NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 528/2014
ze dne 12. března 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013, pokud jde o regulační technické normy pro rizika opcí jiná než rizika delta v rámci standardizovaného přístupu k tržním rizikům
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (1), a zejména na čl. 329 odst. 3 třetí pododstavec, čl. 352 odst. 6 třetí pododstavec a čl. 358 odst. 4 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
S ohledem na pověření obsažené v nařízení (EU) č. 575/2013 týkající se vypracování řady metod, jak zohlednit v požadavcích na kapitál u institucí kromě rizika delta i jiná rizika, a to „způsobem přiměřeným rozsahu a složitosti činností jednotlivých institucí v oblasti opcí a opčních listů“, je vhodné vypracovat přístupy, které budou mít rozdílnou úroveň složitosti a citlivosti vůči rizikům, čímž je instituce s různými profily budou moci vhodně využít. Vzhledem k tomu je vhodné stanovit tři následující přístupy, které budou odrážet narůstající složitost měření rizik jiných než rizik delta u opcí a opčních listů: i) zjednodušený přístup, ii) přístup Delta-plus, a iii) přístup podle scénáře. Tento rámec založený na třech přístupech z velké části provádí rámec pro jiná rizika než rizika delta stanovený Basilejským výborem pro bankovní dohled, a to s nezbytnými úpravami, které zohledňují nařízení (EU) č. 575/2013. Zajištění soudržnosti pravidel Unie s minimálními mezinárodně sjednanými standardy představuje přidanou hodnotu.
(2)
Vzhledem k tomu, že je nezbytné stanovit pro instituce, které uplatňují přístup Delta-plus, možnost, aby zacházely s nespojitými opcemi více rizikově-citlivým způsobem, mělo by být takovým institucím umožněno, aby za dodržení určitých podmínek využily kombinace přístupů stanovených k měření rizika opcí a opčních listů, a to nejen v rámci skupin, ale i v rámci jednotlivých právních subjektů. Aby se však zabránilo možnosti selektivního uplatňování přístupů ze strany institucí, jež by usilovaly o minimalizaci svých požadavků na kapitál, měla by být kombinace individuálních přístupů povolena pouze za podmínky, že instituce vymezí rozsah uplatnění jednotlivých přístupů před zahájením jejich uplatňování, aby bylo zajištěno jejich časově konzistentní uplatňování.
(3)
Rizika jiná než rizika delta u opcí a opčních listů mohou zahrnovat mimo jiné rizika vyplývající ze změn gama u nástrojů, na které je odkazováno jako na „riziko gama“ či „riziko konvexity“, jak je stanoveno v čl. 4 odst. 1 písm. a) tohoto nařízení, rizika vyplývající ze změn vega, na které je odkazováno jako na „riziko vega“ či „riziko volatility“, jak je stanoveno v čl. 4 odst. 1 písm. b) tohoto nařízení, rizika vyplývající ze změn úrokových sazeb, na která je odkazováno jako na „úrokové riziko“ či „riziko ró“, nelineárnosti, které nelze zachytit pomocí rizik gama, a riziko implikované korelace opcí či opčních listů na koš podkladových nástrojů. Z těchto rizik nabývají pouze rizika gama a vega takové významnosti, která odůvodňuje uložení požadavků na kapitál, dokonce i u složitě strukturovaných institucí, a tudíž by měly být ve výpočtu požadavků na kapitál ošetřeny pouze tyto typy rizik. Nařízení (EU) č. 575/2013 vyžaduje, aby instituce získaly povolení od příslušného orgánu dříve, než započnou s uplatňováním interního způsobu výpočtu rizika delta. Využití přístupů týkajících se jiných rizik než rizik delta má však být monitorováno a posuzováno v rámci dohledového přezkumu a postupu hodnocení institucí stanovených podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (2). Větší složitost přístupu podle scénáře navíc vyžaduje bedlivější monitorování ze strany příslušných orgánů, a proto by využívání uvedeného přístupu institucemi mělo podléhat zvláštním podmínkám jak před jeho prvním využitím, tak i v jeho průběhu.
(4)
Vzhledem k tomu, že se článek 330 nařízení (EU) č. 575/2013, který se týká zacházení s úrokovými swapy pevných sazeb proti pohyblivým sazbám, použije pouze pro účely úrokového rizika, nemělo by k němu být u určitých finančních operací, jimiž jsou například swapce, přihlíženo.
(5)
Ustanovení tohoto nařízení jsou vzájemně úzce provázána, neboť upravují měření rizik jiných než rizik delta u opcí a opčních listů souvisejících s různými podkladovými nástroji. Za účelem zajištění souladu mezi těmito ustanoveními, která by měla vstoupit v platnost současně, a usnadnění komplexního pohledu a jednoduchého přístupu k nim osobám, na něž se vztahují tyto povinnosti, je žádoucí zahrnout všechny regulační technické normy požadované nařízením (EU) č. 575/2013 týkající se této oblasti do jediného nařízení.
(6)
Toto nařízení vychází z návrhu regulačních technických norem předložených Komisi Evropským orgánem pro bankovnictví.
(7)
Evropský orgán pro bankovnictví uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (3),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vymezení požadavků na kapitál pro jiné riziko než riziko delta u opcí a opčních listů
1. Instituce vypočítávají požadavky na kapitál u tržního rizika souvisejícího s riziky jinými než rizikem delta u opcí a opčních listů podle požadavků čl. 329 odst. 3, čl. 352 odst. 6 a čl. 358 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013 na základě jednoho z těchto přístupů:
a)
zjednodušeného přístupu stanoveného v článcích 2 a 3 tohoto nařízení;
b)
přístupu Delta-plus stanoveného v článcích 4, 5 a 6 tohoto nařízení;
c)
přístupu podle scénáře stanoveného v článcích 7, 8 a 9 tohoto nařízení.
2. Při výpočtu požadavků na kapitál na konsolidovaném základě mohou instituce využít kombinace různých přístupů. Instituce mohou individuálně využít pouze kombinace přístupu podle scénáře a přístupu Delta-plus, pokud jsou splněny podmínky stanovené v článcích 4 až 9.
3. Pro účely výpočtu podle odstavce 1 postupují instituce takto:
a)
rozloží koše opcí či opčních listů na jejich základní složky;
b)
rozloží caps a floors či jiné opce, které se vztahují k úrokovým sazbám k různým datům, na řetězec nezávislých opcí týkajících se rozdílných období (tzv. caplet a floorlets);
c)
s opcemi a opčními listy na úrokové swapy pevných sazeb proti pohyblivým sazbám zacházejí jako s opcemi či opčními listy na příslušnou pevnou úrokovou sazbu;
d)
s opcemi a opčními listy, které se vztahují k více než jednomu podkladovému nástroji z podkladových nástrojů uvedených v čl. 5 odst. 3, zacházejí jako s košem opcí či opčních listů, kde každá opce má jeden samostatný podkladový nástroj.
Článek 2
Podmínky uplatnění zjednodušeného přístupu
Instituce, které nakupují pouze opce a opční listy, mohou využít pouze zjednodušeného přístupu.
Článek 3
Vymezení požadavků na kapitál podle zjednodušeného přístupu
1. Instituce uplatňující zjednodušený přístup provedou výpočet požadavků na kapitál souvisejících s riziky jinými než delta u nákupních a prodejních opcí či opčních listů jako vyšší z hodnot v rozmezí nula a rozdílu následujících hodnot:
a)
hrubá částka, jak je uvedena v odstavcích 2 až 5;
b)
částka odpovídající váženému riziku delta, která se vypočítá z tržní hodnoty podkladového nástroje vynásobené deltou a poté vynásobené jednou z následujících příslušných vah:
i)
v případě specifického či obecného kapitálového rizika či úrokového rizika váhou podle kapitoly 2 části třetí hlavy IV nařízení (EU) č. 575/2013;
ii)
v případě rizika komodity váhou podle kapitoly 4 části třetí hlavy IV nařízení (EU) č. 575/2013 a
iii)
v případě měnového rizika váhou podle kapitoly 3 části třetí hlavy IV nařízení (EU) č. 575/2013.
2. V případě opcí a opčních listů, na které se vztahuje jedna z následujících dvou kategorií, se hrubá částka uvedená v odstavci 1 stanoví podle odstavců 3 až 4:
a)
má-li kupující neomezené právo koupě podkladového nástroje za předem určenou cenu k okamžiku vypršení lhůty či kdykoli před ním a pokud je prodávající povinen splnit poptávku kupujícího (jednoduché nákupní opce či jednoduché nákupní opční listy);
b)
má-li kupující neomezené právo prodeje podkladového nástroje stejným způsobem, jak je uvedeno v písmeni a) (jednoduché prodejní opce či jednoduché prodejní opční listy).
3. Hrubá částka uvedená v odstavci 1 se vypočítá jako maximální hodnota mezi nulou a tržní hodnotou podkladového cenného papíru vynásobená součtem specifických a obecných tržních rizik u požadavků na kapitál pro podkladový nástroj, od které je odečtena výše zisku, je-li uskutečněn, vyplývajícího z okamžité realizace opce (zpeněžení), je-li splněna jedna z následujících podmínek:
a)
opce či opční list obsahuje právo prodeje podkladového nástroje (tzv. dlouhý prodej) a je spojena s kapitálovými investicemi do podkladového nástroje (tzv. dlouhá pozice v podkladovém nástroji);
b)
opce či opční list obsahuje právo nákupu podkladového nástroje (tzv. dlouhý nákup) a je spojena se závazkem prodeje kapitálových investic do podkladového nástroje (tzv. krátká pozice v podkladovém nástroji).
4. Obsahuje-li opce či opční list právo nákupu podkladového nástroje (dlouhý nákup) či právo prodeje podkladového nástroje (tzv. dlouhý prodej), je hrubá částka podle odstavce 1 menší z těchto dvou částek:
a)
tržní hodnota podkladového cenného papíru vynásobená součtem specifických a obecných požadavků na tržní rizika týkajících se podkladového nástroje;
b)
hodnota pozice stanovená podle přecenění tržní hodnotou nebo pomocí modelu, jak je stanoveno v čl. 104 odst. 2 písm. b) a c) nařízení (EU) č. 575/2013 (tržní hodnota opce nebo opčního listu).
5. V případě všech typů opcí nebo opčních listů, které nedisponují vlastnostmi uvedenými v odstavci 2, se za tržní hodnotu opce či opčního listu považuje hrubá částka uvedená v odstavci 1.
Článek 4
Přehled vymezení požadavků na kapitál podle přístupu Delta-plus
1. Pokud se instituce rozhodnou uplatňovat přístup Delta-plus pro opce a opční listy, jejichž gama je spojitou funkcí ceny podkladového nástroje a jejichž vega je spojitou funkcí implikované volatility (spojité opce a opční listy), vypočítají se požadavky na kapitál pro jiná rizika než rizika delta u opcí a opčních listů jako součet následujících požadavků:
a)
požadavků na kapitál týkajících se parciální derivace delta podle ceny podkladového nástroje, který je u dluhopisových opcí či opčních listů parciální derivací delta podle výnosů do období splatnosti podkladového dluhopisu, a u swapcí parciální derivací delta podle sazby swapů;
b)
požadavku týkajícího se parciální derivace prvního řádu opce či opčního listu podle implikované volatility.
2. Implikovaná volatilita se považuje za hodnotu volatility vzorce ocenění opce či opčního listu, u něhož je za určitého modelu ocenění a výše všech dalších seznatelných parametrů ovlivňujících ocenění teoretická cena opce či opčního listu rovna tržní hodnotě takové opce či opčního listu, přičemž tržní hodnotou se rozumí tržní hodnota ve smyslu čl. 3 odst. 4.
3. Požadavky na kapitál pro rizika jiná než rizika delta týkající se nespojitých opcí či opčních listů se vymezují takto:
a)
v případě koupě opcí či opčních listů jako maximální částka mezi nulou a rozdílem těchto hodnot:
i)
tržní hodnota opce či opčního listu ve smyslu čl. 3 odst. 4;
ii)
rizikově vážená hodnota odpovídající hodnotě delta ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. b);
b)
v případě prodeje opcí či opčních listů jako maximální částka mezi nulou a rozdílem těchto hodnot:
i)
příslušná tržní hodnota podkladového nástroje, jež se považuje buď za maximální možnou platbu k okamžiku splatnosti, je-li smluvně stanovena, či tržní hodnota podkladového nástroje či efektivní pomyslná tržní hodnota, není-li maximální možná platba stanovena smluvně;
ii)
rizikově vážená hodnota odpovídající hodnotě delta ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. b).
4. Hodnota gama a vega využitá při výpočtu požadavků na kapitál se vypočítá s využitím vhodného modelu oceňování, jak je uvedeno v čl. 329 odst. 1, čl. 352 odst. 1 a čl. 358 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013. Nelze-li podle tohoto odstavce hodnotu gama či vega vypočítat, provede se výpočet požadavků na kapitál u rizik jiných než rizik delta podle odstavce 3.
Článek 5
Vymezení požadavků na kapitál pro riziko gama podle přístupu Delta-plus
1. Pro účely čl. 4 odst. 1 písm. a) se požadavky na kapitál pro riziko gama vypočítají podle následujících návazných kroků:
a)
u každé individuální opce či opčního listu se vypočítá dopad gama;
b)
provede se součet dopadů gama na individuální opce nebo opční listy, které odkazují na stejný samostatný typ podkladového nástroje;
c)
absolutní hodnota součtu všech záporných hodnot vyplývající z kroku b) stanoví požadavky na kapitál pro riziko gama. Ke kladným hodnotám, jež jsou výsledkem kroku b), se nepřihlíží.
2. Pro účely kroku podle odst. 1 písm. a) se vypočítají dopady gama podle vzorce uvedeného v příloze I.
3. Pro účely kroku podle odst. 1 písm. b) se za samostatné typy podkladového nástroje považují:
a)
v případě úroků v stejné měně: jednotlivá časová pásma splatnosti, jak jsou uvedena v tabulce č. 2 v článku 339 nařízení (EU) č. 575/2013;
b)
v případě kapitálových a akciových indexů: jednotlivé trhy vymezené v pravidlech, která mají být vypracována podle čl. 341 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013;
c)
v případě měn a zlata: jednotlivé měnové páry a zlato;
d)
v případě komodit: komodity, které jsou považovány za stejné, jak je stanoveno v čl. 357 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013.
Článek 6
Vymezení požadavků na kapitál pro riziko vega podle přístupu Delta-plus
Pro účely čl. 4 odst. 1 písm. b) se požadavky na kapitál pro riziko vega vypočítají podle následujících návazných kroků:
a)
pro každou individuální opci se stanoví hodnota vega;
b)
pro každou individuální opci se vypočítá předpokládaný kladný/záporný 25 % posun implikované volatility, přičemž implikovaná volatilita je vykládána ve smyslu čl. 4 odst. 2;
c)
pro každou individuální opci se hodnota vega, která je výsledkem kroku podle písm. a), vynásobí odhadovaným posunem implikované volatility, který vyplyne z kroku podle písmene b);
d)
pro každý samostatný typ podkladového nástroje ve smyslu čl. 5 odst. 3 se provede součet hodnot vyplývajících z kroku podle písmene c);
e)
součet absolutních hodnot, jež jsou výsledkem kroku podle písmene d), určuje celkové požadavky na kapitál pro riziko vega.
Článek 7
Podmínky uplatnění přístupu podle scénáře
Instituce mohou použít přístup podle scénáře, splňují-li veškeré tyto požadavky:
a)
zřídily jednotku řízení rizika, která monitoruje riziko portfolia opcí instituce a o výsledcích své činnosti podává zprávu vedení;
b)
příslušným orgánům oznámily předem vymezený rozsah expozic, na který se tento přístup bude soustavně uplatňovat;
c)
výsledky postupu podle scénáře jsou součástí interních zpráv pro vedení instituce.
Instituce pro účely písmene c) vymezí přesné pozice, na které se vztahuje přístup podle scénáře, včetně typu produktu či identifikovaných pracovišť a portfolia, rozlišitelný přístup řízení rizik, který se uplatní ve vztahu k těmto pozicím, vyčleněné IT aplikace, které se využívají pro tyto pozice, a odůvodnění, proč se na takové pozice vztahuje přístup podle scénáře ve srovnání s pozicemi, pro něž byly určeny jiné přístupy.
Článek 8
Vymezení matice scénáře v přístupu podle scénáře
1. Instituce vymezí u každého samostatného typu podkladového nástroje, jak je uveden v čl. 5 odst. 3, matici scénáře obsahující soubor scénářů.
2. První dimenze matice scénáře se týká změny ceny podkladového nástroje spočívající v jejím zvýšení či snížení oproti stávající hodnotě. Tato škála změn se skládá:
a)
v případě úrokových opcí a opčních listů z kladné/záporné předpokládané změny úrokové sazby stanovené v pátém sloupci tabulky č. 2 v článku 339 nařízení (EU) č. 575/2013;
b)
v případě kapitálových opcí či kapitálových opčních listů nebo opcí či opčních listů na kapitálové indexy z kladné/záporné váhy uvedené v článku 343 nařízení (EU) č. 575/2013;
c)
v případě měnových opcí či opčních listů a opcí či opčních listů ve zlatě z kladné/záporné váhy uvedené v článku 351 nařízení (EU) č. 575/2013 nebo případně z kladné/záporné váhy uvedené v článku 354 nařízení (EU) č. 575/2013;
d)
v případě opcí (opčních listů) na komodity z kladné/záporné váhy uvedené v čl. 360 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013.
3. Scénáře změny ceny podkladového nástroje se vymezí mřížkou minimálně sedmi bodů, které zahrnují stávající pozorování a rozdělují pásma uvedená v odstavci 2 do rovnoměrně rozložených intervalů.
4. Druhou dimenzi matice scénáře vymezují změny volatility. Pásmo změn volatility se pohybuje v rozsahu plus/mínus 25 % implikované volatility ve smyslu odkazu čl. 4 odst. 2. Takové pásmo změn se rozdělí minimálně do mřížky o třech bodech, které zahrnují 0 % změnu, přičemž pásmo je rozděleno do rovnoměrně rozložených intervalů.
5. Matice scénáře je vymezena veškerými možnými kombinacemi bodů podle odstavců 3 a 4. Každá kombinace představuje jeden scénář.
Článek 9
Vymezení požadavků na kapitál v přístupu podle scénáře
Požadavky na kapitál týkající se jiných rizik než rizik delta u opcí a opčních listů se v případě přístupu podle scénáře vypočítají podle následujících návazných kroků:
a)
v případě každé individuální opce či opčního listu se použijí k výpočtu simulované čisté ztráty nebo zisku odpovídající příslušnému scénáři všechny scénáře, na které se odkazuje v článku 8. Při této simulaci se využije metod plného přecenění, simulace změn ceny s využitím modelů ocenění, aniž by se využila lokální aproximace takových modelů;
b)
v případě každého samostatného typu podkladového nástroje ve smyslu čl. 5 odst. 3 se provede souhrn hodnot získaných z výpočtu podle písmene a) týkajících se jednotlivých scénářů;
c)
v případě každého samostatného typu podkladového nástroje ve smyslu čl. 5 odst. 3 se příslušný scénář vypočítá jako scénář, pro který byly v případě hodnot stanovených podle písmene b) vypočítány největší ztráty, nebo nejmenší zisky, nejsou-li ztráty žádné;
d)
v případě každého samostatného typu podkladového nástroje ve smyslu čl. 5 odst. 3 se požadavky na kapitál vypočítají podle vzorce uvedeného v příloze II;
e)
celkové požadavky na kapitál v případě rizika jiného než rizika delta u opcí a opčních listů jsou součtem požadavků na kapitál získaných z výpočtu uvedeného v kroku podle písmene d) pro všechny samostatné typy podkladových nástrojů ve smyslu čl. 5 odst. 3.
Článek 10
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 12. března 2014.
A BIZOTTSÁG 528/2014/EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2014. március 12.)
az 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek az opciókkal kapcsolatos, piaci kockázati sztenderd módszer szerinti nem delta kockázatok kezelését meghatározó szabályozástechnikai standardok tekintetében történő kiegészítéséről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a hitelintézetekre és befektetési vállalkozásokra vonatkozó prudenciális követelményekről és a 648/2012/EU rendelet módosításáról szóló 2013. június 26-i 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 329. cikke (3) bekezdésének harmadik albekezdésére, 352. cikke (6) bekezdésének harmadik albekezdésére, valamint 358. cikke (4) bekezdésének harmadik albekezdésére,
mivel:
(1)
Az 575/2013/EU rendelet azon előírása alapján, amely szerint olyan módszerek körét kell kidolgozni, amelyekkel a delta kockázattól eltérő egyéb kockázatok az intézmény opciókkal és opciós utalványokkal összefüggő tevékenységeinek méretével és összetettségével arányos módon jeleníthetők meg a szavatolótőke-követelményekben, indokolt eltérő komplexitású és kockázatérzékenységű módszereket kialakítani, amelyek különböző profilú intézmények számára lehetnek megfelelőek. Következésképpen helyénvaló előírni a következő három módszer alkalmazását az opciók és opciós utalványok nem delta kockázatainak mérésére (a módszerek összetettség szerinti, növekvő sorrendben szerepelnek): i. az egyszerűsített módszer, ii. a delta-plusz módszer, valamint iii. a forgatókönyvmódszer. Ez a három módszert magában foglaló keret - az 575/2013/EU rendelet figyelembevételéhez szükséges módosításokkal - nagyrészt a Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság nem delta kockázatra vonatkozó szabályozási keretét hajtja végre. Ezáltal biztosítható az uniós szabályok és a nemzetközileg elfogadott minimumkövetelmények összhangja, ami további előnyt jelent.
(2)
Mivel a delta-plusz módszert alkalmazó intézmények számára biztosítani kell a nem folytonos opciók kockázatérzékenyebb kezelését, az intézményeknek képeseknek kell lenniük az opciókhoz és opciós utalványokhoz kapcsolódó kockázat értékelésére meghatározott módszerek bizonyos feltételek melletti kombinációjára csoporton és szervezeten belül egyaránt. Ugyanakkor annak érdekében, hogy az intézmények a módszereket a szavatolótőke-követelményük csökkentése céljából ne alkalmazhassák szelektíven, a módszerek egyéni alapon történő kombinációja csak azzal a feltétellel engedhető meg, hogy az intézmények az egyes módszerek alkalmazási körét azok következetes alkalmazása érdekében már az alkalmazás megkezdése előtt meghatározzák.
(3)
Az opciókhoz és opciós utalványokhoz kapcsolódó nem delta kockázatok a teljesség igénye nélkül magukban foglalhatják az instrumentum gammájának változásából eredő kockázatot (gamma kockázat vagy konvexitási kockázat e rendelet 4. cikke (1) bekezdése a) pontjának megfelelően), az instrumentum vegájának változásából eredő kockázatot (vega kockázat vagy volatilitási kockázat e rendelet 4. cikke (1) bekezdése b) pontjának megfelelően), a kamatlábak változásából eredő kockázatot (kamatkockázat vagy ró kockázat), a gamma kockázattal nem megragadható nemlineáris jellemzőket, valamint az egy kosárba tartozó opciók és opciós utalványok implikált korrelációjával kapcsolatos kockázatot. A felsorolt kockázatok közül még az összetettebb intézmények esetében is csak a gamma és vega kockázat lényegessége indokolja szavatolótőke-követelmények előírását, így a szavatolótőke-követelmények e rendelet szerinti kiszámításakor kizárólag az említett kockázattípusokat kell figyelembe venni. Az 575/2013/EU rendelet előírja az intézmények számára, hogy a delta belső módszerrel történő kiszámításához előzetesen engedélyt kérjenek az illetékes hatóságtól. Mindazonáltal a nem delta kockázatra vonatkozó módszerek használatát a 2013/36/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (2) az intézmények felügyeleti felülvizsgálati és értékelési eljárására vonatkozó rendelkezései alapján nyomon kell követni és értékelni kell. Emellett a forgatókönyvmódszer jelentősebb összetettsége szükségessé teszi az illetékes hatóságok általi szorosabb nyomon követést, így az intézmények általi használatát - mind az első, mind a folyamatos alkalmazás tekintetében - meghatározott alkalmazási feltételekhez kell kötni.
(4)
Mivel az 575/2013/EU rendeletnek a rögzített és változó kamatláb közötti csereügyletet szabályozó 330. cikke kizárólag „a kamatlábkockázat szempontjából” alkalmazható, azt egyes pénzügyi eszközök, például csereügyletre szóló opció (swaption) esetében nem kell figyelembe venni.
(5)
E rendelet rendelkezései szorosan összefüggnek, mivel mindegyikük a különböző alapul szolgáló eszközökhöz kapcsolódó opciók és opciós utalványok nem delta kockázatainak mérésével foglalkozik. Az egyszerre hatályba léptetendő rendelkezések koherenciája, valamint annak elősegítése érdekében, hogy az említett kötelezettségek hatálya alá tartozó személyek átfogó rálátással rendelkezzenek a szóban forgó rendelkezésekre és könnyen hozzáférhessenek azokhoz, az 575/2013/EU rendelet által ezzel kapcsolatban előírt szabályozástechnikai standardokat célszerű egyetlen rendeletbe foglalni.
(6)
Ez a rendelet az Európai Bankhatóság által a Bizottsághoz benyújtott szabályozás technikai standardtervezeten alapul.
(7)
Az Európai Bankhatóság nyilvános konzultációt folytatott az e rendelet alapját képező szabályozástechnikai standardtervezetről, elemezte az esetlegesen kapcsolódó költségeket és hasznot, továbbá kikérte az 1093/2010/EU rendelet (3) 37. cikkével összhangban létrehozott banki érdekképviseleti csoport véleményét,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az opciók és opciós utalványok nem delta kockázatára vonatkozó szavatolótőke-követelmények meghatározása
(1) Az intézményeknek az opciók és opciós utalványok nem delta kockázatával kapcsolatban a piaci kockázatra vonatkozó szavatolótőke-követelményeket az 575/2013/EU rendelet 329. cikkének (3) bekezdésében, 352. cikkének (6) bekezdésében, valamint 358. cikkének (4) bekezdésében foglalt követelményeknek megfelelően az alábbi módszerek egyikével kell kiszámítaniuk:
a)
az e rendelet 2. és 3. cikkében meghatározott egyszerűsített módszer;
b)
az e rendelet 4., 5. és 6. cikkében meghatározott delta-plusz módszer;
c)
az e rendelet 7., 8. és 9. cikkében meghatározott forgatókönyvmódszer.
(2) A szavatolótőke-követelmények összevont alapon történő kiszámítása során az intézmények kombinálhatják a különböző módszerek alkalmazását. Az intézmények egyedi alapon csak a forgatókönyv- és a delta-plusz módszert kombinálhatják, a 4-9. cikkben meghatározott feltételeknek megfelelően.
(3) Az (1) bekezdésben említett számítás céljából az intézmények végrehajtják a következőket:
a)
az opciókat vagy opciós utalványokat tartalmazó kosarakat alapvető összetevőikre bontják;
b)
a kamatlábakhoz különböző napokon kapcsolódó felső és alsó határokat, valamint egyéb opciókat különböző időszakokra vonatkozó, független opciók (ún. capletek és floorletek) láncává bontják;
c)
a rögzített és változó kamatláb közötti csereügylethez kapcsolódó opciókat és opciós utalványokat a csereügylet rögzített kamatláb oldalához kapcsolódó opcióként vagy opciós utalványként kezelik;
d)
az 5. cikk (3) bekezdésében felsorolt alapul szolgáló eszközök közül többhöz kapcsolódó opciókat vagy opciós utalványokat olyan opciók vagy opciós utalványok kosaraként kezelik, amelyek mindegyike saját megkülönböztethető alapul szolgáló eszközzel rendelkezik.
2. cikk
Az egyszerűsített módszer alkalmazásának feltételei
Azok az intézmények, amelyek csak opciókat és opciós utalványokat vásárolnak, csak az egyszerűsített módszert alkalmazhatják.
3. cikk
A szavatolótőke-követelmények egyszerűsített módszer szerinti megállapítása
(1) Az egyszerűsített módszert alkalmazó intézmények a vételi és eladási opciók vagy opciós utalványok nem delta kockázatához kapcsolódó tőkekövetelményt nulla és az alábbi értékek különbözete közül a magasabb értékként számítják ki:
a)
a (2)-(5) bekezdésben meghatározott bruttó összeg;
b)
a kockázattal súlyozott delta-ekvivalens összege, amely az alapul szolgáló eszköz piaci értékét a deltával, majd az alábbi megfelelő súlyozások egyikével szorozva számítható ki:
i.
általános és egyedi részvénypiaci vagy kamatkockázat esetében az 575/2013/EU rendelet harmadik része IV. címének 2. fejezete szerinti kockázati súly;
ii.
árukockázat esetében az 575/2013/EU rendelet harmadik része IV. címének 4. fejezete szerinti kockázati súly; valamint
iii.
devizakockázat esetében az 575/2013/EU rendelet harmadik része IV. címének 3. fejezete szerinti kockázati súly.
(2) Az alábbi két kategória valamelyikébe tartozó opciók és opciós utalványok esetében az (1) bekezdésben említett bruttó összeget a (3)-(4) bekezdésnek megfelelően kell meghatározni:
a)
ahol a vevő feltétel nélkül jogosult az alapul szolgáló eszközt a lejárat napján vagy azt megelőzően bármikor, előre meghatározott áron megvásárolni, és az eladó köteles a vevő követelését teljesíteni (egyszerű vételi opciók és opciós utalványok);
b)
ahol a vevő ugyanígy, az a) pontban leírtaknak megfelelően feltétel nélkül jogosult az alapul szolgáló eszköz eladására (egyszerű eladási opciók vagy opciós utalványok),
(3) Az (1) bekezdésben említett bruttó összeg a nulla és az alapul szolgáló eszköz piaci értékének, valamint az alapul szolgáló eszközre vonatkozó, az opció azonnali végrehajtásából származó esetleges nyereség összegével csökkentett egyedi és általános piaci kockázati szavatolótőke-követelményeknek a szorzata közül a magasabb érték, amennyiben az alábbi feltételek egyike teljesül:
a)
az opció vagy opciós utalvány az alapul szolgáló eszköz eladására jogosít (hosszú eladás), és az alapul szolgáló eszközben való részesedéssel párosul (hosszú pozíció az alapul szolgáló eszközben);
b)
az opció vagy opciós utalvány az alapul szolgáló eszköz vételére jogosít (hosszú vétel), és az alapul szolgáló eszközben való részesedés eladására szóló ígérettel párosul (rövid pozíció az alapul szolgáló eszközben).
(4) Ha az opció vagy opciós utalvány az alapul szolgáló eszköz vételére (hosszú vétel) vagy eladására jogosít (hosszú eladás), akkor az (1) bekezdésben említett bruttó összeg az alábbi két érték közül a kisebb:
a)
az alapul szolgáló eszköz piaci értéke, valamint az alapul szolgáló eszközre vonatkozó egyedi és általános piaci kockázati szavatolótőke-követelmény szorzata;
b)
az 575/2013/EU rendelet 104. cikke (2) bekezdésének b) és c) pontjában meghatározott piaci áron történő értékelés, illetve modell alapján történő értékelés módszerével megállapított pozícióérték (az opció vagy opciós utalvány piaci értéke).
(5) Az opciók vagy opciós utalványok valamennyi olyan típusa esetében, amely nem rendelkezik a (2) bekezdésben említett jellemzőkkel, az (1) bekezdésben említett bruttó összeg az opció vagy opciós utalvány piaci értéke.
4. cikk
A szavatolótőke-követelmények delta-plusz módszer szerinti megállapításának áttekintése
(1) Ha az intézmények a delta-plusz módszer alkalmazása mellett döntenek, akkor azon opciók és opciós utalványok esetében, amelyek gammája az alapul szolgáló eszköz árának folytonos függvénye, vegája pedig az implikált volatilitás folytonos függvénye (folytonos opciók és opciós utalványok), az opciók és opciós utalványok nem delta kockázatára vonatkozó szavatolótőke-követelményt az alábbi követelmények összegeként kell kiszámítani:
a)
az alapul szolgáló eszköz árára vonatkozó delta parciális deriváltjához kapcsolódó szavatolótőke-követelmény, amely kötvényre szóló opciók vagy opciós utalványok esetében az alapul szolgáló kötvény lejáratig számított hozamára vonatkozó delta parciális deriváltja, csereügyletre szóló opciók esetében pedig a csereügyletek kamatára vonatkozó delta parciális deriváltja;
b)
az implikált volatilitásra vonatkozóan az opció vagy opciós utalvány értékének első parciális deriváltjához kapcsolódó követelmény.
(2) Az implikált volatilitás az opció vagy opciós utalvány árazására alkalmazott képlet volatilitási értéke, amelynél egy adott árazási modellt és az összes egyéb megállapítható árazási paraméter szintjét alapul véve az opció vagy opciós utalvány elméleti ára megegyezik a 3. cikk (4) bekezdése szerint értelmezett piaci értékkel.
(3) A nem folytonos opciókhoz és opciós utalványokhoz kapcsolódó nem delta kockázatok szavatolótőke-követelményét az alábbiak szerint kell meghatározni:
a)
vásárolt opció vagy opciós utalvány esetén nulla és az alábbi értékek különbözete közül a magasabb érték:
i.
az opció vagy opciós utalvány a 3. cikk (4) bekezdésében leírtak szerint értelmezett piaci értéke;
ii.
a 3. cikk (1) bekezdésének b) pontjában leírtak szerint értelmezett kockázattal súlyozott delta-ekvivalens értéke.
b)
eladott opció vagy opciós utalvány esetén nulla és az alábbi értékek különbözete közül a magasabb érték:
i.
az alapul szolgáló eszköz piaci értéke, amely vagy a szerződésben rögzített maximális lejáratkori kifizetés összege, vagy szerződésben rögzített maximálisan kifizethető összeg hiányában az alapul szolgáló eszköz piaci értéke vagy tényleges névértéke;
ii.
a 3. cikk (1) bekezdésének b) pontja szerint értelmezett kockázattal súlyozott delta-ekvivalens értéke.
(4) A szavatolótőke-követelmény számításához felhasznált gamma és vega értéket az 575/2013/EU rendelet 329. cikkének (1) bekezdésében, 352. cikkének (1) bekezdésében, valamint 358. cikkének (3) bekezdésében említett megfelelő árazási modell alkalmazásával kell kiszámítani. Ha a gamma vagy vega értéke nem számítható ki e bekezdésnek megfelelően, akkor a nem delta kockázatokra vonatkozó tőkekövetelményt a (3) bekezdés szerint kell kiszámítani.
5. cikk
A gamma kockázat szavatolótőke-követelményének a delta-plusz módszer szerinti megállapítása
(1) A 4. cikk (1) bekezdésének a) pontja alkalmazásában a gamma kockázatra vonatkozó szavatolótőke-követelményt az alábbi lépésekből álló eljárással kell kiszámítani:
a)
az egyes opciókra vagy opciós utalványokra vonatkozóan gamma hatást kell számítani;
b)
össze kell adni az egyes opciók vagy opciós utalványok gamma hatásai közül azokat, amelyek azonos megkülönböztethető alapul szolgáló eszközhöz kapcsolódnak;
c)
a gamma kockázatra vonatkozó szavatolótőke-követelmény a b) lépésben kapott valamennyi negatív érték összegének abszolút értéke. A b) lépésben kapott pozitív értékeket figyelmen kívül kell hagyni.
(2) Az (1) bekezdés a) pontjának alkalmazásában a gamma hatásokat az I. mellékletben megadott képlet szerint kell kiszámítani.
(3) Az (1) bekezdés b) pontjának alkalmazásában az alapul szolgáló eszköz megkülönböztethető típusa:
a)
azonos pénznemben számított kamatlábak esetében az 575/2013/EU rendelet 339. cikkének 2. táblázatában megadott lejárati sávok mindegyike;
b)
részvények és részvényindexek esetében az 575/2013/EU rendelet 341. cikkének (3) bekezdése szerint kidolgozandó szabályok alapján meghatározott piacok mindegyike;
c)
deviza és az arany esetében a devizapárok mindegyike és az arany;
d)
áruk esetében az 575/2013/EU rendelet 357. cikkének (4) bekezdése szerint azonosnak minősülő áruk.
6. cikk
A vega kockázat szavatolótőke-követelményének a delta-plusz módszer szerinti megállapítása
A 4. cikk (1) bekezdésének b) pontja alkalmazásában a vega kockázatra vonatkozó szavatolótőke-követelményt az alábbi lépésekből álló eljárással kell kiszámítani:
a)
minden egyes opcióra vonatkozóan ki kell számítani a vega értékét;
b)
az egyes opciókra vonatkozóan ki kell számítani az implikált volatilitás plusz/mínusz 25 %-os feltételezett eltolódását, ahol az implikált volatilitást a 4. cikk (2) bekezdése szerint kell értelmezni;
c)
az egyes opciókra vonatkozóan az a) pont alatti lépésben kapott vega értéket meg kell szorozni az implikált volatilitás b) pont alatti lépésben kapott feltételezett eltolódásával;
d)
az alapul szolgáló eszközöknek az 5. cikk (3) bekezdés szerint értelmezett egyes megkülönböztethető típusaira vonatkozóan a c) pont alatti lépésben kapott értékeket össze kell adni;
e)
a vega kockázat teljes szavatolótőke-követelménye a d) pont alatti lépésben kapott abszolút értékek összege.
7. cikk
A forgatókönyvmódszer alkalmazásának feltételei
Az intézmények akkor alkalmazhatják a forgatókönyvmódszert, ha az alábbi követelmények mindegyikét teljesítik:
a)
kockázat-ellenőrzési egységet hoztak létre, amely figyelemmel kíséri az intézmények opcióportfóliójával kapcsolatos kockázatot, és ennek eredményeiről beszámol a vezetőségnek;
b)
értesítették az illetékes hatóságokat azon kitettségek előre meghatározott köréről, amelyekre e módszert a későbbiekben következetesen alkalmazni kívánják;
c)
a forgatókönyvmódszer eredményeit felhasználják a vezetőségnek készített belső jelentésekben.
A c) pont alkalmazásában az intézményeknek pontosan meg kell határozniuk azon pozíciókat, amelyekre a forgatókönyvmódszer kiterjed, ideértve a terméktípust vagy az azonosított kereskedési részleget és portfóliót, továbbá az e pozíciókra alkalmazott konkrét kockázatkezelési módszert, a kifejezetten ilyen pozíciókat kezelő informatikai alkalmazást, valamint annak indokolását, hogy az említett pozíciókat az egyéb módszerek helyett miért a forgatókönyvmódszerhez rendelték.
8. cikk
A forgatókönyvmódszernek megfelelő forgatókönyvmátrix meghatározása
(1) Az alapul szolgáló eszközöknek az 5. cikk (3) bekezdésében említett egyes megkülönböztethető típusaira vonatkozóan az intézmény több forgatókönyvből álló forgatókönyvmátrixot határoz meg.
(2) A forgatókönyvmátrix első dimenzióját az alapul szolgáló eszközök jelenlegi értékéhez viszonyított mindkét irányú árváltozások alkotják. A változások tartománya a következőket tartalmazza:
a)
kamatlábra szóló opciók vagy opciós utalványok esetében az 575/2013/EU rendelet 339. cikkében található 2. táblázat 5. oszlopában megadott becsült kamatlábváltozás pozitív/negatív előjellel;
b)
részvényre és részvényindexre szóló opciók vagy opciós utalványok esetében az 575/2013/EU rendelet 343. cikkében megadott súlyozás pozitív/negatív előjellel;
c)
devizára és aranyra szóló opciók vagy opciós utalványok esetében az 575/2013/EU rendelet 351. cikkében megadott súlyozás pozitív/negatív előjellel, vagy adott esetben az 575/2013/EU rendelet 354. cikkében megadott súlyozás pozitív/negatív előjellel;
d)
árukra szóló opciók vagy opciós utalványok esetében az 575/2013/EU rendelet 360. cikke (1) bekezdésének a) pontjában megadott súlyozás pozitív/negatív előjellel.
(3) Az alapul szolgáló eszközök árváltozási forgatókönyveit legalább hétpontos rács alapján kell meghatározni, amely tartalmazza az aktuális értéket, és a (2) bekezdésben említett tartományt egyenlően tagolt intervallumokra osztja.
(4) A forgatókönyvmátrix második dimenzióját a volatilitás változásai határozzák meg. A volatilitás változásának tartománya az implikált volatilitás plusz/mínusz 25 %, ahol az implikált volatilitást a 4. cikk (2) bekezdésében említetteknek megfelelően kell értelmezni. Ezt a tartományt legalább hárompontos rácsra kell vetíteni, amely tartalmaz egy 0 %-os változási értéket; a tartomány egyenlően tagolt intervallumokra oszlik.
(5) A forgatókönyvmátrixot a (3) és (4) bekezdésben említett lehetséges pontkombinációk összessége határozza meg. Minden egyes kombináció külön forgatókönyvet alkot.
9. cikk
A szavatolótőke-követelmények forgatókönyvmódszer szerinti megállapítása
A forgatókönyvmódszer szerint az opciók vagy opciós utalványok nem delta kockázatára vonatkozó szavatolótőke-követelményt az alábbi lépésekből álló eljárással kell kiszámítani:
a)
az egyes opciókra és opciós utalványokra vonatkozóan a 8. cikkben említett valamennyi forgatókönyv alkalmazásával ki kell számítani az egyes forgatókönyveknek megfelelő szimulált nettó nyereséget vagy veszteséget. Ezt a szimulációt teljes körű újraértékelési módszerek alkalmazásával kell végrehajtani, vagyis annak az árváltozásokat árazási modellek alapján, azok helyi közelítése nélkül kell szimulálnia;
b)
az alapul szolgáló eszközöknek az 5. cikk (3) bekezdésében említett egyes megkülönböztethető típusaira vonatkozóan az a) pont szerinti számítás eredményeként az egyes forgatókönyvekre kapott értékeket össze kell adni;
c)
az alapul szolgáló eszközöknek az 5. cikk (3) bekezdésében említett egyes megkülönböztethető típusaira vonatkozóan az érintett forgatókönyv az a forgatókönyv, amelynél a b) pont alatti lépésben kapott értékek a legnagyobb veszteséget, vagy ha veszteség nincs, akkor a legkisebb nyereséget eredményezik;
d)
az alapul szolgáló eszközöknek az 5. cikk (3) bekezdésében említett egyes megkülönböztethető típusaira vonatkozóan a szavatolótőke-követelményt a II. mellékletben megadott képlet szerint kell kiszámítani;
e)
az opciók vagy opciós utalványok teljes szavatolótőke-követelménye a nem delta kockázat esetében az alapul szolgáló eszközöknek az 5. cikk (3) bekezdésében említett egyes megkülönböztethető típusaira vonatkozóan a d) pont alatti lépés szerinti számítás eredményeként kapott szavatolótőke-követelmények összege.
10. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. március 12-én.