PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 16. října 2014,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1313/2013/EU o mechanismu civilní ochrany Unie a zrušují rozhodnutí Komise 2004/277/ES, Euratom a 2007/606/ES, Euratom
(oznámeno pod číslem C(2014) 7489)
(Text s významem pro EHP)
(2014/762/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1313/2013/EU ze dne 17. prosince 2013 o mechanismu civilní ochrany Unie (1), a zejména na čl. 32 odst. 1 uvedeného rozhodnutí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Obecným cílem mechanismu civilní ochrany Unie (dále jen „mechanismus Unie“) je posilovat spolupráci mezi Unií a členskými státy a usnadňovat koordinaci v oblasti civilní ochrany s cílem zlepšit účinnost systémů pro předcházení přírodním a člověkem způsobeným katastrofám, připravenost a odezvu na ně.
(2)
Jelikož mohou katastrofy udeřit kdykoli, mělo by středisko pro koordinaci odezvy na mimořádné události (Emergency Response Coordination Centre, ERCC) zřízené podle článku 7 rozhodnutí č. 1313/2013/EU v kteroukoli dobu zajišťovat úzké styky s kontaktními místy v členských státech.
(3)
Společný komunikační a informační systém pro mimořádné události (CECIS) je důležitým prvkem mechanismu Unie, protože by měl zajišťovat pravost, integritu a důvěrnost informací vyměňovaných mezi členskými státy v běžných podmínkách i při mimořádných událostech. Vzhledem ke zvláštnostem reakce na nehody způsobující znečištění moří by měla být vytvořena samostatná verze CECIS umožňující přístup sekretariátům regionálních úmluv pro mořské prostředí a třetím zemím, které mají společné regionální moře s Unií.
(4)
Aby se zajistila provozní účinnost, měly by být stanoveny minimální požadavky pro moduly, další kapacity pro odezvu a odborníky určené podle čl. 9 odst. 1 rozhodnutí č. 1313/2013/EU, jakož i pro operační požadavky, fungování a interoperabilitu těchto modulů, jak je stanoveno v čl. 9 odst. 2 rozhodnutí č. 1313/2013/EU. Zejména pro moduly platí, že by měly být schopny po určitou dobu pracovat samostatně, být rychle připraveny k nasazení a interoperabilní. Za účelem posílení interoperability modulů je třeba zavést opatření na úrovni Unie a členských států.
(5)
V oblasti kapacit by měly být stanoveny a pravidelně přezkoumávány cíle pro evropskou kapacitu pro odezvu na mimořádné události (EERC), aby byl pro nasazení v rámci mechanismu Unie k dispozici dostatečný počet všech potřebných typů modulů, dalších kapacit pro odezvu a odborníků. Aby se zajistila jednotná minimální úroveň kvality a interoperability všech kapacit v rámci EERC, je třeba určit a pravidelně přezkoumávat požadavky na kvalitu a interoperabilitu.
(6)
Aby se potvrdilo, že kapacity v dobrovolném společném souboru kapacit splňují všechny nezbytné požadavky a případně využívají částečné spolufinancování „nákladů na úpravu“ ze strany Unie, je třeba stanovit certifikační a registrační postup, včetně prvků sebehodnocení. Tento certifikační a registrační postup by navíc měl zajišťovat odpovídající zeměpisnou vyváženost kapacit v souladu s rozmístěním rizik a zohlednit účast všech členských států, které projeví zájem.
(7)
Po zjištění potenciálních nedostatků v kapacitě pro odezvu v rámci EERC by Komise a členské státy měly mít možnost společně posoudit, zda nejsou k dispozici odpovídající kapacity v rámci nebo mimo rámec dobrovolného souboru. Členské státy, které je zajišťují jednotlivě nebo prostřednictvím konsorcií, by měly využívat částečného spolufinancování ze strany Unie za předpokladu, že je to nákladově efektivní a potvrzené na základě posouzení rizik.
(8)
Za účelem rozvoje fungování EERC by přístup členských států k dodatečným kapacitám pro řešení dočasných nedostatků při mimořádných katastrofách, tj. katastrofách, které svou povahou a rozsahem překračují to, co lze důvodně předpokládat a na což je možné se připravit, měl být částečně podpořen částkami spolufinancování z Unie prostřednictvím rámcových smluv, rámcových dohod o partnerství nebo podobných ujednání. Tyto kapacity by měly být zahrnuty do dobrovolného souboru kapacit pro nasazení v rámci mechanismu Unie.
(9)
Program odborné přípravy v rámci mechanismu Unie i nadále představuje zásadní prvek připravenosti pracovníků působících v oblasti civilní ochrany a zvládání katastrof a nasazených v souvislosti s mechanismem Unie. Rozsah programu je definován v čl. 13 odst. 1 rozhodnutí č. 1313/2013/EU a měl by zahrnovat fáze předcházení katastrofám, připravenosti a odezvy na ně.
(10)
Program mechanismu Unie zaměřený na cvičení by měl i nadále hrát důležitou úlohu pro praktickou připravenost na nasazení se zapojením mechanismu Unie a sdílení zkušeností získaných z provedených opatření v oblasti civilní ochrany v rámci mechanismu Unie. Program zaměřený na cvičení by se měl řídit strategickým rámcem, který stanoví cíle a úlohu cvičení v rámci mechanismu Unie, jakož i specifickými prioritami začleněnými do ročních pracovních programů.
(11)
Měl by být zaveden systematický, cílený a soudržný přístup ke shromažďování, analýze, šíření a uplatňování získaných zkušeností, který by se vztahoval na celý cyklus zvládání katastrof.
(12)
V rámci mechanismu Unie jsou pro zajištění účinné pomoci v případě katastrof důležité jasné operativní postupy pro odezvu na katastrofy, mimo jiné i pro příslušné mezinárodní organizace určené v souladu s čl. 16 odst. 1 rozhodnutí č. 1313/2013/EU.
(13)
Aby bylo dosaženo maximální účinnosti a účelnosti mechanismu Unie, měly by být všechny žádosti o pomoc a nabídky pomoci formulovány co nejkonkrétnějším způsobem, včetně všech nezbytných informací.
(14)
Za účelem zajištění účinné koordinace pomoci by ERCC mělo sdílet svá posouzení zásadních potřeb a svá doporučení pro nasazení prostředků z dobrovolného souboru kapacit se všemi členskými státy a vypracovávat odpovídající plány nasazení pro každou žádost o pomoc. Výběr kapacit z dobrovolného souboru by měl vycházet ze specifických a objektivních kritérií, jejichž priorita by měla být posouzena na základě stávajících operačních potřeb.
(15)
Aby se v rámci mechanismu Unie případně zlepšil čas potřebný na odezvu, měly by členské státy přijmout nezbytná předběžná opatření pro nasazení svých kapacit registrovaných v dobrovolném souboru.
(16)
Důležitým prvkem mechanismu Unie je dostupnost technických odborníků a odborníků v oblasti hodnocení a koordinace, včetně vedoucích týmů. Je třeba vymezit úkoly a funkce odborníků a postup pro jejich nasazení.
(17)
Článek 23 rozhodnutí č. 1313/2013/EU stanoví zvláštní ustanovení ohledně poskytování podpory na dopravu v případě katastrofy s cílem usnadnit rychlou a účinnou odezvu s pomocí mechanismu Unie. Je třeba stanovit pravidla a postupy vztahující se k žádostem členských států pro získání finanční podpory z Unie na dopravu pomoci do postižené země a ke zpracování těchto žádostí Komisí.
(18)
Z důvodů transparentnosti, soudržnosti a účinnosti je nutné vymezit informace, jež členské státy a Komise musí uvádět v žádostech o podporu na dopravu a v příslušných odpovědích.
(19)
V případě, že může být finanční pomoc Unie poskytnuta v souladu s rozhodnutím č. 1313/2013/EU, členské státy by měly mít možnost požádat buď o grant, nebo o dopravní službu.
(20)
Rozhodnutí Komise 2004/277/ES, Euratom (2) a 2007/606/ES, Euratom (3) by měla být zrušena.
(21)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro civilní ochranu,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
KAPITOLA 1
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto rozhodnutí stanoví podrobná prováděcí pravidla k rozhodnutí č. 1313/2013/EU, pokud jde o:
a)
komunikaci střediska pro koordinaci odezvy na mimořádné události (ERCC) s kontaktními místy členských států;
b)
složky společného komunikačního a informačního systému pro případy mimořádných událostí (CECIS), jakož i organizaci sdílení informací prostřednictvím CECIS;
c)
určení modulů, dalších kapacit pro odezvu a odborníků, jakož i operačních požadavků na fungování a interoperabilitu modulů, včetně jejich úkolů, kapacit, hlavních složek, soběstačnosti a nasazení;
d)
cíle v oblasti kapacit, požadavky na kvalitu a interoperabilitu a certifikační a registrační postup nezbytné pro fungování EERC, včetně finančních ujednání;
e)
určení a odstranění nedostatků v EERC;
f)
organizaci programu odborné přípravy, rámce pro cvičení a programu vyhodnocení získaných zkušeností;
g)
operativní postupy použitelné pro reakci na katastrofy uvnitř Unie, jakož i mimo Unii, včetně určení příslušných mezinárodních organizací;
h)
postup pro nasazování odborných týmů;
i)
organizování podpory při dopravě pomoci.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
1)
„žadatelem o pomoc“ členský stát nebo třetí země, které jsou zasažené katastrofou nebo bezprostředně ohrožené katastrofou nebo které očekávají, že budou bezprostředně ohrožené katastrofou, jakož i OSN a její agentury a další příslušné mezinárodní organizace specifikované v příloze VII;
2)
„pomocí v oblasti civilní ochrany“ týmy, odborníci nebo moduly určené k civilní ochraně s jejich vybavením a dále materiál nebo zásoby pro pomoc nutnou ke zmírnění okamžitých následků katastrofy;
3)
„rezervními kapacitami“ kapacity pro odezvu na katastrofy, jejichž dostupnost a rychlý přístup k těmto kapacitám jsou spolufinancovány podle čl. 21 odst. 2 písm. d) rozhodnutí č. 1313/2013/EU;
4)
„zásahovými týmy“ lidské a materiální zdroje, včetně modulů, vytvořené jedním nebo několika členskými státy pro zásahy v oblasti civilní ochrany;
5)
„týmem pro technickou pomoc a podporu“ lidské a materiální zdroje vytvořené jedním nebo několika členskými státy pro vykonávání pomocných prací, jak je uvedeno v příloze II.
KAPITOLA 2
STŘEDISKO PRO KOORDINACI ODEZVY NA MIMOŘÁDNÉ UDÁLOSTI (ERCC)
Článek 3
Komunikace ERCC s kontaktními místy členských států
1. Každý členský stát určí národní kontaktní místo pro ERCC, které bude mít nepřetržitý provoz. Za tímto účelem použije „profilovou kartu země“ podle přílohy I.
2. ERCC udržuje úzké styky s kontaktními místy členských států za účelem plnění svých obvyklých povinností a provádění operací odezvy podle tohoto rozhodnutí a rozhodnutí č. 1313/2013/EU.
KAPITOLA 3
SPOLEČNÝ KOMUNIKAČNÍ A INFORMAČNÍ SYSTÉM PRO MIMOŘÁDNÉ UDÁLOSTI (CECIS)
Článek 4
Struktura CECIS
Systém CECIS se skládá z těchto tří složek:
a)
síťová vrstva, která propojuje příslušné orgány a kontaktní místa v členských státech a ERCC;
b)
aplikační vrstva, která se skládá z databází a jiných informačních systémů potřebných pro fungování mechanismu Unie, a zejména databází nutných k:
i)
sdělování oznámení;
ii)
zajišťování komunikace a sdílení informací mezi ERCC a příslušnými orgány a kontaktními místy;
iii)
šíření zkušeností získaných při zásazích;
c)
bezpečnostní vrstva, která se skládá ze souboru systémů, pravidel a postupů potřebných k zajišťování pravosti, integrity a důvěrnosti údajů uložených v systému CECIS a vyměňovaných jeho prostřednictvím.
Článek 5
Bezpečnost informací
1. Systém CECIS je schopen bezpečně nakládat s dokumenty, databázemi a informačními systémy prostřednictvím celoevropské sítě pro zabezpečenou výměnu dat mezi státními správami (sTESTA) nebo srovnatelné sítě.
2. Dokumenty a informace klasifikované jako „EU CONFIDENTIAL“ nebo vyšší třídy důvěrnosti se předávají podle zvláštních ujednání mezi jejich původcem a příjemcem nebo příjemci, jak je stanoveno v rozhodnutí Komise 2001/844/ES, ESUO, Euratom (4).
Článek 6
Poskytování informací a aktualizace
1. Členské státy předávají Komisi příslušné informace na „profilové kartě země“, která je uvedena v příloze I.
2. Členské státy poskytnou informace o kontaktních místech a v případě potřeby o dalších službách, které se zabývají přírodními, technologickými a radiologickými katastrofami a haváriemi ohrožujícími životní prostředí, včetně znečištění moří v důsledku havárií.
3. Členské státy neprodleně oznámí Komisi veškeré změny informací uvedených v odstavcích 1 a 2.
4. Databáze CECIS obsahuje vymezený oddíl s informacemi o registraci a dostupnosti kapacit pro odezvu v rámci EERC. Komise zajistí nepřetržitý přístup do této databáze národním kontaktním místům civilní ochrany.
5. Členské státy zajistí, aby vymezený oddíl v databázi CECIS byl vždy aktualizován, pokud jde o status dostupnosti a všechny nezbytné faktické údaje týkající se příslušných vlastností všech registrovaných kapacit pro odezvu v rámci EERC.
6. Členské státy případně mohou udělit přístup do CECIS pouze k nahlížení dalším příslušným vnitrostátním orgánům.
Článek 7
Skupina uživatelů CECIS
Skupina uživatelů, která se skládá ze zástupců jmenovaných členskými státy, napomáhá Komisi při ověřování, zkoušení a dalším rozvoji systému CECIS.
Článek 8
Provádění a další rozvoj
1. Komise spravuje a dále rozvíjí systém CECIS, přičemž zohledňuje potřeby a požadavky členských států.
2. Členské státy zavedou pro CECIS na svém území v souladu se závazky učiněnými na základě „profilové karty země“ podle přílohy I odpovídající informační prostředí.
Článek 9
Systém CECIS na pomoc při znečištění moří
1. Komise zajistí, aby měly členské státy a Evropská agentura pro námořní bezpečnost prostřednictvím internetu k dispozici speciální aplikaci CECIS na pomoc při znečištění moří, která zohlední zvláštnosti reakce na mimořádné události na moři.
2. Aplikace je prostřednictvím internetu přístupná rovněž třetím zemím, které mají společné regionální moře s Unií. Sekretariátům příslušných regionálních úmluv pro mořské prostředí lze umožnit přístup ad hoc.
KAPITOLA 4
MODULY, TÝMY PRO TECHNICKOU POMOC A PODPORU, DALŠÍ KAPACITY PRO ODEZVU A ODBORNÍCI
Článek 10
Registrace modulů, týmů pro technickou pomoc a podporu, dalších kapacit pro odezvu a odborníků
1. Členské státy zaregistrují své moduly, týmy pro technickou pomoc a podporu, další kapacity pro odezvu a odborníky zjištěné podle čl. 9 odst. 6 rozhodnutí č. 1313/2013/EU v databázi CECIS.
2. Moduly, týmy pro technickou pomoc a podporu, další kapacity pro odezvu a odborníci předem vyčlenění pro EERC se zaregistrují do již dříve vymezeného oddílu databáze CECIS.
3. Informace uvedené v odstavcích 1 a 2 se v případě potřeby aktualizují.
Článek 11
Složení modulů, týmů pro technickou pomoc a podporu, dalších kapacit pro odezvu a odborníků
1. Moduly i týmy pro technickou pomoc a podporu mohou být složeny ze zdrojů jednoho nebo několika členských států.
2. Pokud se modul nebo tým pro technickou pomoc a podporu skládá z více než jedné složky, nasazení uvedeného modulu nebo týmu pro technickou pomoc a podporu může být při zásahu omezeno na složky nutné pro uvedený zásah.
Článek 12
Soběstačnost modulů
1. Podle přílohy II platí pro jednotlivé moduly tyto prvky soběstačnosti:
a)
vhodná ochrana před povětrnostními vlivy;
b)
zdroj elektrické energie a světla pokrývající spotřebu operační základny a vybavení nutného ke splnění mise;
c)
hygienická zařízení určená pro personál modulu;
d)
dostupnost potravin a vody pro personál modulu;
e)
vyšší a střední zdravotnický personál, zdravotnická zařízení a zdravotnické vybavení pro personál modulu;
f)
zařízení pro skladování a údržbu vybavení modulu;
g)
vybavení pro komunikaci s příslušnými partnery, zejména s těmi, kteří mají na starosti koordinaci na místě;
h)
místní přeprava;
i)
logistika, vybavení a personál, které umožňují zřídit operační základnu a zahájit plnění mise bezprostředně po příjezdu na místo.
2. Soulad s požadavky na soběstačnost zaručí členský stát nabízející pomoc některým z těchto způsobů:
a)
vybaví modul potřebným personálem, vybavením a spotřebním materiálem;
b)
provede nezbytná opatření na místě operace;
c)
provede nezbytná předběžná opatření pro spojení nesoběstačného zásahového týmu s týmem pro technickou pomoc a podporu, aby byly splněny požadavky uvedené v článku 13 před registrací příslušného modulu v souladu s čl. 10 odst. 1.
3. Doba, po kterou musí být na počátku plnění mise zaručena soběstačnost, nesmí být kratší než:
a)
96 hodin;
b)
období stanovená v příloze II.
Článek 13
Požadavky na moduly a týmy pro technickou pomoc a podporu
1. Moduly musí být v souladu s obecnými požadavky stanovenými v příloze II.
2. Týmy pro technickou pomoc a podporu musí splňovat obecné požadavky stanovené v příloze II.
3. Obecné požadavky stanovené v příloze II se občas revidují.
4. Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zajistily, že:
a)
moduly jsou schopné spolupracovat s jinými moduly;
b)
týmy pro technickou pomoc a podporu jsou schopné spolupracovat s jinými týmy pro technickou pomoc a podporu a příslušnými aktéry přímo na místě;
c)
složky modulu jsou schopné spolupracovat jako jeden modul;
d)
složky týmu pro technickou pomoc a podporu jsou schopné spolupracovat jako jeden tým pro technickou pomoc a podporu;
e)
moduly a týmy pro technickou pomoc a podporu jsou v případě nasazení mimo Unii schopny spolupracovat s mezinárodními kapacitami pro reakci na katastrofy, které pomáhají postižené zemi;
f)
vedoucí týmů, jejich zástupci a styčné osoby modulů a týmů pro technickou pomoc a podporu se účastní vhodných vzdělávacích kurzů a cvičení podle článků 26 až 32, které organizuje Komise.
KAPITOLA 5
VÝVOJ EVROPSKÉ KAPACITY PRO ODEZVU NA MIMOŘÁDNÉ UDÁLOSTI (EERC) V PODOBĚ DOBROVOLNÉHO SOUBORU
Článek 14
Cíle kapacity
1. Cíle EERC v oblasti kapacit jsou stanoveny v příloze III.
2. Komise ve spolupráci s členskými státy nejméně jednou za dva roky posoudí vhodnost cílů v oblasti kapacit a případně je změní na základě rizik vyplývajících z vnitrostátních posouzení rizik nebo jiných příslušných vnitrostátních nebo mezinárodních zdrojů informací.
3. Členské státy poskytnou Komisi relevantní informace o rizicích potřebné pro posouzení cílů v oblasti kapacit.
Článek 15
Požadavky na kvalitu a interoperabilitu
1. Požadavky na kvalitu a interoperabilitu uvedené v příloze IV platí pro moduly, týmy pro technickou pomoc a podporu, další kapacity pro odezvu a odborníky v EERC.
2. Komise ve spolupráci s členskými státy nejméně jednou za dva roky posoudí vhodnost požadavků na kvalitu a interoperabilitu a případně je změní. Požadavky na kvalitu vycházejí ze zavedených mezinárodních norem, pokud tyto normy již existují.
Článek 16
Certifikační a registrační postup
1. Certifikační a registrační postupy uvedené v odstavcích 2 až 8 platí pro moduly, týmy pro technickou pomoc a podporu, další kapacity pro odezvu a odborníky v EERC.
2. K certifikaci a registraci dochází po splnění požadavků na kvalitu stanovených v příloze IV, s výjimkou rezervních kapacit, na které se vztahuje čl. 25 odst. 3.
3. Členské státy, které dávají pro začlenění do EERC k dispozici specifický modul, tým pro technickou pomoc a podporu, další kapacitu pro odezvu nebo odborníka, poskytnou informační prvky uvedené v příloze V.
4. Komise posoudí, zda začlenění daného modulu, týmu pro technickou pomoc a podporu, dalších kapacit pro odezvu nebo daného odborníka do EERC připadá v úvahu, a své závěry neprodleně oznámí příslušnému členskému státu. Komise v tomto posouzení zejména zohlední splnění požadavků na kvalitu, cíle v oblasti kapacit, úplnost předložených informací, zeměpisnou blízkost a účast všech členských států, jakož i další relevantní faktory, které stanoví předem a které lze použít na všechny srovnatelné moduly, týmy pro technickou pomoc a podporu, další kapacity pro odezvu nebo odborníky.
5. Připadá-li na základě poskytnutých informací nebo jakýchkoli dalších informací, které si Komise může od příslušného orgánu členského státu vyžádat, začlenění modulu, týmu pro technickou pomoc a podporu, další kapacity pro odezvu nebo odborníka do EERC v úvahu, zahájí Komise certifikační postup. V případech, kdy Komise na základě dostupných informací považuje požadavky na kvalitu a interoperabilitu za splněné, může modul, tým pro technickou pomoc a podporu, další kapacitu pro odezvu nebo odborníka zaregistrovat do dobrovolného souboru.
6. Komise příslušnému orgánu členského státu písemně sdělí své hodnocení požadavků ohledně požadované odborné přípravy, cvičení a/nebo pracovních seminářů a dalších relevantních podmínek pro certifikaci a registraci.
7. Jsou-li splněny všechny podmínky pro certifikaci, Komise prohlásí modul, tým pro technickou pomoc a podporu, další kapacitu pro odezvu nebo odborníka za certifikované pro EERC a sdělí tuto skutečnost členskému státu.
8. Certifikace modulu, týmu pro technickou pomoc a podporu, další kapacity pro odezvu nebo odborníka by měla být opětovně vyhodnocena nejpozději po třech letech, jsou-li přihlášeny k opětovné registraci do EERC.
9. Komise ve spolupráci s členskými státy nejméně jednou za dva roky posoudí vhodnost certifikačních a registračních postupů a případně je změní.
Článek 17
Finanční ujednání ohledně nákladů na úpravu
1. Členské státy mohou požádat o grant na financování nákladů na úpravu individuálně na jednotlivé moduly, týmy pro technickou pomoc a podporu nebo další kapacity pro odezvu, aniž by Komise zveřejnila výzvu k předkládání návrhů. Náklady na úpravu zahrnou nákladové položky stanovené v čl. 21 odst. 2 písm. c) rozhodnutí č. 1313/2013/EU.
2. Pro odůvodnění své žádosti členské státy Komisi předloží prováděcí plány pro náklady na úpravu, včetně odhadovaných nákladů a harmonogramu.
3. Komise posoudí a - pokud budou splněny příslušné požadavky - schválí prováděcí plány uvedené v odstavci 2 a stanoví, které z uvedených nákladů jsou způsobilé jako náklady na úpravu.
4. Po posouzení žádosti Komise rozhodne o udělení finanční pomoci.
5. Členské státy sdělí Komisi podrobnosti k nákladům vzniklým v souvislosti s náklady na úpravu.
KAPITOLA 6
ŘEŠENÍ NEDOSTATKŮ V KAPACITÁCH PRO ODEZVU
Článek 18
Monitorování pokroku vzhledem k cílům v oblasti kapacit
Komise ve spolupráci s členskými státy soustavně monitoruje pokrok, pokud jde o cíle v oblasti kapacit, zohledňuje přitom kapacity určené podle článku 20 a pravidelně informuje členské státy o svém hodnocení dosaženého pokroku. Komise dostatečně podrobně informuje členské státy o všech přetrvávajících nedostatcích v kapacitách pro odezvu.
Článek 19
Postup zjišťování nedostatků v kapacitách pro odezvu
1. V rámci monitorování pokroku, pokud jde o cíle v oblasti kapacit, Komise ve spolupráci s členskými státy hodnotí rozdíly mezi kapacitami členských států registrovanými v EERC a cíli v oblasti kapacit uvedenými v příloze III.
2. Komise a členské státy považují za kapacity vyčleněné pro EERC pouze ty kapacity, které byly registrovány jako kapacity poskytnuté členskými státy do EERC v souladu s článkem 16.
Článek 20
Postup zjišťování kapacit pro odezvu mimo EERC
1. Pokud Komise spolu s členskými státy zjistila potenciálně významné nedostatky v kapacitách pro odezvu podle článku 19 tohoto rozhodnutí, přezkoumá v souladu s čl. 12 odst. 2 rozhodnutí č. 1313/2013/EU spolu s členskými státy, zda jsou nezbytné kapacity k dispozici mimo EERC.
2. Komise považuje za kapacity, které jsou k dispozici mimo EERC, pouze tyto kapacity:
a)
kapacity registrované v CECIS;
b)
rezervní kapacity nebo
c)
kapacity, které nespadají pod písmena a) nebo b), avšak které mohou být členskému státu či členským státům snadno poskytnuty v požadovaném objemu a na požadovaném místě, v požadované lhůtě a na potřebnou dobu.
3. Za účelem zjištění kapacit uvedených v odst. 2 písm. c) Komise zašle žádost vnitrostátním kontaktním místům, v níž vyloží podrobnosti posouzení potenciálně významných nedostatků v kapacitách pro odezvu a vyzve členské státy, aby poskytly informace o všech kapacitách dostupných mimo EERC podle odst. 2 písm. c).
4. Komise v žádosti stanoví lhůtu k zaslání odpovědi až 60 kalendářních dnů; její přesná délka bude odpovídat očekávané složitosti zjištění kapacit uvedených v odstavci 2 ze strany členských států.
5. Členské státy ve stanovené lhůtě písemně informují Komisi o podrobnostech ohledně všech kapacit uvedených v odstavci 2.
6. Pokud členský stát neodpoví písemně ve stanovené lhůtě, má Komise pro účely tohoto posouzení za to, že v daném členském státě nejsou k dispozici žádné kapacity podle odstavce 2.
7. Na základě informací sdělených členskými státy a při zohlednění pouze těch kapacit, které jsou uvedeny v odstavci 2, Komise posoudí, zda tyto kapacity doplní nedostatečné kapacity pro odezvu zjištěné v souladu s článkem 19 tohoto rozhodnutí. Komise považuje nedostatky v kapacitách za odstraněné pouze tehdy, pokud součet objemu kapacit v rámci EERC a kapacit podle odstavce 2 odpovídá cílům v oblasti kapacit podle přílohy III, nebo tyto cíle překračuje.
Článek 21
Postup při řešení nedostatků v kapacitách pro odezvu
1. Pokud Komise spolu s členskými státy zjistila potenciálně významné nedostatky v kapacitách pro odezvu podle článku 19, které nelze odstranit v souladu s článkem 20, informuje písemně členské státy, přičemž specifikuje, co považuje za strategické nedostatky v kapacitách pro odezvu.
2. Komise písemně vyzve členské státy, aby strategické nedostatky v kapacitách pro odezvu podle čl. 12 odst. 3 rozhodnutí č. 1313/2013/EU odstranily.
3. Členské státy Komisi sdělí, zda, kdy a jak hodlají strategické nedostatky v kapacitách pro odezvu buď samostatně, nebo ve spolupráci s dalšími členskými státy řešit.
Článek 22
Podpora Komise při odstraňování nedostatků v kapacitách pro odezvu
1. Je-li pro odstranění strategických nedostatků v kapacitách pro odezvu podle čl. 12 odst. 3 a čl. 21 odst. 1 písm. j) rozhodnutí č. 1313/2013/EU potřebná finanční podpora ze strany Unie, zveřejní Komise výzvu k předkládání návrhů na podporu členských států.
2. Při odpovídání na výzvu k předkládání návrhů členské státy jednají v souladu čl. 21 odst. 1 písm. j) body iii) a iv) rozhodnutí č. 1313/2013/EU.
3. Členské státy mimo jiné uvedou požadované procento spolufinancování ze strany Unie.
Článek 23
Způsobilé náklady pro účely podpory při odstraňování nedostatků v kapacitách pro odezvu
1. Způsobilé jsou všechny náklady na vybavení, služby nebo lidské zdroje nezbytné pro prvotní vytvoření kapacit pro odezvu.
2. Způsobilé nejsou průběžné náklady na údržbu nebo provozní náklady.
KAPITOLA 7
ŘEŠENÍ DOČASNÝCH NEDOSTATKŮ PŘI MIMOŘÁDNÝCH KATASTROFÁCH
Článek 24
Finanční ujednání
1. Komise v ročním pracovním programu obecně vymezí požadovaný druh a množství rezervních kapacit, přičemž vezme v úvahu možnost určitých mimořádných typů katastrof v členských státech, či jejich mimořádnou intenzitu, nebo jiné faktory, které činí katastrofu mimořádnou, jako je souběžnost s jinou katastrofou, jakož i možnost přechodných nedostatků v těchto scénářích.
2. Komise pravidelně zahajuje potřebné finanční postupy k pokrytí nákladů stanovených v čl. 21 odst. 2 písm. d) rozhodnutí č. 1313/2013/EU, aby zajistila rychlý přístup k rezervním kapacitám vymezeným v ročním pracovním programu.
3. Rezervní kapacity spolufinancované Komisí doplňují stávající kapacity pro odezvu, které mají členské státy k dispozici v rámci své připravenosti na vnitrostátní úrovni; nenahrazují tedy stávající kapacity pro odezvu.
Článek 25
Podmínky pro poskytnutí finančního příspěvku Unie
1. Finanční příspěvek Unie se poskytne za podmínky, že členské státy, které se účastní finančních postupů podle čl. 24 odst. 2, akceptují podmínky vymezené v odstavcích 2 až 9. Komise může ve finančních postupech stanovit další podmínky.
2. Členské státy dají rezervní kapacity k dispozici jako součást dobrovolného souboru.
3. Rezervní kapacity splňují nezbytné požadavky na kvalitu a certifikaci vymezené ve finančních postupech podle čl. 24 odst. 2.
4. Rezervní kapacity jsou v dobrovolném souboru registrovány po celou dobu stanovenou v příslušných rámcových smlouvách, rámcových dohodách o partnerství nebo podobných ujednáních. Všechny podmínky a omezení uložené členským státem či členskými státy registrujícími kapacity musí být řádně odůvodněny operačními požadavky.
5. Rezervní kapacity nejsou způsobilé pro finanční pomoc podle článku 17.
6. Komise neprodleně informuje všechny členské státy prostřednictvím CECIS o rezervních kapacitách registrovaných v dobrovolném souboru.
7. Podle článku 11 rozhodnutí č. 1313/2013/EU jsou rezervní kapacity registrované v dobrovolném souboru k dispozici pro nasazení v rámci mechanismu Unie za stejných všeobecných podmínek jako ostatní kapacity registrované v dobrovolném souboru.
8. Rezervní kapacity registrované v dobrovolném souboru se na základě žádosti o pomoc prostřednictvím ERCC nasazují v souladu s operativními postupy pro reakci na katastrofy vymezenými v kapitole 11.
9. Rezervní kapacity registrované v dobrovolném souboru jsou k dispozici pro vnitrostátní využití v členských státech, které dostupnost kapacit spolufinancovaly. Před vnitrostátním využitím tyto členské státy konzultují středisko ERCC, aby se ubezpečily, že:
i)
nedošlo současně k žádné mimořádné katastrofě ani bezprostředně nehrozí taková katastrofa, která by si mohla vyžádat nasazení rezervní kapacity;
ii)
vnitrostátní využití nebude nepřiměřeně bránit rychlému přístupu dalších členských států v případě, že dojde k nové mimořádné katastrofě.
KAPITOLA 8
PROGRAM ODBORNÉ PŘÍPRAVY
Článek 26
Program odborné přípravy
1. Zavádí se program odborné přípravy, který zahrnuje předcházení katastrofám, připravenost a odezvu na ně. Program zahrnuje obecné a zvláštní kurzy a systém výměny odborníků. Program je zaměřen na cílové skupiny uvedené v článku 27.
2. Komise odpovídá za koordinaci a organizaci a za stanovení obsahu a rozvrhu programu odborné přípravy.
Článek 27
Účastníci
1. Cílovými skupinami programu odborné přípravy jsou:
a)
pracovníci členských států působící v oblasti civilní ochrany a zvládání katastrof, zejména vedoucí týmů, jejich zástupci a styčné osoby, odborníci členských států ve smyslu článku 41, včetně odborníků v oblasti předcházení a připravenosti, a klíčoví zaměstnanci národních kontaktních míst;
b)
zaměstnanci orgánů a agentur Unie;
c)
vybraní odborníci ze zemí evropské politiky sousedství, kandidátských zemí a potenciálních kandidátských zemí.
2. Kurzů odborné přípravy se mohou účastnit rovněž vybraní odborníci z:
a)
OSN a jejích agentur;
b)
mezinárodních organizací uvedených v příloze VII;
c)
třetích zemí, případně další relevantní činitelé.
3. Členské státy a Komise určí účastníky každé vzdělávací akce.
Článek 28
Kurzy odborné přípravy
1. Program se skládá ze souboru kurzů - úvodních, operativních a kurzů na řídicí úrovni.
2. Komise ve spolupráci s členskými státy stanoví počet kurzů, jejich obsah, osnovy a harmonogram, včetně podmínek přihlášení.
3. Komise zajistí, aby instruktoři a přednášející měli aktuální informace o relevantním vývoji mechanismu Unie.
Článek 29
Výměna odborníků
Systém výměny odborníků mezi členskými státy nebo s Komisí odborníkům umožňuje:
a)
získávat a sdílet zkušenosti;
b)
seznámit se s různými technikami a používanými pracovními postupy;
c)
studovat koncepce ostatních zúčastněných složek a institucí pro řešení mimořádných událostí.
Článek 30
Další vzdělávací akce
V případě potřeby a v souladu s ročním pracovním programem se zajistí další možnosti vzdělávání, aby byly pokryty potřeby, které prokazatelně přispívají k hladkému a účinnému provádění opatření civilní ochrany a zvládání katastrof.
Článek 31
Systém hodnocení
Komise zajistí soulad mezi úrovní vzdělávání a jeho obsahem. Za tímto účelem Komise zavede vhodný systém hodnocení prováděných vzdělávacích akcí.
KAPITOLA 9
RÁMEC PRO CVIČENÍ
Článek 32
Program cvičení, strategický rámec a priority
1. Komise zavede a bude řídit program cvičení civilní ochrany.
2. Program cvičení civilní ochrany je určován strategickým rámcem, který stanoví cíle a úlohy cvičení v rámci mechanismu Unie.
3. Cílem programu cvičení je především:
a)
zlepšit kapacity členských států pro odezvu, zejména pokud jde o týmy a další zdroje poskytované při asistenčních zásazích v rámci mechanismu Unie;
b)
zlepšit a ověřit postupy a zavést společný přístup pro koordinaci asistenčních zásahů v rámci mechanismu Unie a snížit dobu odezvy v případě závažných katastrof;
c)
posílit spolupráci mezi složkami civilní ochrany členských států a Komisí;
d)
vyvodit ponaučení ze získaných zkušeností a šířit je;
e)
otestovat uplatňování získaných zkušeností.
4. Obecné priority programu cvičení jsou stanoveny v dlouhodobém komplexním plánu. Tento plán obsahuje prvky příslušných krizových scénářů a související kapacity.
5. Komise:
a)
vypracuje ve spolupráci s členskými státy strategický rámec a dlouhodobý komplexní plán při současném zohlednění programu vyhodnocení získaných zkušeností a dalších relevantních informací;
b)
stanoví cíle cvičení, jakož i jejich úlohu ve vztahu k ostatním složkám mechanismu Unie a
c)
v pracovním programu každoročně předloží návrh specifických priorit cvičení v souladu s dlouhodobým komplexním plánem.
KAPITOLA 10
PROGRAM VYHODNOCENÍ ZÍSKANÝCH ZKUŠENOSTÍ
Článek 33
Sledování, analýza a hodnocení
1. Komise a členské státy sdílejí údaje, informace a hodnocení, které jsou pro ně nezbytné pro sledování, analýzu a hodnocení všech relevantních opatření civilní ochrany v rámci mechanismu Unie.
2. Komise vytvoří a spravuje databázi, kterou mohou členské státy a Komise využívat při sběru a sdílení údajů, při šíření zjištěných zkušeností a vytváření přehledu o stavu jejich uplatňování.
3. Komise usnadní zjišťování zkušeností od příslušných zúčastněných stran, mimo jiné prostřednictvím pořádání zasedání.
Článek 34
Podpora uplatňování zjištěných zkušeností
1. Komise zajistí, aby se zkušeností zjištěné Komisí, členskými státy a příslušnými zúčastněnými stranami promítly do rozhodovacího procesu s cílem dále rozvíjet mechanismus Unie.
2. Zjištěné zkušenosti mají zejména přispět ke stanovení:
a)
priorit programu odborné přípravy, případně včetně obsahu a osnov kurzů odborné přípravy, a programu cvičení;
b)
priorit každoročních výzev k předkládání návrhů na projekty v oblasti předcházení a připravenosti a
c)
priorit plánování činností uvedených v článku 10 rozhodnutí č. 1313/2013/EU.
3. Komise pravidelně informuje o programu vyhodnocení získaných zkušeností, včetně seznamu zjištěných poznatků, plánovaných nápravných opatření, pravomocí a lhůt, jakož i o stavu uplatňování zkušeností.
4. Členské státy pravidelně informují o pokroku, kterého bylo dosaženo při uplatňování zjištěných poznatků, které spadají do jejich vnitrostátní pravomoci.
KAPITOLA 11
OPERATIVNÍ POSTUPY PRO ODEZVU NA KATASTROFY
Článek 35
Žádosti o podporu a odezva
1. V případě katastrofy uvnitř Unie nebo v případě bezprostřední hrozby takové katastrofy Komise po obdržení žádosti o pomoc prostřednictvím CECIS provede podle situace a neprodleně opatření podle čl. 15 odst. 3 rozhodnutí č. 1313/2013/EU.
2. V případě katastrofy mimo Unii nebo v případě bezprostřední hrozby takové katastrofy, která může vyžadovat pomoc v oblasti civilní ochrany, může Komise informovat třetí zemi o možnosti požádat o pomoc v rámci mechanismu Unie.
3. Členský stát nebo třetí země, které jsou zasažené katastrofou nebo bezprostředně ohrožené katastrofou, zašlou, pokud chtějí požádat o pomoc v rámci mechanismu Unie, prostřednictvím svých příslušných vnitrostátních orgánů písemnou žádost o pomoc v oblasti civilní ochrany středisku ERCC. Pokud chce o pomoc v rámci mechanismu Unie požádat OSN a její agentury nebo jakákoli mezinárodní organizace uvedená v příloze VII, zašlou písemnou žádost o pomoc v oblasti civilní ochrany středisku ERCC.
4. Žadatel o pomoc poskytne ERCC všechny příslušné informace o situaci a zejména o zvláštních potřebách, požadované pomoci a místě zásahu.
5. Žadatel o pomoc informuje ERCC o harmonogramu, místě vstupu a lokalitě, pro kterou se žádá o pomoc, a o místním operativním kontaktním místě pro řízení katastrofy.
6. ERCC dle možností vypracuje specifické plány nasazení pro každou žádost o pomoc. Tyto plány obsahují doporučení pro poskytování pomoci, včetně výzev k nasazení modulů, týmů pro technickou pomoc a podporu, dalších kapacit pro odezvu a odborníků registrovaných v EERC, a posouzení možných zásadních potřeb. Specifické plány nasazení se řídí strukturou a popisem uvedeným v příloze VI a vycházejí z obecných předem vytvořených plánů podle čl. 15 odst. 3 písm. c) a čl. 16 odst. 3 písm. b) rozhodnutí č. 1313/2013/EU, které pokrývají nejdůležitější druhy rizik katastrof a berou v úvahu rizikové scénáře uvedené v posouzení rizik členských států. Specifické plány nasazení se předávají všem členským státům.
7. Při výběru kapacit z EERC se zohlední tato kritéria, jejichž důležitost může být závislá na zvláštnostech žádosti o pomoc:
a)
dostupnost;
b)
vhodnost;
c)
lokalita/vzdálenost;
d)
odhadované trvání dopravy a náklady na dopravu;
e)
předchozí zkušenosti;
f)
dřívější využití zdroje;
g)
další relevantní kritéria jako jazykové schopnosti nebo kulturní blízkost.
8. Není-li s členskými státy dohodnuto jinak, ERCC nevyzve členské státy, aby nasadily specifické kapacity z EERC do oblastí, kde probíhá nebo hrozí ozbrojený konflikt nebo kde nastaly okolnosti, kdy je ohrožena bezpečnost týmů.
9. Členské státy, které byly vyzvány k nasazení kapacit z EERC, sdělí EERC své konečné rozhodnutí o jejich nasazení podle čl. 11 odst. 7 rozhodnutí č. 1313/2013/EU. ERCC stanoví lhůtu, ve které by měl členský stát odpovědět. Tato lhůta vychází z povahy katastrofy a v žádném případě není kratší než dvě hodiny.
10. Žadatel o pomoc informuje ERCC, které nabídky pomoci přijal.
11. Pokud je pomoc nezbytná pro řešení zásadní potřeby a není dostupná nebo není dostupná v dostatečné míře v EERC, Komise prostřednictvím CECIS neprodleně informuje všechna vnitrostátní kontaktní místa o dostupné finanční podpoře Unie na dopravu podle čl. 23 odst. 3 písm. b) nařízení č. 1313/2013/EU.
12. Pokud jde o žádosti o zásahové týmy a prostředky, ERCC informuje členské státy o výběru žadatele o pomoc. Členské státy poskytující pomoc pravidelně informují ERCC o vysílání zásahových týmů a prostředků, včetně všech kapacit, které jsou součástí EERC.
13. Komise může v souladu s článkem 17 rozhodnutí č. 1313/2013/EU vybrat, jmenovat a vyslat tým odborníků pro podporu na místě.
Článek 36
Mise odborníků
1. Vyslaní odborníci provádějí úkoly stanovené v čl. 8 písm. d) rozhodnutí č. 1313/2013/EU. Pravidelně podávají zprávy orgánům žádajícího státu a ERCC.
2. ERCC průběžně informuje členské státy o pokroku mise odborníků.
3. Žadatel o pomoc pravidelně informuje ERCC o průběhu činností na místě.
4. V případě zásahů v třetích zemích vedoucí týmu pravidelně informuje ERCC o průběhu činností na místě.
5. ERCC shromažďuje všechny obdržené informace a předává je kontaktním místům a příslušným orgánům členských států.
Článek 37
Ukončení zásahu
1. Žádající členský stát nebo kterýkoli z členských států poskytujících pomoc informuje co nejdříve ERCC a vyslané odborníky a zásahové týmy, pokud se domnívá, že jeho pomoc již není zapotřebí nebo nemůže být déle poskytována. Řádné ukončení zásahu organizují vhodným způsobem žadatel o pomoc a členské státy. ERCC je o tom informováno.
2. Ve třetích zemích vedoucí týmu co nejdříve informuje ERCC v případě, že se po přiměřené konzultaci s žadatelem o pomoc domnívá, že pomoci již není zapotřebí, nebo že existují překážky bránící účinnému poskytování pomoci. ERCC předá tyto informace delegaci Unie v dané zemi, jakož i příslušným útvarům Komise, Evropské službě pro vnější činnost a členským státům. ERCC v koordinaci s žadatelem o pomoc zajistí řádné ukončení zásahu vyslaných odborníků a intervenčních týmů.
Článek 38
Podávání zpráv a získané zkušenosti
1. Příslušné orgány žadatele o pomoc a členských států, které poskytly pomoc, a také vyslaní odborníci mají možnost předložit své závěry ke všem aspektům zásahu ERCC. ERCC vypracuje souhrnnou zprávu o poskytnuté pomoci a všech relevantních získaných zkušenostech.
2. Dodatečně k ustanovením článků 33 a 34 sleduje ERCC spolu s členskými státy uplatňování získaných zkušeností za účelem zlepšení asistenčních zásahů v rámci mechanismu Unie.
Článek 39
Náklady
1. Není-li dohodnuto jinak, nese náklady na pomoc poskytnutou členskými státy žadatel o pomoc.
2. Každý členský stát poskytující pomoc může s přihlédnutím k povaze katastrofy a rozsahu škody nabídnout svou pomoc zcela nebo zčásti bezplatně. Daný členský stát se také může kdykoli zcela nebo zčásti vzdát náhrady svých nákladů.
3. Není-li dohodnuto jinak, žadatel o pomoc po dobu trvání zásahu zajistí asistenčním týmům ubytování a stravu a bezplatně jim doplňuje zásoby. Asistenční týmy jsou nicméně zpočátku logisticky nezávislé a soběstačné po určitou rozumnou dobu závisející na použitých prostředcích a o své situaci informují ERCC.
4. Náklady na vyslání odborníků a příslušnou logistickou podporu se hradí v souladu s čl. 22 písm. a) rozhodnutí č. 1313/2013/EU. Tyto náklady jsou způsobilé pro financování z prostředků Unie.
Článek 40
Náhrada škody
1. Členský stát žádající pomoc nebude od ostatních členských států žádat náhradu škody v případě, že daná škoda vznikne následkem asistenčního zásahu v rámci mechanismu Unie a tohoto rozhodnutí, neprokáže-li se, že vznikla podvodem či závažným pochybením.
2. V případě škody, kterou utrpěly třetí strany v důsledku asistenčních zásahů, spolupracuje členský stát žádající pomoc s členským státem poskytujícím pomoc, aby usnadnily náhradu této škody v souladu s platnými právními předpisy a příslušnými rámci.
KAPITOLA 12
POSTUP PRO NASAZOVÁNÍ ODBORNÝCH TÝMŮ
Článek 41
Kategorie odborníků
Členské státy zařadí odborníky do těchto kategorií:
a)
techničtí odborníci;
b)
odborníci na hodnocení;
c)
odborníci na koordinaci;
d)
vedoucí týmů.
Článek 42
Úkoly a funkce
1. Techničtí odborníci jsou schopni poskytovat poradenství o specifických, vysoce technických tématech a souvisejících rizicích a jsou k dispozici misím.
2. Odborníci na hodnocení jsou schopni provést hodnocení situace a poskytnout poradenství o vhodné reakci a jsou k dispozici misím.
3. Odborníky na koordinaci mohou být zástupci vedoucích týmu, osoby odpovědné za logistiku a komunikaci a případně další pracovníci. V případě potřeby mohou být techničtí odborníci a odborníci na hodnocení začleněni do koordinačního týmu, aby pomáhali vedoucímu týmu po celou dobu trvání mise.
4. Vedoucí týmu odpovídá za vedení hodnoticího a koordinačního týmu během zásahu. Udržuje kontakty s orgány dotčené země, s ERCC včetně styčného úředníka ERCC, s ostatními mezinárodními organizacemi a v případě asistenčních zásahů v rámci mechanismu Unie mimo členské státy také s delegací Unie v dané zemi.
5. Odborníci vysílaní na přípravné mise mohou být Komisí po dohodě s jejich jmenujícím členským státem pověřeni každou funkcí uvedenou v článku 41 a musejí být schopni poskytovat poradenství ohledně přiměřených opatření na zlepšení připravenosti, včetně správních kapacit, potřeby včasného varování, odborné přípravy, cvičení a zvyšování povědomí, a poskytovat o nich zprávy.
6. Odborníci vysílaní na preventivní mise mohou být Komisí po dohodě s jejich jmenujícím členským státem pověřeni každou funkcí uvedenou v článku 41 a musejí být schopni poskytovat poradenství ohledně přiměřených preventivních opatření a schopnosti zvládání rizik a poskytovat o nich zprávy.
Článek 43
Databáze odborníků
1. Údaje o odbornících uloží Komise v databázi odborníků a zpřístupní je prostřednictvím systému CECIS.
2. Odborníci registrovaní v EERC jsou v databázi podle odstavce 1 konkrétně identifikováni.
Článek 44
Požadavky na odbornou přípravu
Odborníci v případě potřeby absolvují program odborné přípravy zavedený v souladu s článkem 26.
Článek 45
Jmenování
V případě žádosti o pomoc jsou za jmenování dostupných odborníků a sdílení jejich kontaktních údajů s ERCC odpovědné členské státy.
Článek 46
Mobilizace a dohoda o poskytování služeb
1. ERCC je schopné mobilizovat a vyslat určené odborníky během velmi krátké doby po jejich jmenování do konkrétní mise členskými státy.
2. Komise s každým odborníkem podepíše dohodu o poskytování služeb, která obsahuje tyto prvky:
a)
cíle mise;
b)
mandát;
c)
předpokládané trvání mise;
d)
informace o místní kontaktní osobě;
e)
podmínky pojistného krytí;
f)
denní příspěvky na náhradu výdajů;
g)
specifické platební podmínky;
h)
pokyny pro technické odborníky, odborníky na hodnocení, odborníky na koordinaci a vedoucí týmů.
KAPITOLA 13
PODPORA DOPRAVY
Článek 47
Formy podpory dopravy
Podpora dopravy může mít tuto formu:
a)
sdružování a sdílení dopravních kapacit;
b)
zjištění zdrojů dopravy na komerčním trhu nebo z jiných zdrojů a usnadnění přístupu členských států k těmto zdrojům; nebo
c)
poskytnutí unijní podpory členským státům prostřednictvím grantů nebo dopravních služeb od soukromých či jiných subjektů.
Článek 48
Postup při podpoře dopravy prostřednictvím mechanismu Unie
1. U každé žádosti o podporu dopravy se použijí postupy uvedené v článcích 49 a 50.
2. Žádosti podává příslušný orgán uvedený v článku 56 a zasílá je v písemné podobě Komisi. Žádosti musí obsahovat informace stanovené v části A přílohy VIII.
3. V případě sdružování dopravních kapacit může jeden členský stát převzít vedoucí úlohu a požádat o finanční podporu ze strany Unie na celou operaci.
4. Všechny žádosti o podporu dopravy podle tohoto rozhodnutí a související odpovědi a výměna informací mezi členskými státy a Komisí se předávají ERCC, které je zpracovává.
5. Žádosti se předávají prostřednictvím CECIS nebo elektronickou poštou. Žádosti o financování z prostředků Unie zaslané systémem CECIS, faxem nebo elektronickou poštou se přijímají za předpokladu, že jsou Komisi neprodleně poskytnuty originály podepsané příslušným orgánem.
6. Komise však může podle článku 179 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (5) zavést elektronický systém pro veškerou výměnu informací s příjemci, včetně uzavírání grantových dohod, oznamování rozhodnutí o udělení grantu a jejich případných změn.
Článek 49
Žádosti o podporu dopravy
1. Komise po obdržení žádosti o podporu tuto skutečnost ihned oznámí kontaktním místům určeným členskými státy podle čl. 9 odst. 7 rozhodnutí č. 1313/2013/EU.
2. V oznámení může Komise případně vyzvat členské státy, aby ji podrobně informovaly o všech dopravních zdrojích, které mohou dát žádajícímu členskému státu k dispozici, či o všech dalších alternativních řešeních, která mohou pro uspokojení potřeb vyjádřených dotčenou zemí navrhnout. Komise může pro poskytnutí těchto informací stanovit maximální lhůtu.
3. Poté, co Komise informovala kontaktní místa podle odstavce 1, se požadovaná podpora dopravy stává způsobilou pro spolufinancování ze strany Unie, aniž by byl dotčen článek 53.
Článek 50
Odpovědi na žádosti o podporu dopravy
1. Členské státy, které mohou poskytnout podporu dopravy, informují Komisi co nejdříve, nejpozději však do 24 hodin po obdržení oznámení podle článku 49, není-li v oznámení stanoveno jinak, o veškerých dopravních zdrojích, které mohou dát dobrovolně k dispozici v reakci na žádost o podporu při sdružování nebo zjišťování dopravních zdrojů. Tyto informace obsahují prvky uvedené v části B přílohy VIII a zahrnují informace o finančních podmínkách nebo dalších případných omezeních.
2. Komise co nejdříve shrne informace o dostupných dopravních zdrojích a předá je členskému státu, který podává žádost.
3. Kromě informací uvedených v odstavci 2 sdělí Komise členským státům veškeré ostatní informace o dopravních zdrojích, které má k dispozici z jiných zdrojů, včetně komerčního trhu, a usnadní členským státům přístup k těmto dodatečným zdrojům.
4. Členský stát, který podává žádost, informuje Komisi o dopravních řešeních, která zvolil, a udržuje spojení s členskými státy, jež tuto podporu poskytují, nebo s hospodářským subjektem určeným Komisí.
5. O volbě členského státu, který podává žádost, Komise informuje všechny členské státy. Tento členský stát Komisi pravidelně informuje o tom, jak pokračuje poskytování jemu určené pomoci v oblasti civilní ochrany.
Článek 51
Žádost o grant
1. V případě, že některý členský stát nalezl možné dopravní řešení, avšak pro dopravu pomoci v oblasti civilní ochrany je nutné financování z prostředků Unie, může tento členský stát požádat Unii o grant.
2. Členský stát ve své žádosti uvede požadované procento spolufinancování ze strany Unie, které nepřekročí 55 % způsobilých nákladů na opatření související s dopravou podle čl. 23 odst. 2 rozhodnutí č. 1313/2013/EU a nepřekročí 85 % způsobilých nákladů na opatření související s dopravou podle čl. 23 odst. 3 písm. a) a b) rozhodnutí č. 1313/2013/EU. Komise o žádosti neprodleně informuje všechny členské státy.
3. Komise může podle článku 178 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 navazovat rámcová partnerství s relevantními příslušnými orgány členských států.
Článek 52
Žádost o dopravní službu
1. V případech, kdy členský stát žádající o podporu dopravy nenalezl žádné dopravní řešení, může Komisi požádat, aby za účelem dopravy pomoci v oblasti civilní ochrany do postižené země uzavřela smlouvu na dopravní službu se soukromým nebo jiným subjektem.
2. Jakmile Komise žádost uvedenou v odstavci 1 obdrží, neprodleně o ní informuje všechny členské státy a zároveň informuje členský stát, který o dopravní službu žádá, o všech dostupných dopravních řešeních a jejich nákladech.
3. Na základě výměny informací uvedené v odstavcích 1 a 2 členský stát svou žádost o dopravní službu písemně potvrdí spolu se závazkem uhradit Komisi vzniklé náklady v souladu s ustanoveními článku 54. Členský stát uvede, jaké procento nákladů uhradí. Tento procentní podíl nesmí být nižší než 45 % na opatření související s dopravou podle čl. 23 odst. 2 rozhodnutí č. 1313/2013/EU a 15 % na opatření související s dopravou podle čl. 23 odst. 3 písm. a) a b) rozhodnutí č. 1313/2013/EU.
4. Členský stát neprodleně oznámí Komisi všechny změny v žádosti o dopravní službu.
Článek 53
Rozhodnutí o financování podpory dopravy z prostředků Unie
1. Za účelem zjištění, zda jsou splněna kritéria stanovená v čl. 23 odst. 1 písm. d) rozhodnutí č. 1313/2013/EU a zásady hospodárnosti, účinnosti a účelnosti podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (6), se vezmou v úvahu:
a)
informace obsažené v žádosti o finanční podporu z prostředků Unie předložené členským státem v souladu s čl. 48 odst. 2;
b)
potřeby vyjádřené postiženou zemí;
c)
veškerá posouzení potřeb provedená odborníky, kteří během katastrofy podávají zprávy Komisi;
d)
další relevantní a spolehlivé informace, jež má Komise v době rozhodnutí k dispozici od členských států a mezinárodních organizací;
e)
údaje o účinnosti a účelnosti dopravních řešení, která mají zajistit včasné poskytnutí pomoci v oblasti civilní ochrany;
f)
možnosti zajištění dopravy na místě;
g)
jiné akce prováděné Komisí.
2. Členské státy poskytnou všechny další informace nutné k vyhodnocení toho, jak jsou plněna kritéria stanovená v čl. 23 odst. 1 písm. d) rozhodnutí č. 1313/2013/EU. Jakmile členské státy obdrží žádost Komise o tyto informace, informují Komisi co nejdříve.
3. Komise uvede výši předběžného financování, které má být vyplaceno a které může dosáhnout až 85 % požadovaného finančního příspěvku Unie za předpokladu, že jsou k dispozici rozpočtové prostředky. Předběžné financování není možné u grantů nižších než limit stanovený pro granty nízké hodnoty ve smyslu článku 185 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012, ledaže by členský stát požadující finanční podporu prokázal, že by bez předběžného financování bylo ohroženo provedení akce.
4. Rozhodnutí o finanční podpoře bude neprodleně sděleno členskému státu, který o finanční podporu žádá. Bude sděleno i všem ostatním členským státům.
5. Jednotlivé žádosti o granty na dopravu, u nichž je požadovaný finanční příspěvek Unie nižší než 2 500 EUR, nejsou způsobilé pro spolufinancování ze strany Unie s výjimkou případů, kdy se na ně vztahují rámcová partnerství uvedená v čl. 51 odst. 3.
Článek 54
Vyplacení finančních prostředků Unie na podporu dopravy
Na náklady, jež Komisi vzniknou postupem podle článku 52, Komise členským státům, které uvedenou finanční podporu Unie přijaly, vystaví do 90 dnů od ukončení dopravní operace, na niž byla finanční podpora Unie poskytnuta, inkasní příkaz na částku, která je uvedena v rozhodnutí vydaném Komisí na žádost o dopravní službu a představuje alespoň 15 % nákladů na dopravu pro opatření související s dopravou podle čl. 23 odst. 3 rozhodnutí č. 1313/2013/EU a 45 % pro opatření související s dopravou podle čl. 23 odst. 2 rozhodnutí č. 1313/2013/EU.
Článek 55
Náhrada škody
Členský stát žádající o podporu dopravy nebude Unii žádat o náhradu škody způsobené na jeho majetku nebo obslužném personálu v případě, že tato škoda vznikne následkem poskytnutí podpory dopravy, jež se řídí tímto rozhodnutím, neprokáže-li se, že vznikla podvodem či závažným pochybením.
Článek 56
Určení příslušných orgánů
Členské státy určí příslušné orgány oprávněné žádat a přijímat finanční podporu od Komise podle tohoto rozhodnutí a o tomto jmenování informují Komisi do 60 dnů od zveřejnění tohoto rozhodnutí. Jakékoliv změny v těchto informacích je třeba Komisi neprodleně oznámit.
Oznámení příslušných orgánů učiněná členskými státy podle článku 12 rozhodnutí 2007/606/ES, Euratom však zůstávají v platnosti, dokud dotčený členský stát neučiní další oznámení.
KAPITOLA 14
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 57
Zrušení
Zrušují se rozhodnutí 2004/277/ES, Euratom a 2007/606/ES, Euratom. Odkazy na zrušená rozhodnutí se považují za odkazy na toto rozhodnutí v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze IX.
Článek 58
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 16. října 2014.
A BIZOTTSÁG VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA
(2014. október 16.)
az uniós polgári védelmi mechanizmusról szóló 1313/2013/EU európai parlamenti és tanácsi határozat végrehajtására vonatkozó szabályok megállapításáról, valamint a 2004/277/EK, Euratom és a 2007/606/EK, Euratom bizottsági határozat hatályon kívül helyezéséről
(az értesítés a C(2014) 7489. számú dokumentummal történt)
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2014/762/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az uniós polgári védelmi mechanizmusról szóló, 2013. december 17-i 1313/2013/EU európai parlamenti és tanácsi határozatra (1) és különösen annak 32. cikke (1) bekezdésére,
mivel:
(1)
Az uniós polgári védelmi mechanizmus (a továbbiakban: az uniós mechanizmus) általános célja a tagállamok és az Unió közötti együttműködés megerősítése és a koordináció elősegítése a polgári védelem terén, annak érdekében, hogy javuljon a természeti és ember okozta katasztrófák megelőzését, az azokra való felkészültséget és reagálást szolgáló rendszerek hatékonysága.
(2)
A katasztrófák bármikor lesújthatnak, ezért az 1313/2013/EU határozat 7. cikke értelmében létrehozott Veszélyhelyzet-reagálási Koordinációs Központnak (ERCC) folyamatosan szoros kapcsolatot kell fenntartania a tagállami kapcsolattartó pontokkal.
(3)
A veszélyhelyzetek kezelésére szolgáló közös kommunikációs és tájékoztatási rendszer (CECIS) az uniós mechanizmus alapvető alkotórészét képezi, mivel feladata, hogy rendes körülmények között és veszélyhelyzetekben egyaránt biztosítsa a tagállamok között cserélt információk hitelességét, sértetlenségét és titkosságát. Létre kell hozni a CECIS külön verzióját is, amely hozzáférést biztosít a regionális tengeri egyezmények titkárságai és az Unióval közös regionális tengermedencén osztozó harmadik országok számára, tekintettel a tengerszennyezéssel kapcsolatos incidensekre adott válaszok sajátosságaira.
(4)
A működési hatékonyság biztosítása érdekében minimumkövetelményeket kell meghatározni az 1313/2013/EU határozat 9. cikkének (1) bekezdése szerint megállapított modulokra, egyéb reagálási képességekre és szakértőkre vonatkozóan, valamint azoknak az 1313/2013/EU határozat 9. cikkének (2) bekezdése szerinti műveleti követelményeire, működésére és interoperabilitására vonatkozóan. A moduloknak kell képesnek lenniük arra, hogy meghatározott ideig önellátó módon működjenek, gyorsan bevethetők és interoperábilisak legyenek. A modulok interoperabilitásának fokozása érdekében uniós és tagállami szintű intézkedésekre van szükség.
(5)
Az európai veszélyhelyzet-reagálási képességre (EERC) vonatkozó képességcélokat meg kell határozni és rendszeresen felül kell vizsgálni annak érdekében, hogy elegendő számban álljon rendelkezésre valamennyi szükséges modul, egyéb reagálási képesség és szakértő az uniós mechanizmus keretében történő bevetés céljából. A minőségi és interoperabilitási követelményeket meg kell határozni és rendszeresen felül kell vizsgálni az EERC-ben részt vevő valamennyi képesség egységes minimumszintű minőségének és interoperabilitásának biztosítása érdekében.
(6)
Meg kell határozni egy minősítési és nyilvántartásba vételi eljárást, beleértve az önértékelési elemeket, annak megerősítésére, hogy az önkéntesen rendelkezésre bocsátott reagálási képességek összevont eszköztárában teljesítsék valamennyi követelményt, és szükség esetén az „adaptációs költségekre” vonatkozó korlátozott uniós társfinanszírozásban részesüljenek. Ennek a minősítési és nyilvántartásba vételi eljárásnak ezen túlmenően biztosítania kell a képességek megfelelő földrajzi egyensúlyát a kockázatok felmerülésének helyével összhangban, valamint figyelembe kell vennie valamennyi érdekelt tagállam részvételét.
(7)
Az EERC reagálási képességében fennálló hiányosságok azonosítása lehetővé kell, hogy tegye a Bizottság és a tagállamok számára, hogy együtt határozzák meg, hol nem állnak rendelkezésre a megfelelő képességek az összevont eszköztáron belül vagy kívül. A hiányosságokat önállóan vagy a tagállamok konzorciumának keretében kezelő tagállamoknak korlátozott uniós társfinanszírozásban kell részesülniük, feltéve, hogy költséghatékony és kockázatértékelések által alátámasztható módon járnak el.
(8)
Az EERC működésének fejlesztése érdekében keretszerződéseken, partnerségi keretmegállapodásokon vagy hasonló megállapodásokon keresztül az uniós társfinanszírozás korlátozott összegeivel kell támogatni a tagállamok kiegészítő képességekhez való hozzáférését, hogy kezelni tudják az átmeneti hiányokat a rendkívüli katasztrófák, azaz az olyan természetű és nagyságrendű katasztrófák során, amelyek meghaladják azt, mint amelyekre ésszerűen számítani lehet és fel lehet készülni. Ezeket a képességeket bele kell foglalni az összevont eszköztárba az uniós mechanizmus értelmében történő bevetés céljából.
(9)
Az uniós mechanizmus képzési programja továbbra is az uniós mechanizmus keretében bevetett, a polgári védelem és katasztrófakezelés területén dolgozó személyzet felkészültségének lényeges elemét jelenti. Az 1313/2013/EU határozat 13. cikkének (1) bekezdésében meghatározott hatókörrel összhangban a képzésnek ki kell terjednie a katasztrófamegelőzésre, -felkészültségre és -reagálásra.
(10)
Az uniós mechanizmus gyakorlatprogramjának továbbra is alapvető szerepet kell betöltenie az uniós mechanizmus keretében történő bevetésre való gyakorlati felkészültség tekintetében, valamint az uniós mechanizmus keretében folytatott polgári védelmi intézkedésekből levont tanulságok megosztása tekintetében. A gyakorlatprogramnak a gyakorlatok uniós mechanizmuson belüli célját és szerepét meghatározó stratégiai kereten, valamint az éves munkaprogramokban szereplő konkrét prioritásokon kell alapulnia.
(11)
A teljes katasztrófavédelmi ciklusra kiterjedő módszeres, célzott és következetes megközelítésre van szükség a levont tanulságok összegyűjtése, elemzése, terjesztése és végrehajtása céljából.
(12)
Az uniós mechanizmus keretében fontosak a katasztrófareagálás során alkalmazandó egyértelmű műveleti eljárások a katasztrófa esetén történő hatékony segítségnyújtás szempontjából, beleértve az 1313/2013/EU határozat 16. cikkének (1) bekezdésével összhangban meghatározott kapcsolódó nemzetközi szervezeteknek történő segítségnyújtást is.
(13)
Az uniós mechanizmus maximális hatékonyságának és eredményességének érdekében a segítségnyújtásra vonatkozó valamennyi kérelemnek vagy ajánlatnak a lehető legkonkrétabbnak kell lennie, és valamennyi szükséges információt tartalmaznia kell.
(14)
A segítségnyújtás eredményes összehangolása érdekében az ERCC-nek valamennyi tagállammal meg kell osztania a kritikus szükségletekről szóló értékelését és az összevont eszköztárból történő bevetésekre vonatkozó javaslatait, és megfelelő bevetési tervet kell kialakítania a segítségnyújtás iránti valamennyi kérelemre. A képességek összevont eszköztárból való kiválasztásának konkrét és objektív kritériumokon kell alapulnia, amelyek prioritását a működéssel kapcsolatos aktuális szükségletek fényében kell értékelni.
(15)
Annak érdekében, hogy adott esetben javítsák az uniós mechanizmus szerinti válaszadási időt, a tagállamoknak meg kell tenniük az összevont eszköztárban jegyzett képességeik bevetéséhez szükséges előzetes intézkedéseket.
(16)
A szakmai, értékelő és koordinációs szakértők - beleértve a csoportvezetőket - rendelkezésre állása az uniós mechanizmus lényeges elemét jelenti. A szakértők feladatait és funkcióit, valamint a bevetésükre vonatkozó eljárást meg kell állapítani.
(17)
Az 1313/2013/EU határozat 23. cikke különös rendelkezéseket állapít meg katasztrófa esetén a szállítási segítség nyújtására, a gyors és hatékony válasz uniós mechanizmus segítségével történő megkönnyítése érdekében. Szabályokat és eljárásokat kell megállapítani a tagállamok arra irányuló kérelmei tekintetében, hogy pénzügyi támogatást szerezzenek az Uniótól a segítség érintett országba való eljuttatásához, valamint e kérelmek Bizottság általi kezelése tekintetében.
(18)
Az átláthatóság, a következetesség és a hatékonyság érdekében meg kell határozni azon információkat, amelyeknek szerepelniük kell a szállítási segítségre irányuló kérelemben és a tagállamok és a Bizottság kapcsolódó válaszaiban.
(19)
Ha az 1313/2013/EU határozattal összhangban lehetőség van uniós pénzügyi támogatás nyújtására, a tagállamoknak választási lehetőséget kell biztosítani a támogatás vagy a szállítási szolgáltatás kérelmezése között.
(20)
A 2004/277/EK, Euratom (2) és a 2007/606/EK, Euratom (3) bizottsági határozatot hatályon kívül kell helyezni.
(21)
Az e határozatban előírt intézkedések összhangban vannak a polgári védelemmel foglalkozó bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Tárgy
Ez a határozat az 1313/2013/EU határozat részletes végrehajtási szabályait állapítja meg, az alábbiak tekintetében:
a)
a Vészhelyzet-reagálási Koordinációs Központ (ERCC) és a tagállami kapcsolattartó pontok közötti együttműködés;
b)
a közös veszélyhelyzeti kommunikációs és tájékoztatási rendszer (CECIS) alkotóelemei, valamint a CECIS keretében folyó információmegosztás megszervezése;
c)
a modulok, az egyéb reagálási képességek és a szakértők azonosítása; valamint a műveleti követelmények megállapítása a modulok működése és interoperabilitása tekintetében, ideértve a modulok feladatait, képességeit, főbb alkotóelemeit, önellátási képességét és bevethetőségét;
d)
az EERC működéséhez szükséges képességcélok, minőségi és interoperabilitási követelmények, továbbá a minősítési és nyilvántartásba vételi eljárás, beleértve a pénzügyi megállapodásokat;
e)
az EERC hiányosságainak azonosítása és megszüntetése;
f)
a képzési programnak, a gyakorlatok keretének és a levont tanulságokkal kapcsolatos programnak a megszervezése;
g)
az Unión belüli és kívüli katasztrófareagálás során alkalmazandó műveleti eljárások, ideértve a kapcsolódó nemzetközi szervezetek azonosítását is;
h)
a szakértői csoportok bevetésére vonatkozó eljárások;
i)
a segítségnyújtással kapcsolatos szállítási műveletek támogatásának megszervezése.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E határozat alkalmazásában:
1. „támogatáskérelmező”: az a tagállam vagy harmadik ország, amelyet katasztrófa sújt vagy közelgő katasztrófa fenyeget vagy ahol katasztrófa várható, valamint az ENSZ és annak ügynökségei, továbbá a VII. mellékletben felsorolt kapcsolódó nemzetközi szervezetek;
2. „polgári védelmi segítség”: polgári védelmi csoportok, szakértők vagy modulok felszereléseikkel együtt, valamint a katasztrófa közvetlen következményeinek enyhítéséhez szükséges anyagok vagy készletek;
3. „pufferkapacitások”: katasztrófareagálási képességek, amelyek elérhetősége és gyors hozzáférése az 1313/2013/EU határozat 21. cikke (2) bekezdésének d) pontjával összhangban társfinanszírozásban részesül;
4. „intervenciós csoport”: azok az emberi és anyagi erőforrások, beleértve a modulokat, amelyeket egy vagy több tagállam hozott létre polgári védelmi intézkedések végrehajtása céljából;
5. „technikai segítségnyújtási és támogató csoport”: azok az emberi és anyagi erőforrások, amelyeket egy vagy több tagállam hozott létre a II. mellékletben említett támogatási feladatok végrehajtása céljából.
2. FEJEZET
VESZÉLYHELYZET-REAGÁLÁSI KOORDINÁCIÓS KÖZPONT (ERCC)
3. cikk
Az ERCC együttműködése a tagállami kapcsolattartó pontokkal
(1) Minden tagállam kijelöl egy nemzeti kapcsolattartó pontot az ERCC-vel, amely a nap 24 órájában és a hét minden napján rendelkezésre áll. A kijelölés az I. mellékletben meghatározott „országra vonatkozó mintanyomtatvány” felhasználásával történik.
(2) Az ERCC szoros kapcsolatot tart fenn a tagállami kapcsolattartó pontokkal annak érdekében, hogy elvégezze az ebben a határozatban és az 1313/2013/EU határozatban előírt rendes feladatait és reagálási műveleteket.
3. FEJEZET
VESZÉLYHELYZET KEZELÉSÉRE SZOLGÁLÓ KÖZÖS KOMMUNIKÁCIÓS ÉS TÁJÉKOZTATÁSI RENDSZER (CECIS)
4. cikk
A CECIS szintjei
A CECIS a következő három alkotóelemet tartalmazza:
a)
a tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságait és kapcsolattartó pontjait az ERCC-vel összekötő hálózati szint;
b)
az uniós polgári védelmi mechanizmus működéséhez és különösen az alábbiakhoz szükséges adatbázisokból és egyéb információs rendszerekből álló felhasználói szint:
i.
értesítések közlése;
ii.
információk közlésének és cseréjének biztosítása az ERCC, valamint a hatáskörrel rendelkező hatóságok és kapcsolattartó pontok között;
iii.
a beavatkozásokból levont tanulságok terjesztése;
c)
a CECIS-ben tárolt, illetve a CECIS-en keresztül cserélt adatok hitelességének, sértetlenségének és titkosságának biztosításához szükséges rendszerekből, szabályokból és eljárásokból álló biztonsági szint.
5. cikk
Információbiztonság
(1) A CECIS képes a dokumentumok, adatbázisok és információs rendszerek biztonságos kezelésére a közigazgatási szervek közötti biztonságos transzeurópai telematikai szolgáltatásokon (sTESTA) vagy hasonló hálózatokon keresztül.
(2) A „EU CONFIDENTIAL” vagy ennél magasabb besorolású dokumentumok és információk továbbítása a feladó és a címzett(ek) által együttesen megállapított, különös rendelkezések alapján történik a 2001/844/EK, ESZAK, Euratom bizottsági határozattal (4) összhangban.
6. cikk
Információ és frissítés
(1) A tagállamok az I. mellékletben található „országra vonatkozó mintanyomtatvány” felhasználásával továbbítják a Bizottságnak a szükséges információkat.
(2) A tagállamok a kapcsolattartó pontokról, illetve adott esetben a természeti, technológiai és radiológiai katasztrófák vagy környezeti balesetek - köztük a véletlen tengerszennyezés - elhárításában közreműködő egyéb szolgálatokról nyújtanak információt.
(3) A tagállamok haladéktalanul értesítik a Bizottságot az (1) és (2) bekezdésben említett információkkal kapcsolatos bármely változásról.
(4) A CECIS-adatbázis kijelölt szakaszt tartalmaz az EERC-ben szereplő reagálási képességek nyilvántartásáról és rendelkezésre állásáról. A Bizottság biztosítja a nemzeti polgári védelmi kapcsolattartó pontok számára a folyamatos hozzáférést.
(5) A tagállamok biztosítják, hogy a CECIS-adatbázis kijelölt szakaszában mindig frissüljön a rendelkezésre állás állapota és valamennyi szükséges tényadat, az EERC-ben nyilvántartott reagálási képességek valamennyi releváns jellemzőjét illetően.
(6) Adott esetben a tagállamok csak olvasásra szóló CECIS-hozzáférést is adhatnak más érintett nemzeti hatóságok számára.
7. cikk
CECIS felhasználói csoport
A tagállamok által kijelölt képviselőkből álló felhasználói csoport segíti a Bizottságot a CECIS validálása, tesztelése és továbbfejlesztése terén.
8. cikk
Végrehajtás és továbbfejlesztés
(1) A Bizottság kezeli és továbbfejleszti a CECIS-t, figyelembe véve a tagállamok igényeit és követelményeit.
(2) A tagállamok területükön kialakítják a CECIS megfelelő információtechnológiai környezetét az I. mellékletben előírt „országra vonatkozó mintanyomtatvány” értelmében tett kötelezettségvállalásokkal összhangban.
9. cikk
A tengerszennyezésre vonatkozó CECIS
(1) A Bizottság biztosítja, hogy a tagállamok és az Európai Tengerészeti Biztonsági Ügynökség számára egy kifejezetten a tengerszennyezésre vonatkozó CECIS alkalmazás legyen elérhető az interneten, amely figyelembe veszi a tengeri incidensekre történő reagálás sajátosságait.
(2) Az alkalmazás az interneten keresztül szabadon hozzáférhető az Unióval közös regionális tengermedencén osztozó harmadik országok számára is. Eseti alapon a vonatkozó regionális tengeri egyezmények titkárságainak is adható hozzáférés.
4. FEJEZET
MODULOK, TECHNIKAI SEGÍTSÉGNYÚJTÁSI ÉS TÁMOGATÓ CSOPORTOK, EGYÉB REAGÁLÁSI KÉPESSÉGEK ÉS SZAKÉRTŐK
10. cikk
Modulok, technikai segítségnyújtási és támogató csoportok, egyéb reagálási képességek és szakértők nyilvántartásba vétele
(1) A tagállamok nyilvántartásba veszik az 1313/2013/EU határozat 9. cikkének (6) bekezdésével összhangban meghatározott modulokat, technikai segítségnyújtási és támogató csoportokat, egyéb reagálási képességeket és szakértőket a CECIS-adatbázisban.
(2) Az EERC számára előzetesen elkülönített modulokat, technikai segítségnyújtási és támogató csoportokat, egyéb reagálási képességeket és szakértőket a CECIS-adatbázis kijelölt szakaszában veszik nyilvántartásba.
(3) Az (1) és a (2) bekezdésben említett információkat szükség szerint frissítik.
11. cikk
Modulok, technikai segítségnyújtási és támogató csoportok, egyéb reagálási kapacitások és szakértők összetétele
(1) A modulok és a technikai segítségnyújtási és támogató csoportok egy vagy több tagállam erőforrásainak felhasználásával hozhatók létre.
(2) Ha a modul vagy technikai segítségnyújtási és támogató csoport több alkotóelemből áll, valamely beavatkozásban való bevetése a beavatkozáshoz szükséges alkotóelemre korlátozódhat.
12. cikk
Modulok önellátási képessége
(1) Az önellátási képességre vonatkozó következő elemek a II. mellékletben meghatározottak szerint alkalmazandók az egyes modulokra:
a)
az időjárás viszontagságainak ellenálló menedék;
b)
a műveleti bázis ellátásához és a bevetési felszerelés működtetéséhez szükséges energia és világítás;
c)
szennyvízelvezető és higiénés létesítmények a modul személyi állománya számára;
d)
élelmiszer- és ivóvízellátás a modul személyi állománya számára;
e)
egészségügyi vagy paramedikális személyzet, létesítmények és felszerelés a modul személyi állománya számára;
f)
a modul felszerelésének tárolása és karbantartása;
g)
a fontosabb, főként a kárterületen való koordinációért felelős partnerekkel való kapcsolattartást biztosító felszerelés;
h)
helyi szállítás;
i)
olyan logisztika, felszerelés és személyzet, amely lehetővé teszi, hogy a beavatkozási területre érkezést követően haladéktalanul megépüljön a műveleti bázis, és megkezdődjön a feladatellátás.
(2) A segítséget nyújtó tagállam az önellátási követelmények teljesítésében a következő elemek biztosításával vehet részt:
a)
a szükséges személyzet, felszerelések és fogyóeszközök bevonása a modulba;
b)
a beavatkozási területen szükséges helyszíni intézkedések meghozatala;
c)
egy nem önellátó intervenciós csoport és egy technikai segítségnyújtási és támogató csoport összekapcsolásához szükséges előkészületek megtétele az érintett modulnak a 10. cikk (1) bekezdése szerinti nyilvántartásba vételét megelőzően annak érdekében, hogy teljesüljenek a 13. cikkben említett követelmények.
(3) Az az időszak, amely alatt az önellátást a segítségnyújtástól kezdődően fenn kell tartani, nem lehet rövidebb az alábbiaknál:
a)
96 óra;
b)
a II. mellékletben meghatározott idő.
13. cikk
A modulokra és technikai segítségnyújtási és támogató csoportokra vonatkozó követelmények
(1) A modulok megfelelnek a II. mellékletben szereplő általános követelményeknek.
(2) A technikai segítségnyújtási és támogató csoportok megfelelnek a II. mellékletben szereplő általános követelményeknek.
(3) A II. mellékletben szereplő követelményeket időről időre felülvizsgálják.
(4) A tagállamok minden szükséges intézkedést meghoznak a következők biztosítása érdekében:
a)
a modulok más modulokkal képesek együttműködni;
b)
a technikai segítségnyújtási és támogató csoportok más technikai segítségnyújtási és támogató csoportokkal, valamint az érintett helyi szereplőkkel képesek együttműködni;
c)
a modul alkotóelemei egy modulként képesek együttműködni;
d)
a technikai segítségnyújtási és támogató csoportokat alkotó elemek képesek egy technikai segítségnyújtási és támogató csoportként tevékenykedni;
e)
a modulok és a technikai segítségnyújtási és támogató csoportok az EU területén kívüli bevetés esetén képesek együttműködni az érintett országnak segítséget nyújtó nemzetközi katasztrófavédelmi erőkkel;
f)
a modulok és a technikai segítségnyújtási és támogató csoportok vezetői, helyetteseik és az összekötő tisztek részt vesznek a Bizottság által a 26-32. cikk alapján szervezett képzéseken és gyakorlatokon.
5. FEJEZET
AZ EURÓPAI VÉSZHELYZET-REAGÁLÁSI KÉPESSÉG (EERC) ÖNKÉNTESEN RENDELKEZÉSRE BOCSÁTOTT REAGÁLÁSI KÉPESSÉGEK ÖSSZEVONT ESZKÖZTÁRÁNAK FORMÁJÁBAN TÖRTÉNŐ KIALAKÍTÁSA
14. cikk
Képességcélok
(1) Az EERC képességcéljait a III. melléklet határozza meg.
(2) A Bizottság a tagállamokkal együttműködve legalább kétévente értékeli a képességcélok megfelelőségét, valamint szükség esetén felülvizsgálja azokat a nemzeti kockázatértékelés során azonosított kockázatok vagy egyéb nemzeti vagy nemzetközi információforrások alapján.
(3) A tagállamok a Bizottság rendelkezésére bocsátják a képességcélok értékeléséhez szükséges, kockázatokkal kapcsolatos releváns információkat.
15. cikk
Minőségi és interoperabilitási követelmények
(1) A modulok, technikai segítségnyújtási és támogató csoportok, egyéb reagálási képességek és szakértők esetében a IV. mellékletben részletezett minőségi és interoperabilitási követelmények alkalmazandóak az EERC-ben.
(2) A Bizottság a tagállamokkal együttműködve legalább kétévente értékeli a minőségi és interoperabilitási követelmények megfelelőségét, valamint szükség esetén felülvizsgálja azokat. A minőségi követelmények elismert nemzetközi normákon alapulnak, amennyiben léteznek ilyen normák az adott területen.
16. cikk
Minősítési és nyilvántartásba vételi eljárás
(1) A modulok, technikai segítségnyújtási és támogató csoportok, egyéb reagálási képességek és szakértők esetében a (2)-(8) bekezdésben részletezett minősítési és nyilvántartásba vételi eljárás alkalmazandó az EERC-ben.
(2) A minősítés és nyilvántartásba vétel a IV. mellékletben meghatározott minőségi követelmények teljesítésétől függ, kivéve a pufferkapacitásokat, amelyek tekintetében a 25. cikk (3) bekezdése alkalmazandó.
(3) Az olyan tagállamok, amelyek egy konkrét modult, technikai segítségnyújtási és támogató csoportot, egyéb reagálási képességet vagy szakértőt kínálnak fel az EERC-be való felvétel céljából, megadják az V. mellékletben meghatározott információkat.
(4) A Bizottság értékeli, hogy a szóban forgó modul, technikai segítségnyújtási és támogató csoport, egyéb reagálási képesség vagy szakértő felvehető-e az EERC-be, és késedelem nélkül tájékoztatja következtetéseiről az érintett tagállamot. Az értékelésben a Bizottság különösen a minőségi követelmények teljesítését, a képességcélokat, a megadott információk teljességét, a földrajzi közelséget és a tagállamok részvételét veszi figyelembe, valamint egyéb releváns tényezőket, amelyeket előzetesen meg kell határoznia, és amelyek valamennyi hasonló modulra, technikai segítségnyújtási és támogató csoportra, egyéb reagálási képességre és szakértőre alkalmazandóak.
(5) Amennyiben az EERC-be való felvétel mellett foglal állást, a Bizottság a megadott információk, valamint az illetékes tagállami hatóságtól bekérhető pótlólagos információk alapján kezdeményezi a modulra, technikai segítségnyújtási és támogató csoportra, egyéb reagálási képességre vagy szakértőre vonatkozó minősítési eljárást. Abban az esetben, ha a rendelkezésre álló információk alapján a Bizottság úgy véli, hogy a minőségi és interoperabilitási követelmények teljesülnek, nyilvántartásba veheti a modult, technikai segítségnyújtási és támogató csoportot, egyéb reagálási képességet vagy szakértőt az összevont eszköztárban.
(6) A Bizottság írásban közli az illetékes tagállami hatósággal a szükséges képzésekről, gyakorlatokról és/vagy műhelytalálkozókról vagy egyéb releváns minősítési és nyilvántartásba vételi feltételekről szóló értékelését.
(7) Amennyiben valamennyi minősítési feltétel teljesül, a Bizottság a modult, technikai segítségnyújtási és támogató csoportot, egyéb reagálási képességet vagy szakértőt EERC-minősítéssel rendelkezőnek nyilvánítja, és ezt közli a tagállammal.
(8) A modult, technikai segítségnyújtási és támogató csoportot, egyéb reagálási képességet vagy szakértőt legalább három évvel később újraértékelik, amennyiben az eszközt ismét benyújtják az EERC-ben való újbóli nyilvántartásba vétel céljából.
(9) A Bizottság a tagállamokkal együttműködve legalább kétévente értékeli a minősítési és nyilvántartásba vételi eljárás megfelelőségét, valamint szükség esetén felülvizsgálja azt.
17. cikk
Az adaptációs költségekre vonatkozó pénzügyi megállapodások
(1) A tagállamok pénzügyi támogatást kérhetnek az adaptációs költségek finanszírozására külön az egyes modulokra, technikai segítségnyújtási és támogató csoportokra vagy egyéb reagálási képességekre, anélkül, hogy a Bizottság pályázati felhívást tenne közzé. Az adaptációs költségek magukban foglalják az 1313/2013/EU határozat 21. cikke (2) bekezdésének c) pontjában meghatározott költségelemeket.
(2) E kérelem alátámasztása érdekében a tagállam az adaptációs költségekre vonatkozó végrehajtási terveket nyújt be a Bizottsághoz, amelyek tartalmazzák a becsült költségeket és az időkeretet.
(3) A Bizottság értékeli és - amennyiben a vonatkozó követelmények teljesülnek - jóváhagyja a (2) bekezdésben említett végrehajtási terveket, részletezve, hogy a vonatkozó költségek közül melyek támogathatóak mint adaptációs költségek.
(4) A kérelem értékelését követően a Bizottság meghozza a támogatás odaítéléséről szóló határozatát.
(5) A tagállamok jelentést tesznek a Bizottságnak az adaptációs költségként felmerült költségek részleteiről.
6. FEJEZET
A REAGÁLÁSI KÉPESSÉGBEN FENNÁLLÓ HIÁNYOSSÁGOK KEZELÉSE
18. cikk
A képességcélokkal kapcsolatos előrelépések nyomon követése
A Bizottság a tagállamokkal együttműködve folyamatosan nyomon követi a képességcélokkal kapcsolatos előrelépéseket, figyelembe véve a 20. cikk szerint azonosított képességeket, valamint rendszeresen tájékoztatja a tagállamokat az előrelépésekről készült értékeléséről. A Bizottság a szükséges mértékű részletességgel tájékoztatja a tagállamokat a reagálási képességekben továbbra is fennálló hiányosságokról.
19. cikk
A reagálási képességben fennálló hiányosságok azonosítására vonatkozó eljárás
(1) A képességcélokkal kapcsolatos előrelépések nyomon követésének részeként a Bizottság a tagállamokkal együttműködve értékelést végez a tagállamoknak az EERC-ben nyilvántartásba vett képességei, valamint a III. mellékletben meghatározott képességcélok közötti eltérésekről.
(2) A Bizottság és a tagállamok csak azokat a képességeket tekintik az EERC számára elkülönített képességeknek, amelyeket a tagállamok által a 16. cikkel összhangban az EERC rendelkezésére bocsátandó képességként vettek nyilvántartásba.
20. cikk
Az EERC-n kívüli reagálási képességek azonosítására vonatkozó eljárás
(1) Amennyiben a Bizottság a tagállamokkal együtt a jelen határozat 19. cikke szerinti reagálási képességben potenciálisan jelentős hiányosságokat azonosított, a tagállamokkal együttműködve, az 1313/2013/EU határozat 12. cikkének (2) bekezdésével összhangban megvizsgálja, hogy a szükséges képességek rendelkezésre állnak-e az EERC-n kívül.
(2) A Bizottság csak a következő EERC-n kívüli képességeket tekinti rendelkezésre állónak:
a)
a CECIS-ben nyilvántartásba vett képességek;
b)
pufferkapacitások; vagy
c)
az a) és b) pontba nem besorolható képességek, amelyeket azonban könnyen hozzáférhetővé lehet tenni a tagállam vagy tagállamok számára a szükséges mennyiségben, az előírt helyen, a szükséges időn belül és a szükséges időtartamra.
(3) A (2) bekezdés c) pontjában említett képességek megállapítása céljából a Bizottság kérelmet intéz a nemzeti kapcsolattartó pontokhoz, amelyben ismerteti a potenciálisan a reagálási képességben fennálló jelentős hiányosságról szóló értékelés részleteit, és felkéri a tagállamokat, hogy szolgáltassanak információkat az EERC-n kívül rendelkezésre álló képességekről a (2) bekezdés c) pontjában említettek szerint.
(4) A Bizottság a kérelemben meghatározza, hogy a válaszadásra kijelölt határidő legfeljebb 60 naptári nap, amelynek a pontos időtartama a (2) bekezdésben említett képességek tagállamok általi megállapításának várható összetettségétől függ.
(5) A tagállamok a kitűzött határidőn belül írásban tájékoztatják a Bizottságot a (2) bekezdésben említett bármely képesség részleteiről.
(6) Amennyiben egy tagállam nem válaszol írásban a megadott határidőn belül, a Bizottság ezen értékelés céljából feltételezi, hogy a (2) bekezdésben említett képességek abban a tagállamban nem állnak rendelkezésre.
(7) A tagállamoktól kapott információk alapján és csak a (2) bekezdésben említett képességeket figyelembe véve a Bizottság értékeli, hogy ezek a képességek megszüntetik-e az e határozat 19. cikkével összhangban azonosított, a reagálási képességben fennálló hiányosságokat. A Bizottság csak akkor tekinti a képességben fennálló hiányosságot megszűntnek, ha az EERC-n belüli képességek és a (2) bekezdésben említett képességek száma együttesen eléri vagy meghaladja a III. mellékletben meghatározott képességcélokat.
21. cikk
A reagálási képességben fennálló hiányosság kezelésére vonatkozó eljárás
(1) Amennyiben a Bizottság a tagállamokkal együtt a reagálási képességek terén potenciálisan jelentős hiányosságokat azonosított a 19. cikkel összhangban, amelyeket nem lehet kezelni a 20. cikknek megfelelően, írásban értesíti a tagállamokat, részletezve, hogy mit tekint stratégiai reagálási képességben fennálló hiányosságnak.
(2) A Bizottság írásban felkéri a tagállamokat, hogy kezeljék a stratégiai reagálási képességben fennálló hiányosságokat az 1313/2013/EU határozat 12. cikkének (3) bekezdésével összhangban.
(3) A tagállamok közlik a Bizottsággal, hogy tervezik-e - és ha igen, mikor és miként - a stratégiai reagálási képességben fennálló hiányosságok kezelését, akár önállóan, akár más tagállamokkal együttműködve.
22. cikk
A stratégiai reagálási képességben fennálló hiányosságok kezeléséhez nyújtott bizottsági támogatás
(1) Amennyiben uniós finanszírozásra van szükség a stratégiai reagálási képességben fennálló hiányosságok kezeléséhez az 1313/2013/EU határozat 12. cikkének (3) bekezdésével és 21. cikke (1) bekezdésének j) pontjával összhangban, a Bizottság pályázati felhívást tesz közzé a tagállamok támogatása érdekében.
(2) A pályázati felhívásokra való válaszadáskor a tagállamoknak meg kell felelniük az 1313/2013/EU határozat 21. cikke (1) bekezdése j) pontja iii. és iv. alpontjának.
(3) A tagállamok jelzik többek között az igényelt uniós társfinanszírozás százalékos arányát.
23. cikk
A reagálási képességben fennálló hiányosságok kezelésének támogatható költségei
(1) A reagálási képességek kezdeti létrehozásához szükséges felszerelések, szolgáltatások, illetve humán erőforrások valamennyi költsége támogatható.
(2) A folyamatos fenntartási és működési költségek nem támogathatók.
7. FEJEZET
ÁTMENETI HIÁNYOK KEZELÉSE RENDKÍVÜLI KATASZTRÓFÁK SORÁN
24. cikk
Pénzügyi megállapodások
(1) A Bizottság éves munkaprogramjában általánosságban meghatározza a szükséges pufferkapacitások típusát és számát, figyelembe véve bizonyos rendkívüli típusú katasztrófák lehetőségét a tagállamokban, valamint a rendkívüli intenzitást vagy egyéb tényezőket, amelyek miatt egy katasztrófa rendkívüli lehet, mint például egy másik katasztrófával való egybeesés, valamint az ilyen körülmények között esetleg fellépő átmeneti hiányok.
(2) A Bizottság rendszeresen megindítja a szükséges pénzügyi eljárásokat az 1313/2013/EU határozat 21. cikke (2) bekezdésének d) pontjában meghatározott költségek fedezésére annak érdekében, hogy biztosítsa az éves munkaprogramban meghatározott pufferkapacitásokhoz való gyors hozzáférést.
(3) A Bizottság által társfinanszírozott pufferkapacitások kiegészítik a nemzeti készültség részeként a tagállamok rendelkezésére álló reagálási képességeket, és nem helyettesítik a meglévő reagálási képességeket.
25. cikk
Az uniós pénzügyi hozzájárulás feltételei
(1) Az uniós pénzügyi hozzájárulás előfeltétele, hogy a 24. cikk (2) bekezdésében előírt pénzügyi eljárásokban részt vevő tagállamok elfogadják a (2)-(9) bekezdésben foglalt feltételeket. A Bizottság további feltételeket határozhat meg a pénzügyi eljárásokban.
(2) A tagállamok az összevont eszköztár részeként rendelkezésre bocsátják a pufferkapacitásokat.
(3) A pufferkapacitások teljesítik a szükséges minőségi és minősítési követelményeket a 24. cikk (2) bekezdésében előírt pénzügyi eljárásokban meghatározottak szerint.
(4) A pufferkapacitásokat a vonatkozó keretszerződésekben, partnerségi keretmegállapodásokban vagy hasonló megállapodásokban meghatározott teljes időtartamra nyilvántartásba veszik az összevont eszköztárban. A kapacitásokat nyilvántartásba vevő tagállam(ok) csak olyan korlátozást vagy feltételt vezethetnek be, amelyet a működési körülmények alaposan indokolnak.
(5) A pufferkapacitások nem jogosultak a 17. cikkben említett pénzügyi támogatásra.
(6) A Bizottság haladéktalanul tájékoztatja valamennyi tagállamot a CECIS-en keresztül az összevont eszköztárban nyilvántartásba vett pufferkapacitásokról.
(7) Az összevont eszköztárban nyilvántartásba vett pufferkapacitások ugyanolyan általános feltételekkel állnak rendelkezésre az uniós mechanizmus szerinti bevetésre, mint az összevont eszköztárban nyilvántartásba vett más képességek, az 1313/2013/EU határozat 11. cikkével összhangban.
(8) Az ERCC keretében biztosított segítségre irányuló kérelem benyújtása után az összevont eszköztárban nyilvántartásba vett pufferkapacitások bevetése a 11. fejezetben előírt, katasztrófareagálás során alkalmazandó műveleti eljárásoknak megfelelően történik.
(9) Az összevont eszköztárban nyilvántartásba vett pufferkapacitások rendelkezésre állnak azon tagállamok hazai felhasználására, amelyek társfinanszírozták a képességek rendelkezésre állását. A hazai felhasználás előtt ezek a tagállamok konzultálnak az ERCC-vel a következők megerősítése érdekében:
i.
nincs egyidejű vagy küszöbön álló rendkívüli katasztrófa, amely a pufferkapacitás bevetése iránti kérelemhez vezethet;
ii.
a hazai felhasználás nem akadályozza indokolatlanul a többi tagállam gyors hozzáférését egy új rendkívüli katasztrófa felmerülése esetén.
8. FEJEZET
KÉPZÉSI PROGRAM
26. cikk
Képzési program
(1) A katasztrófa megelőzésére és az arra való felkészülésre és reagálásra kiterjedő képzési programot kell kidolgozni. A program általános és szaktanfolyamokat, valamint egy szakértői csererendszert tartalmaz. A program a 27. cikkben említett célcsoportokra irányul.
(2) A képzési program koordinálásáért és megszervezéséért, valamint tartalma és ütemterve kidolgozásáért a Bizottság felel.
27. cikk
Résztvevők
(1) A képzési program célcsoportjai a következők:
a)
a tagállamok polgári védelemben és katasztrófavédelemben dolgozó személyzete, különösen a csoportvezetők, azok helyettesei, valamint az összekötő tisztviselők, a tagállamok szakértői a 41. cikkben meghatározottak szerint, beleértve a megelőzéssel és a felkészültséggel foglalkozó szakértőket, valamint a nemzeti kapcsolattartó pontok személyzetének kulcsfontosságú tagjai;
b)
az uniós intézmények és ügynökségek személyzete;
c)
az európai szomszédságpolitikában részt vevő országok és a tagjelölt országok, valamint a potenciális tagjelöltek kiválasztott szakértői.
(2) A képzéseken való részvétel nyitott a következő szereplők kiválasztott szakértői számára is:
a)
az Egyesült Nemzetek és annak szervezetei;
b)
a VII. mellékletben meghatározott nemzetközi szervezetek;
c)
harmadik országok, valamint adott esetben egyéb érintett szereplők.
(3) A tagállamok és a Bizottság minden képzés tekintetében megjelölik a képzésre általuk küldött személyeket.
28. cikk
Tanfolyamok
(1) A program egy sor kezdő szintű, operatív szintű és vezetői szintű tanfolyamból áll.
(2) A Bizottság a tagállamokkal együttműködve meghatározza a tanfolyamokat, azok tartalmát, tantervét és a tanfolyamok rendszerének menetrendjét, beleértve a hozzáférésre vonatkozó követelményeket.
(3) A Bizottság biztosítja, hogy az oktatók és előadók naprakészek legyenek az uniós mechanizmus releváns fejleményeivel kapcsolatosan.
29. cikk
Szakértők cseréje
A szakértők tagállamok közötti vagy a Bizottsággal történő cseréjének rendszere a következőket teszi lehetővé a szakértők számára:
a)
tapasztalatszerzés és -megosztás;
b)
többféle technika és működési eljárás megismerése;
c)
egyéb részt vevő vészhelyzet-reagálási szolgálatok és intézmények módszereinek tanulmányozása.
30. cikk
További képzési tevékenységek
Szükség esetén és az éves munkaprogrammal összhangban további képzési lehetőségeket biztosítanak a felmerülő szükségletek kielégítésére a polgári védelem és a katasztrófavédelem fellépéseinek zökkenőmentes és hatékony végrehajtása érdekében.
31. cikk
Értékelési rendszer
A Bizottság biztosítja a képzés színvonalának és tartalmának koherenciáját. Ebből a célból a Bizottság megfelelő rendszert hoz létre a végrehajtott képzési tevékenységek értékelésére.
9. FEJEZET
A GYAKORLATOK KERETE
32. cikk
Gyakorlatprogram, stratégiai keret és prioritások
(1) A Bizottság létrehozza és irányítja a polgári védelmi gyakorlatokra vonatkozó programot.
(2) A polgári védelmi gyakorlatokra vonatkozó program stratégiai keretbe illeszkedik, amely meghatározza a gyakorlatok célkitűzéseit és szerepét az uniós mechanizmus értelmében.
(3) A gyakorlatprogram különösen az alábbiakat célozza:
a)
a tagállamok reagálási képességének javítása, különös tekintettel a segítségnyújtási beavatkozások során az uniós mechanizmus értelmében biztosított csoportokra és egyéb eszközökre;
b)
az eljárások javítása és ellenőrzése, valamint a segítségnyújtási beavatkozások koordinálását célzó közös megközelítés kialakítása az uniós mechanizmus értelmében, továbbá súlyos katasztrófák esetén a reakcióidő csökkentése;
c)
az együttműködés fokozása a tagállami polgári védelmi szolgálatok és a Bizottság között;
d)
a levont tanulságok azonosítása és megosztása;
e)
a levont tanulságok végrehajtásának tesztelése.
(4) A gyakorlatprogram általános prioritásait egy átfogó, hosszú távú terv körvonalazza. Ez tartalmazza a vonatkozó katasztrófa-forgatókönyvek és képességek elemeit is.
(5) A Bizottság:
a)
stratégiai keretet és átfogó, hosszú távú tervet dolgoz ki a tagállamokkal együttműködve, figyelembe véve a levont tanulságokkal kapcsolatos programot, valamint az egyéb releváns információkat;
b)
meghatározza a gyakorlatok célkitűzéseit, valamint azok szerepét az uniós mechanizmus más alkotóelemeivel kapcsolatosan; továbbá
c)
éves javaslatot tesz a munkaprogramban a gyakorlatok konkrét prioritásaira vonatkozóan az átfogó, hosszú távú tervvel összhangban.
10. FEJEZET
A LEVONT TANULSÁGOKKAL KAPCSOLATOS PROGRAM
33. cikk
Nyomon követés, elemzés és értékelés
(1) A Bizottság és a tagállamok megosztják egymással azokat az adatokat, információkat és értékeléseket, amelyekre az uniós mechanizmuson belüli valamennyi releváns polgári védelmi intézkedés nyomon követése, elemzése és értékelése céljából szükségük van.
(2) A Bizottság adatbázist hoz létre és kezel, amelyet a tagállamok és a Bizottság felhasználhatnak az adatok gyűjtésére és megosztására, az azonosított tanulságok továbbítására, valamint a végrehajtás helyzetének folyamatos áttekintésére.
(3) A Bizottság elősegíti a tanulságok azonosítását az érintett felek bevonásával, többek között találkozók szervezése útján is.
34. cikk
A végrehajtás elősegítése
(1) A Bizottság biztosítja, hogy a Bizottság, a tagállamok és az érintett felek által azonosított tanulságokat felhasználják a döntéshozatali eljárásban az uniós mechanizmus továbbfejlesztéséhez.
(2) Az azonosított tanulságok különösen a következők megállapításához járulnak hozzá:
a)
a képzési program prioritásai - beleértve adott esetben a tanfolyamok tartalmát és tantervét -, valamint a gyakorlatprogramok prioritásai;
b)
a megelőző és készültségi projektekre vonatkozó éves felhívások prioritásai; valamint
c)
az 1313/2013/EU határozat 10. cikkében említett tervezési tevékenységek prioritásai.
(3) A Bizottság rendszeresen jelentést tesz a levont tanulságokkal kapcsolatos programról, felsorolva a megállapított releváns tanulságokat, a tervbe vett korrekciós intézkedéseket, a felelősségi köröket és határidőket, valamint a tanulságok végrehajtásának állapotát.
(4) A tagállamok rendszeresen jelentést tesznek a nemzeti felelősségi körükbe tartozó, megállapított tanulságok végrehajtása terén elért haladásról.
11. FEJEZET
KATASZTRÓFAREAGÁLÁS SORÁN ALKALMAZANDÓ MŰVELETI ELJÁRÁSOK
35. cikk
Segítségnyújtás és reagálás iránti kérelmek
(1) Amennyiben a katasztrófa vagy a katasztrófaveszély az Unión belül következik be, a segítség iránti kérelem CECIS-en keresztüli beérkezését követően a Bizottság megfelelő módon és késedelem nélkül végrehajtja az 1313/2013/EU határozat 15. cikkének (3) bekezdésében előírt intézkedéseket.
(2) Amennyiben a katasztrófa vagy a katasztrófaveszély az Unión kívül következik be, ami polgári védelmi segítségnyújtást tehet szükségessé, a Bizottság tájékoztathatja a harmadik országot az uniós mechanizmus keretében történő segítségkérés lehetőségeiről.
(3) Amennyiben egy katasztrófa által sújtott vagy küszöbön álló katasztrófa által fenyegetett tagállam vagy harmadik ország az uniós mechanizmus keretében történő segítségnyújtásra tart igényt, úgy a hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságain keresztül polgári védelmi segítségnyújtásra irányuló írásbeli kérelmet juttat el az ERCC-nek. Amennyiben az uniós mechanizmus, az ENSZ és annak szervezetei vagy bármely, a VII. mellékletben szereplő nemzetközi szervezet keretében történő segítségnyújtásra tart igényt, úgy polgári védelmi segítségnyújtásra irányuló írásbeli kérelmet juttat el az ERCC-nek.
(4) A támogatáskérelmező az ERCC rendelkezésére bocsátja a helyzettel összefüggő valamennyi információt, különösen a különleges szükségletekre, a kért támogatásra és a katasztrófa helyszínére vonatkozó információkat.
(5) A támogatáskérelmező tájékoztatja az ERCC-t az időkeretről, a beléptetési pontról és a helyszínről, amelyre vonatkozóan a segítséget kéri, valamint a katasztrófa helyszíni kezelésével megbízott operatív kapcsolattartó pontról.
(6) Az ERCC a lehetséges mértékig specifikus bevetési terveket készít az egyes segítségnyújtás iránti kérelmekre vonatkozóan. Ezek tartalmazzák a segítségnyújtásra vonatkozó ajánlásokat, beleértve az EERC-ben nyilvántartásba vett modulok, technikai segítségnyújtási és támogató csoportok, egyéb reagálási képességek és szakértők bevetését, valamint a lehetséges kritikus szükségletek értékelését. A specifikus bevetési tervek követik a VI. mellékletben meghatározott szerkezetet és vázlatot, és az 1313/2013/EU határozat 15. cikke (3) bekezdésének c) pontjában és 16. cikke (3) bekezdésének b) pontjában említett előre kidolgozott általános terveken alapulnak, amelyek kiterjednek a katasztrófakockázatok legfontosabb típusaira és figyelembe veszik a tagállamok kockázatértékeléseiben azonosított kockázati forgatókönyveket. A specifikus bevetési terveket átadják valamennyi tagállamnak.
(7) Az EERC-ben nyilvántartásba vett képességek kiválasztási folyamatában a következő kritériumokat veszik figyelembe (amelyek prioritása a segítségnyújtás iránti kérelem jellemzőitől függhet):
a)
rendelkezésre állás;
b)
megfelelőség;
c)
földrajzi elhelyezkedés/közelség;
d)
becsült szállítási idő és költségek;
e)
előzetes tapasztalat;
f)
az eszköz előzetes használata;
g)
egyéb releváns kritériumok, mint például nyelvi képességek, kulturális közelség.
(8) A tagállamokkal való eltérő megállapodás hiányában az ERCC nem kéri fel a tagállamokat az EERC-ben nyilvántartott konkrét képességek bevetésére olyan területen, ahol fegyveres konfliktus dúl vagy fenyeget, vagy olyan körülmények között, ahol a csoportok biztonsága és védelme veszélyben van.
(9) Azok a tagállamok, amelyekhez felkérést intéztek a képességek EERC-ből történő bevetésére, az 1313/2013/EU határozat 11. cikkének (7) bekezdése alapján közlik az ERCC-vel a bevetésről szóló végső döntésüket. Az ERCC pontosítja azt a határidőt, amelyen belül a tagállamnak elvben válaszolnia kell. Ez a határidő a katasztrófa jellegétől függ, és semmilyen esetben nem lehet kevesebb, mint két óra.
(10) A támogatáskérelmező tájékoztatja az ERCC-t, hogy milyen felajánlott segítséget fogadott el.
(11) Amennyiben a segítségnyújtás kritikus szükséglet kielégítését célozza, és nem vagy nem elegendő mértékben áll rendelkezésre az EERC-ben, a Bizottság a CECIS-en keresztül haladéktalanul tájékoztatja valamennyi nemzeti kapcsolattartó pontot a szállításra biztosított uniós pénzügyi támogatás rendelkezésre állásáról az 1313/2013/EU határozat 23. cikke (3) bekezdésének b) pontja alapján.
(12) Az ERCC tájékoztatja a tagállamokat a támogatáskérelmező által kiválasztott intervenciós csoportokról és eszközökről. A segítséget nyújtó tagállamok rendszeresen tájékoztatják az ERCC-t az általuk küldött intervenciós csoportokról és eszközökről, köztük az EERC részét képező valamennyi képességről.
(13) A Bizottság szakértői csoportot állíthat össze, nevezhet ki és küldhet ki az 1313/2013/EU határozat 17. cikke szerint.
36. cikk
Szakértői missziók
(1) A kiküldött szakértők ellátják az 1313/2013/EU határozat 8. cikkének d) pontjában meghatározott feladatokat. Rendszeresen jelentést tesznek a segítségnyújtást kérő állam hatóságai, valamint az ERCC számára.
(2) Az ERCC tájékoztatja a tagállamokat a szakértői misszió alakulásáról.
(3) A támogatáskérelmező rendszeresen tájékoztatja az ERCC-t a beavatkozás helyszínén folyó tevékenységek előrehaladásáról.
(4) Harmadik országokban történő beavatkozások esetén a csoportvezető rendszeresen tájékoztatja az ERCC-t a beavatkozás helyszínén folyó tevékenységek előrehaladásáról.
(5) Az ERCC összegzi a beérkezett információkat és megküldi azokat a tagállamok kapcsolattartó pontjainak és hatáskörrel rendelkező hatóságainak.
37. cikk
A beavatkozás befejezése
(1) A segítségnyújtást kérő tagállam, illetve a segítséget nyújtó tagállamok a lehető leghamarabb tájékoztatják az ERCC-t, valamint a helyszínre küldött szakértőket és intervenciós csoportokat, amennyiben úgy vélik, hogy segítségnyújtásuk már nem szükséges, illetve annak további teljesítése már nem biztosítható. A beavatkozás tényleges befejezésének megfelelő módon történő megszervezése a támogatáskérelmező és a tagállamok feladata. Az ERCC-t tájékoztatni kell erről.
(2) Harmadik országokban a csoportvezető a lehető leghamarabb tájékoztatja az ERCC-t, amennyiben a támogatás kérelmezőjével folytatott alapos konzultációkat követően úgy véli, hogy a segítségnyújtás már nem szükséges, illetve akadályok állnak a hatékony segítésnyújtás útjában. Az ERCC továbbítja ezt az információt az adott országban működő uniós küldöttségnek, valamint az érintett bizottsági szolgálatoknak, az EKSZ-nek és a tagállamoknak. Az ERCC a támogatás kérelmezőjével együttműködve biztosítja a helyszínre küldött szakértők és intervenciós csoportok tényleges kivonását.
38. cikk
Jelentéstétel és a levont tanulságok
(1) A támogatáskérelmező és a segítséget nyújtó tagállamok illetékes hatóságainak, valamint a kiküldött szakértőknek lehetősége van arra, hogy benyújtsák az ERCC-nek a beavatkozás minden szempontjára kiterjedő következtetéseiket. Az ERCC ezután összefoglaló jelentést készít a segítségnyújtásról és a levont lényeges tanulságokról.
(2) A 33. és 34. cikken túlmenően az ERCC a tagállamokkal együtt nyomon követi a levont tanulságok végrehajtását az uniós mechanizmus keretében történő segítségnyújtási beavatkozások javítása érdekében.
39. cikk
Költségek
(1) Ezzel ellentétes megállapodás hiányában a tagállamok által biztosított segítségnyújtás költségét a támogatáskérelmező viseli.
(2) A segítséget nyújtó tagállam - különösen a katasztrófa jellegének, valamint az esetleges károk nagyságának figyelembevételével - részben vagy teljesen ingyenesen is nyújthat segítséget. Ezenkívül ez a tagállam bármikor lemondhat költségei megtérítésének egészéről vagy annak egy részéről.
(3) Ezzel ellentétes megállapodás hiányában a segítségnyújtási beavatkozás teljes időtartama alatt a támogatáskérelmező gondoskodik a részt vevő csoportok elszállásolásáról és ellátásáról, és a készletek saját költségén történő pótlásáról. Mindazonáltal az intervenciós csoportok eleinte egy - a felhasznált beavatkozási eszközökhöz mérten - ésszerű időszakra logisztikailag függetlenek és önellátóak, amiről tájékoztatják az ERCC-t.
(4) A szakértők kiküldésének és a vonatkozó logisztikai támogatásnak a költségei az 1313/2013/EU határozat 22. cikke a) pontjának megfelelően kezelendők. Ezek a költségek jogosultak az uniós finanszírozásra.
40. cikk
Kártérítés
(1) A segítségnyújtást kérő tagállam lemond arról, hogy a neki okozott károkért a tagállamoktól kártérítést követeljen, amennyiben a károk az uniós mechanizmus és az e határozat szerinti segítségnyújtási beavatkozásokkal összefüggésben keletkeztek, kivéve amennyiben ezek bizonyítottan csalásra vagy súlyos kötelességszegésre vezethetők vissza.
(2) A segítségnyújtási beavatkozás következtében harmadik félnél keletkezett károk esetében a segítségnyújtást kérő tagállam és a segítséget nyújtó tagállam együttműködik az említett károk megtérítésének megkönnyítése érdekében a hatályos jogszabályokkal és a vonatkozó keretszabályokkal összhangban.
12. FEJEZET
SZAKÉRTŐI CSOPORTOK KIKÜLDÉSÉRE VONATKOZÓ ELJÁRÁSOK
41. cikk
Szakértői kategóriák
A tagállamok a szakértőket az alábbi kategóriákba sorolják:
a)
szakmai szakértők;
b)
értékelő szakértők;
c)
koordinációs szakértők;
d)
csoportvezetők.
42. cikk
Feladatok és funkciók
(1) A szakmai szakértők különleges, nagyfokú szaktudást igénylő kérdések, valamint az azokkal összefüggő kockázatok tekintetében adnak tanácsokat, továbbá küldetések céljából rendelkezésre állnak.
(2) Az értékelő szakértők helyzetértékelést végeznek, valamint tanácsokat adnak a szükséges megfelelő intézkedés tekintetében, továbbá küldetések céljából rendelkezésre állnak.
(3) A koordinációs szakértők közé tartozhatnak a csoportvezető helyettesei, a logisztikáért és a kapcsolattartásért felelős személyek, valamint szükség esetén a személyzet további tagjai. Szükség szerint a szakmai és az értékelő szakértők is bevonhatók a koordinációs csoportba a csoportvezetőnek a küldetés egésze folyamán történő támogatása érdekében.
(4) A csoportvezető felel az értékelő és a koordinációs csoport vezetéséért a beavatkozás során. A csoportvezető megfelelő kapcsolatot tart fenn az érintett ország hatóságaival, az ERCC-vel, beleértve az ERCC összekötő tisztviselőjét, más nemzetközi szervezetekkel, valamint az uniós mechanizmus keretében a tagállamokon kívüli segítségnyújtási beavatkozások esetén az Európai Uniónak az érintett országban található küldöttségével.
(5) A felkészültséggel kapcsolatos feladatok ellátása céljából kiküldött szakértőket a Bizottság az őket kinevező tagállammal egyetértésben megbízhatja a 41. cikkben meghatározott feladatokkal, és e szakértőknek képesnek kell lenniük, hogy tanácsot adjanak vagy jelentést tegyenek a megfelelő készenléti intézkedésekről, beleértve az igazgatási kapacitást, a riasztási rendszerekre vonatkozó szükségleteket, a képzést, gyakorlatokat és a tájékoztatást.
(6) A megelőzéssel kapcsolatos feladatok ellátása céljából kiküldött szakértőket a Bizottság az őket kinevező tagállammal egyetértésben megbízhatja a 41. cikkben meghatározott feladatokkal, és e szakértőknek képesnek kell lenniük, hogy tanácsot adjanak vagy jelentést tegyenek a megfelelő megelőző intézkedésekről és kockázatkezelési képességekről.
43. cikk
Szakértői adatbázis
(1) A szakértőkre vonatkozó információkat a Bizottság a „szakértői adatbázisban” gyűjti össze, és azok a CECIS-en keresztül érhetők el.
(2) Az EERC-ben nyilvántartásba vett szakértőket konkrétan azonosítják az (1) bekezdésben említett adatbázisban.
44. cikk
Képzési követelmények
A szakértők szükség szerint részt vesznek a 26. cikkben említett képzési programban.
45. cikk
Kijelölés
Segítségnyújtás iránti kérelem esetén a tagállamok felelőssége a rendelkezésre álló szakértők kijelölése és azok elérhetőségének megosztása az ERCC-vel.
46. cikk
Mozgósítás és szolgáltatási szerződés
(1) Az ERCC-nek képesnek kell lennie arra, hogy a tagállamok által az adott misszióra történő kinevezést követően nagyon rövid határidőn belül mozgósítsa és kiküldje a szakértőket.
(2) A Bizottság minden szakértővel szolgáltatási szerződést ír alá, amely a következőkre terjed ki:
a)
a misszió célja;
b)
feladatok;
c)
a misszió tervezett időtartama;
d)
a helyi kapcsolattartó személy adatai;
e)
biztosítási fedezet;
f)
a kiadások fedezésére szolgáló napidíj;
g)
különleges fizetési feltételek;
h)
a szakmai szakértők, az értékelő szakértők, a koordinációért felelős szakértők, valamint a csoportvezetők számára szóló iránymutatások.
13. FEJEZET
SZÁLLÍTÁSI SEGÍTSÉG
47. cikk
A szállítási segítség formái
A szállítási segítség a következő formákat öltheti:
a)
szállítási képességek összevonása vagy megosztása;
b)
szállítási erőforrások kereskedelmi piacokon vagy más forrásokból való tagállami hozzáférésének azonosítása és elősegítése; vagy
c)
uniós támogatás nyújtása a tagállamoknak támogatások odaítélése, illetve magán- vagy egyéb szervezetek szállítási szolgáltatásának igénybevétele útján.
48. cikk
Az uniós mechanizmuson keresztül történő szállítási segítségre vonatkozó eljárás
(1) A szállítási segítségre vonatkozó kérelem esetén a 49. és az 50. cikkben előírt eljárások alkalmazandók.
(2) A kérelmeket az 56. cikkben említett illetékes hatóság adja ki, és azokat írásban küldik meg a Bizottságnak. A kérelmek tartalmazzák a VIII. melléklet A. részében előírt információkat.
(3) Szállítási képességek összevonása esetén az egyik tagállam felvállalhatja az uniós pénzügyi támogatás kérelmezésének levezetését az egész műveletre vonatkozóan.
(4) Az e határozat szerinti szállítási segítségre vonatkozó valamennyi kérelmet és a kapcsolódó válaszokat és információcserét a tagállamok és a Bizottság között az ERCC-n keresztül továbbítják és dolgozzák fel.
(5) A kérelmeket a CECIS-en keresztül vagy elektronikus levélben küldik meg. Az uniós finanszírozást magukban foglaló, a CECIS-en keresztül, telefaxon vagy elektronikus levélben küldött kérelmek elfogadásának feltétele, hogy ezt követően haladéktalanul a Bizottság rendelkezésére bocsátják az illetékes hatóságok által aláírt eredeti kérelmeket.
(6) A Bizottság ugyanakkor létrehozhat egy elektronikus információcsere-rendszert a kedvezményezettekkel folytatott bármely kommunikációra vonatkozóan, beleértve a támogatási megállapodások megkötését, a támogatási határozatokról való értesítéseket, valamint azok módosítását, az 1268/2012/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (5) 179. cikke értelmében.
49. cikk
A szállítási segítség iránti kérelem
(1) A Bizottság a támogatás iránti kérelem beérkezésekor haladéktalanul értesíti e kérelemről a tagállamok által az 1313/2013/EU határozat 9. cikkének (7) bekezdése értelmében kijelölt kapcsolattartási pontokat.
(2) A Bizottság az értesítésben adott esetben felkéri a tagállamokat, hogy adjanak részletes tájékoztatást azokról a szállítási erőforrásokról, amelyeket a kérelmező tagállam rendelkezésére tudnak bocsátani vagy bármely más alternatív megoldásról, amelyet az érintett ország által megfogalmazott szükségletek kielégítésére fel tudnak ajánlani. A Bizottság ezen információk megadására határidőt írhat elő.
(3) A Bizottság által az (1) bekezdésében említettek szerint a kapcsolattartó pontoknak küldött értesítéskor a kérelmezett szállítási segítség jogosulttá válik az uniós finanszírozásra, az 53. cikk sérelme nélkül.
50. cikk
A szállítási segítség iránti kérelemre adott válaszok
(1) Azok a tagállamok, amelyek szállítási segítséget tudnak nyújtani, a lehető leghamarabb, de legkésőbb a 49. cikkben említett értesítés kézhezvételétől számított 24 órán belül - kivéve, ha erről az értesítés másként rendelkezik - tájékoztatják a Bizottságot azokról a szállítási erőforrásokról, amelyeket a szállítási erőforrások összevonására vagy meghatározására vonatkozó támogatási kérelemre válaszul önkéntes alapon rendelkezésre tudnak bocsátani. Ez az információ tartalmazza a VIII. melléklet B. részében meghatározott elemeket, valamint a pénzügyi feltételekre és az esetleges egyéb korlátozásokra vonatkozó információkat.
(2) A Bizottság a lehető leghamarabb összeállítja a rendelkezésre álló szállítási erőforrásokra vonatkozó információkat, és továbbítja azokat a kérelmet benyújtó tagállamnak.
(3) A Bizottság a (2) bekezdésben említett információkon túlmenően továbbítja a tagállamoknak a további forrásokból - többek között a kereskedelmi piacról - rendelkezésre álló szállítási erőforrásokkal kapcsolatos összes egyéb információt, és megkönnyíti a tagállamok e további erőforrásokhoz való hozzáférését.
(4) A kérelmet benyújtó tagállam tájékoztatja a Bizottságot az általa kiválasztott szállítási megoldásokról, és kapcsolatot tart a támogatást nyújtó tagállamokkal vagy a Bizottság által meghatározott üzemeltetővel.
(5) A Bizottság az összes tagállamot tájékoztatja a kérelmet benyújtó tagállam választásáról. Ez a tagállam rendszeresen tájékoztatja a Bizottságot a polgári védelmi segítség nyújtása terén elért előrehaladásról.
51. cikk
Pénzügyi támogatás iránti kérelem
(1) Amennyiben a tagállam meghatározta a lehetséges szállítási megoldást, de uniós finanszírozásra van szükség a polgári védelmi segítség elszállításának lehetővé tételéhez, a tagállam támogatást kérhet az Uniótól.
(2) A tagállam kérelmében jelzi, hogy az uniós társfinanszírozást milyen százalékban fogja kérelmezni - ez nem haladhatja meg az 1313/2013/EU határozat 23. cikkének (2) bekezdése szerint a szállítási erőforrásokra vonatkozó elszámolható költségek 55 %-át, és nem haladhatja meg az 1313/2013/EU határozat 23. cikke (3) bekezdésének a) és b) pontja szerint a szállítási erőforrásokra vonatkozó elszámolható költségek 85 %-át. A Bizottság haladéktalanul tájékoztatja a kérelemről az összes tagállamot.
(3) A Bizottság keretpartnerségeket hozhat létre a tagállamok érintett illetékes hatóságaival az 1268/2012/EU felhatalmazáson alapuló rendelet 178. cikke értelmében.
52. cikk
Szállítási szolgáltatás iránti kérelem
(1) Abban az esetben, ha a szállítási segítséget kérelmező tagállam nem határozott meg szállítási megoldást, arra kérheti a Bizottságot, hogy kössön szerződést szállítási szolgáltatásra magán- vagy jogi személyekkel polgári védelmi segítségének az érintett országba való eljuttatása céljából.
(2) A Bizottság az (1) bekezdésben említett kérelem beérkezése után haladéktalanul tájékoztatja az összes tagállamot a kérelemről, a szállítási szolgáltatást kérelmező tagállamot pedig tájékoztatja a rendelkezésre álló szállítási megoldásokról és azok költségéről.
(3) A tagállam az (1) és (2) bekezdésben említett információcsere alapján írásban megerősíti a szállítási szolgáltatás iránti kérelmét és azt a kötelezettségvállalását, hogy az 54. cikk rendelkezéseivel összhangban visszatérítést nyújt a Bizottságnak. A tagállam jelzi, hogy a támogatható költségek hány százalékát fogja visszatéríteni. Ez az arány az 1313/2013/EU határozat 23. cikkének (2) bekezdése szerinti szállítási tevékenységek esetében legalább 45 %, az 1313/2013/EU határozat 23. cikke (3) bekezdésének a) és b) pontja szerinti szállítási tevékenységek esetében pedig legalább 15 %.
(4) A tagállam haladéktalanul értesíti a Bizottságot a szállítási szolgáltatás iránti kérelem esetleges változásairól.
53. cikk
A szállítási segítségre vonatkozó uniós finanszírozásról szóló határozat
(1) Annak meghatározása érdekében, hogy teljesülnek-e az 1313/2013/EU határozat 23. cikke (1) bekezdésének d) pontjában előírt kritériumok, valamint a 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendeletben (6) meghatározott gazdaságosság, hatékonyság és eredményesség elve, a következőket kell figyelembe venni:
a)
a tagállam által a 48. cikk (2) bekezdésével összhangban benyújtott uniós finanszírozás iránti kérelemben foglalt információk;
b)
az érintett ország által kifejezett igények;
c)
a Bizottságnak a katasztrófa idején jelentést tevő szakértők által elvégzett bármely igényfelmérés;
d)
a döntéshozatal időpontjában a Bizottság rendelkezésére álló, a tagállamok és nemzetközi szervezetek által szolgáltatott, egyéb releváns és megbízható információk;
e)
a polgári védelmi segítség kellő időben való biztosítását lehetővé tevő szállítási megoldások eredményessége és hatékonysága;
f)
helyi beszerzési lehetőségek;
g)
a Bizottság egyéb fellépései.
(2) A tagállamok rendelkezésre bocsátják az 1313/2013/EU határozat 23. cikke (1) bekezdésének d) pontjában meghatározott feltételek teljesülésének értékeléséhez szükséges esetleges további információkat. A tagállamok az ilyen információk iránti bizottsági kérelem beérkezése után a lehető leghamarabb tájékoztatják a Bizottságot.
(3) A Bizottság feltünteti a kifizetendő előfinanszírozást, amely elérheti a kérelmezett uniós pénzügyi hozzájárulás 85 %-át, a költségvetési források rendelkezésre állásától függően. Nem lehet előfinanszírozást nyújtani az 1268/2012/EU felhatalmazáson alapuló rendelet 185. cikke szerinti, küszöbérték alatti kis értékű támogatások esetében, kivéve, ha a pénzügyi támogatást kérelmező tagállam bizonyítani tudja, hogy az előfinanszírozás hiánya veszélyezteti a fellépés végrehajtását.
(4) A pénzügyi támogatásra vonatkozó határozatot haladéktalanul közlik a pénzügyi támogatást kérő tagállammal. A döntést az összes többi tagállammal is közlik.
(5) A szállítási segítségre vonatkozó egyéni kérelmek, amelyek esetében a kérelmezett uniós pénzügyi hozzájárulás kevesebb, mint 2 500 EUR, nem jogosultak uniós társfinanszírozásra, kivéve, ha azok az 51. cikk (3) bekezdésében említett keretpartnerségek részét képezik.
54. cikk
A szállítási segítségre vonatkozó uniós finanszírozás visszatérítése
Az 52. cikkben meghatározott eljárás keretében a Bizottságnál felmerülő költségek tekintetében a Bizottság az uniós pénzügyi támogatással megvalósult szállítási művelet végétől számított 90 napon belül terhelési értesítést bocsát ki az uniós finanszírozásban részesült tagállamoknak a szállítási szolgáltatás iránti kérelemre vonatkozó bizottsági döntés rendelkezéseinek megfelelő összegben, amely az 1313/2013/EU határozat 23. cikkének (3) bekezdése szerinti szállítási tevékenységek esetében a szállítási költségek legalább 15 %-ával az 1313/2013/EU határozat 23. cikkének (2) bekezdése szerinti szállítási tevékenységek esetében pedig a szállítási költségek legalább 45 %-ával egyenlő.
55. cikk
Kártérítés
A szállítási segítséget kérő tagállam tartózkodik attól, hogy a tulajdonában keletkezett vagy a személyzetének okozott károkért az Uniótól kártérítést követeljen, amennyiben a károk az e határozatban szabályozott szállítási segítség nyújtásának következményeként keletkeztek, kivéve amennyiben bizonyított, hogy a károk csalás vagy súlyos kötelességszegés eredményei.
56. cikk
Az illetékes hatóságok kijelölése
A tagállamok kijelölik azokat az illetékes hatóságokat, amelyek jogosultak arra, hogy pénzügyi támogatást kérjenek és kapjanak a Bizottságtól e határozat értelmében, és erről e határozat közzétételét követően 60 napon belül tájékoztatják a Bizottságot. Az ezen információban bekövetkező változásokat haladéktalanul bejelentik a Bizottságnak.
A tagállamok által az illetékes hatóságokról a 2007/606/EK, Euratom határozat 12. cikke értelmében tett értesítések azonban az érintett tagállam által tett újabb értesítésig továbbra is érvényesek.
14. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
57. cikk
Hatályon kívül helyezés
A 2004/277/EK, Euratom és a 2007/606/EK, Euratom határozat hatályát veszti. A hatályon kívül helyezett határozatokra történő hivatkozásokat az e határozatra történő hivatkozásként kell értelmezni és a IX. mellékletben található megfelelési táblázattal összhangban kell olvasni.
58. cikk
Címzettek
Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2014. október 16-án.