banky Hypo Alpe-Adria Bank d.d. K navýšení kapitálu došlo dne 30. září 2011.
(24)
Schválený kurz činil 1 EUR za akcii, což je minimální hodnota, kterou připouštějí slovinské právní předpisy. Zpráva o ocenění vyhotovena nebyla.
(25)
Po navýšení kapitálu v roce 2011 vlastnily kapitál podniku Adria tyto subjekty:
Tabulka 5
Vlastnická struktura podniku Adria po navýšení kapitálu v roce 2011
Název
%
Republika Slovinsko
69,9
NLB
19,6
Hypo Alpe-Adria Bank d.d.
1,8
Abanka Vipa d.d.
4,7
Unicredit Bank of Slovenia d.d.
1,8
PDP
2,1
Ostatní (včetně individuálních akcionářů)
0,1
Plán restrukturalizace ze září 2011
(26)
Podle slovinských orgánů se stát, společnost PDP a banky rozhodly podílet na navýšení kapitálu v roce 2011 na základě plánu nazvaného „program finanční a obchodní restrukturalizace“ (dále jen „plán restrukturalizace“) ze září 2011. Tento plán obsahoval potřebná opatření pro finanční a obchodní restrukturalizaci podniku Adria, která umožní obnovení jeho životaschopnosti. Plán byl jednoznačně vyhotoven pro účely oznámení podpory na restrukturalizaci, jelikož odkazuje na pojmy jako „vlastní příspěvek“ a „narušení hospodářské soutěže“, které se obvykle v obchodních plánech nevyskytují.
(27)
Podle plánu restrukturalizace, který byl předložen původně, by podnik Adria dosáhl životaschopnosti v roce 2013 (základní a optimistický scénář) nebo v roce 2014 (pesimistický scénář). Podle původně předloženého plánu restrukturalizace byly potíže podniku Adria způsobeny: a) […].
(28)
Původně předložený plán restrukturalizace stanovil řadu opatření, jejichž cílem byla restrukturalizace podniku Adria a obnovení jeho životaschopnosti: a) […].
(29)
Podle původně předloženého plánu restrukturalizace mělo navýšení kapitálu v roce 2011 o 69,7 milionu EUR pokrýt záporný vlastní kapitál podniku Adria ve výši […], splacení závazků ve výši […] EUR (neuhrazené závazky vůči dodavatelům ve výši […] EUR a včasné splacení bankovních úvěrů ve výši […] EUR) a financování restrukturalizačních opatření s částkou ve výši […] EUR.
(30)
Celkové náklady restrukturalizace by na druhou stranu činily […] EUR, přičemž by byly částečně financovány z částky ve výši 50 milionů EUR, kterou v hotovosti vložily slovinský stát a společnost PDP. Příspěvek podniku Adria na restrukturalizační náklady („vlastní příspěvek“) by činil […] EUR a vyplýval by z kapitalizace pohledávek v souvislosti s bankovními úvěry (19,7 milionu EUR), […]. V původně předloženém plánu restrukturalizace se jako kompenzační opatření zvažoval prodej podniku AAT a zrušení pravidelných leteckých linek.
(31)
Vzhledem k pochybnostem, které Komise uvedla v rozhodnutí o zahájení řízení, předložilo Slovinsko řadu aktualizací plánu restrukturalizace. Plán restrukturalizace v současnosti předpokládá dobu trvání restrukturalizace do roku 2015 a zahrnuje několik dodatečných restrukturalizačních opatření, aby byla zajištěna udržitelnější životaschopnost. K dodatečným restrukturalizačním opatřením (spolu s finančním dopadem v období 2014-2015) patří: a) […].
4.5. Opatření č. 5: akvizice podniku Adria Airways Tehnika d.d. v letech 2010-2011
(32)
Podnik AAT, 100 % dceřiná společnost podniku Adria, byl založen v roce 2010. Do té doby se jednalo o technickou servisní divizi podniku Adria nazývanou SVL. Podnik AAT působí v oblasti údržby letadel a poskytuje služby podniku Adria i jiným zákazníkům.
(33)
V období od listopadu 2010 do března 2011 získaly společnosti PDP a Aerodrom Ljubljana (správce lublaňského letiště, jehož většinovým vlastníkem je stát) od podniku Adria ve dvou fázích podíly v podniku AAT ve výši 52,3 %, resp. 47,7 %. V první fázi odkoupila společnost PDP v podniku AAT 18,24 % podíl ve formě 2 676 346 preferenčních akcií bez hlasovacích práv, a to za cenu 1 EUR za akcii. Společnost Aerodrom Ljubljana současně získala v podniku AAT podíl ve výši 31,16 % (4 570 881 akcií), a to konverzí dluhu ve výši přibližně 4,6 milionu EUR na preferenční akcie bez hlasovacích práv. Ve druhé fázi počátkem roku 2011 prodal podnik Adria své zbývající podíly v podniku AAT takto: společnost PDP získala 5 000 000 kmenových akcií za cenu 1 EUR za akcii a navýšila svůj podíl v podniku na 52,33 %, zatímco společnost Aerodrom Ljubljana navýšila svůj podíl v podniku AAT na 47,67 %, a to kapitalizací pohledávek vůči podniku Adria v hodnotě 2,2 milionu EUR.
(34)
Celková uhrazená cena tudíž činila 14,7 milionu EUR, tj. 1 EUR za akcii. Ve zprávě o ocenění z dubna 2010 byla hodnota podniku AAT jakožto technické servisní divize podniku Adria k prosinci 2009 stanovena v rozmezí od 14,4 milionu EUR do 14,9 milionu EUR.
5. ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(35)
Komise se dne 20. listopadu 2012 rozhodla zahájit formální vyšetřovací řízení. V rozhodnutí o zahájení řízení se Komise předběžně domnívala, že podnik Adria bylo možno v době, kdy byla uvedená opatření provedena, nebo nejpozději od roku 2008 považovat za podnik v obtížích. Komise vyslovila pochybnosti ohledně pěti posuzovaných opatření a dospěla k předběžnému závěru, že všechna tato opatření zahrnovala státní podporu.
(36)
Co se týká opatření č. 1 a 2, Komise v rozhodnutí o zahájení řízení zastávala názor, že se fond KAD nacházel pod jednoznačným a přímým vlivem slovinského státu, a dospěla k předběžnému závaru, že účast fondu KAD na navýšení kapitálu v letech 2007 a 2009 zahrnovala státní prostředky a lze ji přičíst Slovinsku. Ačkoli byla cena akcií, kterou fond KAD skutečně zaplatil, nižší než hodnota stanovená ve dvou zprávách o ocenění, Komise vyslovila ohledně těchto zpráv pochybnosti, jelikož mezi oceněním akcií a navýšením kapitálu uběhla značná doba. Jelikož byl fond KAD v té době většinovým vlastníkem podniku Adria, Komise se domnívala, že cílem navýšení kapitálu v letech 2007 a 2009 bylo financování existující investice fondu KAD v podniku, který bylo možno považovat za podnik v obtížích.
(37)
Při posuzování opatření č. 3 Komise uvedla, že společnost PDP je nástupnickou společností fondů KAD a SOD, jejichž jednání Komise předběžně považovala za přičitatelné státu. Komise mimoto jako prvek přičitatelnosti státu zdůraznila skutečnost, že slovinský stát vlastní ve společnosti PDP nepřímo 100 % podíl (prostřednictvím fondů KAD, SOD a DSU (společnost pro správu majetku, která je zcela ve vlastnictví státu)), a poukázala na některé nepřímé důkazy přičitatelnosti ve smyslu rozsudku ve věci Stardust Marine (14). Obdobně jako v případě opatření č. 1 a 2 byla sice cena akcií, kterou společnost PDP skutečně uhradila, nižší než hodnota stanovená ve zprávě o ocenění, Komise však vyslovila ohledně zprávy pochybnosti, jelikož mezi oceněním akcií a navýšením kapitálu uběhlo 15 měsíců. Komise se rovněž předběžně domnívala, že účast dvou soukromých cestovních agentur (Kompas d.d. a Palma d.o.o.) na navýšení kapitálu v roce 2010 společně se společností PDP sama o sobě nepostačuje k tomu, aby rozptýlila pochybnosti Komise v souvislosti s možným zvýhodněním podniku Adria (15).
(38)
Ve vztahu k opatření č. 4 Komise uvedla, že investice Slovinska jednoznačně zahrnovala státní prostředky, a zopakovala svůj předběžný závěr, že jednání společnosti PDP lze přičíst státu. Komise vyslovila rovněž pochybnosti ohledně účasti banky NLB na opatření č. 4, kterou lze považovat za přičitatelnou státu vzhledem ke skutečnosti, že a) většinovým vlastníkem banky NLB byl v té době stát, b) stát měl většinu hlasů v představenstvu a dozorčí radě banky a c) jednání státem kontrolované banky mohlo být ovlivněno orgány veřejné moci.
(39)
Při posuzování, zda opatření č. 4 zahrnovala nepatřičnou selektivní výhodu pro podnik Adria, Komise v rozhodnutí o zahájení řízení uvedla, že skutečnost, že banky souhlasily s kapitalizací pohledávek pouze v případě, že stát vloží do podniku Adria hotovost, a zejména rozdílná povaha příspěvků státu a společnosti PDP v porovnání s příspěvkem bank (hotovost a konverze dluhu), postačuje k tomu, aby zakládala nikoli nevýznamné pochybnosti ohledně rovnocennosti navýšení kapitálu v roce 2011. Komise rovněž uvedla, že na rozdíl od předchozích navýšení kapitálu došlo k navýšení kapitálu v roce 2011 bez zprávy o ocenění.
(40)
Co se týká tvrzení slovinských orgánů, že se rozhodly podílet na opatření č. 4 na základě plánu restrukturalizace ze září 2011, Komise poznamenala, že plán restrukturalizace v zásadě nepostačoval ke splnění kritérií soukromého investora, jelikož některé odhady v plánu restrukturalizace byly (jak se zdálo) založeny na nejistých nebo nejasných předpokladech. Komise mimoto zdůraznila, že by soukromý investor uvážil riziko toho, že předchozí navýšení kapitálu představovala protiprávní státní podporu, a posoudil by dopad rizika možného příkazu Komise k navrácení podpory na ziskovost investice. Komise rovněž uvedla, že se banky mohly rozhodnout k účasti na navýšení kapitálu kvůli zájmu, který Slovinsko projevilo o podnik Adria, a to mnohem dříve, než bylo rozhodnuto o navýšení kapitálu v roce 2011.
(41)
S ohledem na opatření č. 5 Komise zopakovala svůj předběžný názor, že jednání společnosti PDP lze přičíst státu a že byly použity státní prostředky. Pokud jde o společnost Aerodrom Ljubljana, Komise dospěla k témuž předběžnému závěru, jelikož v době nabytí podniku AAT byl většinovým vlastníkem této společnosti stát. Komise rovněž pokládala za nepravděpodobné, že by se orgány veřejné moci nepodílely na důležitých rozhodnutích společnosti Aerodrom Ljubljana, správce lublaňského letiště, a to kvůli strategickému významu letiště pro zemi jakožto hlavní vstupní brány pro mezinárodní lety.
(42)
Jelikož k první fázi získání akcií podniku AAT došlo bezprostředně po navýšení kapitálu v roce 2010, byla Komise názoru, že by se obě opatření neměla posoudit odděleně, nýbrž jako součást rozsáhlejší akce na podporu podniku Adria. Při posuzování zprávy, která stanovila hodnotu akcií podniku AAT, Komise uvedla, že podnik AAT byl oceněn jako součást technické servisní divize podniku Adria (v té době SVL) a při stanovení hodnoty podniku AAT se přihlíželo k souvisejícím synergiím. Komise se však domnívala, že ve zprávě měla být hodnota divize SLV/podniku AAT vyčíslena jako hodnota samostatného subjektu bez ohledu na vnitroskupinové synergie, jelikož podnik AAT vznikl v roce 2010 odštěpením od podniku Adria a byl prodán jako samostatný subjekt. Komise vyslovila rovněž obavy v souvislosti se značným časovým odstupem mezi oceněním a prodejem akcií podniku AAT.
(43)
Komise vyslovila taktéž pochybnosti ohledně slučitelnosti pěti posuzovaných opatření s vnitřním trhem, zejména kvůli skutečnosti, že slovinské orgány neuvedly žádné možné důvody slučitelnosti.
(44)
Vzhledem k povaze dotyčných opatření a skutečnosti, že podnik Adria bylo možno v době provedení těchto opatření považovat za podnik v obtížích, Komise uvedla, že slučitelnost opatření lze posoudit pouze podle čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy, a zejména na základě pokynů Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (16) (dále jen „pokyny pro podporu na záchranu a restrukturalizaci“). Komise za prvé uvedla, že patrně nejsou splněny podmínky podpory na záchranu stanovené v části 3.1 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci. V souvislosti s podporou na restrukturalizaci, která je vymezena v části 3.2 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci, Komise zdůraznila, že uvedená opatření byla provedena před jejich oznámením Komisi a bez existence věrohodného plánu restrukturalizace, který by splňoval podmínky stanovené v pokynech pro podporu na záchranu a restrukturalizaci, což je okolnost, která sama o sobě postačuje k tomu, aby byla vyloučena slučitelnost opatření s vnitřním trhem (17).
(45)
Komise vyslovila rovněž pochybnosti ohledně plánu restrukturalizace, jelikož se zdálo, že není dostatečně důkladný, aby umožnil obnovení dlouhodobé životaschopnosti podniku Adria, poněvadž některé jeho odhady vycházely z nevyčíslených, nejistých nebo nejasných předpokladů. Komise měla také pochybnosti, zda lze kompenzační opatření, která se v plánu restrukturalizace předpokládala, považovat za vhodná a/nebo dostatečná, jelikož se zdálo, že jsou nezbytná k obnovení životaschopnosti podniku Adria. Pokud jde o prodej podniku AAT, k tomu došlo několik měsíců před schválením plánu restrukturalizace, a to v době (konec roku 2010, začátek roku 2011), kdy podnik Adria naléhavě nutně potřeboval financování. Rovněž zrušení pravidelných leteckých linek se nejevilo jako přijatelné kompenzační opatření, jelikož většina těchto tras (27 z celkem 31) byla v plánu restrukturalizace označena jako ztrátová a jejich zrušení by bylo každopádně nezbytné k zajištění životaschopnosti podniku. Komise měla rovněž pochybnosti, zda lze plně přijmout navrhovaný vlastní příspěvek podniku Adria ve výši […] EUR, zejména kvůli tomu, že nebylo jasné, zda lze jako vlastní příspěvek započítat částky vyplývající z prodeje podniku AAT a kapitalizace pohledávek v souvislosti s bankovními úvěry. Jelikož byl podnik Adria v době provedení těchto opatření patrně podnikem v obtížích a podnik v obtížích může obdržet pouze podporu na záchranu a/nebo restrukturalizaci, vyslovila Komise rovněž pochybnosti ohledně toho, zda byla dodržena zásada „jednou a dost“, zejména v souvislosti s navýšením kapitálu v roce 2011.
6. PŘIPOMÍNKY K ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
6.1. Připomínky Slovinska
(46)
Ve svých připomínkách k rozhodnutí Komise o zahájení řízení trvalo Slovinsko na tom, že opatření č. 1, 2 a 3 nezahrnovala státní podporu, jelikož rozhodnutí fondu KAD a společnosti PDP nelze přičíst státu. Slovinsko zejména uvedlo, že 100 % podíl státu nepostačuje k vyvození závěru, že opatření lze přičíst státu. Slovinsko mimoto poznamenalo, že zprávy o ocenění, v nichž byla vyčíslena hodnota akcií, byly adekvátní, byla tudíž dodržena zásada investora v tržním hospodářství, takže zvýhodnění podniku Adria je vyloučeno. Co se týká konkrétně opatření č. 3, Slovinsko tvrdilo, že upsání 20 % akcií dvěma soukromými cestovními agenturami za rovnocenných podmínek spolu se společností PDP bylo významné a prokazovalo, že trh o životaschopnosti podniku Adria nepochybuje, což vylučuje existenci státní podpory.
(47)
V souvislosti s opatřením č. 5 Slovinsko zopakovalo, že jednání společnosti PDP nelze přičíst státu. Co se týká jednání společnosti Aerodrom Ljubljana, Slovinsko se domnívalo, že vliv státu na její rozhodnutí o nabytí podniku AAT nelze odvozovat od skutečnosti, že někteří členové dozorčí rady byli navrženi státem a fondy KAD a SOD. Slovinsko se rovněž domnívalo, že zprávu o ocenění z dubna 2010, která stanovila hodnotu podniku AAT jakožto technické servisní divize podniku Adria v rozmezí od 14,4 milionu EUR do 14,9 milionu EUR, nelze považovat za zastaralou a že neexistují žádné náznaky, že ve zprávě o ocenění byly zohledněny synergie s podnikem Adria. Slovinsko mimoto uvedlo, že zápisy ze zasedání představenstva společností PDP a Aerodrom Ljubljana prokazují, že rozhodnutí o nabytí podniku AAT bylo přijato na základě ekonomicky racionálních úvah. Z těchto důvodů je existence státní podpory v opatření č. 5 vyloučena.
(48)
Slovinsko zpochybnilo rovněž hodnocení podniku Adria jakožto podniku v obtížích a domnívalo se, že podnik Adria byl v obtížích teprve od ledna 2011, tj. v době provedení opatření č. 4.
(49)
Co se týká opatření č. 4, Slovinsko existenci podpory vyloučilo a tvrdilo, že kapitalizaci pohledávky ze strany banky NLB nelze přičíst státu. Slovinsko se rovněž domnívalo, že nesplácené úvěry přeměněné na vlastní kapitál byly plně zajištěny zástavními právy k letadlům a budovám a že jejich konverzí na kapitál převzaly banky nové obchodní riziko. V tomto smyslu odpovídá kapitalizace pohledávek vkladu v hotovosti. Slovinsko také uvedlo, že při rozhodování o investici se banky a stát ovlivnily vzájemně a že toto rozhodnutí bylo (podle názoru Slovinska) založeno na spolehlivém plánu restrukturalizace, a Slovinsko dospělo k závěru, že investiční rozhodnutí byla přijata souběžně, což vylučuje nepatřičnou výhodu pro podnik Adria.
(50)
Jelikož se Slovinsko domnívalo, že opatření č. 1, 2, 3 a 5 nezahrnují státní prostředky, nepředložilo žádné důvody slučitelnosti těchto opatření. Slovinsko však uvedlo důvody slučitelnosti u opatření č. 4, pokud by Komise dospěla k závěru, že toto opatření představuje státní podporu. Jelikož podle Slovinska je podnik Adria v obtížích teprve od ledna 2011 (viz 48. bod odůvodnění), opatření č. 4 představuje na základě předloženého plánu restrukturalizace slučitelnou podporu na restrukturalizaci podle části 3.2 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(51)
Pokud jde o obnovení životaschopnosti, Slovinsko se domnívalo, že plán restrukturalizace zajišťuje dlouhodobou životaschopnost podniku Adria, a zdůraznilo, že v souladu s pokyny pro podporu na záchranu a restrukturalizaci obsahuje plán restrukturalizace průzkum trhu a analýzu příčin, které vedly k potížím podniku, a že předpokládá ukončení činností, které by ze strukturálního hlediska zůstaly i po restrukturalizaci ztrátové. Jak je uvedeno v 31. bodě odůvodnění, Slovinsko předložilo řadu aktualizací plánu restrukturalizace, který v současnosti předpokládá dobu trvání restrukturalizace do roku 2015 a obsahuje několik dodatečných restrukturalizačních opatření, aby byla zajištěna udržitelnější životaschopnost. Slovinsko také zdůraznilo, že aktualizovaný plán restrukturalizace zajišťuje i podle pesimistického scénáře dlouhodobou životaschopnost podniku do konce roku 2015 s návratností vlastního kapitálu (ROE) ve výši […] % v roce 2014 a ve výši […] % v roce 2015, což přesahuje úrovně, které Komise schválila v rozhodnutí týkajícím se společnosti Air Malta (18).
(52)
Slovinsko zastává názor, že snížení kapacity (ve formě zrušení pravidelných leteckých linek) o […] % v zimní sezóně a […] % v letní sezóně, uvolnění letištních časů na určitých letištích, včetně koordinovaných (přetížených) letišť, a prodej podniku AAT představují vhodná a přiměřená kompenzační opatření. Slovinsko také uvedlo,že zrušené trasy byly ve skutečnosti ziskové, a to na základě tzv. „hrubého ziskového rozpětí“ (kladný příspěvek C1), což Komise v rozhodnutích týkajících se společností Air Malta a České aerolinie (19) akceptovala.
(53)
S ohledem na omezení podpory na minimum (vlastní příspěvek) Slovinsko v souladu s tím, co bylo uvedeno výše, tvrdilo, že prodej podniku AAT nezahrnuje státní podporu, a proto by se výnosy z tohoto prodeje ve výši 14,7 milionu EUR měly považovat za vlastní příspěvek. Slovinsko se rovněž domnívalo, že by se za vlastní příspěvek měla v plné výši považovat kapitalizace pohledávek ze strany bank, tj. 19,7 milionu EUR. Slovinsko poskytlo údaje o hodnotě letadel, která byla zastavena v souvislosti s dotyčnými úvěry, spolu s příslušnou zprávou společnosti AVAC (20) prokazující hodnoty těchto letadel. Po připočtení prodeje řady aktiv […] přesáhne vlastní příspěvek podle aktualizovaného plánu restrukturalizace [50-54] %.
(54)
Co se týká zásady „jednou a dost“, Slovinsko se domnívalo, že tato zásada byla dodržena, jelikož opatření č. 1, 2, 3 a 5, která předcházela opatření č. 4, nezahrnovala státní podporu podniku Adria.
6.2. Připomínky zúčastněných stran
(55)
Během formálního vyšetřovacího řízení obdržela Komise připomínky pouze od společnosti Ryanair, která souhlasila s předběžným zjištěním Komise, že opatření, která jsou předmětem posouzení, zahrnovala podporu a nejsou slučitelná s vnitřním trhem.
(56)
Společnost Ryanair však tvrdila, že v rozhodnutí o zahájení řízení nebylo posouzení Komise týkající se zásady investora v tržním hospodářství úplné, jelikož Komise měla uvážit, zda by se soukromý investor nerozhodl podnik Adria zlikvidovat místo toho, aby mu poskytl další kapitál (21). Společnost Ryanair rovněž uvedla, že Komise měla v rozhodnutí o zahájení řízení posoudit, zda nebyla likvidace podniku Adria pro stát výhodnější než poskytnutí dalších finančních prostředků. Ačkoli se společnost Ryanair domnívala, že nemá k dispozici dostatek informací, aby se mohla vyjádřit k plánu restrukturalizace, pochybovala o tom, že podnik Adria bude opět ziskový.
(57)
Společnost Ryanair také tvrdila, že podpora poskytnutá podniku Adria poškozuje její postavení na trhu, jelikož maří snahy společnosti Ryanair o rozvoj trhu a způsobuje jí ztrátu příjmů.
6.3. Vyjádření Slovinska k připomínkám zúčastněných třetích stran
(58)
Slovinsko se podrobně zabývalo tvrzeními, která ve svých připomínkách uvedla společnost Ryanair. Slovinsko zejména uvedlo, že se na kapitálových injekcích ve prospěch podniku Adria nepodílel jen stát, nýbrž i soukromí investoři a subjekty, jejichž jednání nelze podle Slovinska přičíst státu. Slovinsko se mimoto domnívalo, že si společnost Ryanair mylně vyložila judikaturu, když tvrdila, že by stát měl před restrukturalizací a dlouhodobou životaschopností podniku Adria upřednostnit jeho úpadek. Podle Slovinska je test, který uvedla společnost Ryanair, chybný, jelikož by byl použitelný pouze na věřitele podniku Adria, nikoli však na investory: jelikož Slovinsko nemělo vůči podniku žádné pohledávky, nemohlo požadovat jeho likvidaci.
(59)
Slovinsko uvedlo, že se Komise zabývala předpoklady plánu restrukturalizace podniku Adria, a zdůraznilo, že pochybnosti společnosti Ryanair ohledně možného obnovení životaschopnosti podniku Adria jsou nepodložené. Slovinsko rovněž tvrdilo, že údajné poškození tržního postavení společnosti Ryanair nebylo doloženo.
7. POSOUZENÍ OPATŘENÍ
(60)
Toto rozhodnutí se zabývá nejprve otázkou, zda je podnik Adria podnikem v obtížích ve smyslu pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci (oddíl 7.1). Poté analyzuje, zda posuzovaná opatření zahrnují státní podporu pro podnik Adria ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy (oddíl 7.2) a zda je tato podpora zákonná (oddíl 7.4) a slučitelná s vnitřním trhem (oddíl 7.5).
7.1. Potíže podniku Adria
(61)
Finanční situace podniku Adria se trvale zhoršovala od roku 2008, kdy podnik zaznamenal nižší tržby, záporný zisk před zdaněním (EBT) a záporný vlastní kapitál. Klíčové finanční parametry podniku Adria v období od roku 2007 do roku 2011 podle informací, které poskytly slovinské orgány, byly následující:
Tabulka 6
Klíčové finanční údaje podniku Adria od roku 2007 do června 2011 (v milionech EUR)
2007
2008
2009
2010
červen 2011
Obrat
179,2
205,4
161,4
148,7
71,1
Čistý výsledek
0,4
- 3,2
- 14,0
- 63,1
- 2,2
EBTDA
0,4 (22)
10,9
1,6
- 50,9
1,8
Zapsaný kapitál
6,8
6,8
7,7
9,4
9,4
Vlastní kapitál
41,8
32,5
29,3
- 35,4
- 35,9
Poměr dluhu k vlastnímu kapitálu
2,8
3,7
4,0
- 3,9
- 3,6
Peněžní tok z provozních činností
16,9
18,5
6,1
1,7
- 21,6 (23)
(62)
Podnik Adria uzavřel účetní rok 2011 se ztrátami ve výši 12 milionů EUR (24), zatímco v roce 2012 dosáhly ztráty 10,8 milionu EUR (25). Rovněž se zdá, že v roce 2013 snížil podnik Adria ztráty na 3,1 milionu EUR (26).
(63)
V bodě 10 písm. a) pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci je uvedeno, že podnik je považován za podnik v obtížích, pokud „došlo ke ztrátě více než poloviny zapsaného kapitálu a ke ztrátě více než jedné čtvrtiny tohoto kapitálu došlo za posledních 12 měsíců“. Toto ustanovení odráží předpoklad, že podnik, který zaznamenal významnou ztrátu zapsaného kapitálu, není schopen zamezit ztrátě, která by jej v krátkodobém nebo střednědobém výhledu téměř jistě odsoudila k ukončení podnikatelské činnosti (jak je stanoveno v bodě 9 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(64)
Jak je uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, v období od roku 2007 do června 2011 nedošlo ke ztrátě zapsaného kapitálu, nýbrž ve skutečnosti se zapsaný kapitál zvýšil. Komise však podotýká, že vlastní kapitál podniku byl v letech 2010 a 2011 záporný. Podnik současně nepřijal vhodná opatření, aby snížení vlastního kapitálu řešil. V dřívějších případech (27) dospěla Komise k závěru, že pokud má podnik záporný vlastní kapitál, v zásadě se předpokládá, že kritéria uvedená v bodě 10 písm. a) pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci jsou splněna, přičemž v případě podniku Adria tomu tak bylo nejméně od roku 2010. Rovněž Tribunál dospěl v nedávném rozsudku (28) k závěru, že podnik se záporným vlastním kapitálem je podnikem v obtížích.
(65)
Potíže podniku Adria patrně vyvrcholily koncem roku 2010. Tisk v té době zmiňoval možnost, že na podnik Adria bude uvalena nucená správa, nebo že vyhlásí úpadek (29). To lze považovat za signál, že nejpozději v té době splňoval podnik Adria kritéria pro to, aby byl předmětem kolektivního úpadkového řízení podle slovinských právních předpisů ve smyslu bodu 10 písm. c) pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(66)
Z výše uvedených důvodů Komise v souladu s rozhodnutím o zahájení řízení vyvozuje závěr, že v letech 2010 a 2011, tj. v době provedení opatření č. 3, 4 a 5, byl podnik Adria podnikem v obtížích ve smyslu bodu 10 písm. a) a/nebo písm. c) pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(67)
Z tabulky 6 v 61. bodě odůvodnění mimoto vyplývá, že v letech 2010 a 2011 bylo možno podnik Adria považovat za podnik v potížích rovněž ve smyslu bodu 11 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci, v němž se uvádí, že podnik může být považován za podnik v obtížích, „kdy jsou patrné typické příznaky […], například narůstající ztráta, klesající obrat, rostoucí skladové zásoby, nadbytečná kapacita, slábnoucí peněžní tok, narůstající dluh, narůstající úroky a klesající nebo nulová hodnota čistých aktiv“.
(68)
Komise se však domnívá, že mezi roky 2007 a 2009 nevykazoval podnik Adria typické příznaky podniku v obtížích podle bodu 11 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci. Co se týká roku 2008, podnik Adria poprvé v posuzovaném období vykázal ztráty ve výši 3,2 milionu EUR. Jak Slovinsko správně podotklo, v roce 2008 se příjmy a peněžní tok podniku Adria v porovnání s předchozím rokem zvýšily (z 179,2 milionu EUR na 205,4 milionu EUR, resp. z 16,9 milionu EUR na 18,5 milionu EUR). Jeho zapsaný kapitál byl stálý a činil 6,8 milionu EUR.
(69)
Komise rovněž uvádí, že v roce 2008 měl podnik Adria čistý zisk před zdaněním (EBT) ve výši 3,2 milionu EUR a v roce 2009 pak ve výši 14 milionů EUR. V těchto letech byl hospodářský výsledek podniku bez odpisů kladný a podnik dosáhl EBTDA ve výši 10,9 milionu EUR, resp. 1,6 milionu EUR (viz tabulka 6 v 61. bodě odůvodnění). Od roku 2010 byl EBTDA podniku Adria záporný. Jelikož o opatření č. 2 bylo rozhodnuto v lednu 2009 a akcie byly zcela upsány v červenci 2009, nemůže Komise dospět s jistotou k závěru, že v té době existovala jednoznačně zjistitelná tendence k záporným výsledkům, která by umožňovala vyvodit závěr, že podnik Adria byl podnikem v obtížích ve smyslu pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(70)
Komise proto zastává názor, že v letech 2007-2009, tj. v době provedení opatření č. 1 a 2, nebyl podnik Adria podnikem v obtížích.
7.2. Existence státní podpory
(71)
V čl. 107 odst. 1 Smlouvy je stanoveno, že podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem.
(72)
Aby bylo možno vyvodit závěr ohledně existence státní podpory, musí Komise posoudit, zda jsou u každého z pěti posuzovaných opatření splněna kumulativní kritéria stanovená v čl. 107 odst. 1 Smlouvy (tj. převod státních prostředků, selektivní výhoda, možné narušení hospodářské soutěže a ovlivnění obchodu uvnitř EU).
7.2.1. Opatření č. 1 a 2: navýšení kapitálu v letech 2007 a 2009
(73)
Komise nejprve analyzuje, zda opatření č. 1 a 2 poskytla podniku Adria nepatřičnou selektivní výhodu.
(74)
V rozhodnutí o zahájení řízení Komise v této souvislosti uvedla, že cena akcií, kterou uhradil fond KAD, byla nižší než hodnota stanovená ve dvou zprávách o ocenění. Fond KAD získal nové akcie podniku Adria v únoru 2007 za cenu ve výši 27 EUR za akcii, což je méně než hodnota stanovená ve zprávě o ocenění, která k […] činila […] EUR za akcii (viz 15. bod odůvodnění). V lednu 2009 získal fond KAD akcie za cenu ve výši 22 EUR za akcii, což je méně než hodnota stanovená ve zprávě o ocenění, která k […] činila […] EUR za akcii (viz 18. bod odůvodnění). Komise však vyslovila pochybnosti ohledně spolehlivosti těchto zpráv, mimo jiné kvůli značnému časovému odstupu mezi navýšením kapitálu (únor 2007, resp. leden 2009) a oceněním akcií podniku ([…], resp. […]).
(75)
Komise posoudila údaje a důkazy, které v souvislosti s těmito zprávami Slovinsko předložilo po zahájení formálního vyšetřovacího řízení. Co se týká opatření č. 1, Slovinsko objasnilo, že údaje, z nichž zpráva vycházela, pocházejí ze dne 30. září 2006 a že v době vyhotovení zprávy odhadcem se jednalo o poslední dostupné údaje. Pokud jde o opatření č. 2, zpráva o ocenění akcií byla zadána ve stejné době, kdy valná hromada akcionářů podniku Adria rozhodla o navýšení kapitálu. Komise nemá důvod domnívat se, že odhadce (P&S Capital) nebyl zcela nezávislý.
(76)
Ačkoli je pravdou, že mezi oceněním akcií podniku a navýšením kapitálu uběhlo […] měsíců, Komise nenašla žádné důkazy, které by prokazovaly, že tento časový odstup měl skutečně dopad na odhadovanou hodnotu akcií podniku Adria.
(77)
Komise poznamenává, že metoda ocenění použitá ve zprávách (čistá současná hodnota očekávaných volných peněžních toků (30)) je v případech akvizic obecně uznávaná. Z podrobné analýzy zpráv o ocenění mimoto vyplývá, že použité vzorce byly pro účely ocenění přiměřené a byly náležitě použity a že předpoklady a odhady týkající se růstu obratu a ziskovosti se jeví jako realistické. Ve zprávě o ocenění akcií pro kapitálovou injekci v roce 2007 (opatření č. 1) byly odhadovaný průměrný růst příjmů a ziskovost v rozmezí, které bylo zaznamenáno v minulosti. Ve zprávě o ocenění akcií pro kapitálovou injekci v roce 2009 (opatření č. 2) byly odhadovaný růst příjmů a ziskovost nižší než v minulosti, a to z těchto důvodů: a) vysoký hospodářský růst v roce 2008 způsobený především slovinským předsednictvím EU; b) pomalý světový hospodářský růst a c) napjatá situace na finančních trzích. Rovněž ostatní předpoklady použité ve zprávách se jevily jako realistické. Komise mimoto bere na vědomí, že fond KAD byl většinovým vlastníkem podniku Adria již před navýšeními kapitálu (31) a že cílem navýšení kapitálu bylo financování existující (ziskové) investice fondu KAD.
(78)
Na základě výše uvedených skutečností Komise uvádí, že navýšení kapitálu v letech 2007 a 2009 byla v souladu s tržními podmínkami a neznamenala pro podnik Adria nepatřičnou výhodu.
(79)
Komise proto vyvozuje závěr, že opatření č. 1 a 2 představovala investice, které by uskutečnil i investor v tržním hospodářství ve srovnatelné situaci (32), existence státní podpory je proto vyloučena, aniž by bylo nutné blíže posoudit splnění ostatních kumulativních podmínek stanovených v čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
7.2.2. Opatření č. 3: navýšení kapitálu v roce 2010
(80)
Jak je uvedeno v 73. bodě odůvodnění, jednou z nezbytných podmínek existence státní podpory je to, že opatření poskytuje příjemci nepatřičnou selektivní výhodu. V následující části Komise posoudí, zda je v případě opatření č. 3 tato podmínka splněna.
(81)
V rozhodnutí o zahájení řízení Komise uvedla, že cena ve výši 12 EUR za akcii, kterou společnost PDP a soukromé cestovní agentury zaplatily za akcie podniku Adria, byla nižší než cena ve výši […] EUR za akcii, která byla stanovena ve zprávě o ocenění. Stejně jako v případě opatření č. 1 a 2 však Komise vyslovila ohledně spolehlivosti této zprávy pochybnosti, a to zejména kvůli skutečnosti, že mezi navýšením kapitálu (září 2010) a oceněním akcií ve zprávě ([…]) uběhlo […] měsíců.
(82)
Informace, které poskytly slovinské orgány, pochybnosti Komise v této souvislosti do jisté míry zmírnily. Komise však připomíná, že na základě týchž informací a ocenění se dvě soukromé cestovní agentury (Kompas d.d. a Palma d.o.o.) na navýšení kapitálu v roce 2010 podílely 20 %, zatímco společnost PDP vložila zbývajících 80 % kapitálu. Soukromé cestovní agentury a společnost PDP se na opatření podílely za stejných podmínek a upsaly akcie k témuž dni. Soukromá účast i příspěvek společnosti PDP měly podobu vkladu v hotovosti. V rozhodnutí o zahájení řízení Komise zdůraznila, že soukromou účast ve výši 20 % lze v zásadě považovat za známku toho, že trh dotyčnou investici podpořil, ačkoli transakci je nutno posoudit v širším kontextu situace podniku Adria v té době a skutečnosti, že opatření č. 3 představovalo třetí navýšení kapitálu v rozmezí přibližně 3,5 roku.
(83)
Komise za prvé uvádí, že Slovinsko předložilo důkazy prokazující, že agentury Kompas d.d. a Palma d.o.o. byly společnosti zcela v soukromém vlastnictví, v nichž stát neměl žádnou kontrolu ani vliv. Jak je uvedeno v 79. bodě odůvodnění, opatření č. 1 a 2 nepředstavovala státní podporu. Vzhledem k tomu nelze mít patrně za to, že rozhodnutí soukromých cestovních agentur investovat do podniku Adria ovlivnila investiční rozhodnutí, která by přijal i soukromý investor. Komise bere rovněž na vědomí, že soukromé cestovní agentury upsaly akcie podniku Adria k témuž dni jako společnost PDP, zaplatily stejnou cenu, jejich investice se uskutečnila za stejných podmínek a navýšení kapitálu ze strany společnosti PDP a soukromých cestovních agentur se uskutečnilo v hotovosti.
(84)
I kdyby Komise dospěla k závěru, že účast společnosti PDP zahrnovala státní prostředky a že ji lze přičíst státu (viz v tomto smyslu 89. až 91. bod odůvodnění), ve smyslu ustálené judikatury (33) nelze 20 % soukromou účast považovat v porovnání s veřejným zásahem za zanedbatelnou. S ohledem na výše uvedené skutečnosti nemůže Komise dospět k závěru, že rozhodnutí soukromých cestovních agentur investovat do podniku Adria bylo skutečně ovlivněno jednáním společnosti PDP. Tento závěr nemění ani skutečnost, že se podnik Adria považoval v roce 2010 za podnik v obtížích (viz oddíl 7.1).
(85)
Z důkazů předložených Slovinskem mimoto nevyplývá, že soukromé cestovní agentury měly při investování do podniku Adria jinou motivaci než dosažení zisku. Komise v této souvislosti odkazuje na zprávu předloženou Slovinskem, která se týkala strategických směrů podniku Adria na období 2009-2014 (a kterou měli investoři zjevně k dispozici v době přijetí investičního rozhodnutí), podle níž se očekávalo, že podnik Adria bude v období od roku 2010 do roku 2014 ziskový, a to na základě kapitálové injekce ve výši přibližně 2,5 milionu EUR a provedení určitých opatření ze strany podniku Adria, včetně zvýšení průměrného výnosu z cestujícího a snížení nákladů. Tuto zprávu lze pokládat za další náznak toho, že soukromé cestovní agentury byly skutečně přesvědčeny o ziskovosti své investice.
(86)
Komise se proto domnívá, že rozhodnutí soukromých cestovních agentur investovat do podniku Adria je rovnocenné rozhodnutí společnosti PDP a že jejich investice byla významná. Komise nemá mimoto důvod pochybovat o tom, že se soukromé cestovní agentury rozhodly investovat do podniku Adria za účelem dosažení zisku. Komise proto vyvozuje závěr, že opatření č. 3 neznamenalo nepatřičnou výhodu pro podnik Adria, existence státní podpory je tudíž vyloučena, aniž by bylo nutné blíže posoudit, zda jsou splněny ostatní kumulativní podmínky stanovené v čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
7.2.3. Opatření č. 4: navýšení kapitálu v roce 2011
(87)
Dne 30. září 2011 upsalo Slovinsko v hotovosti 70 % akcií podniku Adria (49,5 milionu EUR), které byly vydány v rámci navýšení kapitálu v roce 2011. Slovinsko investovalo finanční prostředky prostřednictvím slovinské agentury pro správu kapitálových aktiv (AUKN). Společnost PDP upsala v hotovosti další 1 % akcií (0,5 milionu EUR). Zbývající část navýšení (tj. 19,7 milionu EUR) měla podobu kapitalizace pohledávek ze strany několika bank: 20 % ze strany banky NLB, 5 % ze strany banky Abanka Vipa d.d., 2 % ze strany banky Unicredit Bank of Slovenia d.d. a 2 % ze strany banky Hypo Alpe-Adria Bank d.d.
(88)
Agentura AUKN byla založena zákonem o správě a řízení kapitálových investic Republiky Slovinsko (34), její správní radu jmenovalo Státní shromáždění, agentura byla přímým uživatelem rozpočtu Republiky Slovinsko a její zaměstnanci byli státními úředníky (35). Je tudíž zřejmé, že jednání agentury AUKN lze přičíst státu a že zahrnovalo státní prostředky, což Slovinsko nezpochybnilo. Komise dále vyzdvihuje tiskovou zprávu úřadu předsedy vlády Slovinska ze dne 23. června 2011: „Na dnešním zasedání vláda […] rozhodla, že agentura [AUKN] přispěje na vlastní kapitál podniku Adria Airways, d. d. částkou ve výši 49,5 milionu EUR a akciová společnost [PDP] zaplatí částku ve výši 500 000 EUR […]. Aktivní zapojení do tohoto procesu umožní Republice Slovinsko uspokojovat i v budoucnu její potřeby v oblasti služeb pravidelné letecké dopravy, které poskytuje dopravce se sídlem ve Slovinsku.“ (36)
(89)
S ohledem na společnost PDP se Komise domnívá, že existuje řada ukazatelů ve smyslu rozsudku ve věci Stardust Marine (37), které umožňují vyvodit závěr, že společnost PDP byla založena za účelem provádění politik, o nichž rozhodly slovinské orgány veřejné moci, a že její rozhodnutí investovat v rámci opatření č. 4 lze přičíst státu a zahrnuje státní prostředky. Komise především uvádí, že 100 % podíl ve společnosti PDP vlastní nepřímo slovinský stát (prostřednictvím fondů KAD, SOD a DSU). Komise v tomto smyslu připomíná své rozhodnutí ve věci ELAN (38), v němž dospěla k závěru, že opatření fondů KAD a DSU, dvou vlastníků společnosti PDP, lze přičíst státu. Stát má mimoto veškeré hlasy ve výboru akcionářů, který jmenuje představenstvo společnosti. Podle článku 19 stanov společnosti PDP musí představenstvo schválit nákup cenných papírů, jestliže hodnota transakce přesáhne 500 000 EUR.
(90)
Komise v souladu s rozhodnutím o zahájení řízení připomíná rovněž prohlášení bývalého slovinského ministra financí na konci jeho funkčního období dne 28. října 2011 (tj. po provedení opatření č. 4): „Založením zvláštní restrukturalizační společnosti (PDP) jsme slovinským podnikům poskytli nový zdroj financování, know-how a odborných znalostí založených na osvědčených postupech při restrukturalizaci podniků. Podniky Adria Airways a Unior představují nepochybně největší úspěch.“ (39) Toto tvrzení lze pokládat za nepřímý důkaz přičitatelnosti státu ve smyslu rozsudku ve věci Stardust Marine. Tvrzení Slovinska, že toto prohlášení je nutno posoudit v politickém kontextu konce funkčního období ministra financí a pokládat je za „odvážné a dostatečně jasné [prohlášení], aby je bylo možno úspěšně sdělit prostřednictvím médií“, se nejeví jako přesvědčivé. Jako další nepřímý důkaz uvádí Komise tiskovou zprávu úřadu předsedy vlády Slovinska ze dne 23. června 2011 (viz 88. bod odůvodnění), která prokazuje, že slovinská vláda rozhodla, že společnost PDP přispěje k navýšení kapitálu v roce 2011 částkou ve výši 0,5 milionu EUR.
(91)
Na základě výše uvedených skutečností se Komise domnívá, že účast společnosti PDP na navýšení kapitálu v roce 2010 zahrnovala státní prostředky a že jednání této společnosti lze přičíst státu.
(92)
Co se týká bank, Komise v souladu s rozhodnutím o zahájení řízení poznamenává, že banky Abanka Vipa d.d., Unicredit Bank of Slovenia d.d. a Hypo Alpe-Adria Bank d.d. jsou čistě soukromými subjekty. Pokud jde o banku NLB, v době provedení opatření č. 4 byl jejím většinovým vlastníkem stát, a to buď přímo (45,62 % akcií), nebo nepřímo prostřednictvím fondů SOD (4,07 %) a KAD (4,03 %) (40), zatímco jediným dalším významným akcionářem banka KBC Bank (25 %). Skutečnost, že stát je většinovým vlastníkem banky NLB, což se promítá ve většině hlasů ve správní a dozorčí radě, naznačuje přičitatelnost opatření státu. Ze stanov banky NLB však nemůže Komise s jistotou odvodit, že její rozhodnutí o investici do podniku Adria lze přičíst státu. Rovněž z řídicí struktury banky NLB neodvodila Komise zasahování ze strany orgánů veřejné moci. Komise nenašla v tomto ohledu ani žádné nepřímé důkazy ve smyslu rozsudku ve věci Stardust Marine. Z výše uvedených důvodů se Komise domnívá, že rozhodnutí banky NLB o účasti na opatření č. 4 nelze přičíst Slovinsku.
(93)
Po objasnění, že jednání agentury AUKN a společnosti PDP je přičitatelné státu, musí Komise posoudit, zda toto jednání znamenalo pro podnik Adria nepatřičnou selektivní výhodu.
(94)
Slovinsko uvedlo, že rozhodnutí bank investovat do podniku Adria byla přijata souběžně s rozhodnutím státu, což samo o sobě existenci výhody vylučuje.
(95)
Komise za prvé připomíná svůj závěr, že v roce 2011, v době provedení opatření č. 4, byl podnik Adria podnikem v obtížích (viz 66. bod odůvodnění).
(96)
Komise mimoto uvádí, že účast bank na kapitálové injekci v roce 2011 měla podobu konverze 26 % jejich stávajících pohledávek vůči podniku Adria na kapitál. Stát a společnost PDP vložily na druhou stranu hotovost. Slovinsko tvrdilo, že z celkové částky ve výši 19,7 milionu EUR, která byla předmětem konverze, odpovídá částka ve výši [10-20] milionů EUR vkladu v hotovosti, jelikož tato část úvěrů byla plně zajištěna. Podle Slovinska převzaly banky při konverzi nové riziko, což lze považovat za rovnocenné vložení nových finančních prostředků ve výši [10-20] milionů EUR.
(97)
Komise posoudila informace, které poskytlo Slovinsko, a dospěla k závěru, že částka ve výši [10-20] milionů EUR z celkové částky ve výši 19,7 milionu EUR, která byla předmětem konverze, byla skutečně plně a náležitě zajištěna, a to hlavně zástavními právy k letadlům ve vlastnictví podniku Adria. Ke stanovení hodnoty těchto letadel použil podnik Adria zprávu „Aircraft Value Reference“, kterou v dubnu 2011 zveřejnila nezávislá společnost Aircraft Value Analysis Company (dále jen „AVAC“). Tato zpráva uvádí současné a budoucí hodnoty a nájemné u mnoha typů letadel, a to vždy horní a dolní mez. Při ocenění letadel, která byla dána do zástavy jako jistota, byly použity hodnoty značně nižší než horní mez uvedená společností AVAC. Komise zastává názor, že vzhledem k nezávislosti společnosti AVAC a rozsáhlému využívání této zprávy v odvětví poskytuje zpráva spolehlivý základ pro určení hodnoty letadel.
(98)
Pohledávky ve výši [0-10] milionů EUR, které byly kapitalizovány, však nebyly plně zajištěny. U této části nemůže Komise vyvodit závěr, že je rovnocenná vkladu v hotovosti a že banky převzaly nové riziko. Podmínky zbývajícího dluhu se zlepšily a celková úroveň rizika se významně snížila, jelikož zbývající část dluhů (které se konverze netýkala) měla kolaterál ve stejné výši jako před konverzí. Toto celkové riziko se dále snížilo v důsledku skutečnosti, že jako podmínku kapitalizace pohledávek musel podnik Adria […]. V některých případech mimoto podmínky nesplaceného dluhu (úroková sazba, splátkový kalendář atd.) […].
(99)
Slovinsko převzalo na druhou stranu plně riziko u částky ve výši nejméně 49,5 milionu EUR, jelikož po navýšení kapitálu v roce 2011 se stalo akcionářem podniku Adria. Banky převzaly nové riziko, nikoli však ve stejné výši jako Slovinsko, jelikož se jejich postavení v důsledku konverze dluhu na kapitál zlepšilo. Zdá se tudíž, že při rozhodování o investici do podniku Adria nebyly banky ve srovnatelné situaci jako stát.
(100)
Nelze rovněž vyloučit, že rozhodnutí bank investovat do podniku Adria bylo ovlivněno jednáním státu. Ve výroční zprávě podniku Adria za rok 2011 se uvádí, že „vláda […] Slovinska dne 20. ledna 2011 jednoznačně zformulovala své stanovisko a uznala význam podniku Adria Airways jakožto národního leteckého dopravce pro slovinské hospodářství, slovinské občany a hosty ze zahraničí. Ve svém rozhodnutí objasnila vláda záměr zachovat podnik Adria Airways jakožto slovinského národního leteckého dopravce […]“. Toto rozhodnutí, které bylo vydáno před přijetím plánu restrukturalizace v září 2011, mohlo usnadnit rozhodování bank o investici, jelikož stát již naznačil záměr podpořit podnik Adria (41).
(101)
Na základě výše uvedených tvrzení vylučuje Komise tvrzení Slovinska, že stát a banky investovaly za rovnocenných podmínek.
(102)
Komise však musí analyzovat, zda je investice Slovinska do podniku Adria v souladu s tržními podmínkami. Slovinsko tvrdí, že se rozhodlo podílet na opatření č. 4 na základě plánu restrukturalizace ze září 2011, což by se mělo pokládat za dodržení zásady investora v tržním hospodářství.
(103)
Komise na úvod podotýká, že na rozdíl od předchozích navýšení kapitálu došlo k navýšení kapitálu v roce 2011 bez zprávy o ocenění. Podle judikatury by soukromý investor zvažující rekapitalizaci podniku se značnými dluhy požadoval plán restrukturalizace, který je schopen zajistit jeho životaschopnost (42). V daném případě slovinské orgány uvedly, že se rozhodly podílet na navýšení kapitálu v roce 2011 na základě plánu restrukturalizace ze září 2011.
(104)
Komise však již vyvodila závěr, že podnik Adria byl v roce 2011 podnikem v obtížích (viz 66. bod odůvodnění). To samo o sobě znamená nepravděpodobnost toho, že stát mohl očekávat, že podnik Adria dosáhne v přiměřené lhůtě obvyklé návratnosti investovaného kapitálu. Komise proto trvá na svém názoru uvedeném v rozhodnutí o zahájení řízení, že plán restrukturalizace nelze považovat za dostatečný, pokud jde o odůvodnění navýšení kapitálu v roce 2011 jako opatření, které je v souladu se zásadou investora v tržním hospodářství. Plán restrukturalizace (v původní verzi ze září 2011) za prvé předpokládal obnovení životaschopnosti v roce 2013 s velmi nízkým ziskovým rozpětím (zisk před zdaněním) (realistický scénář předpokládal v roce 2013 ziskové rozpětí ve výši […] %, v roce 2014 ve výši […] % a v roce 2015 ve výši […] %). Nedostatečnou ziskovost pro akcionáře prokazuje rovněž skutečnost, že plán předpokládal v témže období obzvláště nízké úrovně vlastního kapitálu, a to v rozmezí od […] EUR v roce 2011 do […] EUR v roce 2015. To znamená, že by se kapitál vložený v září 2011 (69,7 milionu EUR) během období restrukturalizace značně snížil, a nepřinášel by tudíž žádné skutečné výnosy.
(105)
Slovinsko předložilo řadu průběžných zpráv vyhotovených podniky Airconomy a Adria v období od dubna do září 2011 (tj. před přijetím plánu restrukturalizace ze září 2011), které měly (jak se usuzovalo) obsahovat vyčíslení, jež chybělo v plánu restrukturalizace, a které byly v té době zjevně poskytnuty všem akcionářům podniku Adria a rovněž státu. Komise však podotýká, že se průběžné zprávy týkají období 2011-2012, zatímco plán restrukturalizace obsahoval výhledy do roku 2015, […]. Komise se proto domnívá, že průběžné zprávy neposkytují potřebné chybějící informace, aby plán restrukturalizace splňoval kritérium investora v tržním hospodářství.
(106)
Na základě výše uvedených skutečností vyvozuje Komise závěr, že navýšení kapitálu v roce 2011 poskytlo podniku Adria nepatřičnou výhodu. Tato výhoda je selektivní, jelikož jediným příjemcem byl podnik Adria.
(107)
Komise musí rovněž posoudit, zda mohlo opatření č. 4 narušit hospodářskou soutěž a ovlivnit obchod mezi členskými státy, jelikož podnik Adria zvýhodnilo v porovnání s jeho konkurenty, kteří veřejnou podporu neobdrželi. Je zřejmé, že opatření č. 4 mohlo ovlivnit obchod uvnitř EU a hospodářskou soutěž, jelikož podnik Adria soutěží s ostatními leteckými společnostmi v EU, zejména od vstupu třetí fáze liberalizace letecké dopravy („třetího balíčku“) v platnost dne 1. ledna 1993. V případě cestování na relativně kratší vzdálenosti v EU mimoto letecká doprava soutěží se silniční a železniční dopravou, a proto mohli být dotčeni i silniční a železniční dopravci.
(108)
Opatření č. 4 tudíž podniku Adria umožnilo pokračovat v činnosti, takže nemusel jako ostatní konkurenti čelit důsledkům, které obvykle vyplývají ze složité finanční situace.
(109)
Na základě výše uvedených tvrzení vyvozuje Komise závěr, že opatření č. 4 zahrnovalo státní podporu ve prospěch podniku Adria ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
7.2.4. Opatření č. 5: prodej podniku AAT v letech 2010-2011
(110)
V rozhodnutí o zahájení řízení dospěla Komise z důvodů uvedených v 41. a 42. bodě odůvodnění k předběžnému závěru, že získání akcií podniku AAT společnostmi PDP a Aerodrom Ljubljana poskytlo podniku Adria nepatřičnou výhodu.
(111)
Vzhledem k rozdílné povaze příspěvků společností PDP a Aerodrom Ljubljana (hotovost v porovnání s kapitalizací pohledávek) a vzhledem k odůvodnění týkajícímu se opatření č. 4 (viz 94. až 101. bod odůvodnění) vyvozuje Komise závěr, že u opatření č. 5 lze přiměřeně vyloučit tvrzení ohledně rovnocennosti.
(112)
Komise však musí posoudit, zda byla investiční rozhodnutí společností PDP a Aerodrom Ljubljana ekonomicky racionální v tom smyslu, že by obezřetný subjekt v tržním hospodářství ve srovnatelné situaci jednal stejně. Komise v této souvislosti nejprve podotýká, že celková cena, kterou uhradily společnosti Aerodrom Ljubljana a PDP, tj. 14,7 milionu EUR, byla v rozmezí, které bylo stanoveno ve zprávě o ocenění podniku AAT. Komise však ohledně zprávy o ocenění vyslovila pochybnosti a uvedla, že hodnota podniku AAT (v té době technické servisní divize podniku Adria nazývané SVL) měla být stanovena jako hodnota samostatného subjektu bez ohledu na vnitroskupinové synergie. Komise rovněž podotkla, že mezi oceněním podniku AAT/SVL ([…]) a jeho prodejem (listopad 2010 - březen 2011) uběhla značná doba.
(113)
Komise musí za prvé uvést, že zprávu o ocenění vyhotovil nezávislý odborník (KPMG) a není důvod domnívat se, že odborník neprovedl tento úkol zcela nezávisle. Co se týká časového odstupu mezi oceněním a prodejem akcií, Slovinsko objasnilo, že zpráva o ocenění vycházela z finanční situace podniku Adria k 31. prosinci 2009, což byly poslední údaje, u nichž byl proveden externí audit. Komise konstatuje, že opatření č. 5 bylo provedeno v listopadu 2010, tj. méně než rok po dni ocenění podniku AAT podle zprávy o ocenění. Ačkoli zpráva o ocenění podniku AAT přihlíží k negativním výhledům podniku Adria, byl v ní podrobně posouzen obchodní segment služeb údržby, oprav a generálních oprav a vyvozen závěr, že se negativní tendence, která byla zaznamenána u podniku Adria, podniku AAT netýká a že podnik AAT je ziskový. Podrobnější posouzení zprávy o ocenění ukazuje, že podnik AAT/SVL byl oceněn jako samostatná obchodní jednotka, aniž byly uváženy možné synergie s podnikem Adria. V této souvislosti se zdá, že zpráva o ocenění byla vyhotovena v době, kdy bylo známo, že podnik AAT začne poskytovat služby v oblasti údržby, oprav a generálních oprav i dalším externím zákazníkům, zejména společnosti Spanair, která případně nahradí podnik Adria jako hlavního zákazníka podniku AAT. Na základě výše uvedených skutečností a vzhledem k tomu, že zpráva o ocenění obsahovala poslední dostupné auditované finanční údaje podniku AAT, byla vyhotovena nezávislým odborníkem a věrohodně vycházela ze všech příslušných obchodních aspektů, je její použití jako referenčního dokumentu u dotyčného opatření přijatelné. Ačkoliv je pravdou, že krize ještě nebyla u konce, rok 2009 byl rokem, kdy bylo slovinské hospodářství zasaženo nejvíce. V listopadu 2010, kdy se společnosti PDP a Aerodrom Ljubljana rozhodly koupit podnik AAT, uváděly odhady růstu HDP v letech 2010, 2011 a 2012 pro Slovinsko opět kladné údaje (1,1 %, 1,9 %, resp. 2,6 %) (43). Za této situace by soukromý investor neprovedl nutně nové ocenění, jelikož mohl předpokládat, že zpráva o ocenění vycházející z údajů za rok 2009 podává o podniku přesnou představu.
(114)
Důležitější však je, že Slovinsko poskytlo důkazy prokazující, že v době provedení opatření č. 5 byl podnik AAT ziskový, neměl žádné dluhy po splatnosti a byl schopen splácet své dluhy ze zisku. Slovinsko předložilo výhledy podniku AAT do roku 2014, podle nichž by podnik AAT dosáhl v roce 2010 zisku po zdanění ve výši […] EUR, načež by byl i nadále ziskový a v roce 2014 by dosáhl zisku ve výši přibližně […] EUR. Zdá se, že při přijímání investičních rozhodnutí měly společnosti PDP a Aerodrom Ljubljana tyto výhledy k dispozici.
(115)
Slovinsko předložilo rovněž důkazy, že společnost Aerodrom Ljubljana rozhodla o investici do podniku AAT na základě ekonomických aspektů. V srpnu a září 2010 posoudily představenstvo a dozorčí rada společnosti Aerodrom Ljubljana možnost získání akcií podniku AAT. Společnost Aerodrom Ljubljana posoudila výhodnost vyrovnání řady nesplacených pohledávek vůči podniku Adria na základě podmínek transakce, které zahrnovaly pevný výnos z preferenčních akcií podniku AAT ve výši 8 %, […]. Ačkoli z jiného ocenění vyplývala nižší cena akcií, dozorčí rada společnosti Aerodrom Ljubljana dospěla k závěru, že podmínky konverze ([…]) odůvodňují vyšší cenu akcií.
(116)
Co se týká druhé fáze prodeje podniku AAT, zápis ze zasedání dozorčí rady společnosti Aerodrom Ljubljana ze dne 21. ledna 2011 naznačuje, že byly projednány výhody a nevýhody jednotlivých cen akcií a zrušení prodejní opce společnosti Aerodrom Ljubljana. Od prodejní opce bylo upuštěno v době nabytí kmenových akcií počátkem roku 2011, dozorčí rada společnosti Aerodrom Ljubljana však dospěla k závěru, že to bylo z ekonomického hlediska racionální, jelikož výměnou za upuštění od prodejní opce se společnosti Aerodrom Ljubljana podařilo docílit rovné účasti na řízení podniku AAT navzdory skutečnosti, že vlastnila menší podíl než společnost PDP. Dozorčí rada mimoto uvedla, že koupě podniku AAT bude mít pro společnost Aerodrom Ljubljana pozitivní dopad: pokud by podnik Adria ukončil činnost, snížily by se odhadované příjmy letiště v roce 2011 o […] %.
(117)
Slovinsko předložilo také důkazy, že vedení společnosti PDP rozhodlo o získání preferenčních a kmenových akcií podniku AAT na základě ekonomicky racionálních důvodů. Zápis ze zasedání vedení společnosti PDP prokazuje, že vedení společnosti provedlo vlastní ocenění podniku AAT, podle něhož byla cena v rozmezí od […] EUR do […] EUR, což je rozpětí stanovené ve zprávě o ocenění zmíněné v 34. bodě odůvodnění. Ačkoli vnitřní návratnost investice společnosti PDP činila […] %, společnosti PDP se podařilo získat od podniku AAT lepší podmínky, včetně pevných dividend ve výši 8 %.
(118)
Komise proto vyvozuje závěr, že rozhodnutí společností PDP a Aerodrom Ljubljana o účasti na opatření č. 5 neznamenala nepatřičnou výhodu pro podnik Adria, jelikož oba investoři jednali jako obezřetné subjekty v tržním hospodářství a jejich investiční rozhodnutí byla z ekonomického hlediska opodstatněná. Není proto nutné posoudit, zda jsou splněny ostatní kumulativní podmínky stanovené v čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
7.3. Závěr ohledně existence podpory
(119)
Z výše uvedených důvodů vyvozuje Komise na straně jedné závěr, že opatření č. 1, 2, 3 a 5 nezahrnovala státní podporu pro podnik Adria.
(120)
Jak je uvedeno v oddíle 7.2.3, Komise se na druhou stranu domnívá, že opatření č. 4 zahrnovalo státní podporu, a posoudí proto jeho zákonnost a slučitelnost s vnitřním trhem.
7.4. Zákonnost podpory - opatření č. 4
(121)
V čl. 108 odst. 3 Smlouvy je stanoveno, že členský stát neprovede zamýšlená opatření podpory, dokud Komise nepřijme konečné rozhodnutí, kterým se toto opatření povoluje. Komise podotýká, že se Slovinsko podílelo na navýšení kapitálu v roce 2011 (opatření č. 4), aniž by je oznámilo Komisi za účelem schválení. Komise vyjadřuje politování nad tím, že Slovinsko nedodrželo povinnost zdržet se jednání, a porušilo tudíž svou povinnost podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy.
7.5. Slučitelnost podpory - opatření č. 4
(122)
Slovinsko se domnívá, že pokud by Komise shledala v opatření č. 4 státní podporu, byla by tato podpora slučitelná s vnitřním trhem na základě čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy, konkrétně jako podpora na restrukturalizaci podle pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(123)
Podle čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy lze povolit podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem. Jak bylo uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, Komise se domnívá, že slučitelnost opatření č. 4 lze posoudit pouze podle čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy, zejména podle ustanovení pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci, která se týkají podpory na restrukturalizaci.
7.5.1. Způsobilost
(124)
Podle bodu 33 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci jsou pro podporu na restrukturalizaci způsobilé pouze podniky v obtížích ve smyslu bodů 9 až 13 těchto pokynů. Komise již vyvodila závěr, že podnik Adria byl v roce 2011, tj. v době provedení opatření č. 4, podnikem v obtížích v (viz 66. bod odůvodnění).
(125)
V bodě 12 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci je uvedeno, že nově vytvořený podnik není pro podporu na záchranu či restrukturalizaci způsobilý, i když je jeho počáteční finanční situace nejistá. Za nově vytvořený se podnik považuje v zásadě během prvních tří let po zahájení činnosti v příslušné oblasti. Podnik Adria byl založen v roce 1961 a nelze jej považovat za nově vytvořený podnik. Podnik Adria rovněž nepatří do obchodní skupiny ve smyslu bodu 13 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(126)
Komise proto vyvozuje závěr, že podnik Adria je způsobilý pro podporu na restrukturalizaci.
7.5.2. Obnovení dlouhodobé životaschopnosti
(127)
Podle bodu 34 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci musí být poskytnutí podpory na restrukturalizaci podmíněno prováděním plánu restrukturalizace, který musí být ve všech případech jednotlivé podpory schválen Komisí. V bodě 35 je objasněno, že plán restrukturalizace, jehož doba trvání musí být co nejkratší, musí v přiměřené lhůtě a na základě realistických předpokladů ohledně budoucích podmínek fungování podniku obnovit jeho dlouhodobou životaschopnost.
(128)
Podle bodu 36 musí plán popsat okolnosti, které způsobily obtíže podniku, a zohledňovat současnou situaci a budoucí vyhlídky týkající se trhu, a to podle scénáře v nejlepším případě, scénáře v nejhorším případě a základního scénáře.
(129)
Plán musí počítat s přeměnou, která podniku po dokončení restrukturalizace umožní pokrýt všechny její náklady, včetně odpisových a finančních nákladů. Očekávaná kapitálová návratnost musí být dostatečná na to, aby restrukturalizovanému podniku umožnila konkurovat na trhu na základě jeho vlastních předností (bod 37 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(130)
Jak je uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, Komise měla pochybnosti, zda je plán restrukturalizace dostatečně důkladný, aby umožnil obnovit dlouhodobou životaschopnost podniku Adria, jelikož se zdálo, že některé jeho odhady jsou založeny na nevyčíslených, nejistých nebo nejasných předpokladech. Komise si mimoto nebyla jistá, zda podnik skutečně dosáhne životaschopnosti do konce roku 2013, jak bylo stanoveno v původním plánu restrukturalizace.
(131)
Během formálního vyšetřovacího řízení předložilo Slovinsko řadu aktualizací plánu restrukturalizace. Podle aktualizovaného plánu dojde k obnovení životaschopnosti podniku Adria v roce 2014 nebo 2015. Doba trvání restrukturalizace tudíž činí nejvýše pět let v souladu s předchozí rozhodovací praxí v odvětví letecké přepravy cestujících (44). Komise dále podotýká, že zejména v odvětví letecké dopravy je nutno v současné hospodářské situaci dosáhnout stabilizace provozní výkonnosti a výkonnosti služeb, aby byla zajištěna dlouhodobá životaschopnost jako pevný základ pro budoucí růst, a nikoli pouze krátkodobý obrat, což přirozeně trvá několik let.
(132)
Plán restrukturalizace zdůrazňuje, že hlavním účelem procesu restrukturalizace podniku Adria je dlouhodobá životaschopnost a v prvé řadě přijetí jednoznačné strategie a tržní orientace s řadou klíčových cílů: lepší finanční situace a od roku 2013 žádné ztráty, snížení nákladů složitosti a dosažení jasné, konkurenceschopné a udržitelné jedinečné prodejní struktury. Podle plánu podnik dosažením těchto cílů […].
(133)
Plán restrukturalizace popisuje rovněž okolnosti, které vedly k potížím podniku Adria a jež byly způsobeny především světovou hospodářskou krizí, malou velikosti primárního trhu podniku Adria (Slovinsko a sousední země), nízkou kapacitou jeho leteckého parku (především letouny CRJ200), […].
(134)
Plán restrukturalizace obsahuje scénář v nejlepším případě, scénář v nejhorším případě a základní scénář a analýzu rizik, která by mohla mít dopad na restrukturalizaci podniku Adria, jako jsou například změny cen paliva, riziko vyplývající z kolísání směnného kurzu nebo potenciální rizika týkající se leteckého parku. Ve všech případech se očekává, že do konce období restrukturalizace se podnik Adria stane opět životaschopným. Podle základního scénáře má podnik Adria dosáhnout v roce 2014 čistého ziskového rozpětí ve výši […] % a v roce 2015 ve výši […] %, poměru dluhu k vlastnímu kapitálu ve výši […] v roce 2014 a […] v roce 2015 a návratnosti vlastního kapitálu ve výši […] % v roce 2014 a […] % v roce 2015. Podle scénáře v nejhorším případě se čisté ziskové rozpětí v roce 2014 sníží na […] % a v roce 2015 na […] %, poměr dluhu k vlastnímu kapitálu vzroste na […] v roce 2014 a […] v roce 2015, zatímco návratnost vlastního kapitálu bude v roce 2014 činit […] % a v roce 2015 pak […] %.
(135)
Těžištěm plánu je restrukturalizace a zmenšení sítě podniku Adria, která byla ztrátová kvůli nadměrné kapacitě leteckého parku, leteckého personálu a ostatních zaměstnanců. Za tímto účelem plán restrukturalizace předpokládá významné omezení počtu tras a četnosti letů a rovněž menší letecký park s vyšší palivovou efektivitou, který sestává z […] letounů v roce 2015 ([…]), většinou […].
(136)
Plán restrukturalizace předpokládá uzavření […] tras a dodatečné omezení četnosti letů. Významně se sníží rovněž počet pravidelných leteckých linek a v roce 2015 dosáhne […]. Během období restrukturalizace sníží podnik Adria svou kapacitu o [11-14] % z hlediska ASK (45).
(137)
Restrukturalizační opatření, která se plánu předpokládají s ohledem na snížení nákladů (např. […] atd.) a zvýšení příjmů (např. […] atd.), představují další krok správným směrem k dosažení udržitelnější životaschopnosti. Dodatečná restrukturalizační opatření (viz 31. bod odůvodnění) mimoto předpokládají vyšší příjmy a nižší náklady s celkovým pozitivním dopadem ve výši […] EUR v roce 2014 a […] EUR v roce 2015, posílí tudíž obnovení životaschopnosti podniku Adria. Komise se proto domnívá, že iniciativy týkající se snížení nákladů a zvýšení příjmů umožní podniku Adria stát se do roku 2015 opět životaschopným.
(138)
Z důkazů, které Slovinsko předložilo, mimoto vyplývá, že podnik Adria v současnosti směřuje k dosažení většiny cílů stanovených v plánu restrukturalizace, což dále dokládá spolehlivost plánu.
(139)
Pokud jde o obnovení životaschopnosti, na základě aktualizací plánu restrukturalizace, které předložilo Slovinsko, vyvozuje Komise závěr, že dopad jednotlivých restrukturalizačních opatření je náležitě vyčíslen a že se ve všech scénářích předpokládá v celém období restrukturalizace do roku 2014 a 2015 životaschopnost na odpovídajících úrovních. Vzhledem k významným restrukturalizačním opatřením, která byla přijata, a dosavadnímu pokroku se proto Komise domnívá, že plán restrukturalizace umožní podniku Adria v přiměřené lhůtě obnovit jeho dlouhodobou životaschopnost.
7.5.3. Zamezení přílišnému narušení hospodářské soutěže (kompenzační opatření)
(140)
Podle bodu 38 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci je třeba přijmout kompenzační opatření s cílem omezit nepříznivý dopad na podmínky obchodování na přijatelnou úroveň. Tato opatření mohou zahrnovat prodej aktiv, snížení kapacity nebo omezení přítomnosti na trhu a omezení vstupních překážek na dotčených trzích (bod 39 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(141)
V této souvislosti nebude ukončení ztrátových činností, které by bylo v každém případě nutné pro obnovení životaschopnosti podniku, za účelem posouzení kompenzačních opatření považováno za snížení kapacity nebo omezení působnosti na trhu (bod 40 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(142)
Slovinsko jako kompenzační opatření pro podnik Adria navrhuje: a) […] pravidelných leteckých linek, b) přenechání letištních časů na řadě letišť, včetně koordinovaných letišť, c) omezení leteckého parku a d) prodej podniku AAT.
(143)
Slovinsko předložilo důkazy, které prokazují, že trasy zrušené podle plánu restrukturalizace byly v souladu s rozhodnutími Komise v předchozích případech (46) z hlediska rozpětí příspěvku C1 ziskové. Rozpětí příspěvku C1 bere v úvahu náklady na let, cestující a distribuci (tj. variabilní náklady), které lze přičíst každé jednotlivé trase. Všechny trasy s kladným příspěvkem C1 proto vytvářejí dostatečné příjmy nejen k pokrytí variabilních nákladů trasy, nýbrž přispívají rovněž k uhrazení fixních nákladů podniku. Z pohledu Komise je rozpětí příspěvku C1 vhodným ukazatelem pro posouzení, zda určitá trasa přispívá k ziskovosti letecké společnosti.
(144)
Co se týká kapacity, plán restrukturalizace uvádí, že celková kapacita podniku v roce 2011 činila […] ASK, zatímco na konci období restrukturalizace v roce 2015 má kapacita podniku Adria podle očekávání činit přibližně […] ASK, to představuje snížení zhruba o [11-14] %. Po vyloučení tras se záporným příspěvkem C1 se tento údaj sníží na [6-8] %.
(145)
Komise mimoto podotýká, že v důsledku změn sítě tras uvolnil podnik Adria řadu letištních časů, některé z nich na koordinovaných (47) letištích, jako je například Dublin a Kodaň. Tyto letištní časy umožní konkurenčním leteckým společnostem provozovat určité trasy a zvýšit kapacitu.
(146)
Pokud jde o omezení leteckého parku, Komise bere na vědomí, že podnik Adria zmenšil svůj letecký park z […] letadel v roce 2011 na […] letadel a tento počet by se podle plánu restrukturalizace neměl do konce období restrukturalizace v roce 2015 změnit. Co se týká prodeje podniku AAT, Komise se domnívá, že toto opatření je jako kompenzační opatření přijatelné, zejména s přihlédnutím k závěru vyvozenému v 118. bodě odůvodnění, že nezahrnuje státní podporu.
(147)
Při posuzování vhodnosti kompenzačních opatření vezme Komise v úvahu strukturu trhu a podmínky hospodářské soutěže, aby bylo možné zajistit, že žádné takové opatření nepovede ke zhoršení struktury trhu (bod 39 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci). Kompenzační opatření musí být úměrná rušivým účinkům podpory a zejména velikosti a relativnímu významu daného podniku na trhu nebo trzích, na nichž působí. Míru snížení kapacity či omezení působnosti na trhu je třeba stanovit případ od případu (bod 40 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(148)
Komise za prvé podotýká, že podnik Adria má z hlediska produktivní kapacity celého odvětví letecké dopravy v Unii a výstupu (z hlediska počtu cestujících) podíl na trhu pouze ve výši 0,15 % (1,17 milionu cestujících v roce 2011). U malého dopravce, jakým je podnik Adria, by další snížení počtu letadel a kapacity mohlo mít negativní dopad na jeho životaschopnost, aniž by poskytlo přiměřené tržní příležitosti jeho konkurentům.
(149)
Co se týká nejdůležitější části kompenzačních opatření, snížení kapacity, Komise považuje omezení ziskových tras přibližně o [6-8] % mezi rokem 2011 a 2015 za dostatečné, zejména v porovnání s jinými případy restrukturalizace leteckých společností (48). Toto snížení kapacity na ziskových trasách je vyšší než v případě společnosti Air Malta. Celkové snížení kapacity o [11-14] % je mimoto podobné 15 % snížení, které bylo schváleno v případě společnosti Austrian Airlines (49).
(150)
Komise rovněž podotýká, že Slovinsko je podporovanou oblastí, která je způsobilá pro regionální investiční podporu pro účely čl. 107 odst. 3 písm. a) Smlouvy (50). V bodě 56 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci je stanoveno, že „[v podporovaných oblastech] mohou platit méně přísné podmínky, co se týče provádění kompenzačních opatření a výše příspěvku ze strany příjemce podpory. V případě, že je to v zájmu regionálního rozvoje a pokud je snížení kapacity nebo omezení účasti na trhu považováno za nejvhodnější opatření pro zamezení přílišnému narušení hospodářské soutěže, může být požadované snížení v podporovaných oblastech nižší než v těch, které podporovány nejsou.“
(151)
V tomto kontextu považuje Komise kompenzační opatření, která navrhlo Slovinsko, podle pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci za dostatečná a přiměřená, aby bylo zajištěno, že nepříznivý dopad na podmínky obchodování vyplývající z poskytnutí podpory na restrukturalizaci podniku Adria je omezen na přijatelnou úroveň.
7.5.4. Podpora omezená na minimum (vlastní příspěvek)
(152)
Podle bodu 43 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci je k omezení výše podpory na úplné minimum nezbytný významný příspěvek na restrukturalizační náklady poskytnutý z vlastních zdrojů příjemce. To může zahrnovat prodej aktiv, která nejsou nezbytně nutná pro přežití podniku, nebo financování z vnějších zdrojů za tržních podmínek.
(153)
Takové přispění musí být skutečné, tj. opravdové, bez všech očekávaných budoucích výnosů, jako je peněžní tok (bod 43 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci). Vlastní příspěvek nesmí přirozeně obsahovat žádnou další státní podporu. U velkých podniků považuje Komise obvykle za přiměřený příspěvek ve výši alespoň 50 % restrukturalizačních nákladů. Za výjimečných okolností a v případě zvlášť závažných problémů se však Komise může spokojit i s nižším příspěvkem (bod 44 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(154)
Vzhledem k celkovým restrukturalizačním nákladům ve výši […] EUR činí navrhovaný vlastní příspěvek podniku Adria […] EUR, tj. přibližně [50-54] % celkových restrukturalizačních nákladů. Podle plánu restrukturalizace je vlastní příspěvek rozdělen následovně:
a)
[…];
b)
veškeré výnosy z prodeje podniku AAT (tj. 14,7 milionu EUR);
c)
celá kapitalizace pohledávek, kterou provedly banky v rámci opatření č. 4 (19,7 milionu EUR).
(155)
Co se týká podbodu i) 154. bodu odůvodnění, Komise se domnívá, že tato opatření jsou přijatelná jako vlastní příspěvek a jsou odůvodněná. Většina aktiv již byla skutečně prodána, a výnosy z jejich prodeje lze proto jednoznačně započítat jako vlastní příspěvek. Slovinsko mimoto předložilo důkazy, že zbývající aktiva jsou v současnosti předmětem prodeje a jejich hodnota byla stanovena v souladu s externím oceněním, včetně ocenění společností AVAC v případě letadel (viz 97. bod odůvodnění).
(156)
Co se týká podbodu ii) 154. bodu odůvodnění, Komise v 118. bodě odůvodnění dospěla k závěru, že opatření č. 5 nezahrnuje státní podporu, výnosy z prodeje podniku AAT by se proto měly považovat za součást vlastního příspěvku.
(157)
Pokud jde o kapitalizaci pohledávek v podbodu iii) 154. bodu odůvodnění, Slovinsko se domnívá, že by se jako vlastní příspěvek měla započítat celá kapitalizace pohledávek, kterou banky provedly v rámci opatření č. 4. Komise v této souvislosti zastává názor, že konverze nezajištěného dluhu obvykle neprokazuje důvěru trhu ve společnost, jelikož nezajištění věřitelé nepřebírají nová rizika související s prováděním plánu restrukturalizace. V případě podniku Adria však Slovinsko prokázalo, že kapitalizované pohledávky byly do značné míry plně zajištěny, tj. [10-20] milionů EUR z celkové částky ve výši 19,7 milionu EUR (viz 97. bod odůvodnění). Pokud by byl podnik Adria zlikvidován, mohly banky plně zajištěnou částku získat zpět. Z toho vyplývá, že se banky vzdaly plně zajištěné pohledávky, kterou byly schopny získat zpět v plné výši, a nahradily ji vlastním kapitálem podniku Adria ve stejné hodnotě. Konverzí dluhu na kapitál proto banky převzaly nové riziko nejméně s ohledem na částku ve výši [10-20] milionů EUR, jelikož neměly jistotu, zda bude jejich investice do podniku Adria zisková.
(158)
Komise se proto domnívá, že kapitalizace pohledávek souvisejících s plně zajištěnými úvěry, tj. částka ve výši [10-20] milionů EUR, je přijatelná jako vlastní příspěvek.
(159)
S přihlédnutím k výše uvedeným skutečnostem dosáhne výše vlastního příspěvku podniku Adria […] EUR, tj. [46-48] % restrukturalizačních nákladů. U velkých podniků, jako je Adria, by výše vlastního příspěvku měla obvykle činit 50 %. Podle bodu 56 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci však může být Komise méně přísná, pokud jde o výši vlastního příspěvku v podporovaných oblastech, jak tomu bylo v případě Slovinska v době provedení opatření (viz 150. bod odůvodnění). V předchozích případech, například ve věci Air Malta, schválila Komise úroveň vlastního příspěvku ve výši přibližně 45 %.
(160)
Komise se proto domnívá, že požadavky stanovené v bodě 43 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci byly splněny.
7.5.5. Zásada „jednou a dost“
(161)
Podpora musí dodržet rovněž bod 72 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci, který stanoví, že podnik, který obdržel podporu na záchranu a restrukturalizaci v posledních deseti letech, není pro takovouto podporu způsobilý (zásada „jednou a dost“).
(162)
Jelikož opatření č. 1, 2, 3 a 5 nezahrnují státní podporu a jelikož se zdá, že podnik Adria neobdržel v minulých deseti letech žádnou podporu na záchranu ani restrukturalizaci, vyvozuje Komise závěr, že s ohledem na opatření č. 4 je zásada „jednou a dost“ dodržena.
7.6. Závěr ohledně opatření č. 4
(163)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem Komise konstatuje, že Slovinsko provedlo v roce 2011 protiprávně kapitálovou injekci ve prospěch podniku Adria v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie. Komise se však domnívá, že opatření a plán restrukturalizace splňují podmínky stanovené v pokynech pro podporu na záchranu a restrukturalizaci. Komise proto považuje tuto podporu za slučitelnou s vnitřním trhem,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Navýšení kapitálu podniku Adria Airways d.d. v letech 2007, 2009 a 2010, která Republika Slovinsko provedla ve prospěch podniku Adria Airways d.d., nepředstavují podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Nabytí podniku Adria Airways Tehnika d.d. společnostmi PDP a Aerodrom Ljubljana d.d. v letech 2010 a 2011 nepředstavuje podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Článek 2
Kapitálová injekce ve výši 50 milionů EUR ve prospěch podniku Adria Airways d.d., kterou Republika Slovinsko provedla v roce 2011, představuje podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Tato podpora je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy o fungování Evropské unie.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Republice Slovinsko.
V Bruselu dne 9. července 2014.
A BIZOTTSÁG (EU) 2015/494 HATÁROZATA
(2014. július 9.)
a Szlovénia által az Adria Airways d.d. részére odaítélt SA.32715 (2012/C) (korábbi 2012/NN) (korábbi 2011/CP) számú intézkedésekről
(az értesítés a C(2014) 4543. számú dokumentummal történt)
(Csak a szlovén nyelvű szöveg hiteles)
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,
tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,
tekintettel a Bizottság az SA.32715 (2012/C) (korábbi 2012/NN) (korábbi 2011/CP) számú támogatás tekintetében az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkének (2) bekezdésében megállapított eljárás megindításáról szóló határozatára (1),
miután az érintett feleket az említett rendelkezéseknek megfelelően felkérte észrevételeik megtételére, és tekintettel ezekre az észrevételekre,
mivel:
1. AZ ELJÁRÁS
(1)
Szlovénia 2011. március 11-én az ugyanezen a napon iktatott, 5628. számú SANI közleménnyel bejelentette a Bizottság számára az Adria Airways d.d. (a továbbiakban: Adria vagy vállalat) számára az állami kezességvállalás és 6,2 millió EUR összegű kedvezményes kamatozású kölcsön formájában nyújtott megmentési célú támogatást.
(2)
A szlovén hatóságok 2011. március 31-én és 2011. április 12-én levélben kiegészítő információkat nyújtottak be. A Bizottság 2011. április 29-én levélben hiánypótlásra kérte fel a szlovén hatóságokat, ám erre válasz nem érkezett. 2011. július 13-án a szlovén hatóságokkal és a tanácsadóikkal való megbeszélésen tájékoztatták a Bizottságot, hogy a megmentési célú támogatás a vállalat kedvezőtlen pénzügyi helyzetét figyelembe véve nem elegendő, és Szlovénia 50 millió EUR összegű készpénzben történő tőkeinjekciót tervez nyújtani az Adria számára. Szlovénia 2011. augusztus 1-jén visszavonta a megmentési célú támogatás bejelentését.
(3)
A Bizottság, miután tájékoztatást kapott arról, hogy Szlovénia ennek ellenére 2011. szeptember 30-án végrehajtotta a fent említett tőkeinjekciót, úgy határozott, hogy hivatalból folytatja az előzetes vizsgálatot, és 2011. szeptember 12-én, 2011. november 28-án és 2012. április 17-én kelt leveleiben további információt kért, amely levelekre a szlovén hatóságok a 2011. október 11-én, 2011. december 27-én, 2012. január 13-án és 2012. május 18-án kelt leveleikben válaszoltak. A szlovén hatóságok továbbá az Adria jogi képviselői által készített feljegyzést is benyújtottak 2012. november 7-én e-mailen.
(4)
2012. július 12-én a szlovén hatóságok kérésére találkozóra került sor az Adria és az állami tulajdonú PDP (2) holdingtársaság (az Adria egyik részvényese) képviselőinek részvételével. A találkozón a szlovén hatóságok, valamint az Adria és a PDP képviselői magyarázatokat és érveket terjesztettek elő a vizsgált intézkedésekre vonatkozóan.
(5)
A Bizottság a 2012. november 20-án kelt levelében tájékoztatta Szlovéniát, hogy a támogatás tekintetében az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindításáról határozott (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló határozat). Szlovénia a 2013. január 23-án kelt levelében észrevételeket nyújtott be az eljárás megindításáról szóló határozattal kapcsolatban. A Bizottság 2013. március 5-i levelében további tájékoztatást kért Szlovéniától, amelyre Szlovénia 2013. április 19-én válaszolt. Szlovénia 2013. szeptember 16-án további információkat nyújtott be. A Bizottság 2013. november 6-i levelében további tájékoztatást kért Szlovéniától, amelyre Szlovénia 2013. december 4-én és 2014. január 6-án és 17-én válaszolt. 2013. március 25-én és december 5-én, valamint 2014. január 8-án újabb találkozóra került sor a szlovén hatóságokkal és jogi képviselőikkel.
(6)
A Bizottságnak az eljárás megindításáról szóló határozata 2013. március 8-án jelent meg az Európai Unió Hivatalos Lapjában (3). A Bizottság felhívta az érdekelteket arra, hogy ismertessék észrevételeiket a szóban forgó intézkedésekkel kapcsolatban.
(7)
A Bizottság egy érdekelt féltől, név szerint a Ryanairtől kapott észrevételeket 2013. április 8-án. A Bizottság továbbította ezeket Szlovéniának, és lehetőséget adott rá, hogy Szlovénia válaszoljon ezekre; Szlovénia megjegyzései a 2013. május 13-án kelt levelében érkeztek.
2. A SZLOVÉN LÉGI KÖZLEKEDÉSI PIAC
(8)
Az Adria Szlovénia nemzeti légitársasága és a ljubljanai repülőtér legjelentősebb légi fuvarozója. 2011-ben a ljubljanai repülőtéren keresztül közlekedő utasok 73,4 %-a az Adriával utazott, ám ez a szám azóta 2012-ben 71,3 %-ra, és 2013-ban 69,8 %-ra csökkent. (4)
(9)
Bár a fapados légitársaságok jelenléte Szlovéniában alacsony (az easyJet csak egy járatot üzemeltet Ljubljanából, a Wizz Air kettőt), 2013-ban ők bonyolították a személyszállítás 12,6 %-át. (5) Jelenleg öt további versenytárs üzemeltet járatokat Ljubljanából a főbb csomópontokba; ezek az Air France, a Finnair, a Turkish Airlines, a Montenegro Airlines és az Air Serbia.
3. A KEDVEZMÉNYEZETT VÁLLALKOZÁS
(10)
Az Adria egy körülbelül 450 alkalmazottal rendelkező nagyvállalat. 2013-ban 142,3 millió EUR forgalom mellett 3 millió EUR veszteséget könyvelt el (becsült adatok). 11 repülőgépből, főleg regionális utasszállításra használt repülőgépekből álló flottával rendelkezik. Jelenlegi tulajdonosai többek között 69,9 %-os részesedéssel a Szlovén Köztársaság, 19,6 %-os részesedéssel a Bank Assets Management Company (BAMC) (amelynek számára a Nova Ljubljanska Banka d.d. [a továbbiakban: NLB] bizonyos eszközeit átruházta), (6) 4,7 %-os részesedéssel az ABANKA d.d. és 2,1 %-os részesedéssel a PDP.
(11)
Az Adria pénzügyi helyzete 2008-tól kezdődően folyamatosan romlott, az értékesítés csökkent, az adózás előtti eredménye és a saját tőkéje is negatív volt. Az Adria 2007-2011 közötti pénzügyi helyzetének részletes ismertetéséért lásd a 7.1. szakaszt.
(12)
2012. augusztus 1-jén Szlovénia és a PDP, az NLB, az Abanka Vipa d.d., a Hypo Alpe-Adria Bank d.d. és a szlovén Unicredit Bank d.d. megkezdték az Adria privatizációs eljárását a vállalat részvényei 74,87 %-ának értékesítésével. Ugyanezen a napon a Szlovén Köztársaság tőkeeszköz-kezelő ügynöksége (AUKN) nyilvános, nem kötelező érvényű felhívást tett közzé a befektetők számára a vállalat részvényei többségi blokkjának értékesítési eljárásában való részvételi szándékuk kifejezésére. (7) Úgy tűnik azonban, hogy ezt az eljárást megszüntették, és az Adria privatizációs eljárását elölről fogják kezdeni egy későbbi időpontban.
4. AZ INTÉZKEDÉSEK ÉS A SZERKEZETÁTALAKÍTÁSI TERV LEÍRÁSA
4.1. 1. intézkedés: a 2007. évi tőkeemelés
(13)
2006. december 31-én az Adria tőkéjének részvényesi struktúrája a következő volt:
1. táblázat
Az Adria részvényesi struktúrája a 2007. évi tőkeemelés előtt
Név
%
KAD
55,0
SOD
20,0
NFD 1 delniški investicijski sklad d.d. (8)
9,7
NFD Holding d.d. (9)
7,2
Infond d.o.o. (10)
4,9
Egyéb (pl. egyéni részvényesek)
3,2
(14)
2007. február 19-én az Adria részvényeseinek közgyűlése 10,9 millió EUR összegű tőkeemelés mellett döntött. Az emelés összegének mintegy 99,6 %-át az állami tulajdonban lévő KAD alap, a többit pedig egyéni részvényesek jegyezték. 2007. április 5-ig valamennyi részvényre érkezett jegyzés.
(15)
A részvényenként fizetett ár 27 EUR volt. Ezt megelőzően 2006 szeptemberében egy […]-i értékelési jelentés (11) […] EUR árat határozott meg a részvények értékére vonatkozóan.
(16)
A 2007-es tőkeemelést követően az Adria tőkemegoszlása az alábbiak szerint alakult:
2. táblázat
Az Adria részvényesi struktúrája a 2007. évi tőkeemelés után
Név
%
KAD
77,3
SOD (12)
10,0
NLB (13)
8,5
Infond d.o.o.
2,4
Egyéb (pl. egyéni részvényesek)
1,8
4.2. 2. intézkedés: a 2009. évi tőkeemelés
(17)
2009. január 13-án az Adria igazgatótanácsa úgy határozott, hogy új részvények kibocsátása révén megemeli az Adria tőkéjét. Ennek következtében az Adria tőkéjét 2,36 millió EUR összeggel emelték. Az emelés mintegy 99,5 %-át a KAD, a többit pedig egyéni részvényesek jegyezték. 2009. július 20-ig valamennyi részvényre érkezett jegyzés.
(18)
A részvényenként fizetett ár 22 EUR volt. Ezt megelőzően 2008 szeptemberében egy […]-i értékelési jelentés […] EUR-ban határozta meg a részvények értékét.
(19)
A 2009-es tőkeemelést követően az Adria tőkemegoszlása az alábbiak szerint alakult:
3. táblázat
Az Adria részvényesi struktúrája a 2009. évi tőkeemelés után
Név
%
KAD
78,6
SOD
8,8
NLB
7,5
Infond d.o.o.
2,2
Egyéb (pl. egyéni részvényesek)
2,9
4.3. 3. intézkedés: a 2010. évi tőkeemelés
(20)
2010. szeptember 2-án az Adria részvényeseinek közgyűlése 2,5 millió EUR összegű tőkeemelés mellett döntött. Az emelés mintegy 80 %-át a KAD és a SOD utódja, a PDP holdingtársaság jegyezte. Két magánkézben levő utazási iroda, a Kompas d.d. és a Palma d.o.o. jegyezte a fennmaradó 20 %-ot (egyenként 10 %-ot). 2010. október 1-ig valamennyi részvényre érkezett jegyzés.
(21)
A részvényenként fizetett ár 12 EUR volt. 2009 júniusában egy […]-i értékelési jelentés […] EUR-ban határozta meg a részvények értékét.
(22)
A 2010-es tőkeemelést követően az Adria tőkemegoszlása az alábbiak szerint alakult:
4. táblázat
Az Adria részvényesi struktúrája a 2010. évi tőkeemelés után
Név
%
PDP
86,0
NLB
6,1
Kompas d.d.
1,9
Palma d.o.o.
1,9
Infond d.o.o.
1,7
Egyéb (pl. egyéni részvényesek)
2,4
4.4. 4. intézkedés: a 2011. évi tőkeemelés
(23)
2011. szeptember 21-én az Adria részvényeseinek közgyűlése 69,7 millió EUR összegű tőkeemelés mellett döntött. Szlovénia 49,5 millió EUR-t, a PDP 0,5 millió EUR-t jegyzett, mindkét esetben készpénzben. A tőkeemelés fennmaradó összegét (19,7 millió EUR-t) több bank által nyújtott hitel-tőke konverzió formájában biztosították: a) az NLB 13,83 millió EUR-t, b) az Abanka Vipa d.d. 3,35 millió EUR-t, c) a szlovén Unicredit Bank d.d. 1,24 millió EUR-t, és d) a Hypo Alpe-Adria Bank d.d. 1,28 millió EUR-t nyújtott. A tőkeemelést 2011. szeptember 30-án hajtották végre.
(24)
A részvényenkénti ár 1 EUR, azaz a szlovén jog által megengedett legalacsonyabb érték volt. Értékelési jelentés nem készült.
(25)
A 2011-es tőkeemelést követően az Adria tőkemegoszlása az alábbiak szerint alakult:
5. táblázat
Az Adria részvényesi struktúrája a 2011. évi tőkeemelés után
Név
%
Szlovén Köztársaság
69,9
NLB
19,6
Hypo Alpe-Adria Bank d.d.
1,8
Abanka Vipa d.d.
4,7
Unicredit Bank of Slovenia d.d.
1,8
PDP
2,1
Egyéb (pl. egyéni részvényesek)
0,1
A 2011. szeptemberi szerkezetátalakítási terv
(26)
A szlovén hatóságok szerint a szlovén állam, a PDP és a bankok úgy határoztak, hogy a 2011. szeptemberi „Pénzügyi és üzleti szerkezetátalakítási program” (a továbbiakban: szerkezetátalakítási terv) c. terv szerint részt vesznek a 2011. évi tőkeemelésben. A terv az Adria pénzügyi és üzleti szerkezetátalakításához szükséges olyan intézkedésekből állt, amelyek gazdaságilag ismét életképessé tehetik a vállalatot. A tervet egyértelműen szerkezetátalakítási támogatásról szóló bejelentésnek szánták, mivel olyan fogalmak találhatóak benne, mint a „saját hozzájárulás” és a „versenytorzulás”, ezeket pedig egy üzleti terv általában nem tartalmazza.
(27)
Az eredetileg benyújtott szerkezetátalakítási terv szerint az Adria (az alap és az optimista forgatókönyv szerint) 2013-ban vagy (a pesszimista forgatókönyv szerint) 2014-ben válna ismét életképessé. Az eredetileg benyújtott szerkezetátalakítási terv szerint az Adria nehézségeinek okai a következők: a) […].
(28)
Az eredetileg benyújtott szerkezetátalakítási terv számos, az Adria szerkezetátalakítását és életképességének helyreállítását célzó intézkedést tartalmazott: a) […].
(29)
Szintén az eredetileg benyújtott szerkezetátalakítási tervben szerepelt, hogy a 69,7 millió EUR összegű 2011. évi tőkeemelés fedezi az Adria […] EUR összegű negatív tőkéjét, a(z) […] EUR összegű kötelezettségeinek visszafizetését ([…] EUR esedékes tartozás a beszállítók felé és […] EUR a bankkölcsönök előtörlesztésére), valamint az […] EUR összegű szerkezetátalakítási intézkedések forrását.
(30)
Másrészt a szerkezetátalakítás teljes költsége elérte a(z) […] EUR-t, amit részben a szlovén államtól és a PDP-től származó 50 millió EUR összegű tőkeinjekció fedezett. Az Adria saját szerkezetátalakítási költségeihez való hozzájárulása („saját hozzájárulás”) eléri a(z) […] EUR-t, mely a bankkölcsönök hitel-tőke konverziójából (19,7 millió EUR) származik, […]. Az eredetileg benyújtott szerkezetátalakítási terv továbbá fontolóra vette az AAT értékesítését és a menetrend szerinti járatok törlését is mint kompenzációs intézkedéseket.
(31)
A Bizottságnak az eljárás megindításáról szóló határozatában szereplő kétségeire figyelemmel Szlovénia számos alkalommal módosította a szerkezetátalakítási tervet. A szerkezetátalakítási terv ezért jelenleg 2015-ig tervezi a szerkezetátalakítást, és több kiegészítő szerkezetátalakítási intézkedést is tartalmaz a fenntarthatóbb gazdasági életképesség biztosítására. A kiegészítő szerkezetátalakítási intézkedések, valamint ezek pénzügyi hatásai a 2014-2015. évre a következők: a) […].
4.5. 5. intézkedés: az Adria Airways Tehnika d.d. felvásárlása 2010-2011-ben
(32)
Az AAT az Adria 100 %-os tulajdonú, 2010-ben alapított leányvállalata. Az ezt megelőző időszakban az AAT az Adria SVL-ként ismert belső karbantartási részlege volt. Az AAT az Adria és más ügyfelek számára is nyújt karbantartási szolgáltatást.
(33)
2010 novembere és 2011 márciusa között a PDP és az Aerodrom Ljubljana - a ljubljanai repülőtér többségben állami tulajdonban lévő kezelője - két lépésben megvásárolta az Adriától az AAT 52,3 %-át, majd 47,7 %-át. A PDP először 18,24 %-os részesedést szerzett az AAT-ban 2 676 346 szavazati jogot nem biztosító elsőbbségi részvény formájában, részvényenként 1 EUR-ért. Az Aerodrom Ljubljana ugyanekkor szerzett 31,16 %-os részesedést az AAT-ban (4 570 881. részvény) a hitel szavazati jogot nem biztosító elsőbbségi részvénnyé történő átváltásával, körülbelül 4,6 millió EUR összegért. 2011 elején a második fázisban az Adria eladta az AAT-ban még meglévő részesedését az alábbiak szerint: a PDP 5 000 000 törzsrészvényt vásárolt részvényenként 1 EUR-ért, és 52,33 %-ra növelte részesedését a vállalatban, míg az Aerodrom Ljubljana az Adria felé fennálló követeléseiből 2,2 millió EUR összeg átváltásával 47,67 %-ra növelte részesedését az AAT-ban.
(34)
A kifizetett ár összesen 14,7 millió EUR volt, ami részvényenként 1 EUR-nak felel meg. Egy 2010 áprilisában készült értékelési jelentés az Adria karbantartási részlegeként tekintett AAT 2009. decemberi értékét 14,4 millió EUR és 14,9 millió EUR között határozta meg.
5. AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁRÓL SZÓLÓ HATÁROZAT
(35)
2012. november 20-án a Bizottság úgy határozott, hogy megindítja a hivatalos vizsgálati eljárást. Az eljárás megindításáról szóló határozatában a Bizottságnak az volt az előzetes álláspontja, hogy az Adria az említett intézkedések meghozatalakor, de legalább 2008-tól kezdődően nehéz helyzetben lévő vállalatnak számított. A Bizottság emellett kifejezte kétségeit a vizsgált öt intézkedéssel kapcsolatban, és azt az előzetes következtetést vonta le, hogy mindegyik tartalmazott állami támogatást.
(36)
Az 1. és 2. intézkedést illetően az eljárás megindításáról szóló határozatában a Bizottság azon az állásponton volt, hogy a szlovén állam egyértelmű és közvetlen befolyást gyakorolt a KAD-ra, és előzetes következtetése szerint a KAD 2007. és 2009. évi tőkeemelésekhez való hozzájárulása állami forrásokból származott, és így ezek állami intézkedéseknek tudhatók be. Habár a KAD által a részvényekért fizetett tényleges ár alatta maradt a két értékelési jelentésben meghatározott árnak, a Bizottság kétségeit fejezte ki a jelentésekkel kapcsolatban, tekintettel a részvények értékének meghatározása és a tőkeinjekciók közötti jelentős időbeli eltolódásra. Figyelembe véve, hogy akkoriban a KAD volt az Adria fő részvényese, a Bizottság úgy ítélte meg, hogy a 2007. és 2009. évi tőkeemelések célja azt volt, hogy finanszírozza a KAD már létező befektetését egy nehéz helyzetben lévőnek tekintett vállalatban.
(37)
A 3. intézkedés vizsgálata során a Bizottság megállapította, hogy a PDP a KAD és a SOD utódja, és előzetes véleménye szerint a PDP intézkedései az államnak tudhatók be. Ezen túlmenően a Bizottság azt is az államnak tulajdonítható ténynek tekintette, hogy a PDP 100 %-a közvetetten a szlovén állam tulajdonában van (a KAD-on, a SOD-on és a DSU-n [100 %-ban állami tulajdonban lévő vagyonkezelő vállalat] keresztül), sőt közvetett bizonyítékok is ezt támasztják alá a Stardust Marine-ügy szerinti értelemben. (14) Az 1. és a 2. intézkedéshez hasonlóan, bár a PDP által a részvényekért fizetett tényleges ár alatta maradt az értékelési jelentésben meghatározott árnak, a Bizottság kétségeit fejezte ki a jelentéssel kapcsolatban, tekintettel a részvények értékének meghatározása és a tőkeinjekció között eltelt 15 hónapos időtartamra. A Bizottság másik előzetes következtetése szerint a két magánkézben lévő utazási iroda (Kompas d.d. és Palma d.o.o.) hozzájárulása a 2010. évi tőkeinjekcióhoz a PDP mellett önmagában nem oszlatja el a Bizottság aggodalmait az Adriának esetlegesen biztosított előny tekintetében. (15)
(38)
A 4. intézkedés tekintetében a Bizottság megállapította, hogy Szlovénia befektetése egyértelműen állami forrásokat tartalmazott, és megismételte azon előzetes következtetését, hogy a PDP lépései az államnak tudhatók be. A Bizottság az NLB 4. intézkedéshez való hozzájárulását is kifogásolta, amely az államnak tudható be, figyelembe véve azt, hogy a) az NLB többségi tulajdonosa akkoriban az állam volt, b) az állam rendelkezett a szavazatok többségével a bank igazgatótanácsában és felügyelőbizottságában, és c) egy állam által irányított bank magatartását befolyásolhatják a hatóságok.
(39)
Annak vizsgálatakor, hogy a 4. intézkedés jogtalan szelektív gazdasági előnyt biztosított-e az Adria számára, a Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatában megállapította, hogy az, hogy bankok csak akkor egyeztek bele a hitel-tőke konverzióba, ha az állam készpénzt injektál az Adriába és különösen az, hogy az állam és a PDP, valamint a bankok hozzájárulásai igen eltérő jelleget mutattak (készpénz, illetve hitelkonverzió), elegendő volt ahhoz, hogy megalapozott kételyek merüljenek fel annak tekintetében, hogy a 2011. évi tőkeemelés megfelel-e az egyenlő feltételek elvének (pari passu). A Bizottság arra is felhívta a figyelmet, hogy - az előző tőkeemelésekkel ellentétben - a 2011. évi tőkeemelésre értékelési jelentés készítése nélkül került sor.
(40)
A szlovén hatóságok arra irányuló állítását illetően, hogy a 2011. szeptemberi szerkezetátalakítási terv alapján döntöttek a 4. intézkedéshez való hozzájárulás mellett, a Bizottság megállapította, hogy a szerkezetátalakítási terv elvben nem volt elegendő ahhoz, hogy kielégítse a magánbefektetők követelményeit, mivel a szerkezetátalakítási tervben szereplő egyes előrejelzések láthatóan bizonytalan vagy nem egyértelmű feltételezéseken alapultak. A Bizottság továbbá hangsúlyozta, hogy egy magánbefektető figyelembe vette volna annak a kockázatát, hogy a korábbi tőkeemelések illegális állami támogatásnak minősülnek, és megvizsgálta volna egy lehetséges bizottsági visszafizetési felszólításnak a befektetés jövedelmezőségére gyakorolt kockázata hatásait. Végezetül a Bizottság megállapította, hogy a bankok Szlovéniának az Adria felé már jóval a 2011-es tőkeemelés elhatározása előtt mutatott érdeklődése miatt dönthettek amellett, hogy hozzájárulnak a tőkeinjekcióhoz.
(41)
Az 5. intézkedés tekintetében a Bizottság megismételte azt az előzetes álláspontját, miszerint a PDP intézkedései az államnak tudhatók be, és állami források felhasználása történt. Az Aerodrom Ljubljanát illetően a Bizottság ugyanerre az előzetes következtetésre jutott, figyelembe véve azt, hogy ez a vállalat már az AAT felvásárlásának idején többségi állami tulajdonban volt. A Bizottság azt is valószínűtlennek tartotta, hogy a hatóságok nem játszottak szerepet az Aerodrom Ljubljana (a ljubljanai repülőtér kezelője) fontos döntéseiben, mivel a repülőtér a nemzetközi járatok egyik legfontosabb kapujaként stratégiai jelentőséggel bír az ország számára.
(42)
Mivel az AAT részvényei felvásárlásának első fázisa közvetlenül a 2010-es tőkeemelés után történt, a Bizottság azon az állásponton volt, hogy a két intézkedést nem egymástól elkülönítve, hanem az Adria támogatására irányuló átfogóbb művelet részeként kell értékelni. Az ATT részvényei értékét rögzítő jelentés vizsgálata során a Bizottság megjegyezte, hogy az AAT-t az Adria karbantartási részlegének (akkoriban SVL) részeként értékelte, és figyelembe vette az ebből fakadó szinergiákat az AAT értékének meghatározása során. A Bizottság azonban úgy vélte, hogy a jelentésnek az SLV/AAT értékét úgy kellett volna meghatároznia, mintha az egy különálló egység lenne (figyelmen kívül hagyva a csoporton belüli szinergiákat), mivel az AAT 2010-ben különvált az Adriától, és különálló egységként került értékesítésre. A Bizottság továbbá aggodalmait fejezte ki az értékelés ideje és az ATT részvényeinek eladása között eltelt hosszú idő miatt is.
(43)
A Bizottság emellett hangot adott a kételyeinek azzal kapcsolatban, hogy a vizsgált öt intézkedés összeegyeztethető-e a belső piaccal, különösen mivel a szlovén hatóságok nem adták meg az összeegyeztethetőség lehetséges indokait.
(44)
A Bizottság megjegyezte, hogy a szóban forgó intézkedések jellegét és az intézkedések meghozatalakor nehéz helyzetben lévő vállalatnak számító Adriát figyelembe véve az intézkedések összeegyeztethetősége kizárólag az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdése c) pontjának megfelelő feltételek alapján és különösen a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott állami támogatásokra vonatkozó, azaz a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás (16) szerint értékelhető. A Bizottság először megállapította, hogy a jelek szerint nem teljesültek a megmentési célú támogatásra vonatkozó, a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 3.1. szakaszában foglalt feltételek. A megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 3.2. szakaszában meghatározott szerkezetátalakítási támogatással kapcsolatban a Bizottság kiemelte, hogy az azonosított intézkedéseket a Bizottságnak való bejelentésük előtt és az iránymutatásokban megállapított feltételeknek megfelelő, hiteles szerkezetátalakítási terv megléte nélkül hajtották végre, ami már önmagában elegendő lenne ahhoz, hogy kizárja az intézkedések összeegyeztethetőségét a belső piaccal. (17)
(45)
A Bizottság a szerkezetátalakítási tervet is kifogásolta, mert nem tűnt elég megbízhatónak ahhoz, hogy hosszú távon helyreállítsa az Adria életképességét, mivel egyes előrejelzései nem számszerűsített, bizonytalan vagy nem egyértelmű feltételezéseken alapultak. A Bizottság azt is kifogásolta, hogy a szerkezetátalakítási tervben szereplő kompenzációs intézkedések megfelelőek és/vagy elegendőek-e, mivel a jelek szerint szükségesek voltak az Adria életképességének helyreállításához. Az AAT értékesítése több hónappal a szerkezetátalakítási terv elfogadása előtt történt, mégpedig egy olyan időszakban - 2010. vége, 2011. eleje -, amikor az Adriának nyilvánvalóan égető szüksége volt tőkére. A menetrend szerinti járatok törlése sem tűnt elfogadható kompenzációs intézkedésnek, mivel a legtöbb ilyen járatot (31-ből 27-et) veszteségesként jelöltek meg a szerkezetátalakítási tervben, tehát ezeket mindenféleképpen törölni kellett volna a vállalat életképességének biztosítása érdekében. A Bizottságnak azzal kapcsolatban is merültek fel kétségei, hogy az Adria […] EUR összegű tervezett saját hozzájárulása teljesen elfogadható-e, különösen azért, mert nem egyértelmű, hogy az AAT eladásából és a bakkölcsönök hitel-tőke konverziójából befolyt összegek saját hozzájárulásnak minősülnek-e. Mivel az Adria nehéz helyzetben lévő vállalatnak tűnt az intézkedések meghozatalakor, és a nehézségekkel küzdő vállalatok csak megmentési célú és/vagy szerkezetátalakítási támogatásban részesülhetnek, a Bizottság ugyancsak kétségének adott hangot a tekintetben, hogy az „először és utoljár” alapelvet betartották-e, különösen a 2011-es tőkeemelésre tekintettel.
6. AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁRÓL SZÓLÓ HATÁROZATTAL KAPCSOLATOS ÉSZREVÉTELEK
6.1. Szlovénia észrevételei
(46)
Az eljárás megindításáról szóló bizottsági határozatra tett észrevételeiben Szlovénia fenntartja azt az álláspontját, hogy az 1., 2. és 3. intézkedések nem tartalmaztak állami támogatást, mert a KAD és a PDP döntései nem tudhatók be az államnak. Szlovénia különösen azt emelte ki, hogy az állam 100 %-os részesedése nem elég indok annak megállapítására, hogy az intézkedések az államnak tudhatók-e be. Szlovénia továbbá megjegyzi, hogy a részvények értékét meghatározó értékelési jelentések megfelelőek voltak, és hogy ezek alapján a piacgazdasági befektető elve teljesült, így kizárható az Adria előnyszerzése. Különösen a 3. intézkedést illetően Szlovénia cáfolja, hogy a részvények 20 %-ának két magánkézben lévő utazási iroda által, egyenlő feltételek mellett történő jegyzése a PDP mellett jelentős lett volna, és bemutatta, hogy a piac nem kételkedett az Adria gazdasági életképességében, ami kizárja az állami támogatás meglétét.
(47)
Az 5. intézkedéssel kapcsolatban Szlovénia megismétli azt az álláspontját, hogy a PDP intézkedései nem tudhatók be az államnak. Szlovénia az Aerodrom Ljubljana intézkedéseit illetően úgy véli, hogy az AAT megvásárlására irányuló döntésére gyakorolt állami befolyás nem következik egyértelműen abból, hogy a felügyelőbizottságába néhány tagot az állam, a KAD és a SOD javasolt. Szlovénia továbbá úgy véli, hogy a 2010. áprilisi értékelési jelentés, amely az AAT-nak, az Adria karbantartási részlegének az értékét 14,4 millió EUR és 14,9 millió EUR között határozta meg, nem tekinthető elavultnak, és semmilyen jel nem mutat arra, hogy az értékelési jelentés figyelembe vette volna az Adria szinergiáit. Ezen túlmenően Szlovénia azt állítja, hogy mind a PDP, mind az Aerodrom Ljubljana tanácsi üléseinek jegyzőkönyvei tanúsítják, hogy az AAT megvásárlására irányuló döntést gazdaságilag racionális megfontolások alapján hozták meg. Ezen indokok miatt kizárható az 5. intézkedésben az állami támogatás megléte.
(48)
Szlovénia az Adria nehéz helyzetben lévő vállalkozásként történő besorolását is vitatja, és úgy véli, hogy az Adria csak 2011 januárjától, vagyis a 4. intézkedés idejében volt nehéz helyzetben.
(49)
A 4. intézkedést illetően Szlovénia kizárja az állami támogatás meglétét, mivel az NLB hitel-tőke konverziója nem tudható be az államnak. Szlovénia továbbá azon a véleményen van, hogy a tőkére átváltott kihelyezett hitelekre teljes mértékben fedezetet nyújtottak biztosítékként felhasznált repülőgépek és épületek formájában, és a hitelek tőkévé való átváltásával a bankok új üzleti kockázatot vállaltak. A hitel-tőke konverzió ebben az értelemben megegyezik a készpénzes tőkeinjekcióval. Szlovénia azt is megállapítja, hogy a bankok és az állam egymást befolyásolták a befektetési döntésben, amely Szlovénia nézőpontja szerint megbízható szerkezetátalakítási tervre alapult, továbbá Szlovénia arra a következtetésre jut, hogy a befektetési döntések egymással összefüggtek, így kizárható az Adria jogtalan előnyszerzése.
(50)
Mivel Szlovénia úgy véli, hogy az 1., 2., 3. és 5. intézkedések nem tartalmaztak állami forrásokat, ezért nem nyújtott be előre az összeegyeztethetőséget alátámasztó indokokat ezekre az intézkedésekre vonatkozóan. A 4. intézkedésre vonatkozóan azonban nyújtott be ilyet arra az esetre, ha a Bizottság úgy vélné, hogy az állami támogatásnak minősül. Mivel Szlovénia szerint az Adria csak 2011 januárjától küzdött nehézségekkel (lásd a (48) preambulumbekezdést), a 4. intézkedés a benyújtott szerkezetátalakítási terv alapján a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 3.2. szakasza szerinti összeegyeztethető szerkezetátalakítási támogatásnak minősült.
(51)
Az életképesség helyreállítását illetően Szlovénia úgy véli, hogy a szerkezetátalakítási terv biztosítja az Adria hosszú távú életképességét, továbbá hangsúlyozza, hogy a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatással összhangban a szerkezetátalakítási tervben piacfelmérés és a vállalat nehézségeihez vezető okok elemzése is helyet kapott, valamint elrendeli azon tevékenységek elhagyását, amelyek a szerkezetátalakítás után szerkezetileg veszteségesek maradnak. A (31) preambulumbekezdésben foglaltak értelmében Szlovénia számos esetben frissítette a szerkezetátalakítási tervet, amelyben jelenleg 2015-ig tervezik a szerkezetátalakítást, és a terv több kiegészítő szerkezetátalakítási intézkedést is tartalmaz a fenntarthatóbb életképesség biztosítására. Szlovénia azt is kiemeli, hogy a naprakésszé tett szerkezetátalakítási terv 2015 végéig biztosítja a vállalat hosszú távú életképességét még a 2014. évi […] %-os és a 2015. évi […] %-os sajáttőke-arányos megtérülést hozó legkedvezőtlenebb esetben is, ami a Bizottság által az Air Malta-üggyel kapcsolatos határozatában elfogadott szinteket is meghaladja. (18)
(52)
Szlovénia azon az állásponton van, hogy a nyári […] %-os és a téli […] %-os kapacitáscsökkentés (menetrend szerinti szolgáltatások megszüntetése), bizonyos repülőtereken (köztük a koordinált [túlterhelt] repülőtereken) a résidők felszabadítása, valamint az AAT eladása megfelelő és arányos kompenzációs intézkedések. Szlovénia azt is állítja, hogy a törölt járatok tulajdonképpen nyereségesek voltak a „bruttó árrés” (C1 kategóriájú pozitív hozzájárulás) alapján, és ezt indokot a Bizottság már elfogadta az Air Malta és a České aerolinie (19) légitársaságok ügyeiben.
(53)
A minimumra korlátozott támogatással kapcsolatban (saját hozzájárulás) Szlovénia azt állítja, hogy - összhangban a fenti magyarázatokkal - az AAT eladása támogatástól mentes, ezért az ebből származó 14,7 millió EUR összegű bevételt saját hozzájárulásnak kell tekinteni. Ezenkívül Szlovénia úgy véli, hogy a bankok 19,7 millió EUR összegű hitel-tőke konverziójának teljes összegét saját hozzájárulásként kell kezelni. Szlovénia a szóban forgó kölcsönökért fedezetként elzálogosított repülőgépek értékét is bejelentette az említett repülőgépek értékét igazoló AVAC-jelentéssel (20) együtt. Ha ehhez hozzáadjuk a(z) […] eszközök eladásából származó összeget, a saját hozzájárulás mértéke a naprakésszé tett szerkezetátalakítási terv alapján meghaladja az [50-54] %-ot.
(54)
Végezetül az „először és utoljára” alapelv tekintetében Szlovénia azon az állásponton van, hogy betartották ezt az elvet, mivel az 1., a 2., a 3. és az 5. intézkedés - amely a 4. intézkedést megelőzte időben - nem biztosítottak állami támogatást az Adria számára.
6.2. Az érdekelt felek észrevételei
(55)
A hivatalos vizsgálati eljárás során a Bizottság csak a Ryanairtől kapott észrevételeket, aki egyetért a Bizottság azon előzetes megállapításaival, hogy a vizsgált intézkedések állami támogatást tartalmaztak és összeegyeztethetetlenek voltak a belső piaccal.
(56)
A Ryanair azonban azt állítja, hogy a Bizottságnak a piacgazdasági befektető elvéről szóló vizsgálata nem volt teljes körű az eljárás megindításáról szóló határozatában, mert a Bizottságnak figyelembe kellett volna vennie, hogy egy magánbefektető az Adria felszámolása mellett döntött volna-e a további tőkebefektetés helyett. (21) A Ryanair azt állítja, hogy a Bizottságnak az eljárás megindításáról szóló határozatában meg kellett volna vizsgálnia, hogy az állam számára az Adria felszámolása nyereségesebb volna-e a további források biztosításánál. A Ryanair úgy ítéli meg, hogy nem rendelkezik elegendő információval ahhoz, hogy észrevételeket fűzzön a szerkezetátalakítási tervhez, mégis kifejezésre juttatja a kételyeit azzal kapcsolatban, vajon újra nyereséges lesz-e az Adria.
(57)
A Ryanair azt is állítja, hogy az Adriának nyújtott bármilyen támogatás károsan befolyásolná a piaci helyzetét, mert zavarja a Ryanair piacfejlesztési tevékenységét, és bevételkiesést okoz a Ryanairnek.
6.3. Szlovénia megjegyzései az érdekelt harmadik felek észrevételeivel kapcsolatban
(58)
Szlovénia a megjegyzéseiben részletesen foglalkozott a Ryanair által felhozott érvekkel. Szlovénia különösen azt jegyezte meg, hogy nem csak az állam vett részt az Adria számára előnyös tőkeinjekciókban, hanem magánbefektetők és olyan vállalkozások is, amelyek intézkedései Szlovénia szerint nem tulajdoníthatók az államnak. Szlovénia emellett úgy gondolja, hogy a Ryanair félreértelmezi az esetjogot, amikor azt állítja, hogy az államnak a csődöt kellett volna választania az Adria szerkezetátalakítása és hosszú távú életképességének helyreállítása helyett. Szlovénia szerint a Ryanair által elvégzett vizsgálat hibás volt, mert az csak az Adria hitelezőire volt alkalmazható, ám a befektetőire nem: mivel Szlovénia nem rendelkezett hitellel a vállalatban, így nem kérhette annak felszámolását.
(59)
Szlovénia megjegyezte, hogy a Bizottság foglalkozott az Adria szerkezetátalakítási tervének feltevésével, és kiemelte, hogy a Ryanair kételyei az Adria életképességének helyreállítását illetően alaptalanok. Végezetül Szlovénia azzal érvelt, hogy az Adriának a Ryanair piaci helyzetére mért állítólagos káros befolyása nem megalapozott.
7. AZ INTÉZKEDÉSEK ÉRTÉKELÉSE
(60)
Ez a határozat kiindulásképpen azzal a kérdéssel foglalkozik, hogy a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás (lásd alább a 7.1. szakaszt) értelmében az Adria nehéz helyzetben lévő vállalkozásnak minősül-e. Ezt követően elemzi, hogy a vizsgált intézkedések vajon az Adriának nyújtott állami támogatásnak minősülnek-e az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében (lásd alább a 7.2. szakaszt), és vajon az ilyen támogatás - amennyiben létezik - jogszerű-e (lásd alább a 7.4. szakaszt), illetve összeegyeztethető-e a belső piaccal (lásd alább a 7.5. szakaszt).
7.1. Az Adria nehézségei
(61)
Az Adria pénzügyi helyzete 2008-tól kezdődően folyamatosan romlott, az értékesítés csökkent, az adózás előtti eredménye és a saját tőkéje is negatív volt. Az Adria 2007-2011. közötti időszakra vonatkozó legfontosabb pénzügyi paraméterei a szlovén hatóságok által biztosított információk szerint a következők:
6. táblázat
Az Adria legfontosabb pénzügyi adatai 2007 és 2011. június között (millió EUR)
2007
2008
2009
2010
2011. június
Bevétel
179,2
205,4
161,4
148,7
71,1
Nettó eredmény
0,4
- 3,2
- 14,0
- 63,1
- 2,2
EBT+DA
0,4 (22)
10,9
1,6
- 50,9
1,8
Törzstőke
6,8
6,8
7,7
9,4
9,4
Saját tőke
41,8
32,5
29,3
- 35,4
- 35,9
Adósság/sajáttőke (aránya)
2,8
3,7
4,0
- 3,9
- 3,6
Működési tevékenységekből származó nettó pénzforgalom
16,9
18,5
6,1
1,7
- 21,6 (23)
(62)
Az Adria 12 millió EUR (24) veszteséggel zárta a 2011. pénzügyi évet, 2012-ben a veszteségek 10,8 millió EUR-ra rúgtak. (25) A jelek szerint 2013-ban az Adria 3,1 millió EUR-ra csökkentette a veszteségeit. (26)
(63)
A megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 10. pontjának a) alpontja előírja, hogy egy vállalat akkor „nehéz helyzetben lévő”, ha a „törzstőkéjének több mint a fele nincs meg, és annak több mint egynegyede az előző 12 hónap során veszett el”. Ez a rendelkezés azt a feltételezést tükrözi, hogy ha egy vállalat törzstőkéjének legnagyobb részét elveszti, akkor nem lesz képes arra, hogy megszüntesse a veszteségeket, amelyek rövid vagy középtávon szinte bizonyosan a vállalat gazdasági ellehetetlenülését okoznák (a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 9. pontjában foglaltaknak megfelelően).
(64)
Az eljárás megindításáról szóló határozatban megjelöltek szerint 2007 és 2011 júniusa között nem veszett el a törzstőke, hanem ellenkezőleg, nőtt. A Bizottság azonban megjegyzi, hogy a vállalat tőkéje 2010-ben és 2011-ben negatívba fordult. Ekkor a vállalat nem hozta meg a saját tőkéjének csökkentését célzó megfelelő intézkedéseket. Korábbi esetekben (27) a Bizottság úgy határozott, hogy ha egy vállalat tőkéje negatív, akkor a priori feltételezik, hogy a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 10. pontjának a) alpontjában foglalt kritériumok teljesülnek, és az Adria esetére ez legalább 2010 óta igaz lenne. A Törvényszék egy nemrég kelt ítéletében (28) szintén úgy határozott, hogy a negatív tőkéjű vállalat nehéz helyzetben lévő vállalatnak minősül.
(65)
A jelek szerint továbbá 2010 végére az Adria nehézségei a tetőfokra hágtak. A sajtó akkoriban annak a lehetőségéről írt, hogy az Adriát csődgondnokság alá helyezik, vagy csődbe megy. (29) Ezt annak a jelének lehet tekinteni, hogy az Adria - legalábbis abban az időszakban - a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 10. pontjának c) alpontja értelmében a szlovén jog alapján teljesítette annak feltételeit, hogy kollektív fizetésképtelenségi eljárás alanya lehessen.
(66)
A fenti indokok miatt az eljárás megindításáról szóló határozatnak megfelelően a Bizottság arra a következtetésre jut, hogy az Adria a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 10. pontjának a) alpontja és/vagy 10. pontjának c) alpontja alapján nehéz helyzetben lévő vállalatnak számított 2010-ben és 2011-ben, vagyis a 3., a 4. és az 5. intézkedés meghozatalakor.
(67)
A (61) preambulumbekezdésben szereplő 6. táblázat emellett azt mutatja, hogy az Adria 2010-ben és 2011-ben a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 11. pontja szerint is nehéz helyzetben lévő vállalatnak számított, amely kimondja, hogy „[…] ismérvei általában a veszteségek halmozódása, a forgalom csökkenése, a készletek felhalmozódása, a kihasználatlan kapacitás, likviditási gondok, a fokozódó eladósodás, a pénzügyi terhek növekedése, valamint a nettó vagyon értékének csökkenése vagy teljes eltűnése”.
(68)
A Bizottság azonban úgy véli, hogy az Adria esetében nem merültek fel a nehéz helyzetben lévő vállalkozás megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 11. pontja szerint ismérvei 2007 és 2009 között. Az Adria 2008-ban a vizsgált időszak alatt először 3,2 millió EUR összegű veszteséget termelt. Szlovénia helyesen hangsúlyozza, hogy 2008-ban az Adria bevételei és pénzforgalma az előző évhez képest nőttek (179,2 millió EUR-ról 205,4 millió EUR-ra, illetve 16,9 millió EUR-ról 18,5 millió EUR-ra). A törzstőkéje emellett tartósan 6,8 millió EUR maradt.
(69)
A Bizottság azt is megállapítja, hogy az Adria nettó adózás előtti eredménye 2008-ban 3,2 millió EUR, míg 2009-ben 14 millió EUR volt. A vállalat gazdasági eredménye ugyanezekben az években az értékcsökkentés nélkül pozitív volt, az EBT+DA-érték egyenként 10,9 millió EUR és 1,6 millió EUR volt (lásd a (61) preambulumbekezdés 6. táblázatát). Az Adria EBT+DA-értéke 2010-től kezdődően negatívba fordult. Mivel a 2. intézkedést 2009 januárjában döntötték el, és az összes részvényt jegyezték 2009 júliusában, a Bizottság nem tudja bizonyossággal megállapítani, hogy abban az időben a negatív eredmények egyértelműen azonosítható tendenciája állt fenn, amely arra engedne következtetni, hogy az Adria az iránymutatások alapján nehéz helyzetben lévő vállalat volt.
(70)
A Bizottság ennek megfelelően úgy véli, hogy az Adria 2007 és 2009 között - vagyis az 1. és a 2. intézkedések végrehajtásakor - nem számított nehéz helyzetben lévő vállalatnak.
7.2. Az állami támogatás fennállása
(71)
Az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében a belső piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet.
(72)
Az állami támogatás esetleges jelenlétének megállapítása érdekében a Bizottságnak meg kell vizsgálnia, hogy mind az öt vizsgált intézkedés esetében teljesülnek-e az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdésében foglalt halmozott feltételek (azaz az állami forrásokból történő kifizetés, a szelektív előny, a verseny potenciális torzulása és annak az EU-n belüli kereskedelemre gyakorolt hatása).
7.2.1. 1. és 2. intézkedés: a 2007-es és 2009-es tőkeemelés
(73)
A Bizottság először azt elemzi, hogy az 1. és a 2. intézkedés jogtalan szelektív előnyt juttatott-e az Adria részére.
(74)
A Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatában e tekintetben megállapította, hogy a KAD által a részvényekért fizetett összeg alatta maradt a két értékelési jelentés által meghatározott árnak. A KAD az Adria új részvényeit 2007 februárjában vásárolta meg az egyik értékelési jelentésben […]-án/-én meghatározott részvényenkénti […] EUR ár alatt, részvényenként 27 EUR-ért (lásd a (15) preambulumbekezdést). 2009 januárjában a KAD az Adria részvényeit részvényenként 22 EUR-ért, vagyis az egyik értékelési jelentésben […]-án/-én meghatározott részvényenkénti […] EUR ár alatti áron vásárolta meg (lásd a (18) preambulumbekezdést). A Bizottság azonban megkérdőjelezte ezeknek a jelentéseknek a megbízhatóságát, többek között azért, mert jelentős idő telt el a tőkeemelések (2007. február és 2009. január) és a vállalat részvényei értékének meghatározása ([…] és […]) között.
(75)
A Bizottság a hivatalos vizsgálati eljárás elindítása után elemezte a Szlovénia által a jelentésekről benyújtott információkat és bizonyítékokat. Az 1. intézkedést illetően Szlovénia kifejtette, hogy 2006. szeptember 30-i adatok szolgáltak a jelentés alapjául, és ezek voltak a legfrissebb elérhető adatok a jelentés értékbecslő által történő készítésének időpontjában. A 2. intézkedést illetően megállapították, hogy az értékelési jelentést éppen akkor készítették, amikor az Adria közgyűlése a tőkeemelés végrehajtása mellett döntött. A Bizottságnak ezen túlmenően nincs oka azt gondolni, hogy az értékbecslő (P&S Capital) nem volt teljes mértékben független.
(76)
Bár igaz az, hogy […] hónap telt el a vállalat részvényei értékének meghatározása és a tőkeemelések között, a Bizottság nem talált arra utaló bizonyítékot, hogy ez az eltolódás ténylegesen befolyásolta volna az Adria részvényeinek becsült értékét.
(77)
A Bizottság megállapítja, hogy a jelentésekben alkalmazott értékelési módszer (a várható szabad cash flow nettó jelenértéke (30)) a felvásárlások esetében széles körben elfogadott eszköz. A jelentések részletes elemzéséből az tűnik ki, hogy az ott használt képletek megfeleltek az értékelés céljainak, és megfelelően alkalmazták őket, továbbá a forgalom növekedésére és a jövedelmezőségre vonatkozó feltételezések és előrejelzések reálisnak tűntek. A 2007-es tőkeinjekcióval kapcsolatos értékelési jelentésben (1. intézkedés) a bevételnövekedés és a jövedelmezőség tervezett átlagos aránya a megfigyelt múltbeli tartományon belül helyezkedik el. A 2009-es tőkeinjekcióval kapcsolatos értékelési jelentésben (2. intézkedés) a bevételnövekedés és a jövedelmezőség tervezett átlagos aránya a megfigyelt múltbeli tartománynál alacsonyabb, mert a) a 2008-as nagy gazdasági növekedés a szlovén EU-elnökségnek volt köszönhető; b) a világgazdaság lassan növekedett; és c) a pénzügyi piacokon feszült volt helyzet. A jelentésekben szereplő többi feltételezés szintén reálisnak tűnik. A Bizottság emellett megállapítja, hogy a KAD már a tőkeemelések (31) előtt az Adria fő részvényese volt, és a tőkeemelések célja azt volt, hogy finanszírozzák a KAD már létező (és jövedelmező) befektetését.
(78)
A fentiek alapján a Bizottság megállapítja, hogy a 2007-es és 2009-es tőkeemelések a piacnak megfelelőnek tekinthetők, és nem biztosítottak jogtalan előnyt az Adria számára.
(79)
Ezért a Bizottság következtetése szerint az 1. és a 2. intézkedés olyan befektetésnek minősül, amelyet egy piacgazdasági befektető hasonló helyzetben (32) vállalt volna, ezért a Bizottság kizárja az állami támogatás meglétét, és nem tartja szükségesnek az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdésében megállapított többi halmozott feltétel további vizsgálatát.
7.2.2. 3. intézkedés: a 2010. évi tőkeemelés
(80)
A (73) preambulumbekezdésben foglaltak szerint az állami támogatás meglétéhez szükséges előfeltételek egyike, hogy az intézkedés jogtalan szelektív gazdasági előnyt biztosít a kedvezményezett számára. A továbbiakban a Bizottság azt értékeli, hogy a 3. intézkedés vonatkozásában teljesül-e ez az előfeltétel.
(81)
Az eljárás megindításáról szóló határozatában a Bizottság megállapította, hogy a PDP és a magánkézben lévő utazási irodák által az Adria részvényeiért fizetett részvényenkénti 12 EUR alatta maradt az értékelési jelentésben meghatározott […] EUR részvényenkénti árnak. Az 1. és a 2. intézkedéshez hasonlóan a Bizottság itt is megkérdőjelezte ennek a jelentésnek a megbízhatóságát, melynek egyik fő indoka az, hogy jelentős idő, […] hónap telt el tőkeemelés (2010. szeptember) és a vállalat részvényei értékének meghatározása között ([…]).
(82)
A szlovén hatóságok által benyújtott információk bizonyos mértékig eloszlatták a Bizottság erre vonatkozó aggályait. Ettől függetlenül azonban a Bizottság emlékeztet arra, hogy ugyanezen információk és értékelés alapján két magánkézben lévő utazási iroda (Kompas d.d. és Palma d.o.o.) 20 %-os arányban járult hozzá a 2010-es tőkeemeléshez, míg a PDP biztosította a tőkeinjekció maradék 80 %-át. A magánkézben lévő utazási irodák és a PDP ugyanazon feltételek mellett vettek ebben részt, és ugyanazon a napon jegyezték a részvényeket. Ezenkívül a magánbefektetők hozzájárulása és a PDP tőkeinjekciója is készpénz felhasználásával történt. A Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatában kiemelte, hogy a 20 %-os magántőke-részesedés főszabály szerint annak a jele lehet, hogy a kérdéses befektetést a piac támogatta, habár a műveletet az Adria akkori helyzetének szélesebb kontextusában kell vizsgálni arra is figyelemmel, hogy a 3. intézkedés már a harmadik tőkeemelés volt körülbelül 3,5 év leforgása alatt.
(83)
A Bizottság első megállapítása, hogy Szlovénia kellő bizonyítékot nyújtott be arra vonatkozóan, hogy a Kompas d.d. és a Palma d.o.o. teljes mértékben magánkézben lévő vállalkozások, amelyekben az állam semmilyen irányítással vagy befolyással nem rendelkezik. A (79) preambulumbekezdésben megjelöltek szerint az 1. és a 2. intézkedés nem minősült állami támogatásnak. Ezek alapján úgy tűnik, hogy azok a befektetési döntések, amelyeket egy magánbefektető hozott volna, nem befolyásolhatták a magánkézben lévő utazási irodáknak az Adriába való befektetésre irányuló döntését. A Bizottság azt is tudomásul veszi, hogy a magánkézben lévő utazási irodák ugyanazon a napon jegyezték a részvényeket, mint a PDP, ugyanazt az árat fizették, a befektetésükre ugyanazok a feltételek vonatkoztak, továbbá mind a PDP, mind a magánkézben lévő utazási irodák készpénzzel bonyolították le a tőkeemelést.
(84)
Mindenesetre ha a Bizottság arra a következtetésre jutna, hogy a PDP hozzájárulása állami forrásokat tartalmaz és az az államnak tudható be (lásd e tekintetben a (89)-(91) preambulumbekezdést), a 20 %-os magántőke-részesedés az állandó ítélkezési gyakorlat értelmében nem tekinthető elhanyagolhatónak az állami intervencióhoz képest (33). A fentiekre figyelemmel a Bizottság nem vonhatja le azt a következtetést, hogy a magánkézben lévő utazási irodáknak az Adriába való befektetésre irányuló döntését ténylegesen befolyásolta a PDP magatartása. Az, hogy az Adriát nehéz helyzetben lévő vállalatnak tekintették 2010-ben (lásd a 7.1. szakaszt), nem változtat ezen a következtetésen.
(85)
A Szlovénia által benyújtott bizonyítékok alapján továbbá nem tűnik úgy, hogy a magánkézben lévő utazási irodákat a profitszerzésen kívül más indokok is vezérelték volna az Adriába való befektetésben. A Bizottság e tekintetben megemlíti a Szlovénia által benyújtott, az Adria 2009-2014 közötti időszakra vonatkozó stratégiai irányvonalairól szóló jelentést - amely a befektetés eldöntésének időpontjában nyilvánvalóan a befektetők rendelkezésére állt -, mely szerint az Adria várhatóan nyereséget termel 2010 és 2014 között a körülbelül 2,5 millió EUR összegű tőkeinjekció és az Adria által hozandó intézkedések (köztük magasabb személyszállítási átlagbevétel és költségcsökkentés) bevezetése alapján. Ez a jelentés szintén azt bizonyítja, hogy a magánkézben lévő utazási irodák tényleg meg voltak győződve a befektetésük jövedelmezőségéről.
(86)
Ezért a Bizottság úgy véli,hogy a magánkézben lévő utazási irodák az Adriába történő befektetést a PDP-vel egyenlő feltételek mellett (pari passu) hozták meg, és a befektetésük jelentős mértékű volt. A Bizottságnak emellett nincs oka kételkedni abban, hogy a magánkézben lévő utazási irodák profitszerzési célból fektettek be az Adriába. Ennek alapján a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy a 3. intézkedés nem jelentett jogtalan előnyt az Adria számára, ezért kizárható az állami támogatás jelenléte, és nem szükséges tovább vizsgálni, hogy teljesül-e az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdésében szereplő többi halmozott feltétel.
7.2.3. 4. intézkedés: a 2011. évi tőkeemelés
(87)
2011. szeptember 30-án Szlovénia az Adria 2011-es tőkeemelésének 70 %-át (49,5 millió EUR) jegyezte készpénzben. Szlovénia a Szlovén Köztársaság tőkeeszköz-kezelő ügynökségén (AUKN) keresztül fektette be ezt az összeget. A PDP ezenkívül még 1 %-ot jegyzett készpénzben (0,5 millió EUR). A tőkeemelés fennmaradó részét (19,7 millió EUR-t) az alábbi bankok által végrehajtott hitel-tőke konverzióval fedezték: 20 % az NLB, 5 % az Abanka Vipa d.d., 2 % a szlovén Unicredit Bank d.d. és 2 % a Hypo Alpe-Adria Bank d.d. által.
(88)
Az AUKN-t a Szlovén Köztársaság tőkebefektetéssel kapcsolatos vállalatirányításról szóló törvénye (34) hozta létre, az igazgatótanácsának tagjait a közgyűlés nevezte ki, a vállalat közvetlenül használta fel a Szlovén Köztársaság költségvetését, és a személyzete közalkalmazottakból állt. (35) Ebből tehát egyértelmű, hogy az AUKN lépései az államnak tudhatók be, és hogy azokhoz állami forrásokat használtak fel, amit még Szlovénia sem cáfolt. Kiegészítésként a Bizottság kiemeli a Szlovén Miniszterelnökség 2011. június 23-i sajtóközleményét: „A mai ülés során a kormány […] úgy határozott, hogy az [AUKN] 49,5 millió EUR-val járul hozzá az Adria Airways d. d. saját tőkéjéhez, és a [PDP] részvénytársaság 500 000 EUR összeget fizet […]. A Szlovén Köztársaság a folyamatban való aktív részvételével a jövőben szintén növelni szeretné a jelentétét a menetrend szerinti légi járatok területén, melyet egy szlovéniai székhellyel rendelkező légi fuvarozó biztosítana” (36) .
(89)
A PDP-t illetően a Bizottság úgy gondolja, hogy a Stardust Marine-ügy (37) szerinti értelemben számos jel enged arra következtetni, hogy a PDP-t azért hozták létre, hogy a szlovén hatóságok által meghatározott politikákat végrehajtsa, továbbá a 4. intézkedésbe való befektetésre irányuló döntése az államnak tudható be, és állami forrásokat tartalmaz. Először is, a Bizottság megállapítja, hogy a szlovén állam 100 %-os közvetlen részesedéssel rendelkezik a PDP-ben (a KAD-on, a SOD-on és a DSU-n keresztül). E tekintetben a Bizottság emlékeztet az ELAN-ügyben (38) hozott határozatára, amelyben arra a következtetésre jutott, hogy a KAD és a DSU (mindketten a PDP tulajdonosai) intézkedései az államnak tudhatók be. Ezen túlmenően az állam rendelkezik a (vállalat igazgatótanácsát kinevező) részvényesek bizottságában az összes szavazattal. A PDP alapszabályának 19. cikke szerint az igazgatótanács engedélyezi az 500 000 EUR értéket meghaladó értékpapír-vásárlásokat.
(90)
A Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozattal összhangban szintén emlékeztet az előző szlovén pénzügyminiszter 2011. október 28-án, a megbízatása végén (vagyis a 4. intézkedés végrehajtását követően) tett nyilatkozatára: „Az egyedi szerkezetátalakítási vállalat (PDP) létrehozásával új finanszírozási forrást, valamint a vállalatok szerkezetátalakításának bevált gyakorlatait alkalmazó esetekre alapuló know-howt és szakértelmet biztosítottunk a szlovén vállalatok részére. Az Adria Airways és az Unior határozottan a legnagyobb visszhangot kiváltó sikereink közé tartozik.” (39) Ez a nyilatkozat a Stardust Marine-ügy értelmében az államnak való betudhatóság közvetlen bizonyítéka. A Szlovénia által felhozott érvek, melyek szerint ezt a nyilatkozatot a pénzügyminiszter megbízatása végének politikai kontextusában kell vizsgálni, mely „elég merész és egyszerű [nyilatkozat] ahhoz, hogy a médiában sikeresen lehessen kommunikálni”, nem tűnnek túl meggyőzőnek. Végül a Bizottság a Szlovén Miniszterelnökség 2011. június 23-i sajtóközleményét (lásd a (88) preambulumbekezdést) is közvetlen bizonyítékként kezeli, amely szerint a szlovén kormány úgy határozott, hogy a PDP 0,5 millió EUR-val járul hozzá a 2011-es tőkeemeléshez.
(91)
A fentiekre tekintettel a Bizottság úgy véli, hogy a PDP hozzájárulása a 2010-es tőkeemeléshez állami forrásokat tartalmazott, és a PDP intézkedései az államnak tudhatók be.
(92)
A bankokat illetően a Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatával összhangban megállapítja, hogy az Abanka Vipa d.d., a szlovén Unicredit Bank és a Hypo Alpe-Adria Bank d.d. teljes mértékben magánkézben lévő szervezetek. A 4. intézkedés végrehajtásakor az NLB többségi tulajdonosa közvetlenül (a részvények 45,62 %-a) és a SOD-on (4,07 %) és a KAD-on (4,03 %) keresztül (40) közvetve az állam volt, és a KBC Bank volt még egyedüli jelentős részvényes (25 %). Az NLB-ben a többségi állami tulajdon - amely az igazgatótanácsban és a felügyelőbizottságban a szavazatok többségének birtoklását jelenti - annak a jele, hogy az intézkedések az államnak tudhatók be. Az NLB alapszabályából azonban a Bizottság nem tudja biztosan megállapítani, hogy az Adriába való befektetéssel kapcsolatos döntése az államnak tudható-e be. A Bizottság az NLB irányítási struktúrájából nem észlelt semmilyen egymásra hatást a hatóságok oldaláról. A Bizottság ezenkívül nem talált e tekintetben közvetett bizonyítékot a Stardust Marine-ügy szerinti értelemben. A Bizottság a fenti indokok miatt úgy véli, hogy az NLB 4. intézkedésben való részvételének eldöntése nem tudható be az államnak.
(93)
Miután a Bizottság tisztázta, hogy az AUKN és a PDP intézkedései az államnak tudhatók be, értékelnie kell, hogy az intézkedések jogtalan szelektív előnyt juttattak-e az Adria részére.
(94)
Szlovénia először is azt kifogásolja, hogy a bankoknak az Adriába való befektetéssel kapcsolatos döntése és az állam döntése összefüggött volna, ami önmagában kizárja az előnyszerzést.
(95)
A Bizottság először emlékeztet arra a következtetésére, hogy az Adria 2011-ben, a 4. intézkedés meghozatalakor nehéz helyzetben lévő vállalat volt (lásd a (66) preambulumbekezdést).
(96)
A Bizottság emellett megállapítja, hogy a bankok hozzájárulása a 2011-es tőkeinjekcióhoz az Adria felé fennálló követeléseik 26 %-ának tőkévé való átváltása formájában történt. Az állam és a PDP viszont készpénzt használt a tőkeinjekció során. Szlovénia azzal érvel, hogy az összesen 19,7 millió EUR tőkévé átváltott összegből [10-20] millió EUR felelne meg tőkeinjekciónak, mivel a kölcsönök azon része teljes mértékben fedezettel volt biztosítva. Szlovénia szerint a bankok a konverzióval új kockázatot vállaltak, ami [10-20] millió EUR értékű új forrás tőkeinjekciójának felel meg.
(97)
A Bizottság értékelte a Szlovénia által benyújtott információt, és azt a következtetést fogalmazta meg, hogy a 19,7 millió EUR tőkévé átváltott összegből [10-20] millió EUR teljes mértékben és megfelelően biztosítva volt fedezettel, főleg az Adria birtokában lévő repülőgépekkel. A repülőgépek értékének meghatározásához az Adria a repülőgépek értékelemzését végző vállalat (Aircraft Value Analysis Company, AVAC) által 2011 áprilisában közzétett „Repülőgépek referenciaértékei” c. jelentést vette alapul. Ez a jelentés - magas és alacsony értékhatárokat is feltüntetve - tartalmazza számos repülőgéptípus jelenlegi és jövőbeli értékét és bérleti díját. A biztosítékként elzálogosított repülőgépek értékelése során mélyen az AVAC által meghatározott legmagasabb érték alatt számították be a repülőgépeket. A Bizottság azon a véleményen van, hogy a jelentés megbízható forrás a repülőgépek értékének meghatározásához, köszönhetően az AVAC független jellegének és széles körű alkalmazásának az ágazatban.
(98)
A [0-10] millió EUR összegű, tőkévé átváltott hitelre azonban nem nyújtottak teljes mértékben fedezetet. A Bizottság erre a részre vonatkozóan nem tudja megállapítani, hogy egyenértékű lett-e volna egy tőkeinjekcióval, illetve hogy a bankok új kockázatot vállaltak volna. A fennmaradó adósság feltételei javultak, és az általános kockázati szint is jelentősen csökkent, mivel a biztosítékok mértéke a hitelek fennálló (át nem váltott) részére a konverzió előtti szinten maradt. Az általános kockázatot tovább csökkentette, hogy a hitel-tőke konverzió előfeltételeként az Adriának […]. Emellett egyes esetekben a fennálló hitelekre (kamatláb, visszafizetési konstrukció stb.) vonatkozó feltételek […].
(99)
Másrészt Szlovénia legalább 49,5 millió EUR-ra teljes kockázatot vállalt, mert csak a 2011-es tőkeinjekciót követően vált az Adria részvényesévé. A bankok bár új kockázatot vállaltak, az nem volt egy szinten a Szlovénia által vállalt kockázattal, mivel a hitelkonverziónak köszönhetően javult a pozíciójuk. Ez alapján úgy tűnik, hogy amikor a bankok az Adriába történő befektetés mellett döntöttek, nem voltak az állammal összehasonlítható helyzetben.
(100)
Az sem zárható ki, hogy a bankok ez irányú döntését az állam magatartása befolyásolta volna. Az Adria 2011. évi éves jelentése megállapítja, hogy „Szlovénia […] kormánya 2011. január 20-án egyértelműen kinyilvánította véleményét, és állást foglalt amellett, hogy az Adria Airways mint nemzeti légitársaság fontos a szlovén gazdaság, a szlovén lakosság és a külföldi vendégek számára is. A kormány határozatában az Adria Airways Szlovénia nemzeti légitársaságaként való megtartására irányuló tervet határozott meg […]”. Ez a jóval a szerkezetátalakítási terv 2011. szeptemberi elfogadását megelőzően hozott határozat megkönnyítette volna a bankok befektetésre irányuló döntését, mert az állam már jelezte, hogy komolyan támogatná az Adriát. (41)
(101)
A fenti indokok miatt a Bizottság nem veszi figyelembe Szlovénia azon érveit, melyek szerint az állam és a bankok egyenlő feltételek mellett (pari passu) fektettek be.
(102)
A Bizottságnak azonban elemeznie kell, hogy Szlovénia befektetése az Adriában a piacnak megfelelő-e. Szlovénia azzal érvel, hogy a 2011. szeptemberi szerkezetátalakítási terv miatt döntött a 4. intézkedésben való részvétel mellett, ami a piacgazdasági befektető elvének megfelelőnek tekintendő.
(103)
A Bizottság előzetesen felhívja a figyelmet, hogy - az előző tőkeemelésekkel ellentétben - a 2011. évi tőkeemelésre értékelési jelentés nélkül került sor. Az ítélkezési gyakorlat szerint továbbá a jelentős adóssággal rendelkező vállalkozás feltőkésítését fontolgató magánbefektető igényelte volna a vállalatot életképessé tevő szerkezetátalakítási terv bemutatását. (42) Ennél az esetnél a szlovén hatóságok azt állítják, hogy a 2011. szeptemberi szerkezetátalakítási terv alapján döntöttek a 2011-es tőkeemelésben való részvétel mellett.
(104)
A Bizottság azonban már megállapította, hogy az Adria 2011-ben nehéz helyzetben lévő vállalatnak számított (lásd a (66) preambulumbekezdést). Ez már önmagában valószínűtlenné teszi, hogy az állam azt remélje az Adriától, hogy ésszerű időn belül normális hozamot termeljen a befektetett tőke után. A Bizottság továbbá fenntartja az eljárás megindításáról szóló határozatban foglalt álláspontját, hogy a szerkezetátalakítási terv nem tekinthető elegendőnek ahhoz, hogy igazolja a 2011-es tőkeemelés piacgazdasági befektető elvének való megfelelését. Először is a szerkezetátalakítási terv (az eredeti, 2011. szeptemberi változatában) 2013-ra jósolta a vállalat életképességének helyreállítását nagyon alacsony (EBT) haszonkulcsokkal (a reális forgatókönyvben 2013-ban […] %, 2014-ben […] %, míg 2015-ben […] % lenne a haszonkulcs). A részvényesek számára nyújtott elégtelen hozamot az is igazolja, hogy a terv ugyanerre az időszakra kifejezetten alacsony tőkeszintet irányzott elő a 2011-es […] EUR és a 2015-ös […] EUR közötti sávban. Ez azt jelenti, hogy a 2011 szeptemberében beáramló tőkét - 69,7 millió EUR - jelentősen csökkentették a szerkezetátalakítási időszak alatt, és így az nem fog tényleges hozamot termelni.
(105)
Szlovénia számos, az Airconomy és az Adria által 2011 áprilisa és szeptembere között (vagyis a 2011. szeptemberi szerkezetátalakítási tervet megelőzően) készített időközi jelentést nyújtott be, amelyek állítólag a szerkezetátalakítási tervben nem szereplő mennyiségi meghatározásokat tartalmaztak, és amelyeket a jelek szerint mind az Adria akkori részvényesei, mind az állam számára eljuttattak. A Bizottság azonban megállapítja, hogy az időközi jelentések a 2011-2012-es időszakra vonatkoznak, míg a szerkezetátalakítási terv 2015-re vonatkozó előrejelzéseket is tartalmaz, […]. Ez alapján a Bizottság véleménye szerint az időközi jelentésekben nem szerepeltek azok a szükséges hiányzó információk, amelyek alapján a szerkezetátalakítási terv megfelelne a piacgazdasági befektető elvével kapcsolatos vizsgálaton.
(106)
A fentiek alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a 2011-es tőkeemelés jogtalan előnyt biztosított az Adria számára. Ez az előny a jellegét tekintve szelektív, mert az Adria volt az egyetlen kedvezményezettje.
(107)
Végül a Bizottságnak azt is meg kell vizsgálnia, vajon valószínű volt-e, hogy a 4. intézkedés torzítja a versenyt és befolyásolja a tagállamok közötti kereskedelmet azáltal, hogy előnyhöz juttatja az Adriát az állami támogatásban nem részesülő versenytársaival szemben. Egyértelműnek tűnik, hogy a 4. intézkedés képes volt befolyásolni az EU-n belüli kereskedelmet és versenyt, mert az Adria más uniós légitársaságok vetélytársa, különösen a légi közlekedés liberalizációja harmadik szakaszának („harmadik csomag”) 1993. január 1-jén történt hatálybalépése óta. Emellett az EU-n belüli viszonylag rövidebb távolságokra történő utazás szempontjából a légi közlekedés a közúti és vasúti közlekedés vetélytársa, ezért a közúti és vasúti szolgáltatók is érintettek lehetnek.
(108)
A 4. intézkedés így lehetővé tette, hogy az Adria folytassa a működését, és ne kelljen szembenéznie - mint a többi vetélytársnak - a nehéz pénzügyi eredményeiből általában fakadó következményekkel.
(109)
A fenti érvek alapján a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében a 4. intézkedés állami támogatást jelentett az Adria javára.
7.2.4. 5. intézkedés: az AAT értékesítése 2010-2011-ben
(110)
A Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatában a (41) és a (42) preambulumbekezdésben foglalt okok miatt arra az előzetes következtetésre jutott, hogy a PDP és az Aerodrom Ljubljana AAT-ban való részesedésszerzése jogtalan előnyt biztosított az Adria számára.
(111)
A PDP és az Aerodrom Ljubljana hozzájárulásának eltérő jellege miatt (készpénz és hitel-tőke konverzió) és a 4. intézkedéssel kapcsolatos érvelésre tekintettel (lásd a (94)-(101) preambulumbekezdést) a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy az egyforma (pari passu) okfejtés értelemszerűen kizárható az 5. intézkedés esetében.
(112)
A Bizottságnak ennek ellenére meg kell vizsgálnia, hogy a PDP és az Aerodrom Ljubljana befektetési döntései gazdaságilag ésszerűek voltak-e, vagyis azt, hogy egy körültekintő piacgazdasági szereplő hasonló körülmények között vajon ugyanígy cselekedett volna. A Bizottság e tekintetben elsősorban azt állapítja meg, hogy az Aerodrom Ljubljana és a PDP által fizetett teljes ár (14,7 millió EUR) az AAT értékelési jelentésében meghatározott értéktartományon belül volt. A Bizottság azonban aggodalmait fejezte ki az értékelési jelentést illetően arra hivatkozva, hogy a jelentésnek az AAT (akkoriban az Adria SVL-ként ismert karbantartási részlege) értékét úgy kellett volna meghatároznia, mintha az egy különálló egység lenne (figyelmen kívül hagyva a csoporton belüli szinergiákat). A Bizottság azt is megállapította, hogy jelentős idő telt el az AAT/SVL értékbecslése ([…]) és az AAT értékesítése (2010. november és 2011. március) között.
(113)
A Bizottság először azt állapítja meg, hogy az értékelési jelentést egy független szakértő (KPMG) készítette, és nincs ok azt feltételezni, hogy a szakértő nem teljes függetlensége birtokában végezte a feladatát. A részvények értékének becslése és értékesítése között eltelt időt illetően Szlovénia elmagyarázta, hogy az értékelési jelentés az Adria 2009. december 31-i pénzügyi helyzetén, tehát az utolsó, külső cég által ellenőrzött adatokon alapult. A Bizottság megállapítja, hogy az 5. intézkedést először 2010 novemberében hajtották végre, tehát kevesebb mint egy évvel az AAT értékelési jelentés szerinti értékelése után. Ezen túlmenően, míg az AAT értékelési jelentése figyelembe veszi az Adria negatív előrejelzéseit, a karbantartási, javítási és felújítási szolgáltatások üzleti szegmensét is részletesen elemezte, és arra a következtetésre jutott, hogy a vállalat negatív tendenciája nem alkalmazható az AAT esetében, mert az AAT jövedelmező részleg volt. Az értékelési jelentés részletes vizsgálata emellett azt is igazolja, hogy AAT/SVL részleget különálló üzleti egységként vizsgálta, és nem vette ténylegesen figyelembe az Adriával való esetleges szinergiákat. E tekintetben úgy tűnik, hogy az értékelési jelentést akkor készítették, amikor ismert volt, hogy az AAT karbantartási, javítási és felújítási szolgáltatások nyújtásába kezd külső ügyfelek, nevezetesen a Spanair számára, amely fokozatosan az AAT legfőbb ügyfelévé fog válni az Adria helyett. A fentiek alapján - mivel a jelentésben szerepeltek az AAT legfrissebb rendelkezésre álló, ellenőrzött pénzügyi adatai, mivel azt egy független szakértő állította össze, és mivel hitelt érdemlően az összes lényeges üzleti szempontot figyelembe veszi - elfogadható a jelentés referenciaként való használata a szóban forgó intézkedés vonatkozásában. Végezetül, bár igaz az, hogy a válság akkor még nem ért véget, úgy tűnik, hogy a szlovén gazdaságot a 2009-es év sújtotta a legjobban. 2010 novemberében, amikor a PDP és az Aerodrom Ljubljana az AAT megvásárlása mellett döntött, a szlovén GDP növekedésének előrejelzései 2010-re, 2011-re és 2012-re (1,1 %, 1,9 %, illetve 2,6 %) már ismét pozitív számokat mutattak. (43) Egy magánbefektető ilyen körülmények között nem feltétlenül végzett volna el egy újabb értékelést, mivel feltételezhette, hogy a 2009-es adatokra épülő értékelési jelentés pontos meglátásokat tartalmaz a vállalatról.
(114)
Ennél is fontosabb, hogy Szlovénia bizonyítékokkal támasztotta alá azt, hogy az 5. intézkedés végrehajtásakor az AAT jövedelmező volt, nem volt lejárt tartozása, és a hiteleit fedezte a nyereség. Szlovénia emellett egészen 2014-ig megadta az AAT-ra vonatkozó előrejelzéseket, melyek szerint az AAT adózás utáni eredménye 2010-ben […] EUR lesz, és ezután is nyereséges marad, majd 2014-re körülbelül […] EUR nyereséget termel. A jelek szerint ezek az előrejelzések a PDP és az Aerodrom Ljubljana számára is rendelkezésre álltak a befektetési döntésük meghozatalakor.
(115)
Szlovénia azt is bizonyította, hogy az Aerodrom Ljubljana gazdasági megfontolások miatt döntött úgy, hogy befektet az AAT-ba. 2010 augusztusában és szeptemberében az Aerodrom Ljubljana igazgatótanácsa és felügyelőbizottsága megvizsgálta az AAT-ben való részesedésszerzés lehetőségét. Az Aerodrom Ljubljana megvizsgálta annak lehetőségét, hogy elrendezzen néhány, az Adriával szemben fennálló követelést az üzemeltetés feltételeire tekintettel, ami 8 %-os hozamot garantált az AAT elsőbbségi részvényeire, […]. Habár egy másik értékelés alacsonyabb árat javasolt a részvényekért, az Aerodrom Ljubljana felügyelőbizottsága arra a következtetésre jutott, hogy a konverzió feltételei ([…]) alátámasztották a magasabb részvényárat.
(116)
Az AAT értékesítésének második fázisát illetően az Aerodrom Ljubljana felügyelőbizottsága 2011. január 21-i ülésének jegyzőkönyve szerint megvitatták a különböző részvényárak előnyeit és hátrányait, valamint az Aerodrom Ljubljana eladási opciójának megszüntetését. Az eladási opcióról éppen a törzsrészvények megszerzésekor (2011 elején) mondtak le, az Aerodrom Ljubljana felügyelőbizottsága viszont mindezek ellenére arra a következtetésre jutott, hogy gazdaságilag ésszerű volt ez a lépés, mert az eladási opcióról való lemondásért cserébe az Aerodrom Ljubljanának sikerült megszereznie az egyenrangú közös irányítást az AAT-ban annak ellenére, hogy kevesebb részvénye van, mint a PDP-nek. A felügyelőbizottság emellett azt is megállapította, hogy az AAT megvásárlásának pozitív hatása lenne az Aerodrom Ljubljanára: ha az Adria működése leállna, akkor ez […] %-kal csökkentette volna a repülőtér 2011. évi becsült bevételeit.
(117)
Szlovénia arra is szolgált bizonyítékkal, hogy a PDP vezetősége gazdaságilag ésszerű okok miatt döntött úgy, hogy megszerzi az AAT elsőbbségi részvényeit és törzsrészvényeit. A PDP vezetőségi üléseinek jegyzőkönyvében az látható, hogy a PDP elvégezte a saját értékelését is az AAT-val kapcsolatban, amely a (34) preambulumbekezdésben említett értékelési jelentésben meghatározott értéktartományon belüli, […] EUR és […] EUR közötti árat javasolt. Bár a PDP befektetésének belső megtérülési rátája elérné a(z) […] %-ot, a PDP-nek sikerült jobb feltételeket kialkudnia az AAT-tól, ideértve a 8 %-os garantált osztalékot.
(118)
A Bizottság ezért arra a következtetésre jut, hogy a PDP és az Aerodrom Ljubljana 5. intézkedésben való részvételre irányuló döntése nem juttatta jogtalan előnyhöz az Adriát, mivel mindkét befektető körültekintő piaci szereplőként viselkedett és gazdasági szempontból ésszerű okokra alapozta a befektetésre irányuló döntését. Ezért nem szükséges annak értékelése, hogy az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdésében szereplő többi halmozott feltétel teljesül-e.
7.3. A támogatás meglétére vonatkozó következtetés
(119)
Egyrészt a fent említett okokból a Bizottság úgy határoz, hogy az 1., 2., 3. és 5. intézkedés nem nyújtott állami támogatást az Adria számára.
(120)
Másrészt, a 7.2.3. szakaszban említettek szerint a Bizottság úgy véli, hogy a 4. intézkedés tartalmazott állami támogatást, ezért vizsgálni fogja annak jogszerűségét és a belső piaccal való összeegyeztethetőségét.
7.4. A támogatás jogszerűsége - 4. intézkedés
(121)
Az EUMSZ 108. cikkének (3) bekezdése kimondja, hogy a tagállamok mindaddig nem adhatnak állami támogatást, amíg a Bizottság nem határoz az intézkedés jóváhagyásáról. A Bizottság megjegyzi, hogy Szlovénia úgy vett részt a 2011-es tőkeinjekcióban (4. intézkedés), hogy nem értesítette erről előre a Bizottságot a jóváhagyása érdekében. A Bizottság sajnálja, hogy Szlovénia nem tett eleget a felfüggesztési kötelezettségének, amivel megsértette az EUMSZ 108. cikkének (3) bekezdése értelmében fennálló kötelezettségét.
7.5. A támogatás összeegyeztethetősége - 4. intézkedés
(122)
Szlovénia úgy véli, hogy ha a Bizottság állami támogatás jelenlétét fedezné fel a 4. intézkedésben, az az EUMSZ 107. cikkének (3) bekezdésének c) pontja alapján összeegyeztethető lenne a belső piaccal, és megfelelne a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás szerinti szerkezetátalakítási támogatásnak.
(123)
Az EUMSZ 107. cikkének (3) bekezdésének c) pontja kimondja, hogy engedélyezhető az egyes gazdasági területek fejlődését előmozdító támogatás, amennyiben az ilyen támogatás nem befolyásolja hátrányosan a kereskedelmi feltételeket a közös érdekkel ellentétes mértékben. Az eljárás megindításáról szóló határozatában leírtak alapján a Bizottság úgy véli, hogy a 4. intézkedés összeegyeztethetősége kizárólag az EUMSZ 107. cikkének (3) bekezdésének c) pontja, így különösen a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás szerinti szerkezetátalakítási támogatásra vonatkozó rendelkezések alapján vizsgálható.
7.5.1. Támogathatóság
(124)
A megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 33. pontja értelmében csak a 9-13. pont értelmében nehéz helyzetben lévő vállalkozások jogosultak szerkezetátalakítási támogatásra. A Bizottság e tekintetben már megállapította, hogy az Adria 2011-ben, a 4. intézkedés végrehajtásakor nehéz helyzetben lévő vállalat volt (lásd a (66) preambulumbekezdést).
(125)
A megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 12. pontja kimondja, hogy az újonnan alapított vállalkozások még akkor sem jogosultak megmentési célú vagy szerkezetátalakítási támogatásra, ha induló pénzügyi helyzetük bizonytalan. Egy vállalkozást elvileg a vonatkozó tevékenységi területen elkezdett műveleteitől számított első három éven keresztül tekintenek újonnan alapítottnak. Az Adriát 1961-ben alapították, így nem tekinthető újonnan létrehozott vállalkozásnak. Emellett az Adria nem tartozik valamely vállalatcsoporthoz a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 13. pontja alkalmazásában.
(126)
A Bizottság ezért azt a következtetést vonja le, hogy az Adria jogosult szerkezetátalakítási támogatásra.
7.5.2. A hosszú távú életképesség helyreállítása
(127)
A megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 34. pontja értelmében a támogatás nyújtásának feltétele a szerkezetátalakítási terv végrehajtása, amelyet valamennyi egyedi támogatás esetén jóvá kell hagyatni a Bizottsággal. A 35. pont kifejti, hogy a szerkezetátalakítási tervnek - amely időtartamának a lehető legrövidebbnek kell lennie - a jövőbeni működési körülményekre vonatkozó reális feltételezések alapján, ésszerű időn belül helyre kell állítania a vállalkozás hosszú távú életképességét.
(128)
Az iránymutatások 36. pontja értelmében a tervnek ismertetnie kell azokat a körülményeket, amelyek nehéz helyzetbe hozták a vállalkozást, és figyelembe kell vennie az uralkodó és a jövőben várható piaci viszonyokat, forgatókönyveket készítve a helyzet legkedvezőbb, illetve legkedvezőtlenebb alakulására, valamint egy alapesetre.
(129)
A tervnek olyan fordulatot kell eredményeznie, amely lehetővé teszi a vállalkozás számára, hogy a szerkezetátalakítást követően fedezni tudja valamennyi költségét, beleértve az amortizációt és a pénzügyi terheket is. A várható tőkemegtérülésnek elégségesnek kell lennie ahhoz, hogy az átalakított vállalkozás saját erejéből is versenyképes legyen a piacon (az iránymutatások 37. pontja).
(130)
Az eljárás megindításáról szóló határozatában említettek szerint a Bizottság aggályait fejezte ki a szerkezetátalakítási tervvel kapcsolatban, mivel nem tűnt elég megbízhatónak ahhoz, hogy hosszú távon visszaállítsa az Adria életképességét, és egyes előrejelzései látszólag nem számszerűsített, bizonytalan vagy nem egyértelmű feltételezéseken alapultak. A Bizottság továbbá nem volt biztos abban, hogy a vállalat az eredeti szerkezetátalakítási tervben említetteknek megfelelően visszanyeri az életképességét 2013. végéig.
(131)
A hivatalos vizsgálati eljárás alatt Szlovénia számos esetben frissítette a szerkezetátalakítási tervet. A naprakésszé tett terv szerint az Adria 2014-ben vagy 2015-ben nyeri vissza életképességét. A szerkezetátalakítás időtartama így a légi utasszállító ágazat korábbi gyakorlatának megfelelően legfeljebb 5 év. (44) A Bizottság megállapítja továbbá, hogy a jelenlegi gazdasági körülmények között különösen a légi közlekedési ágazatban kell stabilizálni az üzemeltetési és szolgáltatási teljesítményt annak érdekében, hogy ne csak egy rövid távú fordulatot, hanem a jövőbeli növekedés szilárd alapját jelentő hosszú távú életképességet lehessen biztosítani, amely folyamat a jellege miatt több évbe fog telni.
(132)
A szerkezetátalakítási terv kiemeli, hogy az Adria szerkezetátalakítási folyamatának fő célja a hosszú távú életképesség, amelynek elsődleges motivációja a számos kulcsfontosságú célkitűzést megfogalmazó, világos stratégia és piaci szemlélet elfogadása, éspedig: nagyobb pénzügyi erő és semmilyen veszteség 2013-tól kezdődően, a komplexitás költségeinek csökkentése és egy egyértelmű, versenyképes és fenntartható egyedi értékesítési ajánlat kialakítása. A terv szerint e célkitűzések megvalósításával a vállalat […].
(133)
A szerkezetátalakítási terv azokat a körülményeket is ismerteti, amelyek nehéz helyzetbe hozták az Adriát; ezeket főként a globális pénzügyi válság, az Adria elsődleges piacának kis mérete (Szlovénia és a szomszédos országok), a flotta alacsony kapacitása (főként CRJ200 repülőgépek) okozta, […].
(134)
A szerkezetátalakítási terv továbbá forgatókönyveket tartalmaz a helyzet legkedvezőbb, illetve legkedvezőtlenebb alakulására, valamint egy alapesetre is, és magában foglalja azon kockázatok elemzését, melyek hatással lehetnek az Adria szerkezetátalakítására, mint például az üzemanyagárak változása, a devizaárfolyam-ingadozásokból eredő kockázatok, vagy a flottát veszélyeztető potenciális kockázatok. Mindenesetre az Adria várhatóan a szerkezetátalakítási időszak végére visszanyeri az életképességét. Az alapesetre vonatkozó forgatókönyv szerint az Adria várható nettó árrése 2014-ben […] %, 2015-ben […] %, hitel-tőke aránya 2014-ben […], 2015-ben […], tőkearányos jövedelmezősége 2014-ben […] %, 2015-ben […] % lesz. A legkedvezőtlenebb esetre vonatkozó forgatókönyv szerint a várható nettó árrése 2014-ben […] %-ra, 2015-ben […] %-ra csökken, a hitel-tőke aránya 2014-ben […]-ra, 2015-ben […]-ra nő, és a tőkearányos jövedelmezősége 2014-ben […] %, 2015-ben […] % lesz.
(135)
A terv leginkább az Adria hálózatának szerkezetátalakítására és csökkentésére összpontosít, amely a flottában, a repülőszemélyzetben és egyéb személyzetben meglévő többletkapacitás miatt veszteséges volt. Ehhez a szerkezetátalakítási terv az útvonalak és a járatok gyakoriságának jelentős csökkentését, valamint […] repülőgépekből álló, csökkentett számú és üzemanyag-takarékosabb flotta kialakítását irányozza elő 2015-re ([…]), főleg […].
(136)
A szerkezetátalakítási terv a(z) […] útvonalak megszüntetését és a járatok gyakoriságának további csökkentését irányozza elő. A menetrend szerinti járatok számát is jelentősen, […]-ra/-re csökkentik 2015-ben. Összességében az Adria a szerkezetátalakítási időszak alatt [11-14] %-kal csökkenti az ASK-ban kifejezett kapacitását. (45)
(137)
A tervben előirányzott, költségcsökkentésre irányuló szerkezetátalakítási intézkedésekkel (pl. […] stb.) egy újabb lépést tesznek a fenntarthatóbb életképesség felé vezető helyes irány felé. Ezen túlmenően a kiegészítő szerkezetátalakítási intézkedések (lásd a (31) preambulumbekezdést) emelkedő bevételeket és csökkenő költségeket irányoznak elő, melyek együttes pozitív hatása […] EUR lesz 2014-ben és […] EUR 2015-ben, így erősítve az Adria életképességének helyreállítását. A Bizottság ezért azon a véleményen van, hogy a költségcsökkentő és bevételnövelő kezdeményezések 2015-re képesek lesznek hosszú távon visszaállítani az Adria életképességét.
(138)
Emellett a Szlovénia által benyújtott bizonyítékok arról tanúskodnak, hogy az Adria jó úton halad a szerkezetátalakítási tervben megfogalmazott célkitűzések többségének teljesítése felé, ami a terv megbízhatóságának újabb jele.
(139)
Az életképesség helyreállítását illetően a Bizottság a szerkezetátalakítási tervnek a Szlovénia által benyújtott frissítései alapján arra a következtetésre jut, hogy a különböző szerkezetátalakítási intézkedések hatását megfelelően számszerűsítették, és az életképességet minden forgatókönyv esetében megfelelő szintre irányozták elő a teljes szerkezetátalakítási időszak alatt, 2014-ig és 2015-ig. Ezért a meghozott jelentős szerkezetátalakítási intézkedéseket és az eddig elért fejlődést tekintve a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a szerkezetátalakítási terv lehetővé fogja tenni az Adria számára, hogy ésszerű időn belül visszanyerje a hosszú távú életképességét.
7.5.3. A verseny jogtalan torzulásának elkerülése (kompenzációs intézkedések)
(140)
A megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 38. pontja értelmében kompenzációs intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy a kereskedelmi feltételekre gyakorolt kedvezőtlen hatásokat a lehető legkisebb szintre csökkentsék. Ezen intézkedések magukban foglalhatják az eszközöktől való megfosztást, a kapacitás vagy a piaci jelenlét csökkentését és az érintett piacokra való belépés akadályainak csökkentését (az iránymutatások 39. pontja).
(141)
Ebben a vonatkozásban a veszteséges tevékenységek megszüntetését, melyek mindenképpen szükségesek az életképesség visszaállításához, nem tekintik a kapacitás vagy a piaci jelenlét csökkentésének a kompenzációs intézkedések elbírálása céljából (az iránymutatások 40. pontja).
(142)
Szlovénia az alábbi kompenzációs intézkedéseket terjeszti elő az Adria számára: a) […] menetrend szerinti járatok, b) több repülőtéren a résidők feladása, ideértve a koordinált repülőtereket, c) flotta csökkentése, és d) az AAT értékesítése.
(143)
Szlovénia bizonyítékokkal támasztotta alá, hogy - a Bizottság korábbi esetekben alkalmazott gyakorlatának megfelelően - a szerkezetátalakítási terv miatt törölt útvonalak a C1 kategóriájú hozzájárulás alapján nyereségesek voltak. (46) Eszerint a C1 kategóriájú hozzájárulás figyelembe veszi a járatot, az utasokat és az egyes útvonalakra jutó forgalmazási költségeket (változó költségeket). Ezért az összes C1 kategóriájú pozitív hozzájárulást eredményező útvonal elegendő bevételt termel ahhoz, hogy fedezze az útvonal változó költségeit, valamint hozzájáruljon a vállalat állandó költségeinek fedezéséhez is. A Bizottság álláspontja szerint a C1 kategóriájú hozzájárulás megfelelő annak értékelésére, hogy egy bizonyos útvonal hozzájárul-e a légitársaság jövedelmezőségéhez.
(144)
A kapacitás vonatkozásában a szerkezetátalakítási terv előírja, hogy míg 2011-ben a társaság teljes kapacitása […] ASK volt, addig a 2015-ben lezáruló szerkezetátalakítási időszak végén az Adria kapacitása várhatóan eléri a(z) […] ASK-t, ami [11-14] %-os csökkenést jelent. Ha nem számoljuk a C1 kategóriájú negatív hozzájárulást eredményező útvonalakat, ez a szám [6-8] %-ra csökken.
(145)
A Bizottság emellett megállapítja, hogy az útvonalhálózat módosításai miatt az Adria számos repülőtéri résidőt felszabadított, némelyiket koordinált (47) repülőtéren, például Dublinban vagy Koppenhágában. E résidők segítségével a versenytárs légitársaságok üzemeltethetnek bizonyos útvonalakat és növelhetik a kapacitásukat.
(146)
Végül a flotta csökkentésére vonatkozóan a Bizottság megállapítja, hogy az Adria a 2011-ben meglévő […] repülőgépről […] repülőgépre csökkentette a flottáját, és ennek a számnak a szerkezetátalakítási terv szerint a 2015-ben végződő szerkezetátalakítási időszak végéig változatlannak kell maradnia. Az AAT értékesítését illetően a Bizottság úgy véli, hogy ez az intézkedés elfogadható kompenzációs intézkedésként, különösen figyelembe véve a (118) preambulumbekezdésben foglalt azon következtetést, hogy ez nem tartalmaz állami támogatást.
(147)
A kompenzációs intézkedések megfelelőségének elbírálásakor a Bizottság figyelembe veszi a piac szerkezetét és a versenyfeltételeket annak biztosítása érdekében, hogy ezen intézkedések egyike se rontsa a piac szerkezetét (a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 39. pontja). Az intézkedéseknek arányosnak kell lenniük a támogatás torzító hatásaival és különösen az adott vállalkozás méretével és relatív piaci jelentőségével. A csökkentés mértékét esetről esetre külön-külön kell megállapítani (a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 40. pontja).
(148)
A Bizottság első körben megállapítja, hogy az Adria az uniós légitársaságok ágazatának (utasszámban mért) teljes hasznosított kapacitásában és eredményében csak 0,15 %-os piaci részesedéssel rendelkezik (1,17 millió utas 2011-ben). Egy ilyen kicsi légitársaság számára, mint az Adria, a flotta és a kapacitás további csökkenése negatívan hathat az életképességére a vetélytársaknak nyújtott jelentős piaci lehetőségek nélkül.
(149)
A kompenzációs intézkedések legfontosabb részét, a kapacitás csökkentését illetően a Bizottság a nyereséges útvonalak számának - különösen más légitársaságok szerkezetátalakítási ügyeivel összehasonlítva - körülbelül [6-8] %-os csökkentését tartja megfelelőnek 2011 és 2015 között. (48) Ez a csökkentés magasabb, mint az Air Malta-ügy esetében. Ezenkívül a teljes, [11-14] %-os kapacitáscsökkentés az Austrian Airlines-ügyben elfogadott 15 %-os csökkentéshez közelít. (49)
(150)
A Bizottság megjegyzi, hogy az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének a) pontja értelmében a regionális befektetési támogatások szempontjából Szlovénia támogatott terület. (50) A megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 56. pontja szerint „a támogatás engedélyezésekor a támogatott térségekben kevésbé szigorú feltételek alkalmazhatók a kompenzációs intézkedések végrehajtását és a kedvezményezett hozzájárulásának mértékét illetően. Ha a vidékfejlesztési szükségletek igazolják, azokban az esetekben, ha a túlzott versenytorzulás elkerülése érdekében a kapacitás vagy a piaci jelenlét csökkentése tűnik a legmegfelelőbb intézkedésnek, a támogatott térségekben kisebb a kért csökkentés, mint a nem támogatott térségekben.”
(151)
Ennek tükrében a Bizottság a Szlovénia által javasolt kompenzációs intézkedéseket ezért a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás értelmében elégségesnek és arányosnak véli annak biztosítására, hogy az Adriának nyújtott szerkezetátalakítási támogatásból származó, a kereskedelmi feltételekre gyakorolt káros hatások a lehető legkisebb szintre csökkenjenek.
7.5.4. Minimumra korlátozott támogatás (saját hozzájárulás)
(152)
A megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 43. pontja szerint a támogatás összegének a szükséges szerkezetátalakítási költségek minimumára való korlátozása érdekében a kedvezményezetteknek jelentős mértékben hozzá kell járulniuk saját forrásaikból a szerkezetátalakítási tervhez. Ide tartozhat olyan eszközök eladása, amelyek nem nélkülözhetetlenek a vállalkozás fennmaradásához, valamint a piaci feltételek mellett történő külső finanszírozás.
(153)
A saját hozzájárulásnak, kizárva minden jövőbeli nyereséget, mint például a pénzforgalmat, ténylegesnek, vagyis valósnak kell lennie (a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 43. pontja). A saját hozzájárulás természeténél fogva nem tartalmazhat további állami támogatást. A nagyobb vállalkozások esetében a Bizottság általában a szerkezetátalakítási költségekhez történő legalább 50 %-os hozzájárulást tekinti megfelelőnek. Ugyanakkor kivételes körülmények között és nehéz helyzetekben a Bizottság alacsonyabb hozzájárulást is elfogadhat (a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 44. pontja).
(154)
A(z) […] EUR összegű teljes szerkezetátalakítási költségre figyelemmel az Adria tervezett saját hozzájárulása […] EUR, vagyis a teljes szerkezetátalakítási költség körülbelül [50-54] %-a. A saját hozzájárulás a szerkezetátalakítási tervvel összhangban az alábbi elemekből tevődik össze:
a)
[…].
b)
Az AAT értékesítéséből befolyó teljes összeg (14,7 millió EUR).
c)
A bankok által a 4. intézkedés alapján végrehajtott hitel-tőke konverzió teljes összege (19,7 millió EUR).
(155)
A (154) preambulumbekezdés a) pontját illetően a Bizottság úgy véli, hogy ezek az intézkedések elfogadhatók, és a jelek szerint igazoltan saját hozzájárulásként tekinthetők. A legtöbb eszközt ténylegesen értékesítették, ezért az értékesítésből származó bevételek egyértelműen saját hozzájárulásnak tekinthetők. Szlovénia továbbá bizonyította, hogy a fennmaradó eszközök jelenleg értékesítés alatt vannak, és az értéküket külső értékelések szerint állapították meg, például a repülőgépek esetében az AVAC-értékelés alapján (lásd a (97) preambulumbekezdést).
(156)
A (154) preambulumbekezdés b) pontját illetően, mivel a Bizottság úgy határozott a (118) preambulumbekezdésben, hogy az 5. intézkedés nem tartalmaz állami támogatást, ésszerűnek látszik annak megállapítása, hogy az AAT eladásából származó bevételt a saját hozzájárulás elemeként kell kezelni.
(157)
Végül a (154) preambulumbekezdés c) pontjában említett hitel-tőke konverziót illetően Szlovénia úgy véli, hogy a bankok által a 4. intézkedés alatt végrehajtott hitel-tőke konverzió teljes összegét saját hozzájárulásnak kell tekinteni. Ennek kapcsán a Bizottság azon az állásponton van, hogy a nem fedezett adósság konverziója általában nem a piac vállalatba vetett bizalmának a jele, mert a fedezettel nem biztosított hitelezők nem vállalnak a szerkezetátalakítási terv végrehajtásával összefüggő, új kockázatot. Adria esetében azonban Szlovénia bemutatta, hogy a tőkévé alakított hitel jelentős összegig, a teljes 19,7 millió EUR-ból [10-20] millió EUR-ig teljesen fedezettel volt biztosítva (lásd a (97) preambulumbekezdést). Így ha az Adriát felszámolták volna, a bankok visszaszerezhették volna a teljes mértékben fedezettel biztosított összeget. Ebből az következik, hogy a bankok feladták a teljes mértékben fedezettel biztosított követelésüket - amelyet teljes mértékben visszaszerezhettek volna -, és ugyanilyen összegben az Adria tőkéjével helyettesítették. Ezért a bankok új kockázatot vállaltak azzal, hogy legalább [10-20] millió EUR értékű adósságot tőkévé váltottak, mivel nem tudják teljes bizonyossággal, hogy az Adriába való befektetésük nyereséges lesz-e.
(158)
A Bizottság ez alapján úgy véli, hogy a teljes mértékben fedezettel biztosított hitelek ([10-20] millió EUR) hitel-tőke konverziója elfogadható saját hozzájárulásként.
(159)
A fentiek figyelembevételével az Adria saját hozzájárulásának szintje eléri a(z) […] EUR-t, vagy a szerkezetátalakítási költségek [46-48] %-át. Az Adriához hasonló nagy vállalkozás esetében a saját hozzájárulás mértéke általában 50 %. Ugyanakkor a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 56. pontja értelmében elképzelhető, hogy a Bizottság kevésbé szigorú a saját hozzájárulás mértékét illetően a támogatott területeken, ahogy Szlovénia esetében az intézkedések meghozatalakor (lásd fent a (150) bekezdést). Az olyan korábbi ügyekben, mint az Air Malta-ügy, a Bizottság elfogadta a 45 % körüli saját hozzájárulást.
(160)
A Bizottság ezért úgy ítéli meg, hogy a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 43. pontjának követelményei teljesültek.
7.5.5. Az „először és utoljára” elv
(161)
Végezetül a támogatásnak tiszteletben kell tartania a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 72. pontját, amely kimondja, hogy az a vállalkozás, amely az elmúlt tíz évben megmentési vagy szerkezetátalakítási támogatásban részesült, nem jogosult megmentési vagy szerkezetátalakítási támogatásra (az „először és utoljára” elv).
(162)
Mivel az 1., 2., 3. és 5. intézkedés nem tartalmaz állami támogatást, és mivel úgy tűnik, hogy az Adria az elmúlt 10 évben nem részesült megmentési vagy szerkezetátalakítási támogatásban, a Bizottság arra a következtetésre jut, hogy betartották az „először és utoljára” elvet a 4. intézkedés vonatkozásában.
7.6. A 4. intézkedéssel kapcsolatos következtetés
(163)
A fentiek alapján a Bizottság úgy találja, hogy Szlovénia jogszerűtlenül hajtotta végre 2011. évi tőkeinjekciót az Adria érdekében, megszegve ezzel az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkének (3) bekezdését. Ugyanakkor a Bizottság úgy ítéli meg, hogy az intézkedés és a szerkezetátalakítási terv megfelel a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás feltételeinek. A Bizottság ezért úgy ítéli meg, hogy a támogatás összeegyeztethető a belső piaccal,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Az Adria Airways d.d. 2007., 2009. és 2010. évi tőkeemelései, melyeket a Szlovén Köztársaság az Adria Airways d.d. érdekében hajtott végre, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. cikkének (1) bekezdése értelmében nem minősülnek támogatásnak.
Az Adria Airways Tehnika d.d. a PDP és az Aerodrom Ljubljana d.d. által 2010 és 2011 során történő felvásárlása az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. cikkének (1) bekezdése értelmében nem minősül támogatásnak.
2. cikk
Az Adria Airways d.d. érdekében végzett 50 millió EUR értékű tőkeinjekció, melyet a Szlovén Köztársaság 2011-ben hajtott végre, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. cikkének (1) bekezdése értelmében támogatásnak minősül.
Ez a támogatás az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja értelmében összeegyeztethető a belső piaccal.
3. cikk
Ennek a határozatnak a Szlovén Köztársaság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2014. július 9-én.