PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/501
ze dne 24. března 2015
o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli pocházejících z Čínské lidové republiky a Tchaj-wanu
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
po konzultaci s členskými státy,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ŘÍZENÍ
1.1. Zahájení řízení
(1)
Dne 26. června 2014 Evropská komise (dále jen „Komise“) zahájila antidumpingové šetření týkající se dovozu plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“) a Tchaj-wanu (dále jen „dotčené země“) do Unie na základě článku 5 základního nařízení. V Úředním věstníku Evropské unie uveřejnila příslušné oznámení (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“).
(2)
Komise zahájila toto šetření na základě podnětu podaného dne 13. května 2014 sdružením Eurofer (dále jen „žadatel“) jménem výrobců plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli v Unii, kteří podali podnět. Žadatel představuje přibližně 50 % celkové výroby plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli v Unii. Podnět obsahoval důkazy o dumpingu uvedeného výrobku a výsledné podstatné újmě, které byly dostatečné k zahájení šetření.
(3)
Dne 14. srpna 2014 Komise zahájila antisubvenční šetření týkající se dovozu plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli z ČLR do Unie a zahájila samostatné šetření. Oznámení o zahájení antisubvenčního řízení zveřejnila v Úředním věstníku Evropské unie (3).
1.2. Celní evidence
(4)
Na základě podnětu žadatele podporovaného požadovanými důkazy přijala Komise dne 15. prosince 2014 prováděcí nařízení (EU) č. 1331/2014 (4), kterým se zavádí celní evidence dovozu plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli pocházejících z ČLR a Tchaj-wanu, a to počínaje dnem 17. prosince 2014.
1.3. Zúčastněné strany
(5)
V oznámení o zahájení řízení vyzvala Komise zúčastněné strany, aby ji za účelem účasti v šetření kontaktovaly. Kromě toho Komise o zahájení šetření výslovně informovala žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce a čínské a tchajwanské orgány, známé dovozce, dodavatele a uživatele, obchodníky, jakož i sdružení, o nichž je známo, že se jich šetření týká, a vyzvala je k účasti. Komise o zahájení šetření rovněž informovala výrobce ve Spojených státech amerických (dále jen „USA“) a Jihoafrické republice a vyzvala je k účasti. V oznámení o zahájení Komise zúčastněné strany informovala, že uvažuje o USA jako o třetí zemi s tržním hospodářstvím („srovnatelná země“) ve smyslu čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení.
(6)
Zúčastněné strany měly příležitost vyjádřit se k zahájení šetření a požádat o slyšení u Komise a/nebo u úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
a) Výběr vzorku
(7)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že možná bude nutné vybrat vzorek zúčastněných stran v souladu s článkem 17 základního nařízení.
Výběr vzorku výrobců v Unii
(8)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že vybrala prozatímní vzorek výrobců v Unii. Komise vybrala vzorek na základě objemu výroby. Tento vzorek sestával ze čtyř výrobců v Unii. Výrobci v Unii vybraní do vzorku představovali přibližně 50 % objemu výroby. Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se k prozatímnímu vzorku vyjádřily. K prozatímnímu vzorku nebyly vzneseny žádné připomínky a prozatímní vzorek byl potvrzen. Vzorek je reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
Výběr vzorku dovozců
(9)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala dovozce, kteří nejsou ve spojení, aby poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(10)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo třicet jedna dovozců, kteří nejsou ve spojení. V souladu s čl. 17 odst. 1 základního nařízení Komise vybrala jako vzorek čtyři z nich na základě největšího objemu dovozu do Unie. V souladu s čl. 17 odst. 2 základního nařízení byly se všemi známými dotčenými dovozci vedeny ohledně výběru vzorku konzultace.
(11)
Komise obdržela připomínky týkající se vlastnické struktury jednoho z vybraných dovozců. Zúčastněné strany tvrdily, že jeden dovozce by do vzorku neměl být zahrnut, protože je ve spojení s jedním výrobcem v Unii. Tento dovozce však nebyl ve spojení s žádnými výrobci v Unii během období šetření, nýbrž až následně. Kromě toho pojem „dovozce, který není ve spojení“, znamená, že daný dovozce není ve spojení s vyvážejícími výrobci. Dovozce, který není ve spojení, totiž může být ve spojení s výrobcem v Unii.
Výběr vzorku vyvážejících výrobců na Tchaj-wanu
(12)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala všechny vyvážející výrobce na Tchaj-wanu, aby poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala zástupce Tchaj-wanu při EU, aby našli a/nebo kontaktovali případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast na šetření.
(13)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo celkem devět údajných vyvážejících výrobců. V souladu s čl. 17 odst. 1 základního nařízení vybrala Komise vzorek čtyř vývozců (z nichž tři jsou ve spojení) na základě největšího reprezentativního objemu vývozu do Unie, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřen. Podle čl. 17 odst. 2 základního nařízení byli všichni známí dotčení vyvážející výrobci a orgány v dotčené zemi konzultováni ohledně výběru vzorku. Nebyly vzneseny žádné připomínky.
(14)
Šetření ukázalo, že dvě společnosti zařazené do vzorku a dvě spolupracující společnosti nezařazené do vzorku nesplňují definici vyvážejícího výrobce, jelikož působí pouze jako střediska služeb a dotčený výrobek používají jako výrobní vstup. Bylo zjištěno, že tyto společnosti nemají zařízení pro válcování za tepla ani za studena a jejich přidaná hodnota je s ohledem na náklady jejich vstupů nevýznamná. Ve skutečnosti kupují a prodávají různé druhy dotčeného výrobku (viz 26. až 28. bod odůvodnění níže).
(15)
Jedna z těchto společností je však ve spojení s vyvážejícím výrobcem zařazeným do vzorku. Proto byla v šetření považována za součást uvedené skupiny společností. Po vyloučení společnosti, jež neodpovídala definici vyvážejícího výrobce, ze vzorku představuje zbytek vzorku nejméně zhruba 48 % celkového objemu vývozu z Tchaj-wanu do Unie a přibližně 80 % domácího prodeje na Tchaj-wanu. Vzorek byl tudíž stále reprezentativní.
(16)
Komise vyloučila z výpočtu všech individuálních dumpingových rozpětí a úrovně pro odstranění újmy ostatní tři společnosti. V důsledku toho nebyla pro tyto tři společnosti stanovena žádná celní sazba.
Individuální zjišťování
(17)
Jeden vyvážející výrobce z Tchaj-wanu požádal o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení a toto individuální zjišťování mu bylo přiznáno.
Výběr vzorku vyvážejících výrobců v ČLR
(18)
Aby mohla rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala Komise všechny vyvážející výrobce v ČLR, aby poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala orgány ČLR, aby našly a/nebo kontaktovaly případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast na šetření.
(19)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo osm vyvážejících výrobců v ČLR. V souladu s čl. 17 odst. 1 základního nařízení Komise vybrala vzorek čtyř společností ze dvou skupin na základě největšího reprezentativního objemu vývozu do Unie, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřen. Podle čl. 17 odst. 2 základního nařízení byli všichni známí dotčení vyvážející výrobci a orgány v dotčené zemi konzultováni ohledně výběru vzorku. Nebyly vzneseny žádné připomínky.
b) Formuláře žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství pro vyvážející výrobce v ČLR
(20)
Pro účely čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení zaslala Komise formuláře žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství všem spolupracujícím vyvážejícím výrobcům v ČLR zařazeným do vzorku a spolupracujícím vyvážejícím výrobcům nezařazeným do vzorku, kteří si přáli požádat o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení, známému sdružení vyvážejících výrobců a orgánům ČLR. Žádný z vyvážejících výrobců o zacházení jako v tržním hospodářství nepožádal.
c) Dotazník
(21)
Komise zaslala dotazníky čínským a tchajwanským vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku, vyvážejícím výrobcům, kteří si přáli požádat o individuální zjišťování, výrobcům ve dvou potenciálních srovnatelných zemích, jakož i výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, dovozcům, kteří nejsou ve spojení, zařazeným do vzorku a rovněž uživatelům, kteří se přihlásili.
(22)
Na dotazník odpověděli čtyři čínští vyvážející výrobci zařazení do vzorku, čtyři tchajwanští vyvážející výrobci zařazení do vzorku (včetně dvou, kteří - jak se ukázalo - nebyli vyvážejícími výrobci), jeden tchajwanský vyvážející výrobce, který žádal o individuální zjišťování, dva výrobci v USA (srovnatelné zemi), čtyři výrobci v Unii zařazení do vzorku, čtyři dovozci, kteří nejsou ve spojení, zařazení do vzorku a šest uživatelů.
d) Inspekce na místě
(23)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné k předběžnému stanovení existence dumpingu, výsledné újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě podle článku 16 základního nařízení se uskutečnily v prostorách těchto společností:
Výrobci v Unii
-
Acciai Speciali Terni S.P.A., Terni, Itálie
-
Acerinox Europa SAU, Palmones-Los Barrios a Madrid, Španělsko
-
Aperam Stainless Europe, La Plaine Saint Denis, Francie
Středisko služeb společnosti Acciai Speciali Terni S.P.A., které je ve spojení
-
Terninox, Ceriano Laghetto, Itálie
Žadatel
-
Eurofer, Brusel, Belgie
Vyvážející výrobci na Tchaj-wanu
-
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd., Taipei city
-
Tang Eng Iron Works Co., Ltd., Kaohsiung city
-
YC Inox Co., Ltd., Chang-Hua Hsien city
-
Yieh Mau Corporation, Kaohsiung city
-
Yieh United Steel Corporation, Kaohsiung city
Vyvážející výrobci v ČLR
-
Baosteel Stainless Co., Ltd, Šanghaj
-
Ningbo Baoxin Stainless Co., Ltd, Ningbo
-
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd, Taiyuan City
Dovozce v Unii, který je ve spojení s výrobcem
-
Baosteel Europe GmbH, Hamburk, Německo
(24)
Komise uspořádala slyšení, včetně slyšení u úředníka pro slyšení, s vyvážejícími výrobci, sdruženími a dovozci.
1.4. Období šetření a posuzované období
(25)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2013 (dále jen „období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2010 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. Dotčený výrobek
(26)
Dotčeným výrobkem jsou ploché válcované výrobky z korozivzdorné oceli, dále již neupravené, pouze válcované za studena (úběrem za studena) pocházející z Číny a Tchaj-wanu, v současnosti kódů KN 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 a 7220 20 89 (dále jen „dotčený výrobek“).
(27)
Ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli mají širokou škálu použití, například při výrobě domácích spotřebičů (například vnitřních částí praček a myček nádobí), svařovaných trubek a zdravotnických prostředků, jakož i v odvětví zpracování potravin a v automobilovém průmyslu.
(28)
Šetřením bylo prokázáno, že různé druhy dotčeného výrobku mají stejné základní fyzické, chemické a technické vlastnosti a používají se v podstatě ke stejným účelům.
2.2. Obdobný výrobek
(29)
Bylo zjištěno, že ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli vyráběné a prodávané v Unii výrobním odvětvím Unie a ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli vyráběné a prodávané v dotčených zemích a ve srovnatelné zemi mají v podstatě stejné fyzické, chemické a technické vlastnosti a stejná základní použití jako ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli vyráběné v dotčených zemích a prodávané na vývoz do Unie. Proto jsou považovány za obdobné ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
2.3. Tvrzení týkající se definice výrobku
(30)
Zúčastněné strany tvrdily, že některé typy výrobku (včetně úzkých a precizních pásků) by měly být vyloučeny z oblasti působnosti šetření, protože výrobci v Unii nemohou plně zásobovat těmito segmenty trhu. Výrobní odvětví Unie však poskytlo důkazy, že jsou těmito segmenty trhu skutečně schopni plně zásobovat.
(31)
Pokud jde o precizní pásky, strany dále tvrdily, že Generální ředitelství pro hospodářskou soutěž Evropské komise rozhodlo o vyloučení tohoto typu výrobku z příslušného výrobkového trhu, a to ve své analýze týkající se spojení podniků Outokumpu/INOXUM (5). Nicméně definice trhu ve věci týkající se spojení podniků se zaměřuje na nahraditelnost na straně poptávky a na straně nabídky. V případě antidumpingu je trh definován fyzickými vlastnostmi výrobku, který je předmětem šetření. Proto se v případě antidumpingu mohou typy výrobku lišit v některých parametrech (šířka, tolerance, mechanické vlastnosti). Kromě toho tento typ výrobku byl od samého počátku součástí šetření, jelikož výrobci precizních pásků v Unii byli kontaktováni při ověření postavení.
(32)
Komise proto tvrzení odmítla a rozsah definice výrobku, který je předmětem šetření, ponechala beze změny.
3. DUMPING
3.1. ČLR
3.1.1. Běžná hodnota
3.1.1.1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(33)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení Komise určí běžnou hodnotu v souladu s čl. 2 odst. 1 až 6 uvedeného nařízení pro vyvážející výrobce v ČLR, kteří podali žádost a prokázali, že splňují kritéria uvedená v čl. 2 odst. 7 písm. c) uvedeného nařízení, a mohlo by jim být proto přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství.
(34)
Za účelem určení, zda jsou kritéria v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení splněna, si Komise vyžádala nezbytné informace tím, že požádala vyvážející výrobce o vyplnění formuláře žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství. Žádný z nich o zacházení jako v tržním hospodářství nepožádal.
3.1.1.2. Srovnatelná země
(35)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení byla běžná hodnota pro vyvážející výrobce, jimž nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, určena na základě ceny nebo početně zjištěné hodnoty ve třetí zemi s tržním hospodářstvím. Pro tento účel bylo nutné vybrat srovnatelnou zemi.
(36)
V oznámení o zahájení Komise informovala zúčastněné strany, že jako o vhodné srovnatelné zemi uvažuje o USA, a vyzvala zúčastněné strany, aby se k tomu vyjádřily.
(37)
Komise kontaktovala řadu potenciálních srovnatelných zemích (Indii, Jižní Afriku, Jižní Koreu, Tchaj-wan a USA) a na základě obdržených informací požádala 32 známých výrobců obdobného výrobku v Jižní Africe, Jižní Koreji a USA o poskytnutí informací. O výrobcích v Indii neobdržela žádné informace, a Indie tudíž nemohla být považována za potenciální srovnatelnou zemi. Tchaj-wan je předmětem stejného šetření, a informace poskytnuté výrobci, jichž se šetření týkalo, byly tedy za tímto účelem zohledněny.
(38)
Pouze dva výrobci v USA odpověděli na dotazník pro výrobce ve srovnatelné zemi. Komise tedy musela vybrat mezi USA a Tchaj-wanem.
(39)
V USA existují alespoň čtyři velcí výrobci obdobného výrobku (tři jsou vertikálně integrovaní a jeden nikoli) a celková výroba a spotřeba jsou srovnatelné s ČLR. Na Tchaj-wanu existuje jedna velká vertikálně integrovaná skupina výrobců, která řídí trh bez ohledu na existenci několika malých neintegrovaných výrobců. Výrobní proces v USA je podobný jako na Tchaj-wanu a přinejmenším jako u některých vyvážejících výrobců v ČLR. Suroviny používané v USA a na Tchaj-wanu jsou v zásadě stejné. V USA existují antidumpingová cla namířená proti Japonsku, Jižní Koreji a Tchaj-wanu a na Tchaj-wanu cla namířená proti ČLR a Jižní Koreji. Nicméně dovoz obdobného výrobku do USA a na Tchaj-wan je významný a během období šetření představuje přibližně 17 %, resp. 37 % celkové spotřeby těchto států. Hlavními zeměmi vyvážejícími do USA jsou Mexiko, ČLR, Tchaj-wan, Francie, Finsko, Japonsko a Německo a na Tchaj-wan pak ČLR, Jižní Korea, Japonsko, Finsko a Vietnam.
(40)
S ohledem na tyto okolnosti jsou USA považovány za vhodnější srovnatelnou zemi ze dvou hlavních důvodů:
i)
zatímco trh v USA je velmi konkurenční, trh a ceny plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli na Tchaj-wanu se do značné míry řídí jednou skupinou společností,
ii)
domácí trh na Tchaj-wanu je podstatně menší než v ČLR a USA.
(41)
Zúčastněné strany nesouhlasily s použitím USA jako srovnatelné země především kvůli údajnému rozdílnému výrobnímu postupu a rozdílnému druhu surovin používaných při výrobě. Tvrdily, že v tomto ohledu bude Tchaj-wan, který je rovněž zahrnut do tohoto šetření, vhodnější srovnatelnou zemí než USA.
(42)
Komise v této fázi dospěla k závěru, že USA jsou vhodnou srovnatelnou zemí podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení.
3.1.1.3. Běžná hodnota (srovnatelná země)
(43)
Informace obdržené od spolupracujících výrobců ve srovnatelné zemi byly použity jako základ pro stanovení běžné hodnoty pro vyvážející výrobce, jimž nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení.
(44)
Komise nejprve v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení zkoumala, zda je celkový objem domácího prodeje dvou spolupracujících výrobců ve srovnatelné zemi reprezentativní. Objem domácího prodeje je reprezentativní tehdy, když celkový objem domácího prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům na domácím trhu představoval během období šetření alespoň 5 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku každého čínského vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku do Unie. Na základě tohoto kritéria byl celkový objem prodeje dvou spolupracujících výrobců obdobného výrobku na domácím trhu ve srovnatelné zemi reprezentativní.
(45)
Komise následně určila u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku typy výrobku prodávané na domácím trhu, které byly shodné nebo srovnatelné s typy výrobku prodávanými na vývoz do Unie.
(46)
Dále Komise stanovila podíl ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu u každého typu výrobku během období šetření, aby mohla rozhodnout, zda pro účely výpočtu běžné hodnoty v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení použije skutečný domácí prodej.
(47)
Běžná hodnota je založena na skutečné ceně jednotlivých typů výrobku na domácím trhu bez ohledu na to, zda jejich prodej je, či není ziskový, pokud:
i)
objem prodeje typu výrobku, prodávaného za čistou prodejní cenu rovnou vypočteným výrobním nákladům nebo přesahující tyto náklady, představoval více než 80 % celkového objemu prodeje tohoto typu výrobku a
ii)
vážená průměrná prodejní cena tohoto typu výrobku se rovná jednotkovým výrobním nákladům nebo je vyšší.
(48)
V takovém případě je běžná hodnota vážený průměr cen veškerého domácího prodeje tohoto typu výrobku během období šetření. Komise zohlednila veškeré transakce vykázané jako domácí prodej, neboť nebyl důvod pochybovat o tom, že byl určen k domácí spotřebě.
(49)
Běžná hodnota je skutečná domácí cena jednotlivých typů výrobku pouze v případě ziskového prodeje daných typů výrobku na domácím trhu během období šetření, pokud:
i)
objem ziskového prodeje typu výrobku tvoří nejvýše 80 % celkového objemu prodeje tohoto typu nebo
ii)
vážená průměrná cena tohoto typu výrobku je nižší než jednotkové výrobní náklady.
3.1.2. Vývozní cena
(50)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku prodávali výrobek na vývoz do Unie buď přímo nezávislým odběratelům, nebo - v případě jednoho vyvážejícího výrobce - prostřednictvím společnosti ve spojení, která působila jako dovozce.
(51)
Jestliže vyvážející výrobci dotyčný výrobek prodávali na vývoz přímo nezávislým odběratelům v Unii, byla vývozní cena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení stanovena na základě cen skutečně zaplacených nebo splatných za dotčený výrobek prodávaný na vývoz do Unie.
(52)
Pokud vyvážející výrobce prodával dotčený výrobek na vývoz do Unie prostřednictvím společnosti ve spojení, která působila jako dovozce, byly vývozní ceny v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení stanoveny na základě cen, za které byl dovezený výrobek v Unii poprvé znovu prodán nezávislému odběrateli. V tomto případě byly provedeny úpravy cen o všechny náklady vzniklé mezi dovozem a dalším prodejem, včetně prodejních, režijních a správních nákladů, a o dosažený zisk.
3.1.3. Srovnání
(53)
Komise srovnala běžné hodnoty a vývozní ceny výrobců zařazených do vzorku na základě ceny ze závodu.
(54)
Pokud to odůvodňovala potřeba zajistit spravedlivé srovnání, upravila Komise v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení běžnou hodnotu a/nebo vývozní cenu o rozdíly, které mají vliv na cenu a srovnatelnost ceny. Byly provedeny úpravy s ohledem na náklady na dopravu, pojištění, manipulaci a nakládku a vedlejší náklady, balení, úvěry, bankovní poplatky a provize.
3.1.4. Dumpingová rozpětí
(55)
U vyvážejících výrobců zařazených do vzorku Komise srovnávala váženou průměrnou běžnou hodnotu každého typu obdobného výrobku ve srovnatelné zemi (viz 43. až 49. bod odůvodnění výše) s váženou průměrnou vývozní cenou odpovídajícího typu dotčeného výrobku podle čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení.
(56)
Na tomto základě prozatímní vážená průměrná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento z ceny CIF (zahrnující náklady, pojištění a přepravu zboží) na hranice Unie před proclením představují:
Tabulka 1
Dumpingová rozpětí, ČLR
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
(%)
Baosteel Group: Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.; Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
TISCO Group: Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.; Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
(57)
U spolupracujících vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, vypočítala Komise vážené průměrné dumpingové rozpětí v souladu s čl. 9 odst. 6 základního nařízení. Toto rozpětí bylo tudíž stanoveno na základě váženého průměru dumpingových rozpětí stanovených pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku.
(58)
Na tomto základě činí prozatímní dumpingové rozpětí spolupracujících vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, 30,0 %.
(59)
U všech ostatních vyvážejících výrobců v dotčené zemi stanovila Komise dumpingové rozpětí na základě dostupných údajů v souladu s článkem 18 základního nařízení. Za tímto účelem Komise určila úroveň spolupráce vyvážejících výrobců. Úroveň spolupráce je objem vývozu spolupracujících vyvážejících výrobců do Unie vyjádřený jako podíl na celkovém objemu vývozu - jak je uveden v dovozních statistikách Eurostatu - z dotčené země do Unie.
(60)
Úroveň spolupráce byla považována za vysokou a na tomto základě se Komise rozhodla použít pro určení dumpingového rozpětí pro zbývající podniky hodnotu té ze společností zařazených do vzorku, jejíž dumpingové rozpětí je nejvyšší.
(61)
Prozatímní dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením jsou následující:
Tabulka 2
Dumpingová rozpětí, ČLR
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
(%)
Baosteel Group: Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.; Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
TISCO Group: Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.; Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
Ostatní spolupracující společnosti
30,0
Všechny ostatní společnosti
34,9
3.2. Tchaj-wan
3.2.1. Běžná hodnota
(62)
Komise nejprve v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení zkoumala, zda je celkový objem domácího prodeje u každého vyvážejícího výrobce, který je předmětem šetření, reprezentativní. Za vyvážející výrobce, kteří jsou předmětem šetření, Komise považovala vyvážející výrobce zařazené do vzorku a jednoho vyvážejícího výrobce, jemuž bylo přiznáno individuální zjišťování. Objem domácího prodeje je reprezentativní tehdy, když celkový objem domácího prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům na domácím trhu připadající na vyvážejícího výrobce představoval alespoň 5 % celkového objemu prodeje dotčeného výrobku vyváženého během období šetření do Unie.
(63)
Komise zjistila, že objem domácího prodeje vykázaný vyvážejícími výrobci, kteří jsou předmětem šetření, zahrnoval významné množství obdobného výrobku prodávaného distributorům, kteří jej dále vyváželi. Výpočet na základě dostupných údajů o výrobě od spolupracujících společností a statistik týkajících se dovozu a vývozu obdobného výrobku na Tchaj-wanu potvrdil, že domácí prodej vykázaný spolupracujícími vyvážejícími výrobci zahrnoval přibližně 50 % nepřímého prodeje na vývoz, který nebyl určen k domácí spotřebě.
(64)
Komise dále zjistila, že na domácím trhu na Tchaj-wanu existoval systém slev. Jeden z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku vysvětlil, že tento systém byl vymyšlen s cílem poskytnout pobídku místním střediskům služeb (distributorům), která dále vyvážela jejich výrobky z oceli. Protože ceny stanovené na domácím trhu dvěma hlavními výrobci, včetně slev, jsou v širokém měřítku měsíčně sdělovány všem distributorům, bylo i při neexistenci slev poskytovaných jinými výrobci jejich odběratelům stanovování cen za zboží, jež končí na tuzemském trhu, i za dále vyvážené zboží značně ovlivněno tchajwanským systémem stanovování cen.
(65)
S ohledem na zjištění vyplývající z inspekcí na místě byli tři vyvážející výrobci požádáni, aby přezkoumali prodej, který vykázali pro domácí trh na Tchaj-wanu, a odstranili veškerý prodej, který nebyl určen k domácí spotřebě. Tito výrobci však pouze potvrdili, že neznali konečné místo určení obdobného výrobku, jejž prodávali svým zákazníkům.
(66)
Jak je vysvětleno výše v 63. bodě odůvodnění, a aby se zajistilo, že běžná hodnota se zakládala pouze na cenách stanovených pro domácí spotřebu, zaujala Komise k výpočtu prozatímního dumpingu konzervativní přístup a použila vykázaný prodej koncovým uživatelům na Tchaj-wanu. Komise považovala za koncové uživatele veškeré hospodářské subjekty, jež dále transformovaly obdobný výrobek na jiný výrobek, který již dále nebyl obdobným výrobkem. Z domácího prodeje byl vyloučen prodej distributorům nebo obchodníkům, protože Komise během šetření zjistila, že jeden z hlavních distributorů na Tchaj-wanu, který nakupoval velký objem obdobného výrobku, jejž jeho dodavatelé vykázali v rámci domácího prodeje, většinu takto zakoupeného objemu vyvážel.
(67)
Na základě tohoto kritéria byl celkový objem prodeje každého jednotlivého vyvážejícího výrobce obdobného výrobku, který je předmětem šetření, na domácím trhu reprezentativní.
(68)
Komise následně určila u vyvážejících výrobců, kteří jsou předmětem šetření, s reprezentativním domácím prodejem typy výrobku prodávané na domácím trhu, jež byly shodné nebo srovnatelné s typy výrobku prodávanými na vývoz do Unie.
(69)
Poté Komise prověřovala, zda jsou typy výrobku prodávané výrobci, kteří jsou předmětem šetření, na jejich domácím trhu ve srovnání s typy výrobku prodávanými na vývoz do Unie reprezentativní v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Objem domácího prodeje určitého typu výrobku je považován za reprezentativní tehdy, když celkový objem prodeje daného typu výrobku nezávislým odběratelům na domácím trhu představuje během období šetření alespoň 5 % celkového objemu prodeje shodného nebo srovnatelného typu výrobku vyváženého do Unie.
(70)
Dále Komise stanovila podíl ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu u každého typu výrobku během období šetření, aby mohla rozhodnout, zda pro účely výpočtu běžné hodnoty v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení použije skutečný domácí prodej.
(71)
Běžná hodnota je založena na skutečné ceně jednotlivých typů výrobku na domácím trhu bez ohledu na to, zda jejich prodej je, či není ziskový, pokud:
i)
objem prodeje typu výrobku, prodávaného za čistou prodejní cenu rovnou vypočteným výrobním nákladům nebo přesahující tyto náklady, představoval více než 80 % celkového objemu prodeje tohoto typu a
ii)
vážená průměrná prodejní cena tohoto typu výrobku se rovná jednotkovým výrobním nákladům nebo je vyšší.
(72)
V takovém případě je běžná hodnota vážený průměr cen veškerého domácího prodeje tohoto typu výrobku během období šetření.
(73)
Běžná hodnota je skutečná cena jednotlivých typů výrobku na domácím trhu pouze v případě ziskového prodeje daných typů výrobku na domácím trhu během období šetření, pokud:
i)
objem ziskového prodeje typu výrobku tvoří nejvýše 80 % celkového objemu prodeje tohoto typu nebo
ii)
vážená průměrná cena tohoto typu výrobku je nižší než jednotkové výrobní náklady.
(74)
Analýza domácího prodeje ukázala, že u některých typů výrobku byl domácí prodej ziskový a že vážená průměrná prodejní cena byla vyšší než výrobní náklady. Proto byla běžná hodnota vypočtena jako vážený průměr cen veškerého prodeje na domácím trhu uskutečněného v období šetření (v případě, že byly splněny podmínky uvedené výše v 71. bodě odůvodnění), nebo jako vážený průměr pouze ziskového prodeje (v případě, že tyto podmínky splněny nebyly). Jelikož prodej některých typů obdobného výrobku byl nulový nebo nedostatečný, anebo v případech, kdy v běžném obchodním styku nebyl zjištěn žádný prodej, vypočítala Komise běžnou hodnotu v souladu s čl. 2 odst. 3 a 6 základního nařízení.
(75)
Běžná hodnota byla vypočítána přidáním těchto položek k průměrným výrobním nákladům obdobného výrobku, jež vznikly vyvážejícím výrobcům, kteří jsou předmětem šetření, během období šetření:
i)
vážených průměrných prodejních, režijních a správních nákladů vynaložených během období šetření vyvážejícími výrobci, kteří jsou předmětem šetření, při domácím prodeji obdobného výrobku v běžném obchodním styku a
ii)
váženého průměrného zisku dosaženého během období šetření vyvážejícími výrobci, kteří jsou předmětem šetření, při domácím prodeji obdobného výrobku v běžném obchodním styku.
(76)
U jednoho z šetřených vyvážejících výrobců byly upraveny výrobní náklady. Jelikož značné množství vstupů používaných k výrobě obdobného výrobku bylo rovněž zajištěno prostřednictvím dodavatele ve spojení, nahradila Komise náklady na nákup těchto vstupů výrobními náklady vstupů šetřeného vyvážejícího výrobce.
(77)
U téhož vyvážejícího výrobce Komise rovněž zjistila, že byla dvakrát započtena úprava o hodnotu šrotu, protože množství vstupů přetvořených na konečné výrobky bylo vykázáno jako čisté množství bez šrotu. Komise proto zamítla odpočty hodnoty šrotu z výrobních nákladů konečného výrobku.
(78)
U typů výrobku, které se na domácím trhu neprodávají v reprezentativních množstvích, byly doplněny průměrné prodejní, režijní a správní náklady a zisk z běžných obchodních transakcí na domácím trhu pro tyto typy. U typů výrobku, které se na domácím trhu neprodávají vůbec, nebo jestliže nebyl zjištěn žádný prodej v běžném obchodním styku, byly doplněny vážené průměrné prodejní, režijní a správní náklady a zisk ze všech běžných obchodních transakcí na domácím trhu.
3.2.2. Vývozní cena
(79)
Šetření vyvážející výrobci prodávali dotčený výrobek na vývoz buď přímo nezávislým odběratelům v Unii, nebo prostřednictvím nezávislých distributorů na Tchaj-wanu. Vývozní cena byla proto stanovena na základě skutečně zaplacených nebo splatných cen v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení.
3.2.3. Srovnání
(80)
Komise srovnala běžné hodnoty a vývozní ceny šetřených vyvážejících výrobců na základě ceny ze závodu.
(81)
Pokud to odůvodňovala potřeba zajistit spravedlivé srovnání, upravila Komise v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení běžnou hodnotu a/nebo vývozní cenu o rozdíly, které mají vliv na cenu a srovnatelnost ceny. Byly provedeny úpravy s ohledem na náklady na dopravu, pojištění, manipulaci a nakládku a vedlejší náklady, balení, úvěry, bankovní poplatky a provize.
(82)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku nepoužili směnné kurzy uvedené v antidumpingových dotaznících, které jim byly zaslány před inspekcí na místě. Komise tudíž přepočítala transakce s použitím směnných kurzů uvedených v dotaznících.
3.2.4. Dumpingová rozpětí
(83)
U vyvážejících výrobců, kteří jsou předmětem šetření, včetně dvou společností ve spojení zařazených do vzorku a jedné společnosti, jíž bylo přiznáno individuální zjišťování, Komise srovnávala váženou průměrnou běžnou hodnotu každého typu obdobného výrobku s váženou průměrnou vývozní cenou odpovídajícího typu dotčeného výrobku podle čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení.
(84)
Na tomto základě prozatímní vážená průměrná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením činí:
Tabulka 3
Dumpingová rozpětí, Tchaj-wan
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
(%)
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd. (individuální zjišťování)
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd. a Yieh United Steel Corporation
10,9
(85)
Pro spolupracující vyvážející výrobce, kteří nebyli zařazeni do vzorku, Komise vážené průměrné dumpingové rozpětí vypočetla v souladu s čl. 9 odst. 6 základního nařízení. Toto rozpětí bylo tudíž stanoveno na základě rozpětí stanovených pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku.
(86)
Na tomto základě činí prozatímní dumpingové rozpětí spolupracujících vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, 10,9 %.
(87)
U všech ostatních společností v dotčené zemi stanovila Komise v souladu s článkem 18 základního nařízení dumpingové rozpětí na základě dostupných údajů. Za tímto účelem Komise určila úroveň spolupráce. Úroveň spolupráce je objem vývozu spolupracujících společností do Unie vyjádřený jako podíl na celkovém objemu vývozu - jak je uveden v dovozních statistikách Eurostatu - z dotčené země do Unie.
(88)
Úroveň spolupráce byla v tomto případě považována za vysokou a na tomto základě se Komise rozhodla použít pro určení dumpingového rozpětí pro zbývající podniky úroveň té ze společností, jejíž dumpingové rozpětí je nejvyšší.
(89)
Prozatímní dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením jsou následující:
Tabulka 4
Dumpingová rozpětí, Tchaj-wan
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
(%)
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd.
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd. a Yieh United Steel Corporation
10,9
Ostatní spolupracující společnosti
10,9
Všechny ostatní společnosti
12,0
4. ÚJMA
4.1. Definice výrobního odvětví Unie a výroby v Unii
(90)
Během období šetření vyrábělo obdobný výrobek v Unii devět známých výrobců. Tyto společnosti představují výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení.
(91)
Celková výroba v Unii během období šetření byla stanovena na více než 3 miliony tun. Tento číselný údaj Komise stanovila na základě veškerých dostupných informací týkajících se výrobního odvětví Unie, například informací získaných od výrobců zařazených do vzorku a údajů uvedených v podnětu pro ostatní výrobce v Unii. Největší výrobce v Unii nespolupracoval, ani neměl proti podnětu výhrady. Při šetření spolupracovalo šest výrobců v Unii představujících přibližně 55 % prodeje a výroby v Unii. Jak je uvedeno v 8. bodě odůvodnění výše, do vzorku byli vybráni čtyři výrobci v Unii, kteří představují přibližně 50 % celkové výroby obdobného výrobku v Unii.
(92)
Zúčastněné strany tvrdily, že jeden výrobce v Unii zařazený do vzorku by měl být vyloučen z definice výrobního odvětví Unie, neboť podstatné množství dotčeného výrobku dovážel. Dovoz uskutečňovaný tímto výrobcem v Unii z dotčených zemí však představoval méně než 5 % celkového dovozu dotčeného výrobku a méně než 2 % objemu jeho prodeje v Unii. Na tomto základě se má v této fázi za to, že tento výrobce v Unii byl součástí výrobního odvětví Unie.
(93)
Zúčastněné strany tvrdily, že nezahrnutí největšího výrobce v Unii do vzorku činí vzorek nereprezentativním. Jak již bylo uvedeno, čtyři výrobci v Unii zařazení do vzorku představují přibližně 50 % celkové výroby obdobného výrobku v Unii. Komise tudíž dospěla k závěru, že vzorek je reprezentativní. V každém případě se tento největší výrobce nepřihlásil.
4.2. Spotřeba v Unii
(94)
Komise stanovila spotřebu v Unii na základě údajů o objemech prodeje vlastní produkce výrobního odvětví Unie shromážděných od výrobců zařazených do vzorku, údajů uvedených v podnětu pro ostatní výrobce v Unii a údajů o objemech dovozu na trh Unie získaných ze statistik Eurostatu.
(95)
Spotřeba v Unii se vyvíjela takto:
Tabulka 5
Spotřeba v Unii
2010
2011
2012
Období šetření
Spotřeba v Unii
3 161 737
3 250 977
3 256 438
3 300 127
Index
100
103
103
104
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku, podnět, Eurostat.
(96)
Spotřeba v Unii během posuzovaného období průběžně rostla o 4 %.
4.3. Dovoz z dotčených zemí
4.3.1. Souhrnné posouzení účinků dovozu z dotčených zemí
(97)
Komise zjišťovala, zda by dovoz dotčeného výrobku z dotčených zemí neměl být posouzen souhrnně v souladu s čl. 3 odst. 4 základního nařízení.
(98)
Dumpingové rozpětí stanovené s ohledem na dovoz z ČLR a Tchaj-wanu bylo vyšší než úroveň považovaná za nepatrnou podle čl. 9 odst. 3 základního nařízení. Objem dovozu z každé dotčené země nebyl zanedbatelný ve smyslu čl. 5 odst. 7 základního nařízení. Podíl na trhu během období šetření činil 5,1 % pro Tchaj-wan a 4,3 % pro ČLR.
(99)
Podmínky hospodářské soutěže mezi dumpingovým dovozem z ČLR a Tchaj-wanu a obdobným výrobkem byly podobné. Přesněji řečeno dovážené výrobky soutěžily spolu navzájem i s obdobným výrobkem vyráběným v Unii, neboť všechny výrobky splňují stejné celosvětové normy, a jsou tudíž vzájemně zaměnitelné. Rovněž jsou prodávány prostřednictvím stejných prodejních kanálů a podobným kategoriím odběratelů.
(100)
Tchajwanské sdružení odvětví železa a oceli (dále jen „TSIIA“) tvrdilo, že Komise by neměla souhrnně posuzovat účinky dumpingového dovozu z ČLR a Tchaj-wanu. Tvrdilo, že ačkoli ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli lze považovat za obdobné ve smyslu základního nařízení, nevztahují se na tchajwanský prodej na trhu Unie stejné podmínky hospodářské soutěže jako na čínský dovoz. Zejména by se měly lišit, pokud jde o třídy a jakost, přičemž tchajwanské výrobky dosahují vyšší jakosti.
(101)
Tvrzení týkající se různých tříd se vztahuje pouze na speciální výrobky, jež představují méně než 1 % dovozu. Kromě toho všechny výrobky (z EU, ČLR i Tchaj-wanu) splňují stejné celosvětové normy a nebyla předložena žádná tvrzení, jež by kvantifikovala rozdíly ve fyzických vlastnostech mezi obdobným výrobkem vyráběným v Unii a dováženým výrobkem, takže tento argument je neopodstatněný. Námitka byla proto zamítnuta.
(102)
Všechna kritéria stanovená v čl. 3 odst. 4 základního nařízení byla tudíž splněna a dovoz z ČLR a Tchaj-wanu byl pro účely stanovení újmy posouzen souhrnně.
4.3.2. Objem dovozu z dotčených zemí a jeho podíl na trhu
(103)
Objem dovozu stanovila Komise na základě údajů o objemu dovozu ze statistik Eurostatu. Podíl dovozu na trhu byl stanoven na stejném základě.
(104)
Dovoz z dotčených zemí do Unie se vyvíjel takto:
Tabulka 6
Objem dovozu a podíl na trhu
2010
2011
2012
Období šetření
Objem dovozu z ČLR (tuny)
56 477
95 876
87 759
143 420
Index
100
170
155
254
Podíl na trhu (%)
1,8
2,9
2,7
4,3
Index
100
165
151
243
Objem dovozu z Tchaj-wanu (tuny)
127 664
173 968
132 392
169 097
Index
100
136
104
132
Podíl na trhu (%)
4,0
5,4
4,1
5,1
Index
100
133
101
127
Objem dovozu z dotčených zemí (tuny)
184 140
269 845
220 151
312 517
Index
100
147
120
170
Podíl na trhu (%)
5,8
8,3
6,8
9,5
Index
100
143
116
163
Zdroj: Eurostat.
(105)
Souhrnný dovoz z dotčených zemí vzrostl mezi rokem 2010 a obdobím šetření o 70 % ze 184 140 tun na 312 517 tun. Dovoz během celého posuzovaného období neustále rostl s výjimkou roku 2012, kdy byl objem dovozu vyšší než v roce 2010, ale pod úrovní roku 2011.
(106)
Souhrnný podíl na trhu se v posuzovaném období zvýšil o 63 % z 5,8 % na 9,5 %. Podobně jako objem dovozu během celého posuzovaného období neustále rostl i podíl na trhu, s výjimkou roku 2012.
4.3.3. Dovozní ceny u dovozu z dotčených zemí a cenové podbízení
(107)
Dovozní ceny stanovila Komise na základě údajů o hodnotě a objemu dovozu ze statistik Eurostatu. Cenové podbízení dovozu bylo stanoveno na základě odpovědí na dotazník poskytnutých výrobci v Unii zařazenými do vzorku, vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku a vyvážejícím výrobcem, jemuž bylo přiznáno individuální zjišťování, uvedenými v 17. bodě odůvodnění výše.
(108)
Vážená průměrná dovozní cena z dotčených zemí do Unie se vyvíjela takto:
Tabulka 7
Dovozní ceny
2010
2011
2012
Období šetření
ČLR (EUR/tuna)
2 175
2 280
2 253
2 008
Index
100
105
104
92
Tchaj-wan (EUR/tuna)
2 268
2 414
2 143
1 897
Index
100
106
94
84
Dotčené země (EUR/tuna)
2 239
2 366
2 187
1 948
Index
100
106
98
87
Zdroj: Eurostat.
(109)
Dovozní ceny z ČLR a Tchaj-wanu nejprve mezi rokem 2010 a 2011 vzrostly o 6 procentních bodů. Následně poklesly o 19 procentních bodů a celkový pokles činil 13 %. Dovozní ceny z ČLR a Tchaj-wanu sledovaly obdobný trend, s výjimkou roku 2012, kdy byly zaznamenány stále poměrně vysoké ceny pro ČLR, ale již poměrně nízké ceny pro Tchaj-wan. U obou zemí ceny dále klesly mezi rokem 2012 a obdobím šetření.
(110)
Cenové podbízení během období šetření stanovila Komise srovnáním:
i)
váženého průměru prodejních cen výrobců v Unii zařazených do vzorku účtovaných odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, podle typu výrobku, upravených na úroveň ceny ze závodu, a
ii)
odpovídajících vážených průměrných cen jednotlivých typů výrobku z dovozu šetřených čínských a tchajwanských výrobců prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovených na základě cen CIF s příslušnou úpravou o náklady po dovozu.
(111)
Toto srovnání cen bylo provedeno podle typu výrobku u jednotlivých transakcí, v případě potřeby s náležitou úpravou a po odečtení slev, provizí a nákladů na dodání. Výsledek srovnání byl vyjádřen jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření. Ukázal, že vážený průměr rozpětí cenového podbízení u dovozu z dotčených zemí na trh Unie činil 9,6 % až 11,3 %.
(112)
Šetření ukázalo, že vyvážející výrobci prodávají téměř výhradně nezávislým distributorům nebo střediskům služeb pro ocelářský průmysl, zatímco výrobní odvětví Unie prodávalo distributorům, střediskům služeb pro ocelářský průmysl a konečným uživatelům. Z šetření nicméně nevyplynulo, že by tento rozdíl v obchodní úrovni měl dopad na ceny. Nezávislí distributoři a střediska služeb pro ocelářský průmysl naopak tvrdili, že jim výrobci v Unii neposkytují příznivější podmínky prodeje než uživatelům.
4.4. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
4.4.1. Obecné poznámky
(113)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení zahrnovalo posouzení dopadu dumpingového dovozu na výrobní odvětví Unie posouzení všech hospodářských ukazatelů, které ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie v průběhu posuzovaného období.
(114)
Jak je uvedeno v 8. bodě odůvodnění výše, byl za účelem stanovení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie proveden výběr vzorku. Do vzorku byli zařazeni čtyři výrobci.
(115)
Pro účely stanovení újmy rozlišovala Komise mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Komise posoudila makroekonomické ukazatele na základě údajů získaných od výrobců zařazených do vzorku a u ostatních výrobců v Unii na základě údajů uvedených v podnětu. Údaje se týkaly všech výrobců v Unii. Mikroekonomické ukazatele posuzovala Komise na základě údajů obsažených v odpovědích na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku. Údaje se týkaly výrobců v Unii zařazených do vzorku. Oba soubory údajů byly shledány jako reprezentativní pro hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie.
(116)
Makroekonomickými ukazateli jsou: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita a výše dumpingového rozpětí.
(117)
Mikroekonomickými ukazateli jsou: průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, pracovní náklady, zásoby, výnosnost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost navýšit kapitál.
(118)
Zúčastněné strany tvrdily, že pro posouzení újmy by měly být namísto rozdělení ukazatelů na makroekonomické a mikroekonomické ukazatele soustavně používány údaje týkající se výrobců v Unii zařazených do vzorku. Tvrdily, že samostatná analýza makroekonomických a mikroekonomických ukazatelů byla předmětem manipulace ze strany žadatele, jelikož žadatel mohl ovlivňovat shromažďování údajů na makroekonomické úrovni, neboť rozhodnutí, zda určitý ukazatel byl makroekonomickým nebo mikroekonomickým ukazatelem, se zakládalo na dostupnosti informací.
(119)
Komise stanovila makroekonomické ukazatele a analyzovala je ve stavu zjištěném na úrovni Unie, a nikoli pouze na úrovni výrobců v Unii zařazených do vzorku. Má se za to, že pokud jde o makroekonomické ukazatele, odrážejí úplné údaje za celé výrobní odvětví Unie, které zahrnují rovněž údaje od společností zařazených do vzorku, situaci během posuzovaného období lépe než údaje pouze za část tohoto odvětví.
(120)
Údaje poskytnuté žadatelem pro posouzení makroekonomických ukazatelů byly považovány za přesné a spolehlivé. Platnost údajů byla ověřena porovnáním s informacemi poskytnutými výrobci v Unii zařazenými do vzorku. Pro účely argumentace by analýza újmy soustavně používající pouze údaje poskytnuté výrobci v Unii zařazenými do vzorku ukázala makroekonomické ukazatele v nepříznivějším světle. Neexistovalo odůvodnění vedoucí k závěru, že by žadatel záměrně tajil informace s cílem manipulovat s analýzou újmy. Neexistuje tudíž důvod pro to, aby nebyl brán zřetel k informacím poskytnutým žadatelem, pokud jde o makroekonomické ukazatele. Tvrzení, že analýza všech ukazatelů újmy by se měla omezovat pouze na informace poskytnuté výrobci v Unii zařazenými do vzorku, proto nelze přijmout.
4.4.2. Makroekonomické ukazatele
4.4.2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(121)
Celková výroba, výrobní kapacita (na úrovni válcování za studena) a využití kapacity v Unii se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 8
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2010
2011
2012
Období šetření
Objem výroby (v tunách)
3 195 908
3 159 359
3 222 857
3 036 688
Index
100
99
101
95
Výrobní kapacita (v tunách)
4 174 027
4 261 161
4 284 261
4 330 161
Index
100
102
103
104
Využití kapacity (%)
77
74
75
70
Index
100
97
98
92
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku, podnět.
(122)
Objem výroby byl v letech 2010 až 2012 konstantní. Mezi rokem 2012 a obdobím šetření se objem výroby výrazně snížil, a to o 6 procentních bodů, přičemž celkový pokles činil - navzdory stabilní poptávce - 5 %.
(123)
Výrobní kapacita v posuzovaném období současně mírně vzrostla o 4 %. Mírné zvýšení výrobní kapacity lze připsat lepšímu využívání strojů díky programům zaměřeným na zvýšení účinnosti, jež jsou ve výrobním odvětví Unie prováděny.
(124)
V důsledku toho se využití kapacity během posuzovaného období snížilo o 8 %. Je známo, že 100 % využití kapacity není v odvětví plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli dosažitelné ani dlouhodobě udržitelné. Nicméně využití kapacity ve výrobním odvětví Unie během posuzovaného období bylo daleko nižší než 90 % využití kapacity, které lze považovat za dosažitelnou a dlouhodobě udržitelnou úroveň výroby. Jelikož je kromě toho rozdíl mezi výrobní kapacitou a dlouhodobě udržitelnou úrovní výroby nepatrný, nemohl mít dopad na klesající trend zaznamenaný výrobním odvětvím Unie.
4.4.2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(125)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie a jeho podíl na trhu se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 9
Objem prodeje a podíl na trhu
2010
2011
2012
Období šetření
Objem prodeje na trhu Unie (v tunách)
2 641 033
2 637 819
2 732 237
2 631 508
Index
100
100
103
100
Podíl na trhu (%)
84
81
84
80
Index
100
97
100
95
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku, podnět.
(126)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie byl během posuzovaného období stabilní, přičemž v roce 2012 byl mírně vyšší.
(127)
Vzhledem k tomu, že se spotřeba v Unii během posuzovaného období zvýšila, jak je uvedeno v 96. bodě odůvodnění výše, vedl poměrně stabilní objem prodeje ke snížení podílu výrobního odvětví Unie na trhu v průběhu posuzovaného období o 5 %. Podobně jako u objemu prodeje se rok 2012 jevil v pozitivnějším světle.
4.4.2.3. Růst
(128)
Jak bylo popsáno výše, v průběhu posuzovaného období byl objem prodeje výrobního odvětví Unie na rostoucím trhu poměrně stabilní. Současně výrazně vzrostl dovoz z dotčených zemí. V důsledku toho lze růst trhu v řádu přibližně 140 000 tun v průběhu posuzovaného období téměř výhradně připisovat dovozu z dotčených zemí, které během téhož období zvýšily jeho objem přibližně o 128 000 tun. Výrobní odvětví Unie proto vůbec nemohlo využívat růstu trhu.
4.4.2.4. Zaměstnanost a produktivita
(129)
Zaměstnanost a produktivita se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 10
Zaměstnanost a produktivita
2010
2011
2012
Období šetření
Počet zaměstnanců
13 223
12 978
12 471
11 820
Index
100
98
94
89
Produktivita (tuny/zaměstnanec)
242
235
258
257
Index
100
97
107
106
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku, podnět.
(130)
Počet zaměstnanců výrobního odvětví Unie se v roce 2011 snížil o 2 procentní body, v roce 2012 o další 4 procentní body a v období šetření ještě o dalších 5 procentních bodů, což jasně ukazovalo klesající tendenci. Racionalizace počtu zaměstnanců by mohla souviset s prováděním různých plánů na zvýšení účinnosti výrobci v Unii a se snížením objemu výroby.
(131)
Obecně se má za to, že odvětví plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli má vysoké nároky na kapitál. Nicméně počet zaměstnanců ve výrobním odvětví Unie je významný. Mzdové náklady jsou rovněž druhým nejdůležitějším nákladovým faktorem po surovinách a v průměru představují přibližně 10 % až 15 % celkových nákladů. Zaměstnanost je v tomto odvětví tudíž významným ukazatelem újmy.
(132)
Produktivita výrobního odvětví Unie v roce 2011 mírně klesla o 3 procentní body, poté v roce 2012 vzrostla o 10 procentních bodů a během období šetření opět klesla o 1 procentní bod. Celkově se v dotčeném období zvýšila o 6 procentních bodů z 242 tun na zaměstnance na 257 tun na zaměstnance, a to navzdory snížení počtu zaměstnanců, což svědčí o vyšší účinnosti.
4.4.2.5. Velikost dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(133)
Všechna dumpingová rozpětí byla podstatně vyšší než nepatrná. Vzhledem k objemu a cenám dovozu z dotčených zemí byl dopad rozsahu skutečných dumpingových rozpětí na výrobní odvětví Unie zásadní.
(134)
Jedná se o druhé antidumpingové šetření týkající se dotčeného výrobku. Dovoz téhož výrobku pocházejícího z ČLR, Jižní Koreje a Tchaj-wanu byl již předmětem šetření v letech 2008 až 2009 (6). Ačkoliv toto šetření nemělo za následek uložení antidumpingových opatření, byla na jeho základě již tehdy předběžně zjištěna existence dumpingu (7).
4.4.3. Mikroekonomické ukazatele
4.4.3.1. Ceny a faktory ovlivňující ceny
(135)
Vážený průměr jednotkových prodejních cen výrobců v Unii zařazených do vzorku účtovaných odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v průběhu posuzovaného období vyvíjel takto:
Tabulka 11
Prodejní ceny v Unii
2010
2011
2012
Období šetření
Průměrná jednotková prodejní cena v Unii (EUR za tunu)
2 428
2 572
2 358
2 159
Index
100
106
97
89
Jednotkové výrobní náklady (v EUR za tunu)
2 247
2 345
2 149
1 939
Index
100
104
96
86
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku.
(136)
Prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům, kteří nejsou ve spojení, se v posuzovaném období snížily o 11 %. Zatímco v roce 2011 ceny vzrostly o 6 %, následně do konce posuzovaného období poklesly o 17 procentních bodů.
(137)
Jednotkové výrobní náklady u celkové výroby plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli (včetně zboží, jež bylo nakonec vyvezeno) do značné míry sledovaly trend prodejních cen a v průběhu posuzovaného období klesly o 14 %. Prodejní ceny a jednotkové výrobní náklady však nejsou přímo srovnatelné, protože existuje určitý časový rozdíl mezi výrobou a prodejem. Jelikož průměrná úroveň zásob výrobního odvětví Unie představovala přibližně 15 % obratu, existuje mezi výrobou a prodejem časová prodleva v průměru téměř 2 měsíce.
(138)
Výrobní náklady i prodejní ceny jsou obecně ovlivněny vývojem cen surovin, zejména chromu a niklu. Ceny účtované výrobním odvětvím Unie sledují tzv. mechanismus „přirážky za slévání“. V rámci tohoto mechanismu ceny sestávají z pevně stanovené „základní ceny“ a „přirážky za slévání“, která kolísá v závislosti na chemickém složení dané třídy oceli a kotacích cen slitin na Londýnské burze kovů (London Metal Exchange - LME). Ceny jsou tedy vázány na třídu oceli a odpovídající ceny surovin.
(139)
Zúčastněné strany uvedly, že trend vývoje prodejních cen výrobního odvětví Unie by měl být analyzován s vyloučením „přirážky za slévání“. Vzhledem k tomu, že výrobní odvětví Unie neovlivňuje cenu niklu, zúčastněné strany tvrdily, že Komise by měla posuzovat pouze „základní cenu“.
(140)
Celková cena skutečně sestává ze základní ceny a z přirážky za slévání, přičemž odběratelé si jsou obvykle tohoto dělení vědomi. Šetření však ukázalo, že během období šetření tyto dva prvky ceny zpravidla nebyly na faktuře uvedeny zvlášť. V takových případech ani obchodní doklady, jež byly vystaveny k dřívějšímu datu než faktura, např. objednávka nebo potvrzení objednávky, tyto dva prvky obvykle neuvádějí samostatně.
(141)
Proto byl vývoj základní ceny analyzován na základě veřejně dostupných informací předložených zúčastněnými stranami. Tyto informace poskytují podrobné rozdělení celkové ceny účtované za výrobky z komodity třídy 304 (8) v Německu (9) podle základní ceny a přirážky za slévání. Zatímco přirážka za slévání kolísala v závislosti na vývoji cen surovin, základní cena během posuzovaného období průběžně klesla asi o 20 % z přibližně 1 200 EUR za tunu v roce 2010 na přibližně 1 000 EUR za tunu v období šetření. Zatímco úroveň snížení nemusí být nutně reprezentativní pro všechny výrobky a všechny výrobce v Unii, rozsah snížení podporuje závěr, že klesající tendenci nevykazovala pouze výše přirážky za slévání, ale také výše základní ceny.
4.4.3.2. Náklady práce
(142)
Průměrné náklady práce u výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 12
Průměrné náklady práce na zaměstnance
2010
2011
2012
Období šetření
Průměrné náklady práce na zaměstnance (v EUR)
57 071
58 068
59 684
61 826
Index
100
102
105
108
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku.
(143)
Průměrné náklady práce na zaměstnance se během celého posuzovaného období zvyšovaly a mezi rokem 2010 a obdobím šetření vzrostly celkem o 8 %.
4.4.3.3. Zásoby
(144)
Úroveň zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjela takto:
Tabulka 13
Zásoby
2010
2011
2012
Období šetření
Stav zásob na konci roku (v tunách)
242 166
238 818
208 021
225 418
Index
100
99
86
93
Konečný stav zásob vyjádřený jako procento výroby
15
16
14
15
Index
100
103
90
99
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku.
(145)
Objem zásob zůstal mezi roky 2010 a 2011 poměrně stabilní, poté se v roce 2012 snížil o 13 procentních bodů a v období šetření se mírně zvýšil, a to o 7 procentních bodů. Celkově za posuzované období poklesl o 7 %. Jelikož se většina výroby uskutečňuje na objednávku, zásoby nejsou v tomto odvětví významným ukazatelem.
4.4.3.4. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(146)
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic se u výrobců v Unii zařazených do vzorku v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 14
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic
2010
2011
2012
Období šetření
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)
- 0,6
- 1,3
- 2,1
- 1,6
Index
- 100
- 214
- 330
- 253
Peněžní tok (v milionech EUR)
- 199
107
- 10
- 39
Index
- 100
54
- 5
- 20
Investice (v milionech EUR)
1 504
1 375
1 279
1 244
Index
100
91
85
83
Návratnost investic (%)
- 1,2
- 2,9
- 4,3
- 3,1
Index
- 100
- 246
- 370
- 269
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku.
(147)
Komise stanovila ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku tak, že čistý zisk před zdaněním z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, vyjádřila jako procentní podíl z obratu tohoto prodeje. Ziskovost výrobců zařazených do vzorku byla po celé posuzované období záporná - mezi rokem 2010 a 2012 se snížila o 1,5 procentního bodu a v období šetření došlo k mírnému zlepšení o 0,5 procentního bodu, kdy činila -1,6 %. Jak je vysvětleno ve 141. bodě odůvodnění výše, záporná hodnota ziskovosti byla způsobena především neustále klesající základní cenou, a nikoli v důsledku kolísání cen surovin, jako je nikl.
(148)
Čistý peněžní tok je schopnost výrobního odvětví Unie financovat svoji činnost z vlastních zdrojů. Peněžní tok byl záporný ve třech ze čtyř posuzovaných let - v roce 2011 se zlepšil, poté však začal opět klesat. Dočasné zlepšení v roce 2011 bylo způsobeno zejména významným snížením stavu zásob polotovarů.
(149)
Investice vykazovaly klesající tendenci - v roce 2011 se snížily o 9 %, v roce 2012 o dalších 6 % a během období šetření o další 2 %. Celkově se v průběhu posuzovaného období snížily o 17 procentních bodů.
(150)
Návratnost investic je zisk vyjádřený v procentech ve vztahu k čisté účetní hodnotě investic. Ve všech čtyřech posuzovaných letech byla negativní. V roce 2011 se snížila o 146 %, v roce 2012 o dalších 124 % a v období šetření dosáhla hodnoty -3,1 %.
(151)
Schopnost získávat kapitál byla u všech čtyř výrobců zařazených do vzorku negativně ovlivněna tím, že z důvodu negativních údajů o ziskovosti nebyly schopni získat financování od bank. Výrobci byli nuceni využívat finanční prostředky poskytnuté jinými společnostmi ze skupiny.
4.4.4. Závěr ohledně újmy
(152)
Většina ukazatelů újmy výrobního odvětví Unie vykazovala v posuzovaném období negativní trend. Objem výroby se snížil o 5 %, což způsobilo pokles využití kapacity o 8 %. Stabilní objem prodeje na rostoucím trhu vedl k poklesu podílu na trhu o 5 %. Zaměstnanost se snížila o 11 %, zatímco náklady práce vzrostly o 8 %. Investice se snížily o 17 %, zatímco návratnost investic zůstala během posuzovaného období záporná a prokázala zhoršující se tendenci.
(153)
Jedinými činiteli týkajícími se újmy, jež jasně vykazovaly mírně kladný trend, jsou výrobní kapacita a produktivita. V každém případě je toto zvýšení výrobní kapacity v souladu se zvýšením spotřeby během posuzovaného období. Zvýšení produktivity bylo důsledkem snížení počtu zaměstnanců.
(154)
V roce 2011 nebo 2012 prošly některé činitele týkající se újmy oproti předchozím letům dočasně pozitivnějším vývojem, načež se opět zhoršily - např. podíl na trhu, prodejní ceny a výrobní náklady. Ziskovost byla záporná všechny čtyři roky, peněžní tok tři roky ze čtyř.
(155)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise v této fázi k závěru, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
5. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(156)
V souladu s čl. 3 odst. 6 základního nařízení Komise zkoumala, zda dumpingový dovoz z dotčených zemí způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. V souladu s čl. 3 odst. 7 základního nařízení Komise rovněž zkoumala, zda výrobní odvětví Unie mohlo být souběžně s tím poškozeno i jinými známými činiteli. Komise dbala o to, aby případná újma, kterou mohly způsobit jiné činitele než dumpingový dovoz z dotčených zemí, nebyla přičítána na vrub tomuto dumpingovému dovozu. Těmito činiteli jsou: dovoz ze třetích zemí, vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie, ceny energie, nadměrná kapacita a hospodářská soutěž uvnitř Unie.
5.1. Účinky dumpingového dovozu
(157)
Spotřeba v Unii vzrostla během posuzovaného období o 4 %, zároveň se však objem dovozu z dotčených zemí zvýšil o 70 %, zatímco podíl výrobního odvětví Unie na trhu vykazoval klesající trend. Bylo zjištěno, že způsob, jakým dovoz získal podíl na trhu a výrobní odvětví Unie ztratilo podíl na trhu, se shodoval. Rostoucí podíl dovozu na trhu v roce 2012 zpomalil a během období šetření vzrostl, zatímco zmenšující se trh výrobního odvětví Unie v roce 2012 rovněž zpomalil svůj vývoj a během období šetření opět poklesl. Je proto zřejmé, že ztracený podíl na trhu výrobního odvětví Unie souvisel s nárůstem dumpingového dovozu.
(158)
Dovozní ceny z dotčených zemí klesly během posuzovaného období o 13 %. V témže období se pak také snížily ceny výrobního odvětví Unie o 11 %. Během období šetření se dumpingový dovoz z dotčených zemí podbízel vůči cenám výrobního odvětví Unie o 9,6 % - 11,3 %, což vyvíjelo cenový tlak na výrobní odvětví Unie. Cenová politika spojená s rostoucím dumpingovým dovozem z dotčených zemí neumožnila výrobnímu odvětví Unie udržet si svůj podíl na trhu anebo ziskovost.
(159)
Zúčastněné strany tvrdily, že dovážené výrobky z dotčených zemí nesoutěží s výrobky prodávanými výrobním odvětvím Unie. Dovoz z dotčených zemí údajně představují převážně tenké výrobky o tloušťce menší než 2 mm, zatímco výrobky dodávané výrobním odvětvím Unie mají většinou tloušťku větší. Toto tvrzení však nebylo skutečnostmi zjištěnými při šetření potvrzeno. Ve skutečnosti vyvážející výrobci a výrobní odvětví Unie prodávají silné výrobky o tloušťce větší než 2 mm i tenké výrobky o menší tloušťce. Mimoto průměrný vzájemný poměr silných výrobků a tenkých výrobků je podobný a činí přibližně 30 % - 35 % jak u výrobního odvětví Unie, tak u vyvážejících výrobců z dotčených zemí zařazených do vzorku.
(160)
Zúčastněné strany tvrdily, že neexistuje souvislost mezi množstvím a cenami dovozu z ČLR a ziskovostí výrobního odvětví Unie. Konkrétně se odvolávaly na pokles dovozu z ČLR a stabilní ceny v období 2011-2012, což údajně nemohlo způsobit pokles průměrných cen na trhu Unie. Současně se zvýšily ztráty výrobního odvětví Unie a objem prodeje byl poměrně stabilní.
(161)
Tato analýza se však selektivně zaměřuje pouze na dva samostatné roky, a nikoli na celé posuzované období. Z analýzy celého období jasně vyplývá, že výrazné zvýšení dumpingového dovozu vedlo nejenom ke zhoršení ziskovosti, ale také ke ztrátě podílu výrobního odvětví Unie na trhu a ke snížení výroby, využití kapacity, zaměstnanosti, investic a návratnosti investic. Ačkoli rok 2012 nesledoval důsledně celkový trend, daný trend byl i nadále záporný. Účelem posouzení ukazatelů újmy během delšího období čtyř let je zejména vyhnout se případným závěrům na základě izolovaného vývoje. V každém případě byly účinky dumpingového dovozu z obou dotčených zemí posuzovány souhrnně z důvodů objasněných v 97. až 102. bodě odůvodnění výše. Proto nebylo vhodné posuzovat nezávislé účinky dumpingového dovozu z ČLR samostatně.
(162)
Zúčastněné strany tvrdily, že podíl na trhu, který ztratilo výrobní odvětví Unie kvůli dovozu z Tchaj-wanu, nebyl významný. Tchajwanský dovoz podle informací uvedených v podnětu představoval během období šetření podíl na trhu ve výši 4,98 % a mezi rokem 2010 a obdobím šetření se zvýšil o 1,09 %. Zúčastněné strany tvrdily, že tedy bylo nemožné, aby tchajwanský vývoz způsobil újmu, kterou žadatelé údajně utrpěli.
(163)
Podle závěrů šetření se podíl tchajwanského dovozu na trhu v posuzovaném období celkově zvýšil a v období šetření dosáhl 5,1 %. Při šetření se rovněž jednoznačně zjistilo, že tento dumpingový dovoz se významně podbízel prodejním cenám výrobního odvětví Unie. Proto v rozporu s tvrzením zúčastněných stran vytvořil dumpingový dovoz z Tchaj-wanu cenový tlak a spolu s čínským dumpingovým dovozem způsobil újmu výrobnímu odvětví Unie, jak je uvedeno výše. Je třeba připomenout, že účinky dovozu z obou dotčených zemí byly z důvodů objasněných v 97. až 102. bodě odůvodnění výše posuzovány souhrnně. Účinky dumpingového dovozu pouze z Tchaj-wanu tudíž nebyly posuzovány samostatně.
(164)
Zúčastněné strany tvrdily, že objem tchajwanského dovozu byl nadhodnocen, neboť údajně zahrnoval významné množství plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli, jež pocházely z Číny nebo z Koreje, avšak byly nesprávně vykázány jako pocházející z Tchaj-wanu. Toto tvrzení však nebylo podloženo důkazy.
(165)
Nicméně spolupracující tchajwanské společnosti (výrobci a další spolupracující strany) vykázaly vývoz představující převážnou část celkového dovozu z Tchaj-wanu. Otázka údajně nesprávně vykázaných výrobků jiného než tchajwanského původu mohla tedy mít maximálně jen velmi omezený dopad.
(166)
Zúčastněné strany uvedly, že ceny čínských a tchajwanských vyvážejících výrobců stejně jako ceny výrobního odvětví Unie kopírovaly cenu niklu. Je sice možné, že v průběhu času vývoj cen vyvážejících výrobců kopíroval vývoj cen surovin, to se však netýká absolutní úrovně cen. V tomto ohledu bylo při šetření zjištěno, že jak čínské, tak tchajwanské ceny se podbízely ceně výrobního odvětví Unie o 9,6 % až 11,3 %. Pokud by platil argument, že čínské a tchajwanské ceny a ceny výrobního odvětví Unie se v průběhu posuzovaného období vyvíjely obdobně, vedlo by to pouze k závěru, že čínský a tchajwanský vývoz se během celého posuzovaného období podbízel cenám výrobního odvětví Unie s podobným rozpětím.
(167)
Zúčastněné strany tvrdily, že údajně vyšší investice neprokazují, že by výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu. Toto tvrzení však nebylo během šetření potvrzeno. Ve skutečnosti investice během posuzovaného období soustavně klesaly o 17 %, jak je uvedeno ve 149. bodě odůvodnění výše.
(168)
Komise v této fázi dospěla k závěru, že nárůst levného dumpingového dovozu z dotčených zemí způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu.
5.2. Účinky jiných činitelů
5.2.1. Dovoz ze třetích zemí
(169)
Objem dovozu z dalších třetích zemí se v posuzovaném období vyvíjel takto:
Tabulka 15
Dovoz ze třetích zemí
Země
2010
2011
2012
Období šetření
Indie
Objem (v tunách)
17 568
29 437
33 763
61 855
Index
100
168
192
352
Podíl na trhu (%)
0,6
0,9
1,0
1,9
Průměrná cena (EUR/t)
1 912
2 421
2 218
2 098
Index
100
127
116
110
Jižní Korea
Objem (v tunách)
72 256
70 297
62 047
92 189
Index
100
97
86
128
Podíl na trhu (%)
2,3
2,2
1,9
2,8
Průměrná cena (EUR/t)
1 932
2 112
1 891
1 839
Index
100
109
98
95
Jižní Afrika
Objem (v tunách)
66 142
51 788
50 718
51 907
Index
100
78
77
78
Podíl na trhu (%)
2,1
1,6
1,6
1,6
Průměrná cena (EUR/t)
2 302
2 355
2 102
1 943
Index
100
102
91
84
USA
Objem (v tunách)
94 923
82 387
82 624
90 947
Index
100
87
87
96
Podíl na trhu (%)
3,0
2,5
2,5
2,8
Průměrná cena (EUR/t)
2 695
2 943
2 646
2 304
Index
100
109
98
85
Ostatní třetí země
Objem (v tunách)
85 674
109 406
74 897
59 204
Index
100
128
87
69
Podíl na trhu (%)
2,7
3,4
2,3
1,8
Průměrná cena (EUR/t)
2 450
2 659
2 715
2 669
Index
100
109
111
109
Celkový dovoz ze všech třetích zemí kromě dotčených zemí
Objem (v tunách)
336 564
343 313
304 049
356 102
Index
100
102
90
106
Podíl na trhu (%)
10,6
10,6
9,3
10,8
Průměrná cena (EUR/t)
2 351
2 549
2 371
2 156
Index
100
108
101
92
Zdroj: Eurostat.
(170)
Třetími zeměmi s největším objemem dovozu byly Indie, Jižní Korea, Jižní Afrika a Spojené státy americké, přičemž podíly těchto zemí na trhu během období šetření činily 1,6 % až 2,8 %. Podíl všech ostatních třetích zemí na trhu činil 10,8 %.
(171)
Dovoz z Indie byl zanedbatelný a po většinu posuzovaného období odpovídal 1 % nebo méně. Práh 1 % byl překročen pouze jednou, a to během období šetření, kdy byl podíl na trhu 1,9 %.
(172)
Podíl Jižní Koreje na trhu byl v posuzovaném období poměrně stabilní: v letech 2010 až 2012 poklesl z 2,3 % na 1,9 % a během období šetření se zvýšil pouze na 2,8 %.
(173)
Dovoz z Jižní Afriky a Spojených států amerických vykazoval v průběhu posuzovaného období klesající trend. Podíl dovozu z Jižní Afriky na trhu se snížil z 2,1 % na 1,6 %, zatímco podíl dovozu ze Spojených států amerických na trhu klesl z 3,0 % na 2,8 %.
(174)
Pokud jde o ceny na základě údajů Eurostatu, lze konstatovat, že pouze dovozní cena u dovozu z Jižní Koreje byla nižší než dovozní cena u dovozu z ČLR a Tchaj-wanu, zatímco dovoz z Jižní Afriky vykazoval podobné ceny a dovoz z Indie a ze Spojených států amerických vyšší ceny. Je však třeba mít na paměti, že dotčený/obdobný výrobek zahrnuje rozličné třídy oceli, což má za následek významné cenové rozdíly, které v průměrných cenách podle údajů Eurostatu nemohly být zohledněny.
(175)
Zúčastněné strany se odvolávaly na dovoz z jiných třetích zemí, včetně USA, Jižní Koreje, Indie a Jižní Afriky. Tvrdily, že tento dovoz musel mít vliv na situaci výrobního odvětví Unie a že jelikož existuje významný dovoz z ostatních třetích zemí, který není předmětem šetření Komise, neměla by být dovozu z ČLR a Tchaj-wanu připisována žádná újma způsobená dovozem z ostatních zemí.
(176)
Jak je uvedeno výše, během období šetření měly z jiných zemí, jež jsou zdrojem dovozu plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli do Unie, největší podíl na trhu Tchaj-wan a ČLR (5,1 %, resp. 4,3 %). Dovoz z žádné jiné země nepřekročil během posuzovaného období 3 % podíl na trhu. Navíc zatímco podíl dovozu z dotčených zemí na trhu vzrostl během posuzovaného období o 3,7 procentního bodu, podíl dovozu z jiných třetích zemí než z dotčené země na trhu byl stabilní a během posuzovaného období se zvýšil pouze o 0,2 procentního bodu.
(177)
Vzhledem k stabilnímu trendu ve vývoji objemu dovozu proto Komise dospěla k předběžnému závěru, že dovoz z jiných třetích zemí nepřispěl významnou měrou k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
5.2.2. Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(178)
Objem vývozu výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjel takto:
Tabulka 16
Vývozní výkonnost výrobců v Unii zařazených do vzorku
2010
2011
2012
Období šetření
Objem vývozu (v tunách)
185 377
188 431
182 370
178 010
Index
100
102
98
96
Průměrná cena (v EUR za tunu)
2 148
2 353
2 082
1 915
Index
100
110
97
89
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku.
(179)
Objem vývozu u výrobců v Unii zařazených do vzorku se po jediném zvýšení v roce 2011 snižuje, a to jak co se týče objemu, tak i prodejních cen. Celkový objem vývozu výrobců zařazených do vzorku představoval přibližně 12 % jejich kombinované výroby. I když pokles vývozu mohl přispět ke snížení výroby, vzhledem k nízké úrovni vývozu v porovnání s prodejem v Unii byl podíl vývozu na újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie velmi omezený.
5.2.3. Ceny energie, nadměrná kapacita
(180)
Zúčastněné strany tvrdily, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byly vysoké ceny energie, které jsou údajně o 20 % vyšší než v ČLR. Energie je však při výrobě plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli pouze menším nákladovým faktorem, přičemž obvykle představuje méně než 10 % celkových nákladů. Ponecháme-li stranou otázku, zda ceny energie v ČLR odrážejí tržní hodnoty, rozdíl mezi cenami energie nemůže být příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(181)
Zúčastněné strany tvrdily, že v rozporu s tím, co je uvedeno v podnětu, bylo výrobní odvětví Unie poznamenáno výraznou nadměrnou kapacitou. Komise zjistila, že využití kapacity výrobního odvětví Unie se snížilo ze 77 % v roce 2010 na 70 % během posuzovaného období. Ovšem výrobní kapacita výrobního odvětví Unie a spotřeba na trhu Unie se vyvíjely souběžně a v obou případech došlo během posuzovaného období ke zvýšení o 4 %. Pokles využití kapacity je tudíž způsoben neschopností výrobního odvětví Unie využít rostoucího trhu, neboť tento růst byl absorbován dumpingovým dovozem z dotčených zemí. Výsledná údajná nadměrná kapacita je tedy spíše důsledkem dumpingového dovozu než příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(182)
Komise dospěla k závěru, že jak náklady na energii výrobního odvětví Unie, tak jeho údajná nadměrná kapacita nemohly způsobit újmu, kterou utrpělo.
5.3. Obavy z narušení hospodářské soutěže
(183)
Zúčastněné strany tvrdily, že dovoz plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli z ČLR vzrostl v reakci na koncentraci kapacity v Unii do malého počtu dodavatelů, kdy uživatelé v Unii měli k dispozici pouze omezený počet výrobců. Nicméně v posledních 10 letech se na trhu Unie vždy vyskytovali čtyři středně velcí a řada menších dodavatelů. Zatímco vlastnictví některých z těchto společností se během tohoto období změnilo, počet dodavatelů byl stabilní. Nárůst dumpingového čínského dovozu tudíž nemohl nastat v důsledku snížení počtu dodavatelů v Unii.
(184)
Zúčastněné strany uvedly, že trh Unie je velmi koncentrovaný a dovoz z dotčených zemí nemohl způsobit újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Tvrdily, že objem dovozu z Asie nebyl dostatečně vysoký na to, aby omezil hospodářskou soutěž, a nemohl bránit výrobnímu odvětví Unie zvyšovat ceny. V této souvislosti se tytéž strany odvolávaly na rozhodnutí Komise o schválení spojení podniků Outokumpu a Inoxum (10) (s výhradou závazků) v listopadu 2012 (dále jen „rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum“).
(185)
Analýza v rámci řízení o spojování podniků a antidumpingové šetření se však týkají různých právních rámců, které mají odlišné cíle. Zatímco v řízení o spojování podniků se analyzuje, zda by navrhované spojení vyvolalo obavy z narušení hospodářské soutěže, antidumpingové šetření analyzuje, zda je výrobní odvětví Unie vystaveno dumpingu působícímu újmu.
(186)
V každém případě bylo v rámci rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum zkoumáno, zda nabytí společnosti Inoxum společností Outokumpu by vedlo ke vzniku podniku s dominantním postavením na trhu Unie. Subjekt vzniklý spojením společností Outokumpu a Inoxum by měl kombinovaný podíl na trhu přesahující 50 % a vedl by ke snížení počtu hlavních výrobců ze čtyř na tři. Toto rozhodnutí o spojení podniků zavazovalo společnost Outokumpu odprodat část společnosti Inoxum včetně výrobní společnosti Acciai Speciali Terni (dále jen „AST“). Cílem tohoto odprodeje bylo právě zachovat v Unii hospodářskou soutěž na trhu s plochými za studena válcovanými výrobky z korozivzdorné oceli a vznik plánovaného subjektu (spojením společnosti Outokumpu a veškerých aktiv společnosti Inoxum včetně AST), jehož tržní podíl na trhu Unie by byl vyšší než 50 %, se nikdy neuskutečnil. Namísto toho stále existují čtyři středně velké subjekty a několik menších subjektů, které si navzájem konkurují, aniž by některá z těchto stran dosahovala úrovně tržní síly, jíž by dosahoval navrhovaný subjekt vzniklý spojením podniků analyzovaným ve věci týkající se spojení společností Outokumpu a Inoxum.
(187)
Zúčastněné strany se rovněž odvolávaly na diskusi v rámci rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum ohledně skutečnosti, že výrobci v Unii nebyli omezeni asijským dovozem během těch období, kdy byl asijský dovoz z důvodu kolísání cen niklu, směnných kurzů a nízkých cen niklu na Londýnské burze kovů méně konkurenceschopný. V rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum bylo poznamenáno, že „i když omezení spojená s dovozem nemusí být v současnosti silná, je možné, že by se v budoucnosti zvýšila“ (11), což následně vedlo k posouzení pravděpodobného vývoje trhu. Ze současného šetření vyplývá následující: dumpingový dovoz z dotčených zemí dosáhl během období šetření 9,5 % podílu na trhu a v porovnání s rokem 2010 vzrostl o 70 %. Rovněž bylo zjištěno, že tento dumpingový dovoz se podbízel cenám výrobního odvětví Unie o 9,6 % až 11,3 %.
(188)
Kromě toho skutečnost, že poptávka na trhu Unie je relativně stabilní, a to i v případě významného kolísání cen, neznamená, že kupující nejsou citliví na cenu. Zatímco nižší ceny, jež nabízejí vývozci, nevedou ke zvýšení spotřeby na trhu Unie, šetření jasně ukázalo, že kupující jsou ochotni nakupovat větší množství levného zboží z dovozu. Vzhledem k tomu, že tento levný dovoz nevytváří další poptávku, jde tento prodej na úkor prodeje ostatních účastníků trhu, a to hlavně na úkor výrobního odvětví Unie.
(189)
Šetření potvrdilo, že výrobní odvětví Unie prodává širší sortiment výrobků než spolupracující vyvážející výrobci. Avšak během období šetření se přibližně 75 % prodeje výrobního odvětví Unie týkalo čtyř nejčastějších tříd oceli (304, 304L, 316L a 430). Všechny tyto třídy prodávají vývozci z dotčených zemí v řadě různých šířek, tlouštěk a úprav. I výrobky z komodit, které nepatří do těchto tříd, spolu přímo soutěží, jelikož byly rovněž prodávány vývozci z dotčených zemí.
(190)
Žádná ze zúčastněných stran v tomto šetření nevznesla žádné námitky týkající se jakosti výrobku. V rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum bylo na jedné straně uvedeno, že jakost výrobků neevropských výrobců lze v průměru považovat za srovnatelnou s jakostí u evropských výrobců (12), na druhé straně v něm bylo konstatováno, že odběratelé se zvláštními požadavky nemohou nakupovat v Asii (13). Jak však bylo popsáno výše, převážnou část prodeje výrobního odvětví Unie představují komoditní výrobky, u kterých je jakost srovnatelná.
(191)
Další faktory, které brání některým odběratelům nakupovat dovážené ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli, jsou dlouhé dodací lhůty z důvodu dlouhé přepravy z dotčených zemí a méně příznivé platební podmínky, které nabízejí výrobci v dotčených zemích. Nicméně tyto faktory jsou relevantní především pro odběratele nakupující přímo od ocelárny, kteří představují zhruba pouze třetinu trhu Unie.
(192)
Zároveň většina prodeje probíhala prostřednictvím středisek služeb pro ocelářský průmysl, přičemž tento prodej představoval přibližně dvě třetiny trhu Unie. Téměř veškerý vývoz z dotčených zemí ve skutečnosti probíhá prostřednictvím nezávislých středisek služeb pro ocelářský průmysl, jež také nakupují od výrobního odvětví Unie. V tomto případě jsou platební podmínky, které nabízí distributor, pro uživatele relevantní. Jelikož se tento prodej obvykle uskutečňuje ze zásob distributora, odpovídá příslušná dodací lhůta rovněž době potřebné pro zaslání zboží od distributora uživateli. Proto většina prodeje není těmito faktory ovlivněna.
(193)
Většina prodeje uskutečňovaného výrobním odvětvím Unie je tedy přímo ovlivněna dumpingovým dovozem z dotčených zemí.
(194)
Komise proto dospěla k závěru, že podmínky hospodářské soutěže v Unii nemohly zabránit tomu, aby dumpingový dovoz z dotčených zemí výrobnímu odvětví Unie působil újmu.
5.4. Účinek cen surovin
(195)
Zúčastněné strany tvrdily, že rozhodnutí, zda si koupí dotčený výrobek pocházející z dotčených zemí, nebo obdobný výrobek vyráběný výrobním odvětvím Unie, je ovlivněno vývojem cen surovin, zejména niklu. Je tomu tak proto, že vývozci si účtují jednotnou cenu a výrobní odvětví Unie si účtuje základní cenu plus přirážku za slévání.
(196)
Proto by údajně bylo pro dovozce výhodnější v dotčených zemích nakupovat, když ceny surovin rostou (neboť ceny výrobního odvětví Unie budou upraveny směrem nahoru, zatímco ceny vývozců zůstanou stabilní). Na druhé straně, pokud by se ceny surovin snížily, údajně by pro dovozce bylo nakupovat v dotčených zemích méně výhodné (neboť ceny výrobního odvětví Unie se sníží, zatímco ceny vývozců zůstanou stabilní).
(197)
V rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum byl analyzován dopad očekávaného vývoje ceny niklu na rozhodování dovozců o nákupu (14). V současném šetření bylo analyzováno, zda vývoj dovozu opravdu sledoval vývoj skutečných cen niklu podle výše popsaného trendu. Ceny niklu klesly (15) o 31 % z 16 453 EUR za tunu v roce 2010 na 11 327 EUR za tunu během období šetření. Podle tvrzení zúčastněných stran uvedeného ve 196. bodě odůvodnění výše mělo toto snížení cen niklu vést k poklesu dovozu z dotčených zemí. Šetření však ukázalo, že i přes značné snížení cen niklu se vývoz z dotčených zemí během stejného období zvýšil o 70 %, jak je popsáno v 104. bodě odůvodnění výše.
(198)
Vývoj cen surovin sice mohl mít určitý vliv na vývoj objemů dovozu, ale další faktory jako nízká úroveň cen vyvážejících výrobců nad tímto účinkem jasně převážily. Má se tedy za to, že vývoj cen niklu neměl na celkově rostoucí trend dumpingového dovozu z dotčených zemí během posuzovaného období trvalý vliv.
5.5. Změny ve spotřebním vzorci
(199)
V rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum bylo stanoveno, že jak absolutní úroveň cen niklu, tak kolísání cen niklu pravděpodobně sníží atraktivitu korozivzdorné oceli jako materiálu a budou stimulovat poptávku po korozivzdorné oceli neobsahující nikl (16).
(200)
Co se týče atraktivity korozivzdorné oceli jako materiálu, objevil se též argument, že substituci korozivzdorné oceli mohla ovlivnit řada trendů, jako je potřeba využívání lehčích materiálů, např. v automobilech (negativní dopad na korozivzdornou ocel; přechod z oceli na kompozity), kratší životní cykly výrobků u spotřebního zboží (negativní dopad na korozivzdornou ocel; používají se levnější materiály), vyšší potřeba úpravy vody a výroba zelené energie (pozitivní dopad na korozivzdornou ocel; problém náhrady v mnohých použitích) a vývoj cen případných konkurenčních materiálů (železná ruda, hliník, měď) (17).
(201)
V tomto ohledu toto šetření potvrdilo závěry rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum (18), že poptávka po korozivzdorné oceli obecně a po plochých za studena válcovaných výrobcích z korozivzdorné oceli konkrétně je poměrně nepružná. K největšímu růstu spotřeby došlo mezi lety 2010 a 2011, kdy ceny rostly. Během období klesajících cen od roku 2011 až do období šetření zůstala spotřeba stabilní a zvýšila se pouze o 1 %. Substituce korozivzdorné oceli, včetně výše uvedených faktorů, tudíž neměla na celkovou spotřebu plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli měřitelný dopad.
(202)
Co se týče přesunu poptávky směrem k třídám korozivzdorné oceli neobsahujícím nikl, které jsou rovněž obdobným výrobkem, podrobná analýza prodejních transakcí, jež vykázali výrobci v Unii zařazení do vzorku, potvrzuje závěry rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum.
(203)
Jak je však popsáno ve 138. bodě odůvodnění výše, ceny účtované výrobním odvětvím Unie jsou přímo vázány na třídu oceli a odpovídající ceny surovin. Přesun poptávky od jedné třídy oceli k jiné proto nemá žádný dopad na výkonnost výrobního odvětví Unie.
(204)
V této fázi byl tudíž vyvozen závěr, že změny ve spotřebním vzorci neměly na výkonnost výrobního odvětví Unie negativní dopad.
5.6. Závěr ohledně příčinné souvislosti
(205)
Levný dumpingový dovoz z dotčených zemí se zvýšil jak v absolutním, tak v relativním vyjádření v porovnání se spotřebou v Unii v době, kdy se zhoršila většina ukazatelů újmy výrobního odvětví Unie (výroba, využití kapacity, podíl na trhu, zaměstnanost, prodejní ceny, náklady práce, ziskovost, investice, návratnost investic). Dumpingový dovoz z dotčených zemí se během období šetření podbízel cenám výrobního odvětví Unie o 9,6 % až 11,3 %.
(206)
Ostatní faktory, jako jsou ceny energie, kapacita a podmínky hospodářské soutěže na trhu Unie, k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie nepřispěly. Faktory jako dovoz z jiných třetích zemí a vývoz výrobního odvětví Unie mohly k újmě přispět, avšak ve velmi omezené míře.
(207)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise k předběžnému závěru, že příčinou podstatné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie je dumpingový dovoz z dotčených zemí a že ostatní faktory posuzované jednotlivě tuto příčinnou souvislost nenarušují. Újma spočívá především v křehké finanční situaci výrobního odvětví Unie a v poklesu výroby, využití kapacity, zaměstnanosti a podílu na trhu.
(208)
Komise rozlišila a oddělila účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie od účinků dumpingového dovozu působícího újmu. Účinek jiného dovozu, vývozu výrobního odvětví Unie, cen energie, kapacity a podmínek hospodářské soutěže na nepříznivý vývoj výrobního odvětví Unie, pokud jde o jeho finanční situaci, výrobu a podíl na trhu, byl buď velmi omezený, nebo žádný.
6. ZÁJEM UNIE
(209)
V souladu s článkem 21 základního nařízení Komise zkoumala, zda navzdory zjištění, že újmu způsobuje dumping, může učinit jednoznačný závěr, že v tomto případě není v zájmu Unie přijímat příslušná opatření. Zájem Unie byl stanoven na základě posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů.
6.1. Zájem výrobního odvětví Unie
(210)
Většina výrobního odvětví Unie podporuje uložení opatření. Největší výrobce v Unii při šetření nespolupracoval, neměl však proti podnětu výhrady. Šest výrobců v Unii představujících přibližně 55 % prodeje a výroby v Unii při šetření spolupracovalo a podpořilo podnět.
(211)
Výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu. Všechny finanční ukazatele (ziskovost, peněžní tok, návratnost investic) byly v průběhu celého posuzovaného období většinou záporné. Ostatní ukazatele, jako je výroba, využití kapacity, zaměstnanost a podíl na trhu, se v průběhu celého posuzovaného období vyvíjely negativně. Výrobnímu odvětví Unie se podařilo jen udržet nízký objem prodeje po krizi a nemohlo těžit z růstu trhu.
(212)
Pokud by nebyla přijata opatření, bude dumpingový dovoz z dotčených zemí i nadále nutit výrobní odvětví Unie prodávat za ztrátové ceny. Toto hromadění dalších ztrát povede k dalšímu zhoršení situace výrobního odvětví Unie. Je proto v zájmu výrobního odvětví Unie opatření uložit.
6.2. Zájem dovozců a distributorů, kteří nejsou ve spojení
(213)
Dovozci a distributoři (včetně středisek služeb pro ocelářský průmysl) byli při tomto šetření velmi aktivní. Přihlásilo se 31 dovozců a distributorů, kteří vyjádřili nesouhlas s uložením opatření.
(214)
Dovozci a distributoři tvrdili, že uložením opatření se omezí jejich možné zdroje dodávek. Uvedli, že pokud budou opatření uložena, nebudou již dále moci odebírat ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli z ČLR a Tchaj-wanu.
(215)
Šetření však ukázalo, že všichni dovozci a distributoři nakupují z různých zdrojů, včetně výrobního odvětví Unie, dotčených zemí a jiných třetích zemí. Na dodávky z dotčených zemí jsou tudíž odkázáni pouze do určité míry.
(216)
Tyto strany mohou i nadále nakupovat ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli od výrobního odvětví Unie a jiných zemí, kterých se toho šetření netýká (například Indie, Jižní Afrika, Jižní Korea nebo USA) a jejichž celkový podíl na trhu dosahuje 11 %. Jak výrobní odvětví Unie, tak dovoz z jiných třetích zemí proto představují věrohodnou alternativu k dovozu z Číny a Tchaj-wanu.
(217)
Proto se v této fázi vyvozuje závěr, že uložení opatření může mít na situaci dovozců a distributorů, kteří nejsou ve spojení, pouze malý negativní dopad.
6.3. Zájem uživatelů
(218)
Řada zúčastněných stran, včetně vyvážejících výrobců a distributorů, vyjádřila obavy ohledně možných negativních účinků opatření na uživatele. Samotní uživatelé tyto obavy nemají. Míra zapojení uživatelů do této věci byla velmi nízká. Stanovisko vyjádřilo šest uživatelů (včetně jedné skupiny čtyř společností), z nichž pouze jeden byl proti uložení opatření. Ostatní uživatelé a jejich sdružení se buď nezapojili, nebo se výslovně zdrželi jakéhokoli postoje.
(219)
Proto se vyvozuje předběžný závěr, že uložení opatření není proti zájmu uživatelů.
6.4. Obavy z narušení hospodářské soutěže
(220)
V rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum dospěla Komise k závěru, že navrhované spojení společností Outokumpu a Inoxum by pravděpodobně vedlo k zásadnímu narušení účinné hospodářské soutěže kvůli nekoordinovaným účinkům z důvodu vytvoření dominantního postavení na trhu Evropského hospodářského prostoru (EHP) s plochými za studena válcovanými výrobky z korozivzdorné oceli (19). Komise s cílem vyhnout se takovému narušení uznala, že balíček týkající se odprodeje zahrnující AST postačuje k odstranění obav z narušení hospodářské soutěže (20). Nápravné opatření schválené Komisí zachovalo počet středně velkých výrobců v Unii (tj. 4).
(221)
Toto nápravné opatření již bylo provedeno a nyní je plně účinné. Mimoto se uložením antidumpingových opatření nesnižuje počet středně velkých výrobců v Unii. V této fázi se proto dospělo k závěru, že uložením opatření se nesníží ani neodstraní účinek závazku přijatého Komisí v rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum.
6.5. Závěr ohledně zájmu Unie
(222)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise k závěru, že neexistují žádné přesvědčivé důvody se domnívat, že uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR a Tchaj-wanu v této fázi šetření není v zájmu Unie.
7. PROZATÍMNÍ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(223)
Na základě závěrů, k nimž Komise v otázce dumpingu, újmy, příčinné souvislosti a zájmu Unie dospěla, by měla být zavedena prozatímní opatření, jež zabrání tomu, aby dumpingový dovoz způsoboval výrobnímu odvětví Unie další újmu.
7.1. Úroveň pro odstranění újmy (rozpětí újmy)
(224)
Za účelem stanovení úrovně těchto opatření určila Komise nejprve výši cla potřebnou k odstranění újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(225)
Újma by byla odstraněna v případě, že výrobní odvětví Unie by dokázalo pokrýt své výrobní náklady a dosáhnout takového zisku před zdaněním, jakého lze v tomto výrobním odvětví přiměřeně dosáhnout z prodeje obdobného výrobku na trhu Unie za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez dumpingového dovozu.
(226)
Ziskovost výrobního odvětví Unie byla v průběhu celého posuzovaného období, tj. v letech 2010 až 2013, záporná. Předchozí roky 2008 a 2009 byly postiženy poklesem poptávky v době celosvětové hospodářské krize, a zisk dosažený v těchto letech tudíž nelze považovat za zisk dosažený za běžných podmínek hospodářské soutěže. Jak je uvedeno výše ve 134. bodě odůvodnění, předchozí šetření předběžně zjistilo existenci dumpingu v roce 2007, avšak mezi tímto dovozem a situací výrobního odvětví Unie nemohla být stanovena věcná spojitost.Proto byl cílový zisk stanoven na 8,1 %, což byl zisk, kterého dosáhlo výrobní odvětví Unie v roce 2007. To byl poslední reprezentativní rok, který se vyznačoval běžnými podmínkami hospodářské soutěže před poklesem poptávky v letech 2008 a 2009. Velikost trhu v roce 2013 téměř dosáhla úrovně spotřeby v roce 2007.
(227)
Na tomto základě Komise vypočítala pro výrobní odvětví Unie cenu obdobného výrobku nepůsobící újmu, a to tak, že od prodejních cen Unie odečetla skutečné ztráty utrpěné během období šetření a připočetla výše uvedené ziskové rozpětí ve výši 8,1 %.
(228)
Úroveň pro odstranění újmy poté Komise určila na základě porovnání vážené průměrné dovozní ceny spolupracujících vyvážejících výrobců v dotčených zemích zařazených do vzorku, jež byla stanovena pro účely výpočtů v souvislosti s cenovým podbízením, s váženou průměrnou cenou obdobného výrobku prodávaného v období šetření na trhu Unie výrobci v Unii zařazenými do vzorku, která nepůsobí újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento vážené průměrné hodnoty dovozu zahrnující CIF.
(229)
Úroveň pro odstranění újmy pro „ostatní spolupracující společnosti“ a pro „všechny ostatní společnosti“ je definována stejným způsobem jako dumpingové rozpětí pro tyto společnosti (viz výše 57., 60., 85. a 88. bod odůvodnění).
7.2. Prozatímní opatření
(230)
Prozatímní antidumpingová opatření by měla být na dovoz plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli pocházejících z ČLR a Tchaj-wanu uvalena podle pravidla nižšího cla, které stanoví čl. 7 odst. 2 základního nařízení. Komise provedla srovnání rozpětí újmy a rozpětí dumpingu. Výše celních sazeb by měla být stanovena tak, aby byla na úrovni nižší z hodnot dumpingového rozpětí a rozpětí újmy.
(231)
Jak již bylo uvedeno ve 4. bodě odůvodnění výše, Komise zavedla celní evidenci dovozu dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR a Tchaj-wanu nařízením (EU) č. 1331/2014 s ohledem na možné zpětné uplatnění antidumpingových a vyrovnávacích opatření podle čl. 10 odst. 4 základního nařízení a čl. 16 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (21) (dále jen „základní antisubvenční nařízení“).
(232)
Pokud jde o současné antidumpingové šetření, a vzhledem k výše uvedeným zjištěním by celní evidence dovozu za účelem antidumpingového šetření v souladu s čl. 14 odst. 5 základního nařízení měla být zastavena.
(233)
Co se týká souběžného antisubvenčního šetření (viz 3. bod odůvodnění výše), celní evidence dovozu z ČLR podle čl. 24 odst. 5 základního antisubvenčního nařízení by měla pokračovat.
(234)
V této fázi řízení nelze přijmout rozhodnutí o možném zpětném uplatnění antidumpingových opatření.
(235)
Prozatímní antidumpingové clo by na základě výše uvedených skutečností mělo mít tyto sazby, vyjádřené v cenách CIF na hranici Unie před proclením:
Země
Společnost
Dumpingové rozpětí
(%)
Rozpětí újmy
(%)
Prozatímní antidumpingové clo
(%)
ČLR
Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
25,2
25,2
Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
25,2
25,2
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.
29,2
24,3
24,3
Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
24,3
24,3
Ostatní spolupracující společnosti
30,0
24,5
24,5
Všechny ostatní společnosti
34,9
25,2
25,2
Tchaj-wan
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd.
12,0
23,9
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd.
10,9
22,9
10,9
Yieh United Steel Corporation
10,9
22,9
10,9
Ostatní spolupracující společnosti
10,9
22,9
10,9
Všechny ostatní společnosti
12,0
23,9
12,0
(236)
Sazby antidumpingových cel pro jednotlivé společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí proto situaci zjištěnou při tomto šetření, pokud jde o tyto společnosti. Tyto celní sazby jsou použitelné výlučně na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z dotčených zemí a vyráběného uvedenými právnickými osobami. Na dovoz dotčeného výrobku vyrobeného jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení s těmito konkrétně uvedenými společnostmi, by se měla vztahovat celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“. Neměla by se na ně vztahovat žádná z uvedených individuálních antidumpingových celních sazeb.
(237)
Pokud společnost následně změní název svého subjektu, může požádat o uplatnění těchto individuálních antidumpingových celních sazeb. Tato žádost musí být předložena Komisi (22). Žádost musí obsahovat veškeré příslušné informace umožňující prokázat, že daná změna nemá vliv na právo dotyčné společnosti využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje. Pokud změna názvu společnosti nemá vliv na její právo využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje, bude oznámení o změně názvu zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
(238)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání antidumpingového cla, sazba antidumpingového cla pro všechny ostatní společnosti by se neměla vztahovat pouze na vyvážející výrobce, kteří při tomto šetření nespolupracovali, ale i na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
(239)
Od 26. března 2015 je ochrana před dumpingovým dovozem zajištěna prozatímním antidumpingovým clem. Celní evidence dovozu pro účely ochrany před dumpingovým dovozem proto již není nutná. Ustanovení čl. 1 odst. 1 nařízení (EU) č. 1331/2014 proto musí být odpovídajícím způsobem změněno.
8. ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
(240)
Komise v zájmu řádné správy vyzve zúčastněné strany k tomu, aby v pevně stanovené lhůtě předložily písemné připomínky a/nebo aby požádaly o slyšení u Komise a/nebo úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
(241)
Zjištění týkající se uložení prozatímního cla jsou prozatímní a mohou být v konečné fázi šetření změněna,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní antidumpingové clo na dovoz plochých válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli, dále již neupravených, pouze válcovaných za studena (úběrem za studena), v současnosti kódů KN 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 a 7220 20 89, pocházejících z Čínské lidové republiky a Tchaj-wanu.
2. Sazby prozatímního antidumpingového cla, které se použijí na čistou cenu s dodáním na hranice Unie, před proclením, jsou pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanoveny takto:
Země
Společnost
Prozatímní antidumpingové clo
(%)
Doplňkový kód TARIC
Čínská lidová republika
Baosteel Stainless Steel Co., Ltd., Šanghaj
25,2
C022
Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd., Ningbo
25,2
C023
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd., Taiyuan City
24,3
C024
Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd., Tianjin City
24,3
C025
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze I
24,5
Všechny ostatní společnosti
25,2
C999
Tchaj-wan
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd., Taipei City
12,0
C030
Tang Eng Iron Works Co., Ltd., Kaohsiung City
10,9
C031
Yieh United Steel Corporation, Kaohsiung City
10,9
C032
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze II
10,9
Všechny ostatní společnosti
12,0
C999
3. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu v Unii podléhá složení jistoty odpovídající výši prozatímního cla.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se příslušná platná ustanovení o clech.
Článek 2
1. Do 25 kalendářních dnů ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost mohou zúčastněné strany:
a)
požádat o poskytnutí informací o podstatných skutečnostech a důvodech, na jejichž základě bylo toto nařízení přijato;
b)
předložit Komisi své písemné připomínky a
c)
požádat o slyšení u Komise a/nebo úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
2. Strany uvedené v čl. 21 odst. 4 nařízení (ES) č. 1225/2009 se mohou vyjádřit k uplatňování prozatímních opatření do 25 kalendářních dnů ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 3
Ustanovení čl. 1 odst. 1 prováděcího nařízení (EU) č. 1331/2014 se nahrazuje tímto:
„1. Celní orgány se vyzývají, aby podle čl. 24 odst. 5 nařízení (ES) č. 597/2009 přijaly vhodná opatření k zavedení celní evidence dovozu plochých válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli, dále již neupravených, pouze válcovaných za studena (úběrem za studena), v současnosti kódů KN 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 a 7220 20 89, pocházejících z Čínské lidové republiky do Unie.“
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 se použije po dobu šesti měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 24. března 2015.
A BIZOTTSÁG (EU) 2015/501 VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2015. március 24.)
a Kínai Népköztársaságból és Tajvanról származó, rozsdamentes acélból készült, hidegen síkhengerelt termékek behozatalára vonatkozó ideiglenes dömpingellenes vám kivetéséről
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendeletre (1) (alaprendelet) és különösen annak 7. cikkére,
a tagállamokkal folytatott konzultációt követően,
mivel:
1. AZ ELJÁRÁS
1.1. Az eljárás megindítása
(1)
2014. június 26-án az Európai Bizottság (a továbbiakban: a Bizottság) az alaprendelet 5. cikke alapján dömpingellenes vizsgálatot indított a Kínai Népköztársaságból (a továbbiakban: KNK) és Tajvanról (a továbbiakban: érintett országok) származó rozsdamentes acélból készült, hidegen síkhengerelt termékek Európai Unióba történő behozatalára vonatkozóan. Az eljárás megindításáról a Bizottság értesítést (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló értesítés) tett közzé az Európai Unió Hivatalos Lapjában (2).
(2)
A Bizottság a vizsgálatot az Eurofer (a továbbiakban: panaszos) által a rozsdamentes acélból készült, hidegen síkhengerelt termékek panaszos uniós gyártóinak nevében 2014. május 13-án benyújtott panaszára indította el. A panaszos a rozsdamentes acélból készült, hidegen síkhengerelt termékek uniós össztermelésének 50 %-át képviseli. A panasz bizonyítékot tartalmazott a dömpingre, illetve az abból eredő jelentős kárra vonatkozóan, és így elegendőnek bizonyult a vizsgálat megindításához.
(3)
2014. augusztus 14-én a Bizottság szubvencióellenes vizsgálatot indított a KNK-ból származó rozsdamentes acélból készült, hidegen síkhengerelt termékek Unióba történő behozatalára vonatkozóan, és külön vizsgálatot indított. A szubvencióellenes vizsgálat megindításáról a Bizottság értesítést tett közzé az Európai Unió Hivatalos Lapjában (3).
1.2. Bejegyzés
(4)
A panaszos szükséges bizonyítékokkal alátámasztott kérelmére a Bizottság 2014. december 15-én elfogadta az 1331/2014/EU végrehajtási rendeletet (4), amely a KNK-ból és Tajvanról származó, rozsdamentes acélból készült, hidegen síkhengerelt termékek behozatalára 2014. december 17-től nyilvántartásba vételi kötelezettséget vezet be.
1.3. Érdekelt felek
(5)
Az eljárás megindításáról szóló értesítésben a Bizottság felkérte az érdekelt feleket, hogy a vizsgálatban való részvételüket biztosítandó vegyék fel a Bizottsággal a kapcsolatot. A Bizottság emellett kifejezetten tájékoztatta a panaszost, más ismert uniós gyártókat, az ismert exportáló gyártókat, a kínai és tajvani hatóságokat, az ismert importőröket, a vizsgálat megindításában érintettként ismert szállítókat és felhasználókat, kereskedőket, valamint szövetségeket a vizsgálat megindításáról, és felkérte őket a részvételre. A Bizottság továbbá tájékoztatta az Amerikai Egyesült Államok (a továbbiakban: USA) és Dél-Afrika gyártóit a vizsgálat megindításáról, és felkérte őket a részvételre. Az eljárás megindításáról szóló értesítésben a Bizottság tájékoztatta az érdekelt feleket arról, hogy az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének a) pontja szerinti, piacgazdasággal rendelkező harmadik országként (a továbbiakban: analóg ország) az USA-t tervezi figyelembe venni.
(6)
Az érdekelt feleknek lehetőségük nyílt a vizsgálat megindításával kapcsolatos észrevételeik megtételére, valamint a Bizottsággal és/vagy a kereskedelmi ügyekben eljáró meghallgató tisztviselővel tartandó meghallgatás kérelmezésére.
a) Mintavétel
(7)
A Bizottság az eljárás megindításáról szóló értesítésben közölte, hogy az alaprendelet 17. cikkével összhangban mintavételt végezhet az érdekelt felek körében.
Mintavétel az uniós gyártók körében
(8)
Az eljárás megindításáról szóló értesítésben a Bizottság jelezte, hogy az uniós gyártók közül ideiglenesen mintát választott ki. A Bizottság a termelés mennyisége alapján választotta ki a mintát. A minta négy uniós gyártóból állt. A mintába felvett uniós gyártók a termelési mennyiség megközelítőleg 50 %-át képviselték. A Bizottság felkérte az érdekelt feleket, hogy közöljék az ideiglenes mintával kapcsolatos észrevételeiket. Nem tettek észrevételt az ideiglenes mintával kapcsolatban, az ideiglenes mintát megerősítették. A minta reprezentatív az uniós gazdasági ágazat tekintetében.
Mintavétel az importőrök körében
(9)
A Bizottság annak érdekében, hogy eldönthesse, szükséges-e a mintavétel, és ha igen, kiválaszthassa a mintát, felkérte a független importőröket, hogy nyújtsák be az eljárás megindításáról szóló értesítésben kért információkat.
(10)
Harmincegy független importőr nyújtotta be a kért információkat és egyezett bele abba, hogy felvegyék a mintába. Az alaprendelet 17. cikkének (1) bekezdésével összhangban a Bizottság az Unióba irányuló import legnagyobb mennyisége alapján négy vállalatot vett fel a mintába. Az alaprendelet 17. cikke (2) bekezdésének megfelelően valamennyi érintett és ismert importőr véleményét kikérték a minta kiválasztásáról.
(11)
Észrevételek érkeztek az egyik kiválasztott importőr tulajdonosi szerkezetével kapcsolatban. Az érdekelt felek azzal érveltek, hogy az egyik importőrnek nem kellene a mintában szerepelnie, mivel kapcsolatban áll egy uniós gyártóval. Azonban ezen importőr a vizsgálati időszak alatt nem állt kapcsolatban semmilyen uniós gyártóval, csak később került egy gyártóval kapcsolatba. Továbbá, a „független importőr” azt jelenti, hogy az importőr nem áll kapcsolatban exportáló gyártóval. A független importőr kapcsolatban állhat egy uniós gyártóval.
Mintavétel a tajvani exportáló gyártók körében
(12)
A Bizottság annak érdekében, hogy eldönthesse, szükséges-e a mintavétel, és ha igen, kiválaszthassa a mintát, felkérte az összes tajvani exportáló gyártót, hogy nyújtsák be az eljárás megindításáról szóló értesítésben kért információkat. Ezenfelül a Bizottság felkérte Tajvan Európai Unió melletti képviselőit, hogy nevezzék meg és/vagy lépjenek kapcsolatba azokkal az esetleges további exportáló gyártókkal, amelyek adott esetben részt kívánnak venni a vizsgálatban.
(13)
Az érintett ország összesen kilenc állítólagos exportáló gyártója bocsátotta rendelkezésre a kért információkat, és járult hozzá ahhoz, hogy felvegyék a mintába. Az alaprendelet 17. cikkének (1) bekezdésével összhangban, a Bizottság egy olyan, négy (köztük három egymással kapcsolatban álló) vállalatból álló mintát választott ki az Unióba irányuló export legnagyobb reprezentatív mennyisége alapján, amelyet a rendelkezésre álló időn belül még megfelelő alapossággal meg lehetett vizsgálni. Az alaprendelet 17. cikkének (2) bekezdésével összhangban egyeztetés folyt a minta kiválasztásáról valamennyi érintett exportáló gyártóval és az érintett ország hatóságaival, de azok nem tettek észrevételt.
(14)
A vizsgálat során bebizonyosodott, hogy a mintába felvett vállalatok közül kettő és a mintában nem szereplő együttműködő vállalatok közül kettő nem felel meg az exportáló gyártó meghatározásának, mivel azok csak szolgáltatási központként működnek és az érintett terméket a gyártáshoz szükséges alapanyagként használják fel. Megállapítást nyert, hogy ezen vállalatok nem rendelkeznek meleg- vagy hideghengerlő berendezésekkel, és alapanyagaik költségeihez képest hozzáadott értékük csekély. Valójában az érintett termék különböző típusait vásárolják és értékesítik (lásd az alábbi (26)-(28) preambulumbekezdést).
(15)
Ezen vállalatok egyike azonban kapcsolatban áll a mintába felvett egyik exportáló gyártóval. Ezért ezt a vállalatot a vizsgálat során ezen vállalatcsoporthoz tartozónak tekintették. Az exportáló gyártó fogalmának nem megfelelő vállalatok mintából történő kizárása után fennmaradó minta a Tajvanról az Unióba irányuló teljes kivitel mennyiségének mintegy 48 %-át és a tajvani belföldi értékesítések mintegy 80 %-át teszi ki. Ezért a minta még mindig reprezentatív maradt.
(16)
A Bizottság a másik három vállalatot figyelmen kívül hagyta az egyéni dömpingkülönbözetek és a kár megszüntetéséhez szükséges szintek kiszámítása során. Ebből adódóan nem állapítottak meg vámtételt ezen három vállalat számára.
Egyedi vizsgálat
(17)
Egy tajvani exportáló gyártó az alaprendelet 17. cikkének (3) bekezdése alapján kérelmezte, és meg is kapta az egyedi vizsgálatot.
Mintavétel a kínai exportáló gyártók körében
(18)
A mintavétel szükségességének eldöntéséhez, szükséges esetben pedig a minta kiválasztásához a Bizottság valamennyi kínai exportáló gyártót arra kért, hogy közölje az eljárás megindításáról szóló értesítésben meghatározott információkat. Ezenfelül a Bizottság felkérte a KNK hatóságait, hogy nevezzék meg és/vagy lépjenek kapcsolatba azokkal az esetleges további exportáló gyártókkal, amelyek adott esetben részt kívánnak venni a vizsgálatban.
(19)
A KNK nyolc exportáló gyártója bocsátotta rendelkezésre a kért információkat, és járult hozzá ahhoz, hogy felvegyék a mintába. Az alaprendelet 17. cikkének (1) bekezdésével összhangban, a Bizottság egy olyan, két csoportba tartozó négy vállalatból álló mintát választott ki az Unióba irányuló export legnagyobb reprezentatív mennyisége alapján, amelyet a rendelkezésre álló időn belül még megfelelő alapossággal meg lehetett vizsgálni. Az alaprendelet 17. cikkének (2) bekezdésével összhangban egyeztetés folyt a minta kiválasztásáról valamennyi érintett exportáló gyártóval és az érintett ország hatóságaival, de azok nem tettek észrevételt.
b) Piacgazdasági elbánás (a továbbiakban: PGE) kérelmezésére szolgáló igénylőlap a KNK exportáló gyártói számára
(20)
Az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének b) pontjával összhangban a Bizottság elküldte a PGE kérelmezésére szolgáló igénylőlapot a KNK mintába kiválasztott, együttműködő exportáló gyártóinak és a mintába fel nem vett együttműködő exportáló gyártóknak, amelyek az alaprendelet 17. cikkének (3) bekezdése szerinti egyedi vizsgálatot kívántak igényelni, az exportáló gyártók ismert szövetségeinek és a KNK hatóságainak. Az exportáló gyártók egyike sem igényelt piacgazdasági elbánást.
c) Kérdőív
(21)
A Bizottság kérdőíveket küldött a mintában szereplő kínai és tajvani exportáló gyártóknak, az egyedi vizsgálatot kérelmezni kívánó exportáló gyártóknak, két lehetséges analóg ország gyártóinak, és a mintába felvett uniós gyártóknak, a mintába felvett független importőröknek, valamint a Bizottságnál jelentkező felhasználóknak.
(22)
A mintába felvett négy kínai exportáló gyártó, a mintába felvett négy tajvani exportáló gyártó (ideértve két olyan gyártót, amelyekről kiderült, hogy nem exportáló gyártók), egy egyedi vizsgálatot kérelmező tajvani exportáló gyártó, két egyesült államokbeli (analóg ország) gyártó, a mintába felvett négy uniós gyártó, a mintába felvett négy független importőr és hat felhasználó nyújtott be kitöltött kérdőívet.
d) Ellenőrző látogatások
(23)
A Bizottság összegyűjtötte és ellenőrizte a dömping, az abból következő kár és az uniós érdek ideiglenes megállapításához szükséges valamennyi információt. A következő vállalatok telephelyén került sor az alaprendelet 16. cikke szerinti ellenőrző látogatásra:
Uniós gyártók
-
Acciai Speciali Terni S.P.A., Terni, Olaszország
-
Acerinox Europa SAU, Palmones-Los Barrios és Madrid, Spanyolország
-
Aperam Stainless Europe, La Plaine Saint Denis, Franciaország
Az Acciai Speciali Terni S.P.A. vállalathoz kapcsolódó szolgáltatási központ
-
Terninox, Ceriano Laghetto, Olaszország
Panaszos
-
Eurofer, Brüsszel, Belgium
Tajvani exportáló gyártók
-
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd., Tajpej
-
Tang Eng Iron Works Co., Ltd., Kaohsziung
-
YC Inox Co., Ltd., Csanghua
-
Yieh Mau Corporation, Kaohsziung
-
Yieh United Steel Corporation, Kaohsziung
Kínai exportáló gyártók
-
Baosteel Stainless Co., Ltd, Sanghaj
-
Ningbo Baoxin Stainless Co., Ltd, Ningbo
-
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd, Tajjüen
Kapcsolatban álló uniós importőr
-
Baosteel Europe GmbH, Hamburg, Németország
(24)
A Bizottság meghallgatásokat tartott, ideértve a meghallgató tisztviselő közreműködésével, az exportáló gyártókkal, szövetségekkel és importőrökkel tartott meghallgatásokat.
1.4. Vizsgálati időszak és figyelembe vett időszak
(25)
A dömping és a kár kivizsgálása a 2013. január 1. és 2013. december 31. közötti időszakra (a továbbiakban: vizsgálati időszak) terjedt ki. A kár felmérése szempontjából lényeges tendenciák vizsgálata a 2010. január 1. és a vizsgálati időszak vége közötti időszakra (a továbbiakban: figyelembe vett időszak) terjedt ki.
2. AZ ÉRINTETT TERMÉK ÉS A HASONLÓ TERMÉK
2.1. Az érintett termék
(26)
Az érintett termék a KNK-ból és Tajvanból származó, jelenleg a 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 és 7220 20 89 KN-kód alá besorolt, rozsdamentes acélból készült, hidegen síkhengerelt (hidegen tömörített), de tovább nem megmunkált termékek (a továbbiakban: az érintett termék).
(27)
A rozsdamentes acélból készült, hidegen síkhengerelt termékek felhasználási területe igen széles körű, például háztartási készülékek (például mosógépek és mosogatógépek belsejében), hegesztett csövek és orvostechnikai eszközök gyártása során, valamint az élelmiszer-feldolgozó és az autóiparban is használják azokat.
(28)
A vizsgálat során bebizonyosodott, hogy az érintett termékek különböző típusai ugyanazokkal az alapvető fizikai, kémiai és műszaki jellemzőkkel rendelkeznek, és a termékeket alapvetően ugyanazon célokra használják.
2.2. Hasonló termék
(29)
Megállapítást nyert, hogy az uniós gazdasági ágazat által gyártott és az uniós piacon értékesített rozsdamentes acélból készült, hidegen síkhengerelt termékek és az érintett országokban és analóg országban gyártott és értékesített rozsdamentes acélból készült, hidegen síkhengerelt termékek fizikai, kémiai és műszaki tulajdonságai, valamint alapvető felhasználási formái lényegében megegyeznek az érintett országokban gyártott és az Unióba irányuló exportra értékesített acélból készült, hidegen síkhengerelt termékek tulajdonságaival és felhasználási formáival. Ennélfogva ezek az alaprendelet 1. cikke (4) bekezdésének értelmében hasonló termékeknek tekintendők.
2.3. A termékkört érintő kérelmek
(30)
Az érdekelt felek állítása szerint egyes termékeket (keskeny és precíziós szalagacélok) ki kellene zárni a vizsgálat hatálya alól, mivel az uniós gyártók nem tudják teljes mértékben ellátni ezen piaci szegmenseket. Az uniós gazdasági ágazat bizonyítékokat nyújtott be arra nézve, hogy valóban képes teljes mértékben ellátni ezen piaci szegmenseket.
(31)
A precíziós szalagacélok vonatkozásában ugyanezen felek továbbá azt állították, hogy az Európai Bizottság Versenypolitikai Főigazgatósága az Outokumpo/INOXUM összefonódási ügyben (5) hozott határozata szerint ezen terméktípust kivették az érintett termékpiac fogalmából. A piac meghatározásakor ugyanakkor a keresleti és kínálati helyettesíthetőségre összpontosítanak egy összefonódási ügyben. A piacot egy dömpingellenes ügyben a vizsgálat tárgyát képező termék fizikai jellemzői határozzák meg. Ezért egy dömpingellenes ügyben a terméktípusok egyes paramétereket (szélesség, tűréshatár, mechanikai tulajdonságok) illetően eltérhetnek egymástól. Ezenfelül ez a terméktípus már a kezdetektől fogva a vizsgálat részét képezte, mivel a precíziós szalagacélok uniós gyártóival az aktuális gyakorlat szerint már felvették a kapcsolatot.
(32)
A Bizottság ezért a kérelmet elutasította és a vizsgált termékkört változatlanul hagyta.
3. DÖMPING
3.1. Kína
3.1.1. Rendes érték
3.1.1.1. Piacgazdasági elbánás
(33)
Az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének b) pontja értelmében a Bizottság a rendes értéket az említett rendelet 2. cikkének (1)-(6) bekezdése alapján határozza meg azon KNK-beli exportáló gyártók esetében, amelyek azt állították és be is bizonyították, hogy megfelelnek a rendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontjában előírt kritériumoknak, és így piacgazdasági elbánásban részesíthetők.
(34)
Annak megállapítása céljából, hogy az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontjában foglalt kritériumok teljesülnek-e, a Bizottság az exportáló gyártók PGE kérelmezésére szolgáló igénylőlap kitöltésére való felkérésével felkutatta a szükséges információkat. Az exportáló gyártók egyike sem igényelt piacgazdasági elbánást.
3.1.1.2. Analóg ország
(35)
Az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdése a) pontjának megfelelően a rendes értéket a PGE-ben nem részesülő exportáló gyártók esetében egy piacgazdasággal rendelkező harmadik országban érvényes ár vagy számtanilag képzett érték alapján határozták meg. E célból egy analóg országot kellett kiválasztani.
(36)
Az eljárás megindításáról szóló értesítésben a Bizottság tájékoztatta az érdekelt feleket, hogy megfelelő analóg országként az USA-t tervezi figyelembe venni, és felkérte az érdekelt feleket, hogy tegyenek észrevételeket erre vonatkozóan.
(37)
A Bizottság számos lehetséges analóg országgal (India, Dél-Afrika, Dél-Korea, Tajvan és az USA) kapcsolatba lépett, és az így szerzett információk alapján 32 hasonló terméket előállító ismert dél-afrikai, dél-koreai és egyesült államokbeli gyártót kért fel információnyújtásra. Az indiai gyártókra vonatkozóan nem érkezett információ, ezért Indiát nem lehetett lehetséges analóg országnak tekinteni. Tajvan is ugyanezen vizsgálat alá esik, és ezért a vizsgált gyártók által szolgáltatott információkat e célból figyelembe vették.
(38)
Csak két egyesült államokbeli gyártó válaszolt az analóg ország gyártóinak küldött kérdőívre. A Bizottságnak ezért választania kellett az USA és Tajvan között.
(39)
Az USA-ban legalább négy hasonló terméket előállító nagy gyártó van (amelyek közül három vertikálisan integrált és egy nem), és az össztermelés és az összfogyasztás is összehasonlítható a KNK értékeivel. Tajvanban egy nagy, vertikálisan integrált gyártócsoport van, amely a néhány kicsi, nem integrált gyártó fennállásától függetlenül mozgatja a piacot. Az egyesült államokbeli gyártási folyamat hasonló a tajvanihoz és legalább egyes KNK-beli exportáló gyártók folyamataihoz. Az USA-ban és Tajvanban többnyire ugyanolyan nyersanyagokat használnak. Az USA-ban dömpingellenes vámok állnak fenn Japánnal, Dél-Koreával és Tajvannal szemben, míg Tajvanban dömpingellenes vámok állnak fenn a KNK-val és Dél-Koreával szemben. Ugyanakkor, a hasonló termékek importja az USA-ba és Tajvanba jelentős, a vizsgálati időszak alatt a két ország összfogyasztásának mintegy 17 % és 37 %-át tette ki. Az USA-ba exportáló legfontosabb országok közé az alábbiak tartoznak: Mexikó, a KNK, Tajvan, Franciaország, Finnország, Japán és Németország; a Tajvanba exportáló legfontosabb országok: a KNK, Dél-Korea, Japán, Finnország és Vietnam.
(40)
E körülményekre figyelemmel az USA az alábbi két fő ok miatt alkalmasabb arra, hogy analóg országnak tekintsük:
i.
míg az USA piacán igen kiélezett verseny folyik, a tajvani piacot és a rozsdamentes acélból készült, hidegen síkhengerelt termékek árát nagy mértékben egy vállalatcsoport alakítja;
ii.
Tajvan hazai piaca sokkal kisebb, mint a KNK és az USA piaca.
(41)
Az érdekelt felek főleg az állítólagosan eltérő gyártási folyamat és a gyártás során használt különböző típusú nyersanyagok miatt ellenezték az USA analóg országként való használatát. Állításuk szerint az ugyanezen vizsgálat alá eső Tajvan e tekintetben az USA-nál alkalmasabb analóg országnak bizonyulna.
(42)
A Bizottság ebben a szakaszban arra a következtetésre jutott, hogy az USA az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének a) pontja szerinti megfelelő analóg országnak minősül.
3.1.1.3. Rendes érték (analóg ország)
(43)
Az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdése a) pontjának megfelelően az együttműködő gyártóktól kapott információ szolgált a PGE-ben nem részesülő exportáló gyártók esetében a rendes érték meghatározásának alapjául.
(44)
Az alaprendelet 2. cikkének (2) bekezdése alapján a Bizottság először megvizsgálta, hogy az analóg ország két együttműködő gyártójának esetében a belföldi értékesítés összmennyisége reprezentatív volt-e. A belföldi értékesítés akkor reprezentatív, ha a hasonló termék független vevők részére hazai piacon történő belföldi értékesítésének összmennyisége valamennyi mintába felvett kínai exportáló gyártó esetében eléri az érintett termék Unióba irányuló exportértékesítési összmennyiségének 5 vagy ennél nagyobb százalékát a vizsgálati időszak alatt. Ennek alapján megállapítást nyert, hogy a hasonló termék belföldi összértékesítése az analóg ország két együttműködő gyártójának esetében reprezentatív volt.
(45)
A Bizottság ezt követően azonosította azokat a belföldön értékesített terméktípusokat, amelyek a mintába felvett exportáló gyártók esetében azonosak, vagy összehasonlíthatóak az Unióba irányuló exportra értékesített terméktípusokkal.
(46)
A Bizottság ezt követően valamennyi terméktípus esetében meghatározta a független vevőknek történt nyereséges belföldi értékesítések felülvizsgálati időszak alatti részarányát annak megállapítására, hogy a rendes érték kiszámítását az alaprendelet 2. cikke (4) bekezdésének megfelelően a tényleges belföldi értékesítések alapján végezze-e el.
(47)
A rendes értéket - függetlenül attól, hogy az értékesítések nyereségesek voltak-e, vagy sem - az egyes terméktípusok tényleges belföldi ára alapján kell meghatározni, amennyiben:
i.
a terméktípusnak a kiszámított előállítási költséggel megegyező, vagy azt meghaladó nettó áron értékesített mennyisége meghaladta e terméktípus teljes értékesítési mennyiségének 80 %-át; valamint
ii.
e terméktípus értékesítési árának súlyozott átlaga megegyezett, vagy meghaladta az egy egységre jutó előállítási költséget.
(48)
Ebben az esetben a rendes érték a terméktípus vizsgálati időszak alatt történt összes belföldi értékesítése során alkalmazott árainak súlyozott átlaga. A Bizottság valamennyi belföldi értékesítésként bejelentett ügyletet figyelembe vett, mivel nem volt oka kételkedni abban, hogy ezeket nem belföldi felhasználás céljából kötötték.
(49)
A rendes értéket az egyes terméktípusok vizsgálati időszak alatti - kizárólag nyereséges - belföldi értékesítésének terméktípusonkénti tényleges belföldi ára alapján kell meghatározni, amennyiben:
i.
a terméktípus nyereséges értékesítése legfeljebb az adott típus teljes értékesítési mennyiségének 80 %-át tette ki; vagy
ii.
e terméktípus súlyozott átlagára nem érte el az egységnyi előállítási költséget.
3.1.2. Exportár
(50)
A mintába felvett exportáló gyártók az Unióba irányuló exportra történő értékesítést közvetlenül független vevők részére vagy - egy exportáló gyártó esetében - egy importőrként tevékenykedő kapcsolatban álló vállalaton keresztül teljesítették.
(51)
Ha az exportáló gyártók az érintett terméket közvetlenül az uniós független vevők számára értékesítették exportra, az exportárat az alaprendelet 2. cikkének (8) bekezdésével összhangban az Unióba irányuló exportra értékesített érintett termékért ténylegesen kifizetett vagy kifizetendő árak alapján állapították meg.
(52)
Ha az érintett terméket az exportáló gyártók importőrként tevékenykedő kapcsolatban álló vállalatokon keresztül értékesítették az Unióba irányuló exportra, az exportárat - az alaprendelet 2. cikkének (9) bekezdésével összhangban - az importált termék független vevők részére történt első unióbeli viszonteladásakor alkalmazott ára alapján állapították meg. Ebben az esetben kiigazították az árat a behozatal és a viszonteladás között felmerült valamennyi költség tekintetében, ideértve az értékesítési, általános és igazgatási költségeket és a keletkezett nyereséget.
3.1.3. Összehasonlítás
(53)
A Bizottság a rendes értéket és a mintába felvett exportáló gyártók exportárát gyártelepi paritáson hasonlította össze.
(54)
Amennyiben a tisztességes összehasonlítás érdekében szükséges volt, a Bizottság a rendes értéket és/vagy az exportárat az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdésével összhangban kiigazította az árakat és az árak összehasonlíthatóságát befolyásoló különbségek tekintetében. Kiigazításokat végeztek a szállítás, a biztosítás, a kezelés, a rakodás és a járulékos költségek, a csomagolás, a hitelek, a banki költségek és a jutalékok tekintetében.
3.1.4. Dömpingkülönbözetek
(55)
A Bizottság az alaprendelet 2. cikke (11) és (12) bekezdésével összhangban a mintába felvett exportáló gyártók esetében a hasonló termék minden egyes típusára vonatkozó, analóg országbeli rendes értékének súlyozott átlagát (lásd a fenti (43)-(49) preambulumbekezdést) összehasonlította az érintett termék megfelelő típusára vonatkozó exportár súlyozott átlagával.
(56)
Ennek alapján az ideiglenes dömpingkülönbözetek súlyozott átlaga a vámfizetés előtti, uniós határparitáson számított költség, biztosítás, fuvardíj szerinti ár (a továbbiakban: CIF-ár) százalékában kifejezve a következők:
1. táblázat
Dömpingkülönbözetek, a KNK
Vállalat
Ideiglenes dömpingkülönbözet
(%)
Baosteel Group: Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.; Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
TISCO Group: Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.; Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
(57)
A mintába fel nem vett együttműködő exportáló gyártók esetében a Bizottság a dömpingkülönbözet súlyozott átlagát az alaprendelet 9. cikkének (6) bekezdése alapján számította ki. Ezt a különbözetet tehát a mintába felvett exportáló gyártók vonatkozásában megállapított dömpingkülönbözet súlyozott átlaga alapján állapították meg.
(58)
Ennek alapján a mintába fel nem vett együttműködő exportáló gyártók ideiglenes dömpingkülönbözete 30,0 %.
(59)
Az érintett ország összes többi exportáló gyártója esetében a Bizottság a dömpingkülönbözetet az alaprendelet 18. cikkének megfelelően a rendelkezésre álló tények alapján határozta meg. Ennek érdekében a Bizottság meghatározta az exportáló gyártók együttműködésének szintjét. Az együttműködés szintje az együttműködő exportáló gyártók Unióba irányuló kivitelének mennyisége az érintett országból az Unióba irányuló - az Eurostat importra vonatkozó statisztikai adatai alapján megállapított - teljes exportmennyiség arányában kifejezve.
(60)
Ez alapján az együttműködés szintjét magasnak tekintették; a Bizottság úgy döntött, hogy a fennmaradó dömpingkülönbözetet a mintába felvett, legmagasabb dömpingkülönbözettel rendelkező vállalat szintje alapján határozza meg.
(61)
Az ideiglenes dömpingkülönbözetek a vámfizetés előtti, uniós határparitáson számított CIF-ár százalékában kifejezve a következők:
2. táblázat
Dömpingkülönbözetek, a KNK
Vállalat
Ideiglenes dömpingkülönbözet
(%)
Baosteel Group: Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.; Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
TISCO Group: Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.; Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
Egyéb együttműködő vállalatok
30,0
Minden más vállalat
34,9
3.2. Tajvan
3.2.1. Rendes érték
(62)
Az alaprendelet 2. cikke (2) bekezdése alapján a Bizottság először megvizsgálta, hogy az egyes vizsgált exportáló gyártók esetében a belföldi értékesítés összmennyisége reprezentatívnak tekinthető-e. A Bizottság a vizsgált exportáló gyártók esetében a mintába kiválasztott exportáló gyártókat, valamint egy egyedi vizsgálat alá vont exportáló gyártót vett figyelembe. A belföldi értékesítés reprezentatív, ha a hasonló termék független vevők részére hazai piacon történő belföldi értékesítésének összmennyisége az egyes exportáló gyártók esetében elérte az érintett termék Unióba irányuló exportértékesítési összmennyiségének 5 vagy ennél nagyobb százalékát a vizsgálati időszak alatt.
(63)
A Bizottság megállapította, hogy a vizsgált exportáló gyártók által közölt belföldi értékesítések a forgalmazóknak eladott jelentős mennyiségű hasonló termékeket foglaltak magukban, amelyeket azok továbbexportáltak. Az együttműködő vállalatoktól származó termelési adatok és a hasonló termék tajvani behozatalára és kivitelére vonatkozó statisztikán alapuló számítások megerősítették, hogy az együttműködő exportáló gyártók által közölt belföldi értékesítések mintegy 50 %-a közvetett exportértékesítés, amelyet nem belföldi felhasználásra szántak.
(64)
A Bizottság továbbá megállapította, hogy a tajvani hazai piacon kedvezményrendszer volt érvényben. A mintába felvett egyik exportáló gyártó kifejtette, hogy ezt a rendszert az acéltermékeiket továbbexportáló helyi szolgáltatási központok (forgalmazók) ösztönzéséhez találták ki. Mivel a két fő gyártó által a hazai piacon meghatározott árakat, ideértve a kedvezményeket is, havonta széles körben közlik az összes forgalmazóval, így a hazai piacra szánt, valamint a továbbexportált áruk árrögzítését is nagy mértékben befolyásolta a Tajvanon fennálló árrendszer, még a más gyártók által a vevőik részére nyújtott kedvezmények hiányában is.
(65)
A helyszíni vizsgálatok megállapításainak fényében három exportáló gyártótól kérték a tajvani hazai piac tekintetében közölt értékesítéseik felülvizsgálatát és a nem belföldi felhasználásra szánt összes értékesítés eltávolítását. Ezen gyártók azonban csak azt erősítették meg, hogy nem voltak tisztában a vevőiknek értékesített hasonló termék végső rendeltetési helyével.
(66)
Amint azt a (63) preambulumbekezdés kifejti, és annak biztosítása érdekében, hogy a rendes érték kizárólag a belföldi felhasználásra meghatározott árakon alapuljon, a Bizottság a dömping ideiglenes kiszámításakor a konzervatív megközelítést választotta azáltal, hogy a tajvani végfelhasználók részére történő értékesítéseket használta fel. A Bizottság bármely olyan gazdasági szereplőt végfelhasználónak tekintett, amely a hasonló terméket olyan másik termékké alakította át, amely többé már nem volt hasonló termék. A Bizottság a belföldi értékesítésekből kivette a forgalmazók vagy kereskedők részére történő értékesítéseket, mert a vizsgálat során megállapította, hogy az egyik legfontosabb tajvani forgalmazó, amely nagy mennyiségű, szállítói által belföldi értékesítésként bejelentett hasonló terméket szerzett be, a vásárolt mennyiség legnagyobb részét exportálta.
(67)
Ennek alapján megállapítást nyert, hogy a hasonló termék belföldi összértékesítése minden egyes vizsgált exportáló gyártó esetében reprezentatív volt.
(68)
A Bizottság ezt követően azonosította azokat a belföldön értékesített terméktípusokat, amelyek a reprezentatív hazai értékesítésekkel rendelkező vizsgált exportáló gyártók esetében azonosak, vagy összehasonlíthatóak az Unióba irányuló exportra értékesített terméktípusokkal.
(69)
A Bizottság ezután - az alaprendelet 2. cikke (2) bekezdése szerint - megvizsgálta, hogy a vizsgált exportáló gyártók által a hazai piacukon eladott terméktípusok értékesítése, az Unióba irányuló exportra értékesített terméktípusokkal összehasonlítva reprezentatív volt-e. Egy adott terméktípus belföldi értékesítése abban az esetben reprezentatív, ha e terméktípus vizsgálati időszak alatti, független vevők részére történt belföldi értékesítésének összmennyisége eléri az Unióba irányuló exportra értékesített azonos vagy összehasonlítható terméktípus összmennyiségének legalább 5 %-át.
(70)
A Bizottság ezt követően valamennyi terméktípus esetében meghatározta a független vevőknek történt nyereséges belföldi értékesítések felülvizsgálati időszak alatti részarányát annak megállapítására, hogy a rendes érték kiszámítását az alaprendelet 2. cikke (4) bekezdésének megfelelően a tényleges belföldi értékesítések alapján végezze-e el.
(71)
A rendes értéket - függetlenül attól, hogy az értékesítések nyereségesek voltak-e, vagy sem - az egyes terméktípusok tényleges belföldi ára alapján kell meghatározni, amennyiben:
i.
a terméktípusnak a kiszámított előállítási költséggel megegyező, vagy azt meghaladó nettó áron értékesített mennyisége meghaladta e terméktípus teljes értékesítési mennyiségének 80 %-át; valamint
ii.
e terméktípus értékesítési árának súlyozott átlaga megegyezett, vagy meghaladta az egy egységre jutó előállítási költséget.
(72)
Ebben az esetben a rendes érték a terméktípus vizsgálati időszak alatt történt összes belföldi értékesítése során alkalmazott árainak súlyozott átlaga.
(73)
A rendes értéket az egyes terméktípusok vizsgálati időszak alatti - kizárólag nyereséges - belföldi értékesítésének terméktípusonkénti tényleges belföldi ára alapján kell meghatározni, amennyiben:
i.
a terméktípus nyereséges értékesítése legfeljebb az adott típus teljes értékesítési mennyiségének 80 %-át tette ki; vagy
ii.
e terméktípus súlyozott átlagára nem érte el az egységnyi előállítási költséget.
(74)
A belföldi értékesítés elemzése kimutatta, hogy a belföldi értékesítés egyes terméktípusok esetében nyereséges volt, és az értékesítési ár súlyozott átlaga magasabb szintet ért el az előállítási költségnél. Ezért, ha a fenti (71) preambulumbekezdés feltételei teljesültek, a rendes értéket a vizsgálati időszak során történt összes belföldi értékesítés árainak súlyozott átlagaként vagy, amennyiben ezen feltételek nem teljesültek, csak a nyereséges értékesítések súlyozott átlagaként számították ki. Amennyiben a hasonló termék egyes terméktípusainak értékesítésére nem vagy nem megfelelő mennyiségben került sor vagy a rendes kereskedelmi forgalomban nem került sor értékesítésre, a Bizottság a rendes árat az alaprendelet 2. cikkének (3) és (6) bekezdése szerint számította ki.
(75)
A rendes értéket az alábbi tényezők vizsgált exportáló gyártók hasonló termékének vizsgálati időszakban történő előállításának átlagos költségéhez való hozzáadásával számították ki:
i.
a vizsgált exportáló gyártóknál a hasonló termék belföldi, rendes kereskedelmi forgalomban, a vizsgálati időszak alatt történő értékesítése során felmerült értékesítési, általános és igazgatási költségek súlyozott átlaga; és
ii.
a vizsgált exportáló gyártóknál a hasonló termék belföldi, rendes kereskedelmi forgalomban, a vizsgálati időszak alatt történő értékesítése során elért nyereségének súlyozott átlaga; és
(76)
Az egyik vizsgált exportáló gyártó esetén az előállítási költséget kiigazították. Mivel a gyártóval kapcsolatban álló szállító is jelentős mennyiségű, hasonló termék előállításához használt alapanyagokat szerzett be, a Bizottság ezen alapanyagok beszerzési költségét az alapanyagok vizsgált exportáló gyártó által való előállításának költségével helyettesítette.
(77)
A Bizottság ugyanezen exportáló gyártó esetében azt is megállapította, hogy a hulladékértékkel kapcsolatos kiigazítást kétszer vették figyelembe, mivel a késztermékekké átalakított alapanyagok mennyiségét a hulladékérték nélkül vették figyelembe. A Bizottság ezért elutasította a hulladékérték késztermék előállítási költségéből történő levonását.
(78)
A hazai piacon nem reprezentatív mennyiségben értékesített terméktípusok esetében az átlagos értékesítési, általános és igazgatási költségek, valamint az ezen típusok esetében a hazai piacon történő rendes kereskedelmi forgalomban kötött ügyletek nyeresége került hozzáadásra. A hazai piacon értékesítésre nem kerülő vagy a rendes kereskedelmi fogalomban nem értékesített terméktípusok esetében az értékesítési, általános és igazgatási költségek súlyozott átlagát, valamint a hazai piacon történő rendes kereskedelmi forgalomban kötött összes ügylet nyeresége került hozzáadásra.
3.2.2. Exportár
(79)
A vizsgált exportáló gyártók az érintett terméket közvetlenül az uniós független vevők számára vagy tajvani független forgalmazókon keresztül értékesítették exportra. Az exportárat ezért a ténylegesen fizetett vagy fizetendő árak alapján állapították meg, az alaprendelet 2. cikkének (8) bekezdésével összhangban.
3.2.3. Összehasonlítás
(80)
A Bizottság a rendes értéket és a vizsgált exportáló gyártók exportárát gyártelepi paritáson hasonlította össze.
(81)
Amennyiben a tisztességes összehasonlítás érdekében szükséges volt, a Bizottság a rendes értéket és/vagy az exportárat az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdésével összhangban kiigazította az árakat és az árak összehasonlíthatóságát befolyásoló különbségek tekintetében. Kiigazításokat végeztek a szállítás, a biztosítás, a kezelés, a rakodás és a járulékos költségek, a csomagolás, a hitelek, a banki költségek és a jutalékok tekintetében.
(82)
A mintába felvett exportáló gyártók elmulasztották az ellenőrző látogatásokat megelőzően kiküldött dömpingellenes kérdőívben számukra biztosított átváltási árfolyamok használatát A Bizottság ezért a kérdőívekben megadott árfolyamok használatával újra kiszámította az ügyletek értékét.
3.2.4. Dömpingkülönbözetek
(83)
A Bizottság az alaprendelet 2. cikke (11) és (12) bekezdésével összhangban a vizsgált exportáló gyártók esetében, ideértve két mintába felvett, kapcsolatban álló és egy egyedi vizsgálat alá vont vállalatot, a hasonló termék minden egyes típusára vonatkozó rendes érték súlyozott átlagát összehasonlította az érintett termék megfelelő típusára vonatkozó exportár súlyozott átlagával.
(84)
Ez alapján az ideiglenes, súlyozott átlagú dömpingkülönbözetek a vámfizetés előtti, uniós határparitáson számított CIF-ár százalékában kifejezve a következő:
3. táblázat
Dömpingkülönbözetek, Tajvan
Vállalat
Ideiglenes dömpingkülönbözet
(%)
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd. (egyedi vizsgálat)
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd. és Yieh United Steel Corporation
10,9
(85)
A mintába fel nem vett együttműködő exportáló gyártók esetében a Bizottság a dömpingkülönbözet súlyozott átlagát az alaprendelet 9. cikkének (6) bekezdése alapján számította ki. Ezt a különbözetet tehát a mintába felvett exportáló gyártók vonatkozásában megállapított különbözet alapján állapították meg.
(86)
Ennek alapján a mintába fel nem vett együttműködő exportáló gyártók ideiglenes dömpingkülönbözete 10,9 %.
(87)
Az érintett ország összes többi vállalata esetében a Bizottság a dömpingkülönbözetet az alaprendelet 18. cikkének megfelelően a rendelkezésre álló tények alapján határozta meg. A Bizottság e célból megállapította, hogy milyen szintet ért el az együttműködés. Az együttműködés szintje a vállalatok Unióba irányuló kivitelének mennyisége az érintett országból az Unióba irányuló - az Eurostat importra vonatkozó statisztikai adatai alapján megállapított - teljes exportmennyiség arányában kifejezve.
(88)
Ez alapján az együttműködés szintjét ebben az esetben magasnak tekintették; a Bizottság úgy döntött, hogy a fennmaradó dömpingkülönbözetet a legmagasabb dömpingkülönbözettel rendelkező vállalat szintje alapján határozza meg.
(89)
Az ideiglenes dömpingkülönbözetek a vámfizetés előtti, uniós határparitáson számított CIF-ár százalékában kifejezve a következők:
4. táblázat
Dömpingkülönbözetek, Tajvan
Vállalat
Ideiglenes dömpingkülönbözet
(%)
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd.
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd. és Yieh United Steel Corporation
10,9
Egyéb együttműködő vállalatok
10,9
Minden más vállalat
12,0
4. KÁR
4.1. Az uniós gazdasági ágazat és az uniós gyártás meghatározása
(90)
A hasonló terméket kilenc ismert uniós gyártó állította elő a vizsgálati időszak alatt. Ezek a vállalatok alkotják az alaprendelet 4. cikkének (1) bekezdése értelmében vett uniós gazdasági ágazatot.
(91)
A vizsgálati időszakban a teljes uniós termelés meghaladta a 3 millió tonnát. Ezt a számot a Bizottság az uniós gazdasági ágazatról rendelkezésre álló összes információ alapján állította össze, például a mintába felvett gyártóktól szerzett információ vagy az egyéb uniós gyártókra vonatkozó panaszban megadott adatok alapján. A legnagyobb uniós gyártó nem tanúsított együttműködést, de nem is ellenezte a panaszt. Az uniós értékesítés és gyártás körülbelül 55 %-át képviselő hat uniós gyártó együttműködött a vizsgálattal. A fenti (8) preambulumbekezdésben említettek szerint négy uniós gyártót vettek fel a mintába, amelyek a hasonló termék uniós össztermelésének mintegy 50 %-át képviselték.
(92)
Az érdekelt felek azzal érveltek, hogy a mintába felvett egyik uniós gyártót ki kéne zárni az uniós gazdasági ágazat meghatározásból, mert jelentős mennyiségű érintett terméket importált. Az uniós gyártó érintett országokból való behozatala azonban az érintett termék összes behozatalának kevesebb, mint 5 %-át és uniós értékesítési volumenének kevesebb, mint 2 %-át tette ki. Ezen az alapon a Bizottság fenntartotta álláspontját, miszerint ebben a szakaszban az uniós gyártó az uniós gazdasági ágazat részét képezi.
(93)
Az érdekelt felek érvelése szerint a minta nem reprezentatív, mert a legnagyobb uniós gyártó nem szerepel a mintában. Ahogyan azt már jeleztük, a mintába felvett négy uniós gyártó a hasonló termék uniós össztermelésének mintegy 50 %-át képviseli. A Bizottság ez alapján megállapítja, hogy a minta reprezentatív. Mindenesetre a legnagyobb gyártó nem jelentkezett az eljárás során.
4.2. Uniós felhasználás
(94)
A Bizottság az uniós felhasználást az uniós gazdasági ágazat saját termelésének a mintába felvett gyártóktól begyűjtött értékesítési volumene, az egyéb uniós gyártókra vonatkozó panaszban megadott adatok és az uniós piacra érkező behozatal mennyiségére vonatkozó EUROSTAT-adatok alapján határozta meg.
(95)
Az uniós felhasználás a következőképpen alakult:
5. táblázat
Uniós felhasználás (tonna)
2010
2011
2012
Vizsgálati időszak
Uniós felhasználás (tonnában)
3 161 737
3 250 977
3 256 438
3 300 127
Mutató
100
103
103
104
Forrás: Mintába felvett gyártók, panaszos, Eurostat.
(96)
Az uniós felhasználás folyamatosan és 4 %-kal nőtt a figyelembe vett időszak alatt.
4.3. Az érintett országokból érkező behozatal
4.3.1. Az érintett országokból származó behozatal hatásainak összesített értékelése
(97)
A Bizottság megvizsgálta, hogy az érintett országokból származó érintett termék behozatalát az alaprendelet 3. cikkének (4) bekezdése értelmében összesítve kell-e értékelni.
(98)
A Kínai Népköztársaságból és Tajvanról származó behozatal vonatkozásában megállapított dömpingkülönbözet az alaprendelet 9. cikke (3) bekezdésében meghatározott de minimis küszöbérték fölött volt. Az egyes érintett országokból származó behozatal mennyisége az alaprendelet 5. cikkének (7) bekezdése értelmében nem volt elhanyagolható. Tajvan piaci részesedése 5,1 %, míg a KNK piaci részesedése 4,3 % volt a vizsgálati időszakban.
(99)
A KNK-ból és Tajvanról érkező dömpingelt behozatal és a hasonló termék közötti verseny feltételei hasonlóak voltak. Konkrétabban, az importált termékek egymással és az Unióban előállított hasonló termékkel versenyeztek, mert valamennyi termék ugyanazon nemzetközi szabványoknak felel meg és ezért egymással felcserélhető. Továbbá ugyanazon értékesítési csatornákon keresztül forgalmazzák őket hasonló vásárlói kategóriák részére.
(100)
A Tajvani Acél és Vasipari Szövetség érvelése szerint a Bizottságnak nem kéne a KNK-ból és Tajvanról érkező dömpingelt behozatal hatásait összesítve értékelni. A Szövetség szerint habár a rozsdamentes acélból készült, hidegen síkhengerelt termékek az alaprendelet értelmében hasonló termékeknek tekinthetők, az uniós piacon Tajvan által értékesített termékek és a kínai importtermékek nem rendelkeznek azonos versenyfeltételekkel. Ezek főként a fokozatokban és minőségben térnek el úgy, hogy a tajvani termékek minősége jobb.
(101)
Az eltérő fokozatokra vonatkozó állítás kizárólag a behozatal kevesebb mint 1 %-át kitevő különleges termékekre vonatkozik. Ezenkívül minden (uniós, kínai és tajvani) termék ugyanazon világszintű szabványoknak felel meg, illetve az Unióban előállított hasonló termékek és az importtermékek közötti fizikai tulajdonságok tekintetében fennálló különbségeket számszerűsítő érveket sem terjesztettek elő, így ezen megállapítás megalapozatlan marad. Ezért az észrevételt elutasították.
(102)
Következésképpen az alaprendelet 3. cikke (4) bekezdésében meghatározott összes követelmény teljesült és a KNK-ból és Tajvanról érkező behozatalt összesítve vizsgálták a kár meghatározása céljából.
4.3.2. Az érintett országokból származó behozatal volumene és piaci részesedése 2.
(103)
A Bizottság a behozatal mennyiségét a behozatal mennyiségére vonatkozó Eurostat-adatok alapján határozta meg. A behozatal piaci részesedését ugyanezen az alapon határozták meg.
(104)
Az érintett országokból származó, Unióba irányuló behozatal a következőképpen alakult:
6. táblázat
A behozatal volumene és piaci részesedése
2010
2011
2012
Vizsgálati időszak
A Kínai Népköztársaságból származó import volumene (tonna)
56 477
95 876
87 759
143 420
Mutató (%)
100
170
155
254
Piaci részesedés
1,8
2,9
2,7
4,3
Mutató
100
165
151
243
A Tajvanról származó import mennyisége (tonna)
127 664
173 968
132 392
169 097
Mutató
100
136
104
132
Piaci részesedés (%)
4,0
5,4
4,1
5,1
Mutató
100
133
101
127
Az érintett országokból származó behozatal volumene (tonna)
184 140
269 845
220 151
312 517
Mutató
100
147
120
170
Piaci részesedés (%)
5,8
8,3
6,8
9,5
Mutató
100
143
116
163
Forrás: Eurostat.
(105)
Az érintett országokból származó összesített behozatal 2010 és a vizsgálati időszak között 70 %-kal - 184 140 tonnáról 312 517 tonnára - emelkedett, A behozatal folyamatosan növekedett a figyelembe vett időszak alatt, kivéve a 2012. évet, amikor a behozatal mennyisége nagyobb volt, mint 2010-ben, ugyanakkor kisebb, mint 2011-ben.
(106)
Az összesített piaci részesedés 63 %-kal, 5,8 %-ról 9,5 %-ra nőtt a figyelembe vett időszak alatt. A piaci részesedés a behozatal mennyiségéhez hasonlóan folyamatosan növekedett a figyelembe vett időszak alatt, a 2012. év kivételével.
4.3.3. Az érintett országokból származó behozatal árai és az áralákínálás
(107)
A Bizottság a behozatal árait a behozatal értékére és mennyiségére vonatkozó Eurostat-adatok alapján határozta meg. Az importtermékek esetében az alákínálást a mintába felvett uniós gyártók, a mintába felvett exportáló gyártók és a fenti (17) preambulumbekezdésben említett egyedi vizsgálat alá vont exportáló gyártó kérdőívre adott válaszai alapján határozták meg.
(108)
Az érintett országokból származó, Unióba irányuló behozatal súlyozott átlagárai a következőképpen alakultak:
7. táblázat
Importár
2010
2011
2012
Vizsgálati időszak
KÍNAI NÉPKÖZTÁRSASÁG (EUR/tonna)
2 175
2 280
2 253
2 008
Mutató
100
105
104
92
Tajvan (EUR/tonna)
2 268
2 414
2 143
1 897
Mutató
100
106
94
84
Az érintett országok (EUR/tonna)
2 239
2 366
2 187
1 948
Mutató
100
106
98
87
Forrás: Eurostat.
(109)
A KNK és Tajvan importárai eleinte 6 százalékponttal emelkedett 2010 és 2011 között. Ezt követően 19 százalékponttal csökkentek, ami összességében 13 %-os csökkenést jelentett. A KNK-ból és Tajvanról származó behozatal árai hasonló tendenciát követtek, kivéve a 2012. évet, amely a KNK esetében még viszonylag magas árakat, de Tajvan esetében már viszonylag alacsony árakat mutatott. Az árak mindkét ország esetében tovább csökkentek 2012 és a vizsgálati időszak között.
(110)
A vizsgálati időszak alatti áralákínálás meghatározásához a Bizottság az alábbi tényezőket hasonlította össze:
i.
a mintába felvett uniós gyártók által az Unió piacán független vevők számára történő értékesítés során alkalmazott, terméktípusonkénti eladási árak gyártelepi szintre igazított súlyozott átlaga; és
ii.
a vizsgált kínai és tajvani exportáló gyártók uniós piacon, az első független vevő számára értékesített behozatalainak terméktípusonkénti, megfelelő súlyozott átlagára, amelyet költség, biztosítás, fuvardíj figyelembevételével (CIF-paritás alapján) állapítottak meg és megfelelőképpen kiigazítottak a behozatal utáni költségek tekintetében.
(111)
Az árakat típusonként hasonlították össze az ügyleteket vizsgálva, az adatokat szükség esetén kiigazítva, a kedvezmények, jutalékok és szállítási költségek levonása után. Az összehasonlítás eredményét a mintába felvett uniós gyártók vizsgálati időszak alatt lebonyolított forgalmának százalékában fejezték ki. Ennek alapján az érintett országokból származó behozatal alákínálási különbözeteinek súlyozott átlaga az uniós piac tekintetében 9,6 % és 11,3 % között mozgott.
(112)
A vizsgálat során bebizonyosodott, hogy az exportáló gyártók szinte kizárólag független forgalmazók vagy acélipari szolgáltató központok számára értékesítenek, míg az uniós gazdasági ágazat forgalmazók, acélipari szolgáltató központok és végfelhasználók számára értékesített. A vizsgálat azonban nem bizonyította hogy a kereskedelmi szintben mutatkozó ezen különbségnek hatása lett volna az árakra. Ellenkezőleg, a független forgalmazók és acélipari szolgáltató központok azt állították, hogy az uniós gyártók nem biztosítottak számukra a felhasználókénál kedvezőbb értékesítési feltételeket.
4.4. Az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzete
4.4.1. Általános megjegyzések
(113)
A dömpingelt import uniós gazdasági ágazatra gyakorolt hatásának vizsgálata az alaprendelet 3. cikke (5) bekezdésének megfelelően magában foglalta valamennyi olyan gazdasági mutató értékelését, amely a figyelembe vett időszak alatt hatást gyakorolt az uniós gazdasági ágazat helyzetére.
(114)
A fenti (8) preambulumbekezdésben említetteknek megfelelően az uniós gazdasági ágazatot ért esetleges kár meghatározása érdekében mintavételt alkalmaztak. Négy gyártót vettek fel a mintába.
(115)
A kár meghatározásához a Bizottság szétválasztotta a makrogazdasági és mikrogazdasági kármutatókat. A makrogazdasági mutatókat a Bizottság a mintába felvett gyártóktól begyűjtött és az egyéb uniós gyártókra vonatkozó panaszban megadott adatok alapján értékelte. Az adatok az összes uniós gyártóra vonatkoztak. A mikrogazdasági mutatókat a Bizottság a mintába felvett uniós gyártók által a kérdőívre adott válaszokban közölt adatok alapján értékelte. Az adatok a mintába felvett uniós gyártókra vonatkoztak. Mindkét adatsorról megállapítást nyert, hogy azok reprezentatívak az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzete tekintetében.
(116)
A makrogazdasági mutatók a következők: termelés, termelési kapacitás, kapacitáskihasználtság, értékesítési volumen, piaci részesedés, növekedés, foglalkoztatás, termelékenység és a dömpingkülönbözet nagyságrendje.
(117)
A mikrogazdasági mutatók a következők: átlagos egységár, egységköltség, munkaerőköltség, készletek, jövedelmezőség, cash flow, beruházások, beruházások megtérülése és tőkebevonási képesség.
(118)
Az érdekelt felek azzal érveltek, hogy a kár értékelésének szempontjából a mintába felvett uniós gyártókra vonatkozó adatokat kéne következetesen használni ahelyett, hogy a mutatókat makrogazdasági és mikrogazdasági mutatókra osztanák. Érvelésük szerint a makrogazdasági és mikrogazdasági mutatók külön elemzését a panaszos manipulálta, ugyanis képes volt a makrogazdasági szinten történő adatgyűjtést irányítani azáltal, hogy az egyes mutatók makrogazdasági vagy mikrogazdasági mutatóként történő besorolására vonatkozó döntés az információk hozzáférhetőségén alapult.
(119)
A Bizottság makrogazdasági mutatókat állapított meg és vizsgált, mivel azokat nemcsak a mintába felvett uniós gyártók szintjén, hanem uniós szinten is létrehoztak. Úgy ítélik meg, hogy - a makrogazdasági mutatókat illetően - a teljes uniós gazdasági helyzetre vonatkozó, a mintába felvett vállalatoktól származó adatokat is magukba foglaló adatok jobban tükrözik a figyelembe vett időszak alatti helyzetet, mint az iparág kizárólag egy részére vonatkozó adatok.
(120)
A panaszos által a makrogazdasági mutatók értékelésére rendelkezésre bocsátott adatok pontosnak és megbízhatónak minősítették. Az adatok érvényességét összevetették a mintába felvett uniós gyártóktól származó információval. A teljesség kedvéért meg kell jegyezni, hogy csak a mintába felvett uniós gyártók által rendelkezésre bocsátott adatok következetes felhasználásával elkészített kárelemzés negatívabb képet mutatna a makrogazdasági mutatókról. Semmi nem indokolta annak megállapítását, hogy a panaszos a kárelemzés manipulálása érdekében tudatosan visszatartott volna információkat. Ezért nincs indok a panaszos által rendelkezésre bocsátott, makrogazdasági mutatókra vonatkozó információ figyelmen kívül hagyására. Ennek következtében az arra vonatkozó érvelés, hogy a kármutatók elemzését a mintába felvett uniós gyártóktól származó információkra kéne korlátozni, nem fogadható el.
4.4.2. Makrogazdasági mutatók
4.4.2.1. Termelés, termelési kapacitás és kapacitáskihasználás
(121)
A figyelembe vett időszak során az uniós össztermelés, a (hideghengerlési) gyártási kapacitás és kapacitáskihasználtság a következőképpen alakult:
8. tábla
Termelés, termelési kapacitás és kapacitáskihasználtság
2010
2011
2012
Vizsgálati időszak
Termelési mennyiség (tonna)
3 195 908
3 159 359
3 222 857
3 036 688
Mutató
100
99
101
95
Termelési kapacitás (tonna)
4 174 027
4 261 161
4 284 261
4 330 161
Mutató
100
102
103
104
Kapacitáskihasználás (%)
77
74
75
70
Mutató
100
97
98
92
Forrás: Mintába felvett gyártók, panaszos.
(122)
A termelési mennyiség 2010 és 2012 között stabil maradt. A termelési mennyiség 2012 és a vizsgálati időszak alatt jelentős mértékben, 6 százalékponttal csökkent, ami a stabil kereslet ellenére összességében 5 %-os csökkenést jelentett.
(123)
A termelési kapacitás ugyanakkor mérsékelten, 4 %-kal növekedett a figyelembe vett időszakban. A termelési kapacitás kismértékű növekedése az uniós gazdasági ágazat által végrehajtott hatékonysági programok miatti jobb gépkihasználásnak tulajdonítható.
(124)
Ennek eredményeként a kapacitáskihasználás 8 %-kal csökkent a figyelembe vett időszakban. Közismert, hogy a rozsdamentes acélból készült, hidegen síkhengerelt termékek iparágában 100 %-os kapacitáskihasználás hosszú távon nem érhető el és nem tartható fenn. Az uniós gazdasági ágazat által a figyelembe vett időszak alatt elért kapacitáskihasználás ugyanakkor jóval a fenntartható hosszú távú termelési szint során elérhetőnek tekintett, 90 %-ot meghaladó kapacitáskihasználás alatt maradt. Továbbá, mivel a termelési kapacitás és a fenntartható hosszú távú termelési szint közötti különbség csekély, ennek nem lehetett az uniós gazdasági ágazat által mutatott csökkenő tendenciára hatása.
4.4.2.2. Értékesítési volumen és piaci részesedés
(125)
A figyelembe vett időszak alatt az uniós gazdasági ágazat értékesítési volumene és piaci részesedése a következőképpen alakult:
9. tábla
Értékesítési volumen és piaci részesedés
2010
2011
2012
Vizsgálati időszak
Értékesítési volumen az uniós piacon (tonna)
2 641 033
2 637 819
2 732 237
2 631 508
Mutató
100
100
103
100
Piaci részesedés (%)
84
81
84
80
Mutató
100
97
100
95
Forrás: Mintába felvett gyártók, panaszos.
(126)
Az uniós gazdasági ágazat értékesítési volumene a figyelembe vett időszak alatt stabil volt, valamivel magasabb 2012. évi értékesítési volumenekkel.
(127)
Mivel az uniós felhasználás a figyelembe vett időszak alatt a fenti (96) preambulumbekezdésben foglaltak szerint emelkedett, a viszonylag stabil értékesítési volumenek a figyelembe vett időszak alatt az uniós gazdasági ágazat piaci részesedésének 5 %-os csökkenését eredményezték. Az értékesítési volumenekhez hasonlóan a 2012. év pozitívabb képet mutatott.
4.4.2.3. Növekedés
(128)
A fentiekben leírtak alapján az uniós gazdasági ágazat értékesítési volumene a figyelembe vett időszak alatt viszonylag stabil volt egy növekvő piacon. Az érintett országokból származó behozatal ugyanakkor jelentősen emelkedett. Ennek eredményeként a piac mintegy 140 000 tonnával való növekedése a figyelembe vett időszak alatt szinte kizárólag az érintett országokból származó behozatalnak kedvezett, amelyek ugyanezen időszak alatt mintegy 128 000 tonnával növelték meg volumenüket. Ennek következtében az uniós gazdasági ágazat egyáltalán nem tudta kihasználni a piaci növekedés előnyeit.
4.4.2.4. Foglalkoztatás és termelékenység
(129)
A figyelembe vett időszak alatt a foglalkoztatás és a termelékenység a következőképpen alakult:
10. tábla
Foglalkoztatás és termelékenység
2010
2011
2012
Vizsgálati időszak
Foglalkoztatottak száma
13 223
12 978
12 471
11 820
Mutató
100
98
94
89
Termelékenység (tonna/alkalmazott)
242
235
258
257
Mutató
100
97
107
106
Forrás: Mintába felvett gyártók, panaszos.
(130)
Az uniós gazdasági ágazat munkavállalóinak száma egyértelműen zuhanó tendenciát mutatott, mert 2011-ben 2 százalékponttal, majd 2012-ben további 4 százalékponttal, végül a vizsgálati időszakban még 5 százalékponttal csökkent. A munkavállalók számának racionalizálása az uniós gyártók változatos „hatékonysági” terveinek és a termelési mennyiség csökkenésének tulajdonítható.
(131)
A rozsdamentes acélból készült, hidegen síkhengerelt termékek iparágát általában tőkeintenzív iparágnak tekintik. Ugyanakkor az uniós gazdasági ágazat jelentős számú munkavállalót foglalkoztat. Ezenfelül a munkaerőköltségek a nyersanyagok után a második legfontosabb költségtényezőt alkotják, amely a teljes költségek átlagosan mintegy 10-15 %-át teszi ki. Ezért ezen iparág esetében a foglalkoztatás jelentős kármutató.
(132)
Az uniós gazdasági ágazat termelékenysége 2011-ben kis mértékben, 3 százalékponttal csökkent, majd 2012-ben 10 százalékponttal növekedett, ugyanakkor a vizsgálati időszakban további 1 százalékponttal csökkent. A figyelembe vett időszak alatt a munkavállalók csökkenő száma ellenére a termelékenység összességében az egy munkavállalóra jutó 242 tonnáról 257 tonnára emelkedett, amely nagyobb hatékonyságot mutat.
4.4.2.5. A dömpingkülönbözet nagysága és felépülés a korábbi dömping hatása alól
(133)
Valamennyi dömpingkülönbözet lényegesen meghaladta a minimális szintet. Figyelembe véve az érintett országokból származó behozatal mennyiségét és árait, a tényleges dömpingkülönbözetek mértékének uniós gazdasági ágazatra gyakorolt hatása jelentős volt.
(134)
Ez az érintett termékkel kapcsolatos második dömpingellenes vizsgálat. Ugyanazon termék KNK-ból, Dél-Koreából és Tajvanról származó behozatala 2008-2009-ben is vizsgálat tárgyát képezte (6). Habár ezen vizsgálat nem eredményezte dömpingellenes intézkedések bevezetését, a vizsgálat már akkor is ideiglenesen kimutatta a dömping tényét (7).
4.4.3. Mikrogazdasági mutatók
4.4.3.1. Árak és az árakat befolyásoló tényezők
(135)
A mintába felvett uniós gyártók uniós piacon, független vevők részére történt értékesítéseinek súlyozott átlagos egységárai a következőképpen alakultak a figyelembe vett időszakban:
11. táblázat
Értékesítési árak az Unióban
2010
2011
2012
Vizsgálati időszak
Átlagos értékesítési egységár az Unióban (EUR/tonna)
2 428
2 572
2 358
2 159
Mutató
100
106
97
89
Termelési egységköltség (EUR/tonna)
2 247
2 345
2 149
1 939
Mutató
100
104
96
86
Forrás: A mintába felvett uniós gyártók.
(136)
A mintába felvett uniós gyártók független vevőknek történő értékesítéskor érvényesített értékesítési árai a figyelembe vett időszakban 11 %-kal csökkentek. Bár az árak 2011-ben 6 %-kal nőttek, ezt követően 17 százalékponttal csökkentek a figyelembe vett időszak végéig.
(137)
A rozsdamentes acélból készült, hidegen síkhengerelt termékek teljes termelésére vonatkozó termelési egységköltsége (ideértve a végül exportált termékeket is) nagyjából az értékesítési árak trendjét követte és 14 %-kal csökkent a figyelembe vett időszak alatt. Az értékesítési árakat és a termelési egységköltségeket azonban nem lehet közvetlenül összehasonlítani, mivel a termelés és értékesítés között bizonyos időkülönbség jelentkezik. Mivel az uniós gazdasági ágazat átlagos készletszintje megközelítőleg az árbevétel 15 %-át tette ki, átlagosan majdnem 2 hónap időeltolódás van a termelés és értékesítés között.
(138)
Általánosságban mind a termelési költségeket, mind az értékesítési árakat a nyersanyagköltségek, főleg a króm és a nikkel költségei alakítják. Az uniós gazdasági ágazat által felszámított árak valóban az úgy nevezett „ötvözetfelár” mechanizmust követik. Ezen mechanizmus keretében az árak a rögzített „alapárból” és az acélfajta kémiai összetétele és az ötvözetek Londoni Fémtőzsdén történő jegyzése alapján ingadozó „ötvözeti felárból” állnak. Ezért az árak az acélfajtához és a megfelelő nyersanyagköltségekhez kapcsolódnak.
(139)
Az érdekelt felek azt javasolták, hogy az uniós gazdasági ágazat értékesítési árainak trendjét az „ötvözeti felár” kizárásával elemezzék. Mivel az uniós gazdasági ágazat nem befolyásolja a nikkel árát, az érdekelt felek állítása szerint a Bizottságnak csak az „alapárat” kéne figyelembe vennie.
(140)
A teljes ár valóban az alapárból és az ötvözeti felárból tevődik össze, és a vevők általában tisztában vannak ezzel a felosztással. A vizsgálat során ugyanakkor bebizonyosodott, hogy a vizsgálati időszak során ezt a két árelemet általában nem tüntették fel külön a számlákon. Ilyen esetekben általában a számla előtti kereskedelmi okmányokon - például a megrendelésen vagy a megrendelés visszaigazolásán - sem tüntetik fel külön a két elemet.
(141)
Ezért az alapár alakulását az érdekelt felektől származó nyilvánosan elérhető információk alapján elemezték ki. Ezen információ az alapár és az ötvözeti felár szerinti részletes bontásban tartalmazza a 304-es ötvözetű (8) termékekért Németországban (9) felszámított teljes árat. Mialatt az ötvözeti felár a nyersanyagköltségek alakulása szerint ingadozott, az alapár folyamatosan, megközelítőleg 20 %-kal csökkent a figyelembe vett időszak során, a 2010. évi mintegy 1 200 EUR/tonnáról mintegy 1 000 EUR/tonnára a vizsgálati időszakban. Habár a csökkenés szintje nem szükségszerűen reprezentatív minden termék és minden uniós gyártó esetében, a csökkenés nagysága azt a következtetést támasztja alá, hogy nemcsak az ötvözeti felár, de az alapár szintje is csökkenő tendenciát követett.
4.4.3.2. Munkaerőköltségek
(142)
A mintába felvett uniós gyártók átlagos munkaerőköltségei a figyelembe vett időszakban a következőképpen alakultak:
12. tábla
Munkavállalónkénti átlagos munkaerőköltség
2010
2011
2012
Vizsgálati időszak
Munkavállalónkénti átlagos munkaerőköltség (EUR)
57 071
58 068
59 684
61 826
Mutató
100
102
105
108
Forrás: A mintába felvett uniós gyártók.
(143)
A munkavállalónkénti átlagos munkaerőköltség a figyelembe vett időszak során emelkedett, és 2010 és a vizsgálati időszak között összességében 8 %-kal nőtt.
4.4.3.3. Készletek
(144)
A mintába felvett uniós gyártók készleteinek szintje a következőképpen alakult a figyelembe vett időszakban:
13. táblázat
Készletek
2010
2011
2012
Vizsgálati időszak
Zárókészlet (tonna)
242 166
238 818
208 021
225 418
Mutató
100
99
86
93
Zárókészletek a termelés százalékában kifejezve
15
16
14
15
Mutató
100
103
90
99
Forrás: A mintába felvett uniós gyártók.
(145)
A készletek mennyisége 2010 és 2011 között viszonylag állandó maradt, utána 13 százalékponttal csökkent 2012-ben, majd a vizsgálati időszakban kis mértékben, 7 százalékponttal nőtt. Összességében a készletek mennyisége 7 %-kal csökkent a bázisidőszakban. Mivel a termelés nagy része rendelés alapján történik, a készletek mennyiségének ebben az iparágban mutatóként nincs jelentősége.
4.4.3.4. Jövedelmezőség, pénzforgalom, beruházások, beruházások megtérülése és tőkebevonási képesség
(146)
A mintába felvett uniós gyártók jövedelmezősége, pénzforgalma, beruházásai és beruházásaik megtérülése a következőképpen alakult a figyelembe vett időszakban:
14. táblázat
Jövedelmezőség, pénzforgalom, beruházások és a beruházások megtérülése
2010
2011
2012
Vizsgálati időszak
Az Unióban független vevőknek történő értékesítések jövedelmezősége (az értékesítési forgalom %-ában)
- 0,6 %
- 1,3 %
- 2,1 %
- 1,6 %
Mutató
- 100
- 214
- 330
- 253
Pénzforgalom (millió EUR)
- 199
107
- 10
- 39
Mutató
- 100
54
- 5
- 20
Beruházások (millió EUR)
1 504
1 375
1 279
1 244
Mutató
100
91
85
83
Beruházások megtérülése (%)
- 1,2
- 2,9
- 4,3
- 3,1
Mutató
- 100
- 246
- 370
- 269
Forrás: A mintába felvett uniós gyártók.
(147)
A mintába felvett uniós gyártók jövedelmezőségét a Bizottság a hasonló termék független vevőknek történő uniós értékesítéséből származó, adózás előtti nettó nyereségben kifejezve állapította meg, a vonatkozó értékesítési forgalom százalékában. A mintába felvett gyártók jövedelmezősége negatív volt a teljes figyelembe vett időszak alatt: 2010 és 2012 között 1,5 százalékponttal csökkent és a vizsgálati időszakban kis mértékben, 0,5 százalékponttal helyreállt, így -1,6 %-ot ért el. Amint azt a fenti (141) preambulumbekezdés kifejti, a negatív jövedelmezőség főként a folyamatosan csökkenő alapárnak és nem a nyersanyagok, például a nikkel ingadozó árának köszönhető.
(148)
A nettó pénzforgalom az uniós gyártók önfinanszírozó képességét jelzi. A pénzforgalom a figyelembe vett négy évből háromban negatív volt - 2011-ben javulást mutatott, de ezt követően ismételten csökkenni kezdett. A 2011. évi átmeneti javulás nagyrészt a félkész termékek készleteinek jelentős csökkenésének tudható be.
(149)
A beruházások csökkenő tendenciát mutattak: 2011-ben 9 %-kal, 2012-ben további 6 %-kal, majd a vizsgálati időszak alatt még 2 %-kal csökkentek. A beruházások a figyelembe vett időszakban összességében 17 százalékponttal csökkentek.
(150)
A beruházások megtérülése a beruházások nettó könyv szerinti értékének százalékos arányában kifejezett nyeresége A megtérülés a figyelembe vett négy év mindegyikében negatív volt. 2011-ben 146 %-kal, 2012-ben további 124 %-kal csökkent, és a vizsgálati időszakban -3,1 %-ot ért el.
(151)
Ez mind a négy mintába felvett gyártó tőkebevonási képességére negatív hatással volt, mivel negatív jövedelmezőségi adataik miatt nem voltak képesek a bankoktól finanszírozáshoz jutni. A gyártóknak más vállalatcsoportok által biztosított forrásokat kell felhasználniuk.
4.4.4. A kárra vonatkozó következtetés
(152)
Az uniós gazdasági ágazatra vonatkozó legtöbb kármutató a figyelembe vett időszak alatt negatív tendenciát mutatott. A termelési mennyiség 5 %-kal csökkent, amely a kapacitáskihasználás 8 %-os csökkenéséhez vezetett. A növekvő piacon fennálló stabil értékesítési volumenek a piaci részesedés 5 %-os csökkenését eredményezték. A foglalkoztatottság 11 %-kal csökkent, míg a munkaerőköltségek 8 %-kal növekedtek. A beruházások 17 %-kal csökkentek, míg a beruházások megtérülése a figyelembe vett időszak alatt negatív maradt, valamint rosszabbodó tendenciát mutatott.
(153)
A kártényezők közül csak a termelési kapacitás és a termelékenység mutatott egyértelműen enyhén pozitív tendenciát. Mindenesetre a termelési kapacitás növekedése összhangban van a felhasználás figyelembe vett időszak alatt bekövetkező növekedésével. A növekvő termelékenység a munkavállalók számában bekövetkező csökkenés eredménye volt.
(154)
Egyes kártényezők, mint például a piaci részesedés, értékesítési árak, termelési költség esetében 2011-ben vagy 2012-ben az előző évhez képest ideiglenesen pozitívabb fejlemények történtek, azonban ezt követően ezek is újra visszaestek. A jövedelmezőség mind a négy évben negatív volt; a pénzforgalom négyből három évben volt negatív.
(155)
A fentiek alapján a Bizottság ebben a szakaszában arra a következtetésre jutott, hogy az uniós gazdasági ágazatot jelentős kár érte az alaprendelet 3. cikkének (5) bekezdése értelmében.
5. OKOZATI ÖSSZEFÜGGÉS
(156)
Az alaprendelet 3. cikke (6) bekezdésének megfelelően a Bizottság megvizsgálta, hogy az érintett országokból származó dömpingelt behozatal jelentős kárt okozott-e az uniós gazdasági ágazatnak. A Bizottság emellett az alaprendelet 3. cikke (7) bekezdésének megfelelően azt is megvizsgálta, hogy más ismert tényezők ezzel egy időben okozhattak-e kárt az uniós gazdasági ágazatnak. A Bizottság gondoskodott arról, hogy az érintett országokból származó dömpingelt behozatalon kívüli egyéb tényezők által esetlegesen előidézte károkat ne a dömpingelt behozatalnak tulajdonítsák. Ezen tényezők az alábbiak: harmadik országokból származó behozatal, az uniós gazdasági ágazat exportteljesítménye, energiaköltség, kapacitásfelesleg és az Unión belüli verseny.
5.1. A dömpingelt behozatal hatása
(157)
Az uniós felhasználás 4 %-kal nőtt a figyelembe vett időszak alatt, ugyanakkor azonban az érintett országokból származó behozatal mennyisége 70 %-kal nőtt, míg az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése csökkenő tendenciát mutatott. Megállapították, hogy a behozatal piaci részesedésének növekedése és az uniós gazdasági ágazat piaci részesedésének csökkenése egymással párhuzamosan zajlott. A behozatal piaci részesedésének növekedése 2012-ben lelassult, majd a vizsgálati időszakban újra felgyorsult, míg az uniós gazdasági ágazat piaci részesedésének csökkenése szintén lelassult 2012-ben, azonban a vizsgálati időszakban újra gyorsabban kezdett csökkenni. Ezért egyértelmű, hogy az uniós gazdasági ágazat elvesztett piaci részesedése összefüggésben volt a dömpingelt behozatal növekedésével.
(158)
Az érintett országokból származó behozatal árai 13 %-kal csökkentek a figyelembe vett időszak alatt. Ugyanezen időszak alatt az uniós gazdasági ágazat árai 11 %-kal csökkentek. Az érintett országokból származó dömpingelt behozatal árai 9,6-11,3 %-kal az uniós gazdasági ágazat árai alá kínáltak a vizsgálati időszak alatt, ezáltal árnyomást gyakorolva az uniós gazdasági ágazat áraira. Az érintett országokból származó növekvő mennyiségű dömpingelt behozatal esetén alkalmazott árképzési magatartás nem tette lehetővé az uniós gazdasági ágazat számára piaci részesedésének fenntartását, illetve a jövedelmezőségi szint elérését.
(159)
Az érdekelt felek azt állították, hogy az érintett országokból származó importált termékek nem versenyeznek az uniós gazdasági ágazat által értékesített termékekkel. Állítólag az érintett országokból származó behozatal túlnyomórészt vékony, 2 mm-nél nem vastagabb termékekből áll, míg az ennél vastagabb termékeket főként az uniós gazdasági ágazat szállítja. Ezt az állítást a vizsgálat eredményei nem támasztották alá. Ugyanis az exportáló gyártók és az uniós gazdasági ágazat is értékesít 2 mm-nél vastagabb termékeket, valamint ennél kisebb vastagsággal bíró vékony termékeket is. Továbbá a vastag és vékony termékek aránya átlagosan ugyanakkora - 30-35 % - mind az uniós gazdasági ágazat, mind a mintába felvett exportáló gyártók esetében.
(160)
Az érdekelt felek állítása szerint nem volt összefüggés a KNK-ból származó behozatal szintje és árai, valamint az uniós gazdasági ágazat jövedelmezősége között. Különösen a 2011-2012. évi csökkenő behozatalra és stabil árakra hivatkoztak, amelyek állítólag nem okozhatták az uniós piacon fennálló átlagos árak csökkenését. Az uniós gazdasági ágazat veszteségei ugyanakkor emelkedtek és az értékesítési volumen viszonylag állandó maradt.
(161)
Az elemzés azonban szelektíven összpontosít a teljes figyelembe vett időszak helyett kizárólag erre a két külön évre. A teljes időszak elemzése során egyértelmű volt, hogy a dömpingelt behozatal erőteljes növekedése vezetett nemcsak a romló jövedelmezőséghez, hanem az uniós gazdasági ágazat csökkenő piaci részesedéséhez, illetve a termelés, kapacitáskihasználás, foglalkoztatás, beruházások és a beruházások megtérülésének visszaeséséhez is. Habár a 2012. év nem követte szigorúan az általános tendenciát, de a tendencia negatív maradt. A kármutatók hosszabb - négy éves - időtávon való elemzésének célja, hogy adott esetben elkerüljék a különálló fejleményeken alapuló következtetések levonását. Mindenesetre a mindkét érintett országból származó dömpingelt behozatal hatásait a fenti (97)-(102) preambulumbekezdésben kifejtett okok miatt összesítve értékelték. Ennek következtében nem volt indokolt a kizárólag a KNK-ból származó dömpingelt behozatal elkülönített hatásait kiértékelni.
(162)
Az érdekelt felek azt állították, hogy az uniós gazdasági ágazat tajvani behozatalok miatt elvesztett piaci részesedése jelentéktelen volt. A panaszban szolgáltatott információk alapján a tajvani behozatal a vizsgálati időszakban 4,98 %-os piaci részesedést jelentett, és 1,09 %-kal növekedett 2010 és a vizsgálati időszak között. Az érdekelt felek állítása szerint ezért lehetetlen, hogy a tajvani kivitel okozta azon károkat, amelyeket a panaszosok állításuk szerint elszenvedtek.
(163)
A vizsgálat megállapításai szerint a tajvani behozatal piaci részesedése összességében emelkedett a figyelembe vett időszak alatt és 5,1 %-ot ért el a vizsgálati időszak során. A vizsgálat azt is egyértelműen megállapította, hogy a dömpingelt behozatal jelentősen alákínált az uniós gazdasági ágazat értékesítési árainak. Az érdekelt fél állításával ellentétben a Tajvanról származó dömpingelt behozatal ezért árnyomást fejtett ki, és a kínai dömpingelt behozatallal együtt - a fentiekben kifejtettek szerint - kárt okozott az uniós gazdasági ágazat számára. Emlékeztetni kell arra, hogy a mindkét érintett országból származó behozatal hatásait a fenti (97)-(102) preambulumbekezdésben kifejtett okok miatt összesítve értékelték. Ezért a Tajvanról származó dömpingelt behozatal hatásait nem értékelték elkülönítve.
(164)
Az érdekelt felek állítása szerint a Tajvanról származó behozatal mennyiségét felülértékelték, mert az állítólag jelentős mennyiségű, helytelenül tajvani eredetűnek bejelentett, Kínából vagy Koreából származó rozsdamentes acélból készült, hidegen síkhengerelt terméket foglalt magában. Ezen állítást azonban nem támasztották alá bizonyítékok.
(165)
Az együttműködő tajvani vállalatok (gyártók és egyéb együttműködő felek) azonban a teljes tajvani behozatal túlnyomó többségét képviselő kivitelről számoltak be. Ennek következtében az állítólagosan helytelenül bejelentett nem-tajvani termékek nem, vagy csak korlátozottan fejtettek ki bármilyen hatást.
(166)
Az érdekelt felek azt állították, hogy a kínai és tajvani exportáló gyártók árai - az uniós gazdasági ágazat gyártóinak áraihoz hasonlóan - a nikkel árát követték. Habár lehet, hogy idővel az exportáló gyártók ártendenciája valóban a nyersanyagárak tendenciáját követte, de ez figyelmen kívül hagyja az abszolút árszint kérdését. A vizsgálat e tekintetben megállapította, hogy mind a kínai, mind a tajvani árak 9,6- 11,3 %-kal alákínáltak az uniós gazdasági ágazat árainak. Azon érvelés, hogy a kínai, tajvani és uniós gazdasági ágazat által kínált árak a figyelembe vett időszak alatt ugyanazt a tendenciát követték, még ha megalapozott is, csupán arra engedne következtetni, hogy a kínai és tajvani behozatal hasonló mértékben kínált alá az uniós gazdasági ágazat árainak a figyelembe vett teljes időszak során.
(167)
Az érdekelt felek állítása szerint az állítólagosan növekvő beruházások nem azt mutatják, hogy az uniós gazdasági ágazat jelentős mértékű kár szenvedett el. Ezen állítást azonban a vizsgálat nem erősítette meg. A fenti (149) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint ugyanis a beruházások folyamatosan, 17 %-kal csökkentek a figyelembe vett időszak alatt.
(168)
A Bizottság ebben a szakaszban azt a következtetést vonta le, hogy az érintett országokból származó megnövekedett mennyiségű, alacsony árú dömpingelt behozatal okozta az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett jelentős mértékű kárt.
5.2. Az egyéb tényezők hatásai
5.2.1. Harmadik országokból származó behozatal
(169)
Az egyéb harmadik országokból származó behozatal volumene a következőképpen alakult a figyelembe vett időszak alatt:
15. táblázat
Harmadik országokból származó behozatal
Ország
2010
2011
2012
Vizsgálati időszak
India Tel.
Mennyiség (EUR/tonna)
17 568
29 437
33 763
61 855
Mutató
100
168
192
352
Piaci részesedés (%)
0,6
0,9
1,0
1,9
Átlagár
1 912
2 421
2 218
2 098
Mutató
100
127
116
110
Dél-Korea
Mennyiség (EUR/tonna)
72 256
70 297
62 047
92 189
Mutató
100
97
86
128
Piaci részesedés (%)
2,3
2,2
1,9
2,8
Átlagár
1 932
2 112
1 891
1 839
Mutató
100
109
98
95
Dél-Afrika
Mennyiség (EUR/tonna)
66 142
51 788
50 718
51 907
Mutató
100
78
77
78
Piaci részesedés (%)
2,1
1,6
1,6
1,6
Átlagár
2 302
2 355
2 102
1 943
Mutató
100
102
91
84
USA
Mennyiség (EUR/tonna)
94 923
82 387
82 624
90 947
Mutató
100
87
87
96
Piaci részesedés (%)
3,0
2,5
2,5
2,8
Átlagár
2 695
2 943
2 646
2 304
Mutató
100
109
98
85
Egyéb harmadik országok
Mennyiség (EUR/tonna)
85 674
109 406
74 897
59 204
Mutató
100
128
87
69
Piaci részesedés (%)
2,7
3,4
2,3
1,8
Átlagár
2 450
2 659
2 715
2 669
Mutató
100
109
111
109
Valamennyi harmadik ország összesen, kivéve az érintett országokat
Mennyiség (EUR/tonna)
336 564
343 313
304 049
356 102
Mutató
100
102
90
106
Piaci részesedés (%)
10,6
10,6
9,3
10,8
Átlagár (EUR/tonna)
2 351
2 549
2 371
2 156
Mutató
100
108
101
92
Forrás: Eurostat.
(170)
India, Dél-Korea, Dél-Afrika és az USA voltak a legnagyobb behozatali mennyiséggel rendelkező harmadik országok, amelyek a vizsgálati időszak alatt 1,6-2,8 % közötti piaci részesedéssel rendelkeztek. Az egyéb harmadik országok piaci részesedése 10,8 % volt.
(171)
Az Indiából származó behozatal 1 %-os részesedése elhanyagolható volt a figyelembe vett időszak nagy része alatt. A behozatal csak egyszer haladta meg az 1 %-ot, amikor a vizsgálati időszak alatt India 1,9 %-os piaci részesedéssel rendelkezett.
(172)
Dél-Korea piaci részesedése a figyelembe vett időszak alatt viszonylag állandó volt: 2010 és 2012 között 2,3 %-ról 1,9 %-ra csökkent, végül a vizsgálati időszak alatt mindössze 2,8 %-ra emelkedett.
(173)
A Dél-Afrikából és az USA-ból származó behozatal csökkenő tendenciát mutatott a figyelembe vett időszak alatt. A dél-afrikai behozatal piaci részesedése 2,1 %-ról 1,6 %-ra csökkent, míg az egyesült államokbeli behozatal piaci részesedése 3,0 %-ról 2,8 %-ra csökkent.
(174)
Az Eurostat-adatok szerinti árak tekintetében megfigyelhető, hogy csak a dél-koreai importár volt alacsonyabb a KNK-beli és tajvani importáraknál, míg a Dél-Afrikából származó import árai hasonlóak, és az indiai és egyesült államokbeli import árai magasabbak voltak. Meg kell azonban jegyezni, hogy az érintett termék/hasonló termék különböző acélfajtákból áll, amely jelentős árkülönbségeket eredményez, amit az Eurostat által közölt átlagárakban nem tudtak figyelembe venni.
(175)
Az érdekelt felek hivatkoztak a harmadik országokból - többek között az USA-ból, Dél-Koreából, Indiából és Dél-Afrikából - származó behozatalra. Azt állították, hogy e behozataloknak befolyással kellett lenniük az uniós gazdasági ágazat helyzetére, és mivel egyéb harmadik országokból is jelentős, bizottsági vizsgálat tárgyát nem képező behozatal tapasztalható, nem a KNK-ból és Tajvanról származó behozatalt kéne felelőssé tenni az egyéb országokból származó behozatal által okozott károkért.
(176)
A fentiekben leírtak alapján a rozsdamentes acélból készült, hidegen síkhengerelt termékeket az Unióba importáló országok közül Tajvan és a KNK piaci részesedése volt a legnagyobb (5,1 % és 4,3 %) a vizsgálati időszak alatt. Egyetlen más ország behozatala sem haladta meg a 3 %-os piaci részesedést a figyelembe vett időszak alatt. Ezenkívül míg az érintett országok piaci részesedése 3,7 százalékponttal nőtt a figyelembe vett időszak alatt, az érintett országokon kívüli harmadik országok piaci részesedése összességében állandó maradt - mindössze 0,2 százalékponttal nőtt - a figyelembe vett időszak alatt.
(177)
A behozatali mennyiség stabil tendenciája miatt a Bizottság ezért ideiglenesen azt a következtetést vonta le, hogy az egyéb harmadik országokból származó behozatal nem járult hozzá jelentős mértékben az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kárhoz.
5.2.2. Az uniós gazdasági ágazat exportteljesítménye
(178)
A mintába felvett uniós gyártok kivitelének mennyisége a következőképpen alakult a figyelembe vett időszak alatt:
16. táblázat
A mintába felvett uniós gyártók exportteljesítménye
2010
2011
2012
Vizsgálati időszak
Exportmennyiség (tonna)
185 377
188 431
182 370
178 010
Mutató
100
102
98
96
Átlagár (EUR/tonna)
2 148
2 353
2 082
1 915
Mutató
100
110
97
89
Forrás: A mintába felvett uniós gyártók.
(179)
A mintába felvett uniós gyártók exportvolumene a mennyiségben és értékesítési árakban 2011-ben bekövetkezett egyszeri emelkedést követően csökken. A mintába felvett gyártók exportvolumene összességében együttes termelésük mintegy 12 %-át tette ki. Habár a lecsökkent export hozzájárulhatott a termelés visszaeséséhez, figyelembe véve annak uniós értékesítéshez képesti alacsony szintjét, annak az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kárhoz való hozzájárulása nagyon korlátozott lenne.
5.2.3. Energiaköltség, kapacitásfelesleg
(180)
Az érdekelt felek azt állították, hogy az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kár a magas energiaköltségeknek volt köszönhető, amelyek állítólag 20 %-kal magasabbak a KNK-beli áraknál. Az energia azonban a rozsdamentes acélból készült, hidegen síkhengerelt termékek gyártásában csak egy kisebb költségtényező, amely nem teszi ki a teljes költségek 10 %-át sem. Eltekintve attól, hogy vajon a KNK-beli energiaköltségek a piaci értékeket tükrözik-e, az energiaárak között fennálló különbség nem lehetett az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kár okozója.
(181)
Az érdekelt felek állítása szerint, a panaszban szolgáltatott információkkal ellentétben, az uniós gazdasági ágazat jelentős kapacitásfeleslegtől szenvedett. A Bizottság megállapította, hogy az uniós gazdasági ágazat kapacitáskihasználása a 2010. évi 77 %-ról 70 %-ra esett vissza a figyelembe vett időszakban. Az uniós piacon jelentkező fogyasztás és az uniós gazdasági ágazat termelési kapacitásának alakulása azonban párhuzamos volt, mindkettő 4 %-kal emelkedett a figyelembe vett időszak során. A kapacitáskihasználás csökkenését az okozta, hogy az uniós gazdasági ágazat nem volt képes kihasználni a növekvő piac adta lehetőségeket, mivel a növekedést felszívta az érintett országokból származó dömpingelt behozatal. Az ebből eredő állítólagos kapacitásfelesleg ezért inkább a dömpingelt behozatal eredménye, mint az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kár okozója.
(182)
A Bizottság megállapította, hogy sem az uniós gazdasági ágazat energiaköltsége, sem az állítólagos kapacitásfelesleg nem okozhatta az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kárt.
5.3. A versennyel kapcsolatos kérdések
(183)
Az érdekelt felek azt állították, hogy a rozsdamentes acélból készült, hidegen síkhengerelt termékek KNK-ból származó behozatala azért emelkedett, mert az uniós kapacitások néhány szállítónál koncentrálódtak, és így az uniós felhasználókra korlátozott számú uniós gyártó jutott. Azonban az elmúlt 10 évben mindig négy közepes méretű és számos kisebb szállító tevékenykedett az uniós piacon. Habár néhány ilyen vállalat tulajdonost váltott ezen időszak alatt, a szállítók száma állandó maradt. Ennek következtében az uniós szállítók számának csökkenése nem vezethetett a megnövekedett dömpingelt kínai behozatalhoz.
(184)
Az érdekelt felek azt állították, hogy az uniós piac erősen koncentrált volt és az érintett országokból származó behozatal nem okozhatta az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett károkat. Állításuk szerint az ázsiai import mennyisége nem volt elegendő a verseny korlátozásához és nem tudta az uniós gazdasági ágazatot az árak emelésében megakadályozni. Ebben a vonatkozásban ugyanezen felek a Bizottság azon összefonódási határozatára hivatkoztak, amelyben az 2012. novemberében (bizonyos kötelezettségvállalások teljesítése függvényében) jóváhagyta az Outokumpu és az Inoxum (10) összefonódását (az „Outokumpu összefonódási határozat”).
(185)
Az összefonódási eljárásban alkalmazott elemzés és egy dömpingellenes vizsgálat azonban eltérő jogi keretekre vonatkoznak, amelyeknek különböző céljaik lehetnek. Míg az összefonódási eljárás azt elemzi, hogy a tervezett összefonódás felvetne-e versenyjogi aggályokat, addig a dömpingellenes vizsgálat azt elemzi, hogy az uniós gazdasági ágazat ki van-e téve kárt okozó dömpingnek.
(186)
Mindenesetre az Outokumpu összefonódási határozat keretében azt vizsgálták, hogy az Inoxum Outokumpu általi felvásárlása erőfölénnyel rendelkező szereplőt hozna-e létre az uniós piacon. Az Outokumpu és Inoxum egyesített vállalkozásként 50 %-ot meghaladó együttes piaci részesedéssel rendelkezett volna, valamint négyről háromra csökkentette volna a legfontosabb gyártók számát. Ezen összefonódási határozat az Inoxum egy részének átruházására kötelezte az Outokumpu vállalatot, ideértve az Acciai Speciali Terni (a továbbiakban: AST) gyártót. Az átruházásnak pontosan az volt a célja, hogy a rozsdamentes acélból készült, hidegen síkhengerelt termékek uniós piacán fenntartsa a versenyt, és a tervezett, 50 %-ot meghaladó uniós piaci részesedéssel rendelkező egyesült jogalany (az Outokumpu és az Inoxum minden vagyontárgya, ideértve az AST-t is) sosem jött létre. Ehelyett továbbra is négy közepes méretű és számos kisebb, egymással versenyző szereplő létezik, amelyek közül egyik sem rendelkezik akkora piaci erővel, amekkorával az összefonódási ügyben elemzett tervezett egyesült jogalany rendelkezett volna.
(187)
Az érdekelt felek továbbá az Outokumpu összefonódási határozat vitájában azon tényre hivatkoztak, amely szerint az ázsiai import nem korlátozta az uniós gyártókat azon időszakok alatt, amikor a nikkelárak és a valutaárfolyamok ingadozása, valamint a Londoni Fémtőzsde alacsony nikkelárai miatt az ázsiai import veszített versenyképességéből. Az „Outokumpo összefonódási határozatban” megjegyezték, hogy „még ha a behozatal által okozott kényszer jelenleg nem is erős, de a jövőben nagyobb lehet” (11), amely a lehetséges piaci fejlemények értékeléséhez vezetett. A jelenlegi vizsgálat az alábbiakat állapította meg: az érintett országokból származó dömpingelt behozatal a vizsgálati időszakban 9,5 %-os piaci részesedést ért el és 2010-hez képest 70 %-kal emelkedett. Az is megállapítást nyert, hogy a dömpingelt import 9,6-11,3 %-kal alákínált az uniós gazdasági ágazat árainak.
(188)
Ezen túlmenően az, hogy az uniós piacon tapasztalható kereslet még jelentős áringadozások esetén is viszonylag stabil maradt, nem jelenti azt, hogy a vevők nem árérzékenyek. Habár az exportőrök által kínált alacsonyabb árak miatt nem nő meg a felhasználás az uniós piacon, a vizsgálat egyértelműen megállapította, hogy a vevők hajlandók nagyobb mennyiségben alacsony árú importterméket venni. Mivel ezen alacsony árú importtermékek nem teremtenek további keresletet, az értékesítések a többi piaci szereplő értékesítéseinek - főként az uniós gazdasági ágazat - kárára történnek.
(189)
A vizsgálat megerősítette, hogy az uniós gazdasági ágazat az együttműködő exportáló gyártókénál szélesebb termékválasztékot értékesít. Azonban a vizsgálati időszak során az uniós gazdasági ágazat értékesítéseinek mintegy 75 %-át a négy leggyakoribb acélfajta (304, 304L, 316L és 430) tette ki. Az érintett országok exportőrei valamennyi ilyen acélfajtát nagyon sokféle szélességben, vastagságban és felületkidolgozásban értékesítenek. Az ezen hagyományos acélfajtákon kívüli termékek is közvetlen versenyben állnak, mivel az érintett országok exportőrei ilyen termékeket is értékesítenek.
(190)
Az érdekelt felek egyike sem vetett fel a termékek minőségével kapcsolatban kérdéseket ebben a vizsgálatban. Az Outokumpu összefonódási határozat megállapította, hogy míg a nem-európai gyártók termékeinek átlagos minősége hasonlónak tekinthető az európai gyártókéval (12), az egyedi követelményekkel rendelkező vevők nem tudják ezen termékeket Ázsiából beszerezni (13). A fentiekben leírtak alapján azonban az uniós gazdasági ágazat értékesítéseinek túlnyomó többsége alapanyag, amelynek a minősége összehasonlítható egymással.
(191)
Az érintett országokból való hosszú szállítás következtében fennálló hosszabb átfutási idők és az érintett országok gyártói által kínált kedvezőtlenebb fizetési feltételek tartoznak még azon kérdések közé, amelyek egyes vevőket megakadályoznak abban, hogy importált rozsdamentes acélból készült, hidegen síkhengerelt termékeket vegyenek. Ezek a kérdések azonban főként azon vevők lényegesek, amelyek közvetlenül az acélműtől vásárolnak; ez csupán az uniós piac mintegy egyharmadát teszi ki.
(192)
Az értékesítések többségét ugyanakkor acélipari szolgáltató központokon keresztül bonyolították; ez az uniós piac mintegy kétharmadát teszi ki. Valóban csaknem minden értékesítés független szolgáltató központokon keresztül zajlik, amelyek az uniós gazdasági ágazattól is vásárolnak. Ebben az esetben a forgalmazó által kínált fizetési feltételek lényegesek a felhasználó számára. Mivel ezen értékesítéseket jellemzően a forgalmazó készletéből bonyolítják, a releváns átfutási idő ugyanaz, mint a termék forgalmazótól a felhasználóhoz történő szállításához szükséges idő. Ezért az értékesítések többségét ezen kérdések nem érintik.
(193)
Ennek következtében az uniós gazdasági ágazat értékesítéseinek többségét az érintett országokból származó dömpingelt behozatal közvetlenül érinti.
(194)
A Bizottság ezért arra a következtetésre jutott, hogy az uniós versenyfeltételek nem tudták volna megakadályozni, hogy az érintett országokból származó dömpingelt behozatal kárt okozzon az uniós gazdasági ágazatnak.
5.4. A nyersanyagárak hatása
(195)
Az érdekelt felek állítása szerint a nyersanyagárak, különösen a nikkel ára befolyásolja az azzal kapcsolatos döntést, hogy az érintett országokból származó érintett terméket vagy az uniós gazdasági ágazat által előállított terméket vásároljanak-e. Ennek oka, hogy az exportőrök egységes árat számítanak fel, míg az uniós gazdasági ágazat ötvözeti felárral megemelt alapárat számít fel.
(196)
Ezért az importőrök számára állítólag előnyösebb lenne, ha a nyersanyagárak emelkedése esetén az érintett országokból vásárolnának (mivel az uniós gazdasági ágazat árai felfelé korrigálnák, míg az exportőrök árai változatlanok maradnának). Másrészt, amennyiben a nyersanyagárak csökkennek, az importőrök számára állítólag kevésbé lenne előnyös az érintett országokból vásárolni (mivel az uniós gazdasági ágazat árai csökkennének, míg az exportőrök árai változatlanok maradnának).
(197)
Az Outokumpu összefonódási határozatban a nikkelár várható alakulásának importőrök vásárlói döntéseire gyakorolt hatását elemezték (14). Ebben a vizsgálatban azt elemezték, hogy a behozatal alakulása valóban követte-e a tényleges nikkelárak alakulását és a fent leírt mintát. A nikkelárak (15) 31 %-kal, a 2010. évi 16 453 EUR/tonnáról 11 327 EUR/tonnára csökkent a vizsgálati időszak alatt. Az érdekelt felek által megfogalmazott, a fenti (196) preambulumbekezdésben leírt állítás szerint a nikkelárak csökkenésének az érintett országokból származó import csökkenését kellett volna eredményeznie. A vizsgálat azonban megállapította, hogy a nikkelárak jelentős mértékű csökkenése ellenére az érintett országokból származó import 70 %-kal nőtt, amint azt a fenti (104) preambulumbekezdés leírja.
(198)
Habár a nyersanyagárak alakulása befolyásolhatta a behozatali mennyiségek alakulását, más tényezők, például az exportáló gyártók alacsony árszínvonala, ennél egyértelműen nagyobb hatást gyakoroltak. Ezért nem tekinthető úgy, hogy a nikkelárak alakulása tartós hatást gyakorolt volna az érintett országokból származó dömpingelt behozatal figyelembe vett időszak alatti összességében emelkedő tendenciájára.
5.5. A felhasználás szerkezetében bekövetkező változások
(199)
Az Outokumpu összefonódási határozatban megállapították, hogy a nikkelár abszolút szintje és a nikkelárak volatilitása feltehetően csökkenti a rozsdamentes acél anyagként való vonzerejét és ösztönzi a nikkelt nem tartalmazó rozsdamentes acél keresletét (16).
(200)
A rozsdamentes acél anyagként való vonzerejét illetően azzal is érveltek, hogy számos tendencia feltehetően befolyásolja a rozsdamentes acél helyettesíthetőségét, ideértve a könnyebb anyagok használata iránti igényt például a személygépkocsikban (kedvezőtlen hatással van a rozsdamentes acél iránti keresletre; acél helyett kompozit anyagok felhasználása), a fogyasztási cikkek rövidebb termék-életciklusát (kedvezőtlen hatással van a rozsdamentes acél iránti keresletre; olcsóbb anyagok felhasználása), a vízkezelés és környezetbarát energia termelése iránt megnövekedett igényt (kedvező hatással van a rozsdamentes acél iránti keresletre; számos alkalmazásban nehéz az acélt helyettesíteni) és az esetleges versenytárs anyagok árainak alakulását (vasérc, alumínium, réz) (17).
(201)
A vizsgálat e tekintetben megerősítette az Outokumpu összefonódási határozat (18) arra vonatkozó megállapítását, hogy általában a rozsdamentes acél, és főként a rozsdamentes acélból készült, hidegen síkhengerelt termékek iránti kereslet rugalmatlan. A felhasználás nagyrészt 2010 és 2011 között növekedett, amikor az árak emelkedtek. 2011 és a vizsgálati időszak között - amikor az árak csökkentek - a fogyasztás stabil maradt és csak 1 %-kal nőtt. Ennek következtében a rozsdamentes acél helyettesíthetősége, ideértve a fent említett tényezőket, nem gyakorolt mérhető hatást a rozsdamentes acélból készült, hidegen síkhengerelt termékek összfelhasználására.
(202)
A nikkelt nem tartalmazó rozsdamentes acél - amely szintén hasonló termék - iránti kereslet növekedését illetően a mintába felvett uniós gyártók által bejelentett értékesítési ügyletek részletes elemzése megerősíti az Outokumpu összefonódási határozat megállapításait.
(203)
Ugyanakkor, amint azt a fenti (138) preambulumbekezdés leírja, az uniós gazdasági ágazat által felszámított árak közvetlenül kapcsolódnak az acélfajtához és a megfelelő nyersanyagköltségekhez. Ezért az egyik acélfajta iránti kereslet csökkenése egy másik acélfajta iránti kereslet párhuzamosan történő növekedésével semleges hatással van az uniós gazdasági ágazat teljesítményére.
(204)
A jelenlegi szakaszban tehát megállapítást nyert, hogy a felhasználás szerkezetében bekövetkező változások nem voltak kedvezőtlen hatással az uniós gazdasági ágazat teljesítményére.
5.6. Az okozati összefüggésre vonatkozó következtetés
(205)
Az érintett országokból származó alacsony árú dömpingelt behozatal abszolút értékben és az uniós felhasználáshoz képest is megnövekedett akkor, amikor az uniós gazdasági ágazat legtöbb kártényezője (termelés, kapacitáskihasználás, piaci részesedés, foglalkoztatottság, értékesítési árak, munkaerőköltségek, jövedelmezőség, beruházások, beruházások megtérülése) romlott. Az érintett országokból származó dömpingelt behozatal 9,6-11,3 %-kal alákínáltak az uniós gazdasági ágazat árainak a vizsgálati időszak alatt.
(206)
Más tényezők, például az energiaköltségek, kapacitás és az uniós piacon uralkodó versenyfeltételek nem járultak hozzá az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kárhoz. A harmadik országokból származó behozatal és az uniós gazdasági ágazat kivitele is azon tényezők közé tartozik, amelyek nagyon korlátozott mértékben hozzájárulhattak a kárhoz.
(207)
A fentiek alapján a Bizottság ideiglenesen arra a következtetésre jutott, hogy az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett jelentős kárt az érintett országokból származó dömpingelt import okozta, és ezt az okozati összefüggést egyénileg figyelembe vett más tényezők nem befolyásolták. A kár főként az uniós gazdasági ágazat törékeny pénzügyi helyzetéből és a termelés, kapacitáskihasználás, foglalkoztatottság és piaci részesedés visszaeséséből áll.
(208)
A Bizottság megkülönböztette és szétválasztotta az uniós gazdasági ágazat helyzetét befolyásoló összes ismert tényező hatásait és a dömpingelt behozatal káros hatásait. Az egyéb behozatalnak, az uniós gazdasági ágazat kivitelének, az energiaköltségeknek, a kapacitásnak és az uniós gazdasági ágazat versenyfeltételeiben bekövetkező - a pénzügyi helyzetet, termelést és piaci részesedést tekintve - kedvezőtlen fejleményeknek a hatása nagyon korlátozott mértékű volt vagy nem létezett.
6. AZ UNIÓS ÉRDEK
(209)
Az alaprendelet 21. cikkével összhangban a Bizottság megvizsgálta, hogy annak ellenére, hogy megállapításra került a dömping káros hatása, jelen esetben az intézkedések elfogadása biztosan nem sértené-e az uniós érdeket. Az uniós érdek meghatározása az összes érintett érdek értékelésén alapult, beleértve az uniós gazdasági ágazat, az importőrök és a felhasználók érdekeit is.
6.1. Az uniós gazdasági ágazat érdeke
(210)
Az uniós gazdasági ágazat többsége támogatja az intézkedések bevezetését. A legnagyobb uniós gyártó nem működött együtt a vizsgálattal, de nem is ellenezte a panaszt. Az uniós értékesítés és gyártás körülbelül 55 %-át képviselő hat uniós gyártó együttműködött a vizsgálattal és támogatta a panaszt.
(211)
Az uniós gazdasági ágazat jelentős kárt szenvedett. Minden pénzügyi mutató (jövedelmezőség, pénzforgalom, beruházások megtérülése) többnyire negatív volt a figyelembe vett időszak alatt. Egyéb tényezők, például a termelés, kapacitáskihasználás, foglalkoztatottság és piaci részesedés kedvezőtlenül alakultak a figyelembe vett időszak alatt. Az uniós gazdasági ágazatnak csak a válság utáni alacsony értékesítési volument sikerült fenntartania, és nem volt képes profitálni a piac növekedéséből.
(212)
Az intézkedések hiányában az érintett országokból származó behozatal továbbra is veszteséges áron való értékesítésre kényszeríti az uniós gazdasági ágazatot. A további veszteségek felhalmozódása az uniós gazdasági helyzet további romlásához vezet. Az uniós gazdasági ágazatnak ezért érdekében áll az intézkedések bevezetése.
6.2. A független importőrök és forgalmazók érdeke
(213)
Az importőrök és forgalmazók (ideértve az acélipari szolgáltató központokat) nagyon aktívak voltak ebben a vizsgálatban. Harmincegy importőr és forgalmazó jelentkezett és ellenezte bármilyen intézkedés bevezetését.
(214)
Az importőrök és forgalmazók azt állították, hogy az intézkedések bevezetése korlátozza a lehetséges beszerzési forrásaikat. Érvelésük szerint amennyiben bevezetik az intézkedéseket, többé nem lesznek képesek rozsdamentes acélból készült, hidegen síkhengerelt termékeket a KNK-ból és Tajvanról beszerezni.
(215)
A vizsgálat azonban megállapította, hogy minden importőr és forgalmazó több forrásból vásárol, ideértve az uniós gazdasági ágazatot, az érintett országokat és egyéb harmadik országokat. Ennek következtében csak bizonyos mértékig függnek az érintett országokból származó készletektől.
(216)
Ezen felek továbbra is vásárolhatnak rozsdamentes acélból készült, hidegen síkhengerelt termékeket az uniós gazdasági ágazattól és az ezen vizsgálat hatálya alá nem tartozó más országoktól (pl. India, Dél-Afrika, Dél-Korea vagy az USA), amelyek együttesen 11 %-os piaci részesedéssel rendelkeznek. Ennek következtében az uniós gazdasági ágazat és a harmadik országokból származó behozatal is megbízható alternatívát jelent a kínai és tajvani behozatallal szemben.
(217)
A jelenlegi szakaszban tehát megállapítást nyert, hogy az intézkedések bevezetése csak csekély mértékű kedvezőtlen hatást gyakorolhat a független importőrök és forgalmazók helyzetére.
6.3. A felhasználók érdeke
(218)
Számos érdekelt fél, ideértve az exportáló gyártókat és forgalmazókat aggályait fejezte ki a felhasználókra gyakorolt lehetséges negatív hatásokra vonatkozóan. Maguk a felhasználók nem osztották ezen aggályokat. A felhasználók ezen ügyben való részvételi aránya ugyanis nagyon alacsony volt. Hat felhasználó (ideértve egy négy vállalatból álló csoportot) közölte véleményét, amelyből csak egy ellenezte az intézkedések bevezetését. Más felhasználók és szövetségeik vagy nem vettek részt a vizsgálatban vagy kifejezetten tartózkodtak az állásfoglalástól.
(219)
Ezért a Bizottság ideiglenesen megállapítja, hogy az intézkedések bevezetése nem áll szemben a felhasználók érdekével.
6.4. A versennyel kapcsolatos kérdések
(220)
A Bizottság az Outokumpu összefonódási határozatban megállapította, hogy az Outokumpu és az Inoxum tervezett összefonódása a nem koordinatív hatásokon keresztül, illetve az EGT-piacon, a rozsdamentes acélból készült, hidegen síkhengerelt termékek területén fennálló erőfölény megteremtése révén valószínűleg a tényleges verseny jelentős akadályozásához vezetne (19). Az akadályozás elkerülése érdekében a Bizottság elfogadta, hogy egy - az AST vállalatot is magában foglaló - átruházási csomag elegendő a versenyjogi aggályok orvoslására (20). A Bizottság által elfogadott jogorvoslati intézkedés valóban fenntartotta a négy közepes méretű uniós gyártót.
(221)
Ezen jogorvoslati intézkedést már végrehajtották és teljes hatállyal bír. A dömpingellenes intézkedések bevezetése sem csökkenti a közepes méretű uniós gyártók számát. A jelenlegi szakaszban tehát megállapítást nyert, hogy az intézkedések bevezetése nem csökkenti vagy szünteti meg a Bizottság által az Outokumpu összefonódási határozatban elfogadott kötelezettségvállalás hatását.
6.5. Az uniós érdekre vonatkozó következtetés
(222)
A fentiek alapján a Bizottság megállapította, hogy nem álltak fenn olyan kényszerítő okok, amelyek alapján az érintett termék Törökországból származó behozatalára vonatozó intézkedések bevezetése a vizsgálat e szakaszában nem szolgálja az Unió érdekét.
7. IDEIGLENES DÖMPINGELLENES INTÉZKEDÉSEK
(223)
A Bizottság dömpinggel, kárral, okozati összefüggéssel és az uniós érdekkel kapcsolatban levont következtetései alapján ideiglenes intézkedéseket kell bevezetni annak megakadályozása érdekében, hogy a dömpingelt behozatal további kárt okozzon az uniós gazdasági ágazatnak.
7.1. A kár megszüntetéséhez szükséges különbözet (kárkülönbözet)
(224)
Az intézkedések szintjének megállapításához a Bizottság először az uniós gazdasági ágazatot ért kár megszüntetéséhez szükséges vám összegét állapította meg.
(225)
A kár abban az esetben szűnne meg, ha az uniós gazdasági ágazat fedezni tudná termelési költségeit, és a hasonló termék uniós piacon történő értékesítése révén olyan adózás előtti nyereségre tudna szert tenni, amelyet egy ilyen típusú iparág az ágazatban szokásos versenyfeltételek mellett, vagyis dömpingelt behozatal nélkül ésszerűen elérhet.
(226)
Az uniós gazdasági ágazat jövedelmezősége a figyelembe vet teljes időszak alatt, azaz 2010 és 2013 között negatív volt. Az ezt megelőző éveket (2008 és 2009) a kereslet pénzügyi válság közbeni összeomlása jellemezte, ezért az ezen években elért nyereség nem tekinthető a szokásos versenyfeltételek mellett elért nyereségnek. Habár, amint azt a fenti (134) preambulumbekezdés leírja, az előző vizsgálat a 2007. évre vonatkozóan ideiglenesen megállapította a dömping tényét, ezen behozatal és az uniós gazdasági ágazat helyzete között nem állapítottak meg valós kapcsolatot. E célból az előirányzott nyereség 8,1 %-ban állapították meg, amely az uniós gazdasági ágazat által 2007-ben elért nyereség volt. Ez volt a kereslet 2008. és 2009. évi összeomlása előtti utolsó reprezentatív év, amelyet a szokásos versenyfeltételek jellemeztek. A piaci részesedés 2013-ban valóban elérte a felhasználás 2007. évi szintjét.
(227)
Mindezek alapján a Bizottság az uniós értékesítési árakból a vizsgálati időszak alatt ténylegesen elszenvedett veszteséget eltávolítva, és ahhoz a fent említett 8,1 %-os haszonkulcsot hozzáadva kiszámította a hasonló termék uniós gazdasági ágazatnak kárt nem okozó árát.
(228)
A Bizottság ezt követően az érintett exportáló gyártóknak az áralákínálás kiszámításához megállapított súlyozott átlagos importára, valamint a mintába felvett együttműködő uniós gyártók által az uniós piacon a vizsgálati időszakban értékesített hasonló termék kárt nem okozó, súlyozott átlagos ára összehasonlításának alapján meghatározta a kár megszüntetéséhez szükséges szintet. Az ebből az összehasonlításból származó különbözetet a súlyozott átlagos CIF-importérték százalékában fejezték ki.
(229)
A kár megszüntetéséhez szükséges szintet „az egyéb együttműködő vállalatok” és a „minden más vállalat” esetében ugyanúgy határozták meg, mint a dömpingkülönbözetet (lásd az (56), (60), (85) és (88) preambulumbekezdést).
7.2. Ideiglenes intézkedések
(230)
A KNK-ból és Tajvanról származó rozsdamentes acélból készült, hidegen síkhengerelt termékek behozatalára ideiglenes dömpingellenes intézkedéseket kell bevezetni az alaprendelet 7. cikke (2) bekezdésében foglalt alacsonyabb vám szabályának megfelelően. A Bizottság elvégezte a kárkülönbözetek és a dömpingkülönbözetek összehasonlítását. A vámtételek összegét a dömping-, illetve kárkülönbözetek közül az alacsonyabb szintjén kell rögzíteni.
(231)
A fenti (4) preambulumbekezdésben említetteknek megfelelően a Bizottság az 1331/2014/EU végrehajtási rendelet által a KNK-ból és Tajvanról származó, rozsdamentes acélból készült, hidegen síkhengerelt termékek behozatalára nyilvántartásba-vételi kötelezettséget vezetett be a dömpingellenes és kiegyenlítő intézkedések az alaprendelet 10. cikkének (4) bekezdése és az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. június 11-i 597/2009/EK tanácsi rendelet (a továbbiakban: szubvencióellenes alaprendelet) (21) 16. cikkének (4) bekezdése szerinti esetleges visszamenőleges hatályú alkalmazásának céljából.
(232)
A tárgybeli dömpingellenes vizsgálatot illetően és a fenti megállapításokra figyelemmel be kell fejezni a behozatal dömpingellenes vizsgálat céljára az alaprendelet 14. cikkének (5) bekezdésével összhangban történő nyilvántartásba vételét.
(233)
Ami a párhuzamos szubvencióellenes vizsgálatot illeti (lásd a fenti (3) preambulumbekezdést), a KNK-ból származó behozatal az alaprendelet 24. cikkének (5) bekezdése szerinti nyilvántartásba vételét folytatni kell.
(234)
Az eljárás jelenlegi szakaszában a dömpingellenes intézkedések esetleges visszamenőleges hatályú alkalmazásáról semmilyen döntést nem lehet hozni.
(235)
A fentiek alapján az ideiglenes dömpingellenes vámtételek a vámfizetés előtti, uniós határparitáson számított CIF-ár százalékában kifejezve a következők:
Ország
Vállalat
Dömpingkülönbözet
(%)
Kárkülönbözet
(%)
Ideiglenes dömpingellenes vám
(%)
Kínai Népköztársaság
Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
25,2
25,2
Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
25,2
25,2
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.
29,2
24,3
24,3
Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
24,3
24,3
Egyéb együttműködő vállalatok
30,0
24,5
24,5
Minden más vállalat
34,9
25,2
25,2
Tajvan
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd.
12,0
23,9
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd.
10,9
22,9
10,9
Yieh United Steel Corporation
10,9
22,9
10,9
Egyéb együttműködő vállalatok
10,9
22,9
10,9
Minden más vállalat
12,0
23,9
12,0
(236)
Az ebben a rendeletben meghatározott, egyes vállalatokra alkalmazandó egyedi dömpingellenes vámtételeket e vizsgálat eredményei alapján állapították meg. Ennek megfelelően a vámok az e vizsgálat során az e vállalatok tekintetében feltárt helyzetet tükrözik. E vámtételek kizárólag az érintett országokból származó és a megnevezett jogi személyek által előállított érintett termékek behozatalára vonatkoznak. Az e rendelet rendelkező részében külön nem említett vállalatok - köztük a konkrétan említett vállalatokkal kapcsolatban álló vállalatok - által gyártott importált érintett termékre a „minden más vállalatra” vonatkozó vámtétel alkalmazandó. Esetükben az egyedi dömpingellenes vámtételek egyike sem alkalmazandó.
(237)
Ha a későbbiek folyamán valamely vállalat megváltoztatja a nevét, a vállalat kérheti ezen egyedi dömpingellenes vámtételek alkalmazását. A kérelmet a Bizottsághoz (22) kell intézni. A kérelemnek tartalmaznia kell az összes releváns információt, amely alapján bizonyítható, hogy a változtatás nem érinti a vállalatnak a rá vonatkozó kedvezményes vámtételre való jogosultságát. Amennyiben a vállalat nevének megváltoztatása nem érinti a rá vonatkozó kedvezményes vámtételre való jogosultságát, a névváltoztatással kapcsolatos tájékoztató értesítés kerül közzétételre az Európai Unió Hivatalos Lapjában.
(238)
A dömpingellenes vámok megfelelő végrehajtása érdekében a „minden más vállalatra” megállapított dömpingellenes vámtétel nemcsak a vizsgálatban nem együttműködő exportáló gyártókra kell alkalmazni, hanem azokra a gyártókra is, amelyek a vizsgálati időszak alatt nem exportáltak az Unióba.
(239)
A dömpingelt behozatal elleni védelmet 2015. március 26-tól ideiglenes dömpingellenes vám biztosítja. Emiatt többé nincs szükség a behozatal dömpingelt behozatal elleni védelem céljaira szolgáló nyilvántartásba vételére. Ezért az 1331/2014/EK rendeletet 1. cikkének (1) bekezdését ennek megfelelően módosítani kell.
8. ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
(240)
A felelősségteljes ügyvitel érdekében a Bizottság fel fogja kérni az érdekelt feleket, hogy a megadott határidőn belül nyújtsák be írásbeli észrevételeiket és/vagy kérjék a Bizottság és/vagy a kereskedelmi ügyekben eljáró meghallgató tisztviselője előtti meghallgatásukat.
(241)
Az ideiglenes vám kivetésével kapcsolatban tett megállapítások ideiglenesek, és lehetséges, hogy ezeket a vizsgálat végleges szakaszában módosítják,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1) Az ideiglenes dömpingellenes vámot a Kínai Népköztársaságból vagy Tajvanról származó, jelenleg a 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 és 7220 20 89 KN-kód alá besorolt, rozsdamentes acélból készült, hidegen síkhengerelt (hidegen tömörített), de tovább nem megmunkált termékekre vetik ki.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott, az alább felsorolt vállalatok által gyártott termékek vámfizetés előtti, nettó, uniós határparitáson számított árára alkalmazandó ideiglenes dömpingellenes vámtételek a következők:
Ország
Vállalat
Ideiglenes dömpingellenes vám
(%)
TARIC-kiegészítő kód
Kínai Népköztársaság
Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.. Sanghaj
25,2
C022
Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd., Ningbo
25,2
C023
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd, Tajjüen
24,3
C024
Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd., Tiencsin
24,3
C025
Az I. mellékletben felsorolt egyéb együttműködő vállalatok
24,5
Minden más vállalat
25,2
C999
Tajvan
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd., Tajpej
12,0
C030
Tang Eng Iron Works Co., Ltd., Kaohsziung
10,9
C031
Yieh United Steel Corporation, Kaohsziung
10,9
C032
A II. mellékletben felsorolt egyéb együttműködő vállalatok
10,9
Minden más vállalat
12,0
C999
(3) Az (1) bekezdésben említett termék Európai Unión belüli szabad forgalomba bocsátásának feltétele az ideiglenes vám összegével megegyező vámbiztosíték nyújtása.
(4) Eltérő rendelkezés hiányában a vámokra vonatkozó megfelelő hatályos rendelkezések alkalmazandók.
2. cikk
(1) Az érdekelt felek e rendelet hatálybalépésének időpontjától számított 25 naptári napon belül:
a)
kérhetik azoknak a lényeges tényeknek és szempontoknak a nyilvánosságra hozatalát, amelyek alapján ezt a rendeletet elfogadták;
b)
írásban benyújthatják észrevételeiket a Bizottságnak; és
c)
kérhetik a Bizottság és/vagy a kereskedelmi ügyekben eljáró meghallgató tisztviselő előtti meghallgatásukat.
(2) Az 1225/2009/EK rendelet 21. cikkének (4) bekezdésében említett felek az e rendelet hatálybalépésének időpontjától számított 25 naptári napon belül észrevételeket tehetnek az ideiglenes intézkedések alkalmazására vonatkozóan.
3. cikk
A 1331/2014/EU végrehajtási rendelet 1. cikke (1) bekezdésének helyébe az alábbi szöveg lép:
„(1) A Bizottság az 597/2009/EK rendelet 24. cikke (5) bekezdésének értelmében felszólítja a vámhatóságokat arra, hogy tegyék meg a szükséges lépéseket a Kínai Köztársaságból származó, jelenleg a 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 és 7220 20 89 KN-kód alá besorolt, rozsdamentes acélból készült, hidegen síkhengerelt (hidegen tömörített), de tovább nem megmunkált termékek Unióba irányuló behozatalainak nyilvántartásba vételéhez.”
4. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Az 1. cikket egy hat hónapos időszakon át kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2015. március 24-én.