NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 149/2013
ze dne 19. prosince 2012,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 s ohledem na regulační technické normy týkající se ujednání o nepřímém clearingu, povinnosti clearingu, veřejného rejstříku, přístupu k obchodnímu systému, nefinančních smluvních stran a technik zmírňování rizika pro OTC derivátové smlouvy, u nichž ústřední protistrana neprovádí clearing
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 ze dne 4. července 2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů (2), a zejména na čl. 4 odst. 4, čl. 5 odst. 1, čl. 6 odst. 4, čl. 8 odst. 5, čl. 10 odst. 4 a čl. 11 odst. 14 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Je třeba stanovit rámec zahrnující pravidla týkající se povinnosti clearingu, jejího uplatňování, možného osvobození a technik zmírňování rizika, které mají být stanoveny, nelze-li provést clearing s ústřední protistranou. Za účelem zajištění souladu mezi uvedenými ustanoveními, která by měla vstoupit v platnost současně, a usnadnění komplexního pohledu a účinného přístupu pro zúčastněné strany a zejména pro subjekty, na něž se vztahují tyto povinnosti, je žádoucí zařadit většinu regulačních technických norem požadovaných podle hlavy II nařízení (EU) č. 648/2012 do jediného nařízení.
(2)
S ohledem na globální povahu trhu s OTC deriváty by toto nařízení mělo vzít v úvahu relevantní mezinárodně dohodnuté pokyny a doporučení pro reformy trhu s OTC deriváty a povinný clearing, jakož i související pravidla vypracovaná v jiných jurisdikcích. Konkrétně rámec pro určení povinnosti clearingu zohledňuje požadavky na povinný clearing zveřejněné Mezinárodní organizací komisí pro cenné papíry. V maximální možné míře tak bude podpořeno sbližování s přístupem jiných jurisdikcí.
(3)
Za účelem jasné identifikace omezeného počtu konceptů pocházejících z nařízení (EU) č. 648/2012, jakož i specifikace technických pojmů nezbytných k vypracování této technické normy, by mělo být definováno několik pojmů.
(4)
Ujednání o nepřímém clearingu by nemělo ústřední protistranu, člena clearingového systému, klienta nebo nepřímého klienta vystavit dalšímu riziku protistrany a aktivům a pozicím nepřímého klienta by měla být poskytnuta odpovídající ochrana. Je proto důležité, aby jakýkoli druh ujednání o nepřímém clearingu splňoval minimální podmínky pro zajištění jejich bezpečnosti. Strany ujednání o nepřímém clearingu by proto měly podléhat specifickým povinnostem. Tato ujednání přesahují smluvní vztah mezi nepřímými klienty a klienty člena clearingového systému, který poskytuje služby nepřímého clearingu.
(5)
Nařízení (EU) č. 648/2012 požaduje, aby ústřední protistrana byla systémem určeným podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/26/ES ze dne 19. května 1998 o neodvolatelnosti zúčtování v platebních systémech a v systémech vypořádání obchodů s cennými papíry (3). To znamená, že by se členové clearingového systému ústředních protistran měli kvalifikovat jako účastníci podle uvedené směrnice. Pro zajištění ochrany nepřímým klientům, která bude rovnocenná ochraně klientů podle nařízení (EU) č. 648/2012, je proto nutné zajistit, aby klienti poskytující služby nepřímého clearingu byli úvěrovými institucemi, investičními podniky nebo rovnocennými úvěrovými institucemi nebo investičními podniky třetí země.
(6)
Měla by být vytvořena ujednání o nepřímém clearingu s cílem zajistit, aby nepřímí klienti mohli v případě selhání získat rovnocennou úroveň ochrany jako přímí klienti. V případě selhání člena clearingového systému, který zajišťuje ujednání o nepřímém clearingu, by nepřímí klienti měli být na základě požadavků na přenositelnost stanovených v článcích 39 a 48 nařízení (EU) č. 648/2012 zahrnuti do převodu klientských pozic na alternativního člena clearingového systému. V rámci ujednání o nepřímém clearingu by měly rovněž existovat odpovídající záruky proti selhání klienta a tato ujednání by měla podporovat převod pozic nepřímých klientů na alternativního poskytovatele clearingových služeb.
(7)
Jelikož mohou ujednání o nepřímém clearingu způsobovat určitá rizika, měly by všechny strany nepřímého ujednání o clearingu, včetně členů clearingového systému a ústředních protistran, běžně identifikovat, sledovat a řídit veškerá podstatná rizika vyplývající z ujednání. V této souvislosti je obzvláště důležité vhodné sdílení informací mezi klienty, kteří poskytují služby nepřímého clearingu, a členy clearingového systému, kteří uvedené služby zajišťují. Členové clearingového systému by měli informace poskytované klienty využívat výhradně pro účely řízení rizik a měli by předcházet zneužívání obchodně citlivých informací, a to včetně využití účinných bariér mezi různými divizemi finanční instituce, aby se zamezilo střetům zájmů.
(8)
Příslušný orgán, který ústřední protistraně povolí provádět clearing určité kategorie OTC derivátů, je povinen informovat Evropský orgán pro cenné papíry a trhy. Toto oznámení by mělo zahrnovat podrobné informace nezbytné k tomu, aby Evropský orgán pro cenné papíry a trhy provedl svůj postup posouzení, včetně informací o likviditě a objemu příslušné kategorie OTC derivátů. Přestože tok informací směřuje od příslušného orgánu k Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy, měla by nejprve ústřední protistrana, která požádala o povolení, poskytnout požadované informace příslušným orgánům, které je následně mohou doplnit.
(9)
Přestože zejména u nových produktů nemusí být vždy k dispozici všechny informace, které mají být obsaženy v oznámení příslušného orgánu pro Evropský orgán pro cenné papíry a trhy pro účely povinnosti clearingu, měly by být poskytnuty dostupné odhady, včetně jasného uvedení použitých předpokladů. Oznámení by mělo rovněž obsahovat informace týkající se protistran, jako je druh a počet protistran, kroky nutné k zahájení clearingu s ústřední protistranou, jejich právní a provozní kapacita nebo jejich rámec pro řízení rizik, aby Evropský orgán pro cenné papíry a trhy mohl posoudit schopnost aktivních protistran splnit povinnost clearingu bez narušení trhu.
(10)
Oznámení příslušného orgánu pro Evropský orgán pro cenné papíry a trhy by mělo obsahovat informace o míře standardizace, likvidity a cenové dostupnosti, aby Evropský orgán pro cenné papíry a trhy mohl posoudit, zda by měla určitá kategorie OTC derivátů podléhat povinnosti clearingu. Kritéria týkající se standardizace smluvních podmínek a provozních procesů příslušné kategorie OTC derivátů jsou ukazatelem standardizace ekonomických podmínek určité kategorie OTC derivátů, jelikož smluvní podmínky a provozní procesy mohou být standardizovány, pouze pokud jsou standardizovány tyto ekonomické podmínky. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy posuzuje kritéria týkající se likvidity a cenové dostupnosti podle jiných východisek, než jaká používá příslušný orgán při povolování ústřední protistrany. Likvidita je v této souvislosti posuzována z širší perspektivy a odlišuje se od likvidity poté, co by se uplatnila povinnost clearingu. Zvláště skutečnost, že je smlouva dostatečně likvidní, aby její clearing mohla provádět jedna ústřední protistrana, nutně neznamená, že by měla podléhat povinnosti clearingu. Posouzení Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy by nemělo opakovat nebo zdvojovat přezkum, který již provedl příslušný orgán.
(11)
Informace, které má příslušný orgán poskytnout pro účely povinnosti clearingu, by měly Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy umožnit posouzení dostupnosti cenových informací. V této souvislosti přístup ústřední protistrany k cenovým informacím v určitém okamžiku neznamená, že účastníci trhu budou mít přístup k cenovým informacím v budoucnosti. V důsledku toho skutečnost, že ústřední protistrana má přístup k nezbytným cenovým informacím pro řízení rizik plynoucích z clearingu derivátových smluv v rámci určité kategorie OTC derivátů, automaticky neznamená, že by tato kategorie OTC derivátů měla podléhat povinnosti clearingu.
(12)
Míra podrobností dostupných v rejstříku kategorií OTC derivátových smluv podléhajících povinnosti clearingu závisí na relevanci těchto údajů pro identifikaci každé kategorie OTC derivátových smluv. Míra podrobností v rejstříku se proto pro různé kategorie OTC derivátových smluv může lišit.
(13)
Umožnění přístupu více ústředních protistran k obchodnímu systému by mohlo rozšířit přístup účastníků k tomuto systému, a zvýšit tak celkovou likviditu. Za takových okolností je nicméně nezbytné specifikovat pojem roztříštění likvidity v rámci obchodního systému v případě, kdy může ohrozit hladké a řádné fungování trhů pro kategorii finančních nástrojů, pro které je podána žádost.
(14)
Posouzení obchodního systému, k němuž ústřední protistrana požádala o přístup, i samotné ústřední protistrany ze strany příslušného orgánu by mělo vycházet z dostupných mechanismů bránících roztříštění likvidity v rámci obchodního systému.
(15)
Aby se předešlo roztříštění likvidity, měli by být všichni účastníci v obchodním systému schopni provést clearing všech obchodů, které vzájemně provedou. Nebylo by však přiměřené požadovat, aby se všichni členové clearingového systému stávající ústřední protistrany stali rovněž členy clearingového systému jakékoli nové ústřední protistrany obsluhující tento obchodní systém. Pokud existují subjekty, které jsou členy clearingového systému obou ústředních protistran, mohou zajišťovat převod a clearing obchodů prováděných účastníky trhu, jimž poskytují služby uvedené dvě ústřední protistrany zvlášť, aby se tak omezilo riziko roztříštění likvidity. Je nicméně důležité, aby žádost ústřední protistrany o přístup k obchodnímu systému nezpůsobovala roztříštění likvidity způsobem, který by zvyšoval rizika, kterým je stávající ústřední protistrana vystavena.
(16)
V souladu s čl. 8 odst. 4 nařízení (EU) č. 648/2012 by žádost ústřední protistrany o přístup k obchodnímu systému neměla vyžadovat interoperabilitu, a toto nařízení by proto nemělo předepisovat interoperabilitu jako jediný způsob řešení roztříštění likvidity. Toto nařízení by však ústředním protistranám nemělo bránit v dobrovolném uzavření takového ujednání, pokud jsou splněny nutné podmínky k jeho vytvoření.
(17)
Za účelem stanovení toho, které OTC derivátové smlouvy jsou objektivně měřitelné jako snižující rizika přímo související s obchodní činností nebo korporátním financováním, mohou nefinanční smluvní strany použít jedno z kritérií stanovených v tomto nařízení, včetně účetní definice vycházející z pravidel Mezinárodních standardů účetního výkaznictví (IFRS). Protistrany mohou účetní definici použít i v případě, že nepoužívají předpisy IFRS. U nefinančních smluvních stran, které mohou používat místní účetní předpisy, se očekává, že většina smluv, které by podle takových místních účetních pravidel byly klasifikovány jako zajišťovací, by spadala do obecné definice smluv snižujících rizika přímo související s obchodní činností nebo korporátním financováním podle tohoto nařízení.
(18)
Za určitých okolností nemusí být možné zajistit se proti riziku použitím přímo související derivátové smlouvy, tj. smlouvy s totožným podkladovým nástrojem a datem vypořádání, jako riziko, jež je předmětem krytí. V takovém případě může nefinanční smluvní strana ke krytí své expozice využít zástupné zajištění prostřednictvím úzce korelovaného nástroje, například nástroje s odlišným, ale velmi blízkým podkladovým nástrojem z hlediska ekonomického chování. Kromě toho určité skupiny nefinančních smluvních stran, které uzavírají OTC derivátové smlouvy prostřednictvím jediného subjektu, aby se zajistily proti celkovým rizikům skupiny, mohou použít makro zajištění nebo portfoliové zajištění. Tyto OTC derivátové smlouvy poskytující makro zajištění, portfoliové zajištění nebo zástupné zajištění mohou pro účely tohoto nařízení představovat zajištění a měly by být posuzovány podle kritérií pro stanovení toho, které OTC derivátové smlouvy objektivně snižují rizika.
(19)
Riziko se může v průběhu času vyvíjet a aby bylo možné se vývoji rizika přizpůsobit, může být nutné OTC derivátové smlouvy původně provedené s cílem snížit riziko související s obchodní činností nebo korporátním financováním kompenzovat použitím dalších OTC derivátových smluv. V důsledku toho lze zajištění rizika dosáhnout prostřednictvím kombinace OTC derivátových smluv, včetně započtení OTC derivátových smluv, které zajišťují konečné uzavření těch OTC derivátových smluv, které ztratily souvislost s obchodní činností nebo korporátním financováním.
(20)
Rozsah rizik přímo souvisejících s obchodní činností a korporátním financováním je velmi široký a liší se podle různých hospodářských odvětví. Rizika související s obchodní činností jsou obvykle spojena se vstupy do produkční funkce společnosti nebo s produkty a službami, které prodává nebo poskytuje. Korporátní financování se obvykle týká řízení krátkodobého a dlouhodobého financování subjektu včetně jeho dluhu, a způsobů, jak investuje finanční prostředky, které vytváří nebo které má v držení, včetně řízení hotovosti. Korporátní financování a obchodní činnost mohou být ovlivněny stejnými zdroji rizik, například měnovým rizikem, rizikem plynoucím z cen komodit, inflačním nebo úvěrovým rizikem. Vzhledem k tomu, že se OTC derivátové smlouvy uzavírají k zajištění konkrétního rizika, měla by být při analýze rizik přímo souvisejících s obchodní činností nebo korporátním financováním uvedená rizika definována jednotným způsobem, který by zahrnoval oba typy činností. Oddělení těchto dvou kategorií by navíc mohlo mít nezamýšlené důsledky, protože by v závislosti na odvětví, v němž nefinanční smluvní strany působí, bylo konkrétní riziko zajištěno buď v rámci korporátního financování, nebo obchodní činnosti.
(21)
S ohledem na systémový význam souvisejících rizik by měly být stanoveny clearingové prahy; je nicméně nutné vzít v úvahu, že OTC deriváty, které snižují rizika, jsou z výpočtu clearingových prahů vyloučeny a že clearingové prahy umožňují výjimku ze zásady clearingové povinnosti pro ty OTC derivátové smlouvy, u nichž lze mít za to, že nebyly uzavřeny pro účely zajištění. Konkrétněji řečeno by hodnota clearingového prahu měla být pravidelně přezkoumávána a měla by být stanovena podle kategorie OTC derivátových smluv. Kategorie OTC derivátů stanovené pro účely clearingových prahů se mohou lišit od kategorií OTC derivátů pro účely povinnosti clearingu. Při stanovení hodnoty clearingových prahů by měla být věnována patřičná pozornost potřebě definovat jediný ukazatel zachycující systémový význam součtu čistých pozic a expozic protistrany a podle jednotlivých kategorií OTC derivátů. Clearingové prahy používané nefinančními smluvními stranami by dále měly být snadno použitelné.
(22)
Hodnota clearingových prahů by měla být určena s ohledem na systémový význam součtu čistých pozic a expozic protistrany a podle jednotlivých kategorií OTC derivátů v souladu s nařízením (EU) č. 648/2012. Je však třeba vzít v úvahu, že tyto čisté pozice a expozice jsou odlišné od čisté expozice v rámci protistran a v rámci kategorie aktiv. Kromě toho by podle nařízení (EU) č. 648/2012 tyto čisté pozice měly být sečteny za účelem určení údajů, které mají být zohledněny pro stanovení clearingových prahů. Při stanovení clearingových prahů by měl být vzat v úvahu celkový hrubý součet těchto čistých pozic. Referenční hodnotou pro stanovení clearingových prahů by měla být hrubá nominální hodnota vzniklá uvedeným součtem.
(23)
Struktura činnosti OTC derivátů nefinančních smluvních stran navíc obvykle vede k nízké míře nettingu, protože se OTC derivátové smlouvy uzavírají ve stejném směru. V důsledku toho by se rozdíl mezi součtem čistých pozic a expozic protistrany a podle jednotlivých kategorií OTC derivátů velmi blížil hrubé hodnotě smluv. Z tohoto důvodu a pro dosažení cíle jednoduchosti by jako platný zástupce hodnoty, kterou je třeba vzít v úvahu při stanovení clearingového prahu, měla být použita hrubá hodnota OTC derivátových smluv.
(24)
Vzhledem k tomu, že nefinanční smluvní strany, které nepřekračují clearingový práh, nemají povinnost oceňovat své OTC derivátové smlouvy podle tržní hodnoty, nebylo by přiměřené využívat tuto metodu k určení clearingových prahů, neboť by pro nefinanční smluvní strany znamenala výraznou zátěž, která by nebyla přiměřená řešenému riziku. Oproti tomu použitím jmenovité hodnoty OTC derivátových smluv by byl umožněn jednoduchý přístup, který pro nefinanční smluvní strany není vystaven vnějším událostem.
(25)
Překročení jedné z hodnot stanovených pro určitou kategorii OTC derivátů by mělo znamenat překročení clearingového prahu pro všechny kategorie vzhledem k tomu, že OTC derivátové smlouvy, které snižují rizika, jsou z výpočtu clearingového prahu vyloučeny, důsledky překročení clearingového prahu nesouvisejí jen s povinností clearingu, ale vztahují se i na techniky zmírňování rizika, a přístup v souvislosti s příslušnými povinnostmi platnými podle nařízení (EU) č. 648/2012 pro nefinanční smluvní strany by měl být vzhledem k nekomplikované povaze většiny z nich jednoduchý.
(26)
U těch OTC derivátových smluv, u nichž se neprovádí clearing, by se měly používat techniky zmírňování rizika, jako je včasné potvrzení. Potvrzení OTC derivátových smluv se může týkat jedné nebo více rámcových smluv, rámcových potvrzovacích smluv nebo jiných standardních obchodních podmínek. Může mít podobu elektronicky provedené smlouvy nebo dokumentu podepsaného oběma protistranami.
(27)
Je nezbytné, aby protistrany potvrdily podmínky svých obchodů co nejdříve po provedení obchodu, zejména pokud je obchod prováděn nebo zpracován elektronicky, aby bylo zajištěno vzájemné porozumění a právní jistota podmínek obchodu. Zejména v případě protistran, které uzavírají nestandardní či složité OTC derivátové smlouvy, může být nutné, aby zavedly nástroje, jež jim umožní splnit požadavek, aby své OTC derivátové smlouvy včas potvrdily. Včasné potvrzení by rovněž předpokládalo, že se v této oblasti vytvoří příslušné tržní postupy.
(28)
Za účelem dalšího zmírnění rizik umožňuje sesouhlasení portfolií každé protistraně provést komplexní přezkum portfolia obchodů, jak jej vidí její protistrana, a okamžitě identifikovat jakákoli nedorozumění ohledně klíčových podmínek obchodu. Mezi tyto podmínky by mělo patřit ocenění každého obchodu a mohou mezi ně rovněž patřit ostatní relevantní údaje, jako je datum účinnosti, plánované datum splatnosti, jakákoli data plateb či vypořádání, jmenovitá hodnota smlouvy a měna obchodu, podkladový nástroj, pozice protistran, konvence obchodního dne a jakékoli příslušné pevné nebo pohyblivé úrokové sazby OTC derivátové smlouvy.
(29)
S ohledem na různé rizikové profily a v zájmu toho, aby sesouhlasení portfolií představovalo přiměřenou techniku zmírňování rizik, by se četnost sesouhlasení a velikost zvažovaného portfolia měly lišit v závislosti na povaze protistran. Náročnější požadavky by se měly vztahovat na finanční smluvní strany a nefinanční smluvní strany, které překročí clearingový práh, zatímco na nefinanční smluvní stranu, která clearingový práh nepřekročí, by se měla uplatnit nižší četnost sesouhlasení, a to bez ohledu na kategorii její protistrany, která by na uvedenou část svého portfolia mohla rovněž uplatnit toto méně časté sesouhlasení.
(30)
Komprese portfolií může být také účinným nástrojem pro účely zmírňování rizika v závislosti na okolnostech, jako je velikost portfolia s určitou protistranou, splatnost, účel a míra standardizace OTC derivátových smluv. Finanční smluvní strany a nefinanční smluvní strany, které mají portfolio OTC derivátových smluv, u nichž ústřední protistrana neprovedla clearing, nad úrovní stanovenou v tomto nařízení, by měly mít zavedené postupy pro analýzu možnosti využít kompresi portfolií, která by jim umožnila snížit jejich úvěrové riziko protistrany.
(31)
Cílem řešení sporů je zmírnění rizik plynoucích ze smluv, u nichž není clearing prováděn centrálně. Při uzavírání vzájemných obchodů s OTC deriváty by protistrany měly mít dohodnutý rámec pro řešení jakéhokoli souvisejícího sporu, k němuž může dojít. Tento rámec by měl odkazovat na mechanismy řešení sporů, jako je rozhodčí řízení vedené třetí stranou nebo mechanismus poptávání trhu. Jeho cílem je zamezit tomu, aby nevyřešené spory eskalovaly a vystavily protistrany dalším rizikům. Spory by měly být identifikovány, řízeny a odpovídajícím způsobem oznámeny.
(32)
Pro účely určení tržních podmínek, které brání oceňování podle tržní hodnoty, je nezbytné specifikovat neaktivní trh. Trh může být neaktivní z několika důvodů, včetně případů, kdy se neuskutečňují pravidelné obchody za obvyklých tržních podmínek, přičemž obvyklé tržní podmínky by měly mít stejný význam jako pro účely účetnictví.
(33)
Toto nařízení se vztahuje na finanční smluvní strany a na nefinanční smluvní strany, které překročí clearingový práh, a zohledňuje směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/49/ES ze dne 14. června 2006 o kapitálové přiměřenosti investičních podniků a úvěrových institucí (4), která rovněž stanoví požadavky, které musí být splněny pro oceňování podle modelu.
(34)
Struktura modelu použitého pro oceňování podle modelu může být navržena interně nebo externě, avšak v zájmu zajištění řádné odpovědnosti je za schválení modelu odpovědná správní rada nebo její pověřený výbor.
(35)
Pokud mohou protistrany uplatnit osvobození v rámci skupiny poté, co podají oznámení příslušným orgánům, avšak aniž by čekaly na konec lhůty pro vyjádření případných námitek těmito příslušnými orgány, je důležité zajistit, aby příslušné orgány včas získaly vhodné a dostatečné informace, aby mohly posoudit, zda mají vůči osvobození vznést námitku.
(36)
Předpokládanou velikost, objemy a četnost vnitroskupinových OTC derivátových smluv lze určit na základě minulých vnitroskupinových obchodů protistran, jakož i předpokládaného modelu a činnosti očekávané v budoucnosti.
(37)
Pokud protistrany uplatní osvobození v rámci skupiny, měly by zveřejnit informace v zájmu zajištění transparentnosti vůči účastníkům trhu a potenciálním věřitelům. Z hlediska posuzování rizik je to obzvláště důležité pro potenciální věřitele protistran. Cílem tohoto zveřejnění je zabránit nesprávnému dojmu, že u OTC derivátových smluv probíhá centrální clearing nebo že se jich týkají techniky zmírňování rizika, zatímco tomu tak není.
(38)
Časový rámec pro dosažení včasného potvrzení vyžaduje adaptační úsilí, včetně změn tržních postupů a zdokonalení systémů informačních technologií. Vzhledem k tomu, že tempo přizpůsobení s cílem dosáhnout souladu se může lišit podle kategorie protistran a podle kategorie aktiv OTC derivátů, umožnilo by stanovení postupných lhůt pro uplatňování, které tyto rozdíly zohlední, posílení časového rámce pro potvrzení pro ty protistrany a produkty, které mohou být připraveny rychleji.
(39)
Standardy stanovené pro sesouhlasení portfolií, kompresi portfolií nebo pro řešení sporů by od protistran vyžadovaly, aby zavedly postupy, strategie a procesy a aby změnily dokumentaci, což by vyžadovalo čas. Vstup příslušných požadavků v platnost by měl být odložen, aby se protistranám poskytl čas provést nezbytné kroky pro dosažení souladu.
(40)
Toto nařízení vychází z návrhu regulačních technických norem předložených Komisi Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy.
(41)
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy v souladu s článkem 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (5) uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, analyzoval možné související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v oblasti cenných papírů a trhů zřízenou podle článku 37 nařízení (EU) č. 1095/2010,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
a)
„nepřímým klientem“ se rozumí klient klienta člena clearingového systému;
b)
„ujednáním o nepřímém clearingu“ se rozumí soubor smluvních vztahů mezi ústřední protistranou, členem clearingového systému, klientem člena clearingového systému a nepřímým klientem, který klientovi člena clearingového systému umožňuje poskytovat nepřímému klientovi clearingové služby;
c)
„potvrzením“ se rozumí dokumentace souhlasu protistran se všemi podmínkami OTC derivátové smlouvy.
KAPITOLA II
UJEDNÁNÍ O NEPŘÍMÉM CLEARINGU
(čl. 4 odst. 4 nařízení (EU) č. 648/2012)
Článek 2
Struktura ujednání o nepřímém clearingu
1. Je-li člen clearingového systému připraven zajišťovat nepřímý clearing, smí jakýkoli klient tohoto člena clearingového systému poskytovat služby nepřímého clearingu jednomu nebo více svých vlastních klientů, pokud je klient člena clearingového systému povolenou úvěrovou institucí, investičním podnikem nebo rovnocennou úvěrovou institucí nebo investičním podnikem třetí země.
2. Klient člena clearingového systému a nepřímý klient mezi sebou dohodnou smluvní podmínky ujednání o nepřímém clearingu poté, co s členem clearingového systému konzultují aspekty, které mohou mít dopad na operace člena clearingového systému. Tyto podmínky zahrnují smluvní požadavky na klienta, aby dodržel veškeré závazky nepřímého klienta vůči členovi clearingového systému. Tyto požadavky se vztahují pouze na obchody, k nimž dochází v rámci ujednání o nepřímém clearingu, jehož působnost musí být jasně zdokumentována ve schválených smlouvách.
Článek 3
Povinnosti ústředních protistran
1. Na ujednání o nepřímém clearingu se nevztahují ty obchodní postupy ústřední protistrany, které brání jejich uzavření za přiměřených obchodních podmínek. Na žádost člena clearingového systému vede ústřední protistrana oddělené záznamy a účetnictví, které každému klientovi umožní rozlišit v účtech, které ústřední protistrana vede, aktiva a pozice klienta od aktiv a pozic držených na účet nepřímých klientů klienta.
2. Ústřední protistrana identifikuje, sleduje a řídí veškerá podstatná rizika vyplývající z ujednání o nepřímém clearingu, která by mohla mít vliv na odolnost ústřední protistrany.
Článek 4
Povinnosti členů clearingového systému
1. Člen clearingového systému, který nabízí zajišťování služeb nepřímého clearingu, tak činí za přiměřených obchodních podmínek. Aniž je dotčena důvěrnost smluvních ujednání s jednotlivými klienty člena clearingového systému, zveřejní tento člen obecné podmínky, za nichž je připraven zajišťovat služby nepřímého clearingu. Tyto podmínky mohou zahrnovat minimální provozní požadavky na klienty, kteří poskytují služby nepřímého clearingu.
2. Při zajišťování ujednání o nepřímém clearingu musí člen clearingového systému podle volby klienta realizovat kterýkoli z následujících způsobů oddělení:
a)
vést oddělené záznamy a účetnictví, které každému klientovi umožní rozlišit v účtech se členem clearingového systému aktiva a pozice klienta od aktiv a pozic držených na účet svých nepřímých klientů;
b)
vést oddělené záznamy a účetnictví, které každému klientovi umožní rozlišit v účtech se členem clearingového systému aktiva a pozice držené na účet nepřímého klienta od aktiv a pozic držených na účet ostatních nepřímých klientů.
3. Požadavek na rozlišení aktiv a pozic se členem clearingového systému se považuje za splněný, jsou-li splněny podmínky uvedené v čl. 39 odst. 9 nařízení (EU) č. 648/2012.
4. Člen clearingového systému zavede spolehlivé postupy umožňující řídit selhání klienta, který poskytuje služby nepřímého clearingu. Tyto postupy zahrnují věrohodný mechanismus pro převod pozic a aktiv na alternativního klienta nebo člena clearingového systému se souhlasem dotčených nepřímých klientů. Klient nebo člen clearingového systému není povinen tyto pozice přijmout, pokud se k tomu nezavázal v dříve uzavřeném smluvním ujednání.
5. Člen clearingového systému rovněž zajistí, aby jeho postupy umožňovaly okamžitou likvidaci aktiv a pozic nepřímých klientů a člena clearingového systému úhradou veškerých finančních prostředků splatných nepřímým klientům po selhání klienta.
6. Člen clearingového systému identifikuje, sleduje a řídí veškerá rizika vyplývající ze zajišťování ujednání o nepřímém clearingu, včetně využívání informací poskytnutých klienty podle čl. 4 odst. 3. Člen clearingového systému zavede spolehlivé vnitřní postupy s cílem zajistit, aby tyto informace nemohly být použity pro obchodní účely.
Článek 5
Povinnosti klientů
1. Klient, který poskytuje služby nepřímého clearingu, vede oddělené záznamy a účetnictví, které mu umožní rozlišovat mezi svými vlastními aktivy a pozicemi a aktivy a pozicemi drženými na účet jeho nepřímých klientů. Nabídne nepřímým klientům možnost výběru mezi alternativními způsoby oddělení účtů stanovenými v čl. 4 odst. 2 a zajistí, aby byli nepřímí klienti plně informováni o rizicích spojených s každým ze způsobů oddělení. Informace poskytnuté klientem nepřímým klientům musí obsahovat podrobnosti o opatřeních pro převod pozic a účtů na alternativního klienta.
2. Klient, který poskytuje služby nepřímého clearingu, požádá člena clearingového systému, aby otevřel oddělený účet u ústřední protistrany. Výhradním účelem tohoto účtu je držení aktiv a pozic jeho nepřímých klientů.
3. Klient poskytne členovi clearingového systému dostatečné informace k identifikaci, sledování a řízení veškerých rizik vyplývajících ze zajišťování ujednání o nepřímém clearingu. V případě selhání klienta se veškeré informace, které klient drží ve vztahu ke svým nepřímým klientům, okamžitě poskytnou členovi clearingového systému.
KAPITOLA III
OZNÁMENÍ EVROPSKÉMU ORGÁNU PRO CENNÉ PAPÍRY A TRHY PRO ÚČELY POVINNOSTI CLEARINGU
(čl. 5 odst. 1 nařízení (EU) č. 648/2012)
Článek 6
Údaje, které mají být obsaženy v oznámení
1. Oznámení pro účely povinnosti clearingu musí obsahovat tyto informace:
a)
identifikaci kategorie OTC derivátových smluv;
b)
identifikaci OTC derivátových smluv v rámci dané kategorie OTC derivátových smluv;
c)
ostatní informace, které mají být uvedeny ve veřejném rejstříku v souladu s článkem 8;
d)
jakékoli další charakteristiky nezbytné k rozlišení OTC derivátových smluv v rámci dané kategorie OTC derivátových smluv od OTC derivátových smluv mimo danou kategorii;
e)
důkazy o míře standardizace smluvních podmínek a provozních postupů u příslušné kategorie OTC derivátových smluv;
f)
údaje o objemu kategorie OTC derivátových smluv;
g)
údaje o likviditě kategorie OTC derivátových smluv;
h)
důkazy o tom, že jsou účastníkům trhu dostupné spravedlivé, spolehlivé a všeobecně přijímané cenové informace o smlouvách v dané kategorii OTC derivátových smluv;
i)
důkazy o tom, jaký dopad má pro účastníky trhu povinnost clearingu na dostupnost cenových informací.
2. Pro účely posouzení data nebo dat, odkdy povinnost clearingu nabývá účinnosti, včetně případného postupného zavádění a kategorií protistran, na které se tato povinnost vztahuje, musí oznámení pro účely povinnosti clearingu obsahovat:
a)
údaje důležité pro posouzení očekávaného objemu kategorie OTC derivátových smluv, pokud se na ni začne vztahovat povinnost clearingu;
b)
důkazy o schopnosti ústřední protistrany zvládnout očekávaný objem kategorie OTC derivátových smluv, pokud se na ni začne vztahovat povinnost clearingu, a řídit riziko vyplývající z clearingu příslušné kategorie OTC derivátových smluv, a to i prostřednictvím clearingových ujednání zahrnujících klienta nebo nepřímého klienta;
c)
druh a počet protistran, jež jsou aktivní a u nichž se očekává, že budou aktivní na trhu pro kategorii OTC derivátových smluv, pokud se na ni začne vztahovat povinnost clearingu;
d)
nástin různých úkolů, které mají být provedeny s cílem zahájit clearing s ústřední protistranou, spolu s určením doby nutné ke splnění každého úkolu;
e)
informace o řízení rizik, právní a provozní kapacitě škály protistran, jež jsou aktivní na trhu pro kategorii OTC derivátových smluv, pokud se na ni začne vztahovat povinnost clearingu.
3. Údaje týkající se objemu a likvidity musí pro kategorii OTC derivátových smluv a pro každou derivátovou smlouvu v rámci dané kategorie obsahovat příslušné informace o trhu, včetně údajů z minulosti a současných údajů, jakož i o veškerých změnách, které se očekávají, pokud se na kategorii OTC derivátových smluv začne vztahovat povinnost clearingu, včetně:
a)
počtu obchodů;
b)
celkového objemu;
c)
celkových otevřených úrokových pozic;
d)
množství otevřených pokynů včetně průměrného počtu pokynů a žádostí o kotaci;
e)
velikosti rozpětí;
f)
likviditních opatření za krizových podmínek na trhu;
g)
likviditních opatření pro provádění postupů v případě selhání.
4. Informace týkající se míry standardizace smluvních podmínek a provozních postupů u příslušné kategorie OTC derivátových smluv uvedené v odst. 1 písm. e) musí pro danou kategorii OTC derivátových smluv a pro každou derivátovou smlouvu v rámci dané kategorie obsahovat údaje o denní referenční ceně, jakož i počet dnů za rok s referenční cenou, kterou považuje za spolehlivou, a to alespoň během posledních dvanácti měsíců.
KAPITOLA IV
KRITÉRIA PRO URČENÍ KATEGORIÍ OTC DERIVÁTOVÝCH SMLUV, NA NĚŽ SE VZTAHUJE POVINNOST CLEARINGU
(čl. 5 odst. 4 nařízení (EU) č. 648/2012)
Článek 7
Kritéria, která má posuzovat Evropský orgán pro cenné papíry a trhy
1. V souvislosti s mírou standardizace smluvních podmínek a provozních postupů příslušné kategorie OTC derivátových smluv Evropský orgán pro cenné papíry a trhy zohlední:
a)
zda smluvní podmínky příslušné kategorie OTC derivátových smluv zahrnují společnou právní dokumentaci, včetně rámcových nettingových dohod, definic, standardních podmínek a potvrzení, které stanoví smluvní specifikace běžně užívané protistranami;
b)
zda provozní postupy uvedené příslušné kategorie OTC derivátových smluv podléhají automatizovanému poobchodnímu zpracování a událostem v životním cyklu, které jsou řízeny stejným způsobem podle harmonogramu, o němž mezi protistranami existuje široká shoda.
2. V souvislosti s objemem a likviditou příslušné kategorie OTC derivátových smluv Evropský orgán pro cenné papíry a trhy zohlední:
a)
zda by marže nebo finanční požadavky ústřední protistrany byly přiměřené riziku, které má povinnost clearingu zmírnit;
b)
stabilitu velikosti a hloubky trhu v souvislosti s produktem v průběhu času;
c)
pravděpodobnost, že by rozptýlení trhu zůstalo dostatečné v případě selhání člena clearingového systému;
d)
počet a hodnotu obchodů.
3. V souvislosti s dostupností spravedlivých, spolehlivých a všeobecně přijímaných cenových informací v příslušné kategorii OTC derivátových smluv Evropský orgán pro cenné papíry a trhy zohlední, zda jsou informace potřebné k přesnému ocenění smluv v rámci příslušné kategorie OTC derivátových smluv pro účastníky trhu snadno přístupné za přiměřených obchodních podmínek a zda by i nadále byly snadno přístupné, pokud by se na příslušnou kategorii OTC derivátových smluv začala vztahovat povinnost clearingu.
KAPITOLA V
VEŘEJNÝ REJSTŘÍK
(čl. 6 odst. 4 nařízení (EU) č. 648/2012)
Článek 8
Údaje, které mají být uvedeny v rejstříku Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy
1. Veřejný rejstřík Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy pro každou kategorii OTC derivátových smluv, která podléhá povinnosti clearingu, uvádí:
a)
kategorii aktiv OTC derivátových smluv;
b)
druh OTC derivátových smluv v rámci kategorie;
c)
podkladové nástroje OTC derivátových smluv v rámci kategorie;
d)
u podkladových nástrojů, které jsou finančními nástroji, informaci o tom, zda je podkladový nástroj jediným finančním nástrojem nebo emitentem nebo indexem nebo portfoliem;
e)
u ostatních podkladových nástrojů informaci o kategorii podkladového nástroje;
f)
jmenovité a vypořádací měny OTC derivátových smluv v rámci dané kategorie;
g)
rozsah splatností OTC derivátových smluv v rámci kategorie;
h)
podmínky vypořádání OTC derivátových smluv v rámci kategorie;
i)
rozsah četnosti plateb OTC derivátových smluv v rámci kategorie;
j)
identifikační kód produktu příslušné kategorie OTC derivátových smluv;
k)
jakoukoli jinou charakteristiku nutnou k rozlišení jedné smlouvy v příslušné kategorii OTC derivátových smluv od jiné.
2. Ve vztahu k ústředním protistranám, které mají povolení nebo jsou uznány pro účely povinnosti clearingu, veřejný rejstřík Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy pro každou ústřední protistranu uvádí:
a)
identifikační kód v souladu s článkem 3 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 1247/2012 (6);
b)
úplný název;
c)
zemi usazení;
d)
příslušný orgán určený v souladu s článkem 22 nařízení (EU) č. 648/2012.
3. Ve vztahu k datům, odkdy povinnost clearingu nabývá účinnosti, včetně případného postupného zavádění, veřejný rejstřík Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy uvádí:
a)
identifikaci kategorií protistran, na něž se vztahuje každé období postupného zavádění;
b)
jakékoli jiné podmínky pro uplatnění období postupného zavádění požadované na základě regulačních technických norem přijatých podle čl. 5 odst. 2 nařízení (EU) č. 648/2012.
4. Veřejný rejstřík Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy uvede odkaz na regulační technické normy přijaté podle čl. 5 odst. 2 nařízení (EU) č. 648/2012, v souladu s nimiž byla stanovena každá povinnost clearingu.
5. Ve vztahu k ústřední protistraně, kterou příslušný orgán oznámil Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy, veřejný rejstřík Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy uvádí alespoň:
a)
identifikaci ústřední protistrany;
b)
kategorii aktiv OTC derivátových smluv, které jsou předmětem oznámení;
c)
druh OTC derivátových smluv;
d)
datum oznámení;
e)
identifikaci příslušného orgánu, který provádí oznámení.
KAPITOLA VI
ROZTŘÍŠTĚNÍ LIKVIDITY
(čl. 8 odst. 5 nařízení (EU) č. 648/2012)
Článek 9
Specifikace pojmu roztříštění likvidity
1. Má se za to, že k roztříštění likvidity dochází v situaci, v níž účastníci obchodního systému nejsou schopni uzavřít obchod s jedním nebo více jinými účastníky tohoto systému, protože neexistují clearingová ujednání, k nimž by všichni účastníci měli přístup.
2. Má se za to, že přístup určité ústřední protistrany k obchodnímu systému, který již obsluhuje jiná ústřední protistrana, nezpůsobuje v rámci daného obchodního systému roztříštění likvidity, pokud - aniž by bylo nutné ukládat členům clearingového systému zavedené ústřední protistrany povinnost stát se členy clearingového systému dožadující ústřední protistrany - mohou všichni účastníci daného obchodního systému provádět clearing přímo nebo nepřímo jedním z těchto způsobů:
a)
prostřednictvím alespoň jedné společné ústřední protistrany;
b)
prostřednictvím clearingových ujednání vytvořených ústředními protistranami.
3. Ujednání nutná ke splnění podmínek uvedených v odst. 2 písm. a) nebo b) musí být vytvořena předtím, než dožadující ústřední protistrana začne příslušnému obchodnímu systému poskytovat clearingové služby.
4. Přístup ke společné ústřední protistraně podle odst. 2 písm. a) může být zřízen prostřednictvím dvou či více členů clearingového systému nebo dvou či více klientů nebo prostřednictvím ujednání o nepřímém clearingu.
5. Clearingová ujednání podle odst. 2 písm. b) mohou stanovit převod obchodů provedených uvedenými účastníky trhu na členy clearingového systému jiných ústředních protistran. Přestože by přístup ústřední protistrany k obchodnímu systému neměl vyžadovat interoperabilitu, lze ke splnění požadavku na přístup ke společným clearingovým ujednáním využít dohodu o interoperabilitě, kterou sjednaly příslušné ústřední protistrany a schválily relevantní příslušné orgány.
KAPITOLA VII
NEFINANČNÍ SMLUVNÍ STRANY
Článek 10
(čl. 10 odst. 4 písm. a) nařízení (EU) č. 648/2012)
Kritéria pro stanovení toho, které OTC derivátové smlouvy objektivně snižují rizika
1. OTC derivátová smlouva je objektivně měřitelná jako snižující rizika přímo související s obchodní činností nebo korporátním financováním nefinanční smluvní strany nebo skupiny, pokud splňuje, sama o sobě nebo v kombinaci s jinými derivátovými smlouvami a přímo nebo prostřednictvím úzce korelovaných nástrojů, jedno z těchto kritérií:
a)
kryje rizika vyplývající z možné změny hodnoty aktiv, služeb, vstupů, produktů, komodit nebo závazků, které nefinanční smluvní strana nebo její skupina vlastní, produkuje, vyrábí, zpracovává, poskytuje, nakupuje, uvádí na trh, pronajímá, prodává nebo které jí vznikají nebo o nichž důvodně předpokládá, že je v rámci své běžné obchodní činnosti bude vlastnit, produkovat, vyrábět, zpracovávat, poskytovat, nakupovat, uvádět na trh, pronajímat, prodávat nebo že jí vzniknou;
b)
kryje rizika vyplývající z možného nepřímého vlivu na hodnotu aktiv, služeb, vstupů, produktů, komodit nebo závazků uvedených v písmeni a), jež jsou způsobena kolísáním úrokových sazeb, míry inflace, směnných kurzů nebo úvěrového rizika;
c)
splňuje parametry zajišťovací smlouvy podle Mezinárodních standardů účetního výkaznictví (IFRS) přijatých v souladu s článkem 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 (7).
Článek 11
(čl. 10 odst. 4 písm. b) nařízení (EU) č. 648/2012)
Clearingové prahy
Hodnoty clearingových prahů pro účely povinnosti clearingu jsou:
a)
1 miliarda EUR hrubé jmenovité hodnoty u OTC úvěrových derivátových smluv;
b)
1 miliarda EUR hrubé jmenovité hodnoty u OTC akciových derivátových smluv;
c)
3 miliardy EUR hrubé jmenovité hodnoty u OTC úrokových derivátových smluv;
d)
3 miliardy EUR hrubé jmenovité hodnoty u OTC měnových derivátových smluv;
e)
3 miliardy EUR hrubé jmenovité hodnoty u OTC komoditních derivátových smluv a ostatních OTC derivátových smluv, které nejsou stanoveny v písmenech a) až d).
KAPITOLA VIII
TECHNIKY ZMÍRŇOVÁNÍ RIZIKA PRO OTC DERIVÁTOVÉ SMLOUVY, JEJICHŽ CLEARING NEPROVÁDÍ ÚSTŘEDNÍ PROTISTRANA
Článek 12
(čl. 11 odst. 14 písm. a) nařízení (EU) č. 648/2012)
Včasné potvrzení
1. OTC derivátová smlouva uzavřená mezi finančními smluvními stranami nebo nefinančními smluvními stranami uvedenými v článku 10 nařízení (EU) č. 648/2012, jejíž clearing neprovádí ústřední protistrana, musí být potvrzena (elektronickými prostředky, jsou-li k dispozici) co nejdříve a nejpozději:
a)
u swapů úvěrového selhání a úrokových swapů uzavřených do 28. února 2014 do konce druhého pracovního dne následujícího po dni provedení OTC derivátové smlouvy;
b)
u swapů úvěrového selhání a úrokových swapů uzavřených po 28. únoru 2014 do konce pracovního dne následujícího po dni provedení OTC derivátové smlouvy;
c)
u akciových swapů, měnových swapů, komoditních swapů a veškerých ostatních derivátů neuvedených v písmeni a), jež byly uzavřeny do 31. srpna 2013, do konce třetího pracovního dne následujícího po dni provedení OTC derivátové smlouvy;
d)
u akciových swapů, měnových swapů, komoditních swapů a veškerých ostatních derivátů neuvedených v písmeni a), jež byly uzavřeny po 31. srpnu 2013 a do 31. srpna 2014, do konce druhého pracovního dne následujícího po dni provedení OTC derivátové smlouvy;
e)
u akciových swapů, měnových swapů, komoditních swapů a veškerých ostatních derivátů neuvedených v písmeni a), jež byly uzavřeny po 31. srpnu 2014, do konce pracovního dne následujícího po dni provedení OTC derivátové smlouvy.
2. OTC derivátová smlouva uzavřená s nefinanční smluvní stranou neuvedenou v článku 10 nařízení (EU) č. 648/2012 musí být potvrzena co nejdříve (elektronickými prostředky, jsou-li k dispozici) a nejpozději:
a)
u swapů úvěrového selhání a úrokových swapů uzavřených do 31. srpna 2013 do konce pátého pracovního dne následujícího po dni provedení OTC derivátové smlouvy;
b)
u swapů úvěrového selhání a úrokových swapů uzavřených po 31. srpnu 2013 a do 31. srpna 2014 do konce třetího pracovního dne následujícího po dni provedení OTC derivátové smlouvy;
c)
u swapů úvěrového selhání a úrokových swapů uzavřených po 31. srpnu 2014 do konce druhého pracovního dne následujícího po dni provedení OTC derivátové smlouvy;
d)
u akciových swapů, měnových swapů, komoditních swapů a veškerých ostatních derivátů neuvedených v písmeni a), jež byly uzavřeny do 31. srpna 2013, do konce sedmého pracovního dne následujícího po dni provedení derivátové smlouvy;
e)
u akciových swapů, měnových swapů, komoditních swapů a veškerých ostatních derivátů neuvedených v písmeni a), jež byly uzavřeny po 31. srpnu 2013 a do 31. srpna 2014, do konce čtvrtého pracovního dne následujícího po dni provedení derivátové smlouvy;
f)
u akciových swapů, měnových swapů, komoditních swapů a veškerých ostatních derivátů neuvedených v písmeni a), jež byly uzavřeny po 31. srpnu 2014, do konce druhého pracovního dne následujícího po dni provedení.
3. Pokud je obchod uvedený v odstavci 1 nebo 2 uzavřen po 16:00 místního času nebo pokud je uzavřen s protistranou, jež se nachází v jiném časovém pásmu, což znemožňuje potvrzení ve stanovené lhůtě, musí k potvrzení dojít co nejdříve a nejpozději jeden pracovní den po uplynutí lhůty stanovené v odstavci 1 nebo 2.
4. Finanční smluvní strany musí mít nezbytné postupy k tomu, aby příslušnému orgánu určenému v souladu s článkem 48 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES (8) jednou měsíčně podávaly zprávy o počtu nepotvrzených obchodů s OTC deriváty uvedenými v odstavcích 1 a 2, které zůstaly nevypořádány déle než pět pracovních dnů.
Článek 13
(čl. 11 odst. 14 písm. a) nařízení (EU) č. 648/2012)
Sesouhlasení portfolií
1. Finanční a nefinanční smluvní strany OTC derivátové smlouvy se s každou ze svých protistran dohodnou, písemně nebo jinými rovnocennými elektronickými prostředky, na ujednáních, na jejichž základě dochází k sesouhlasení portfolií. Této dohody musí být dosaženo před uzavřením OTC derivátové smlouvy.
2. Sesouhlasení portfolií provádějí protistrany OTC derivátových smluv vzájemně, nebo je provádí kvalifikovaná třetí osoba, jež je k tomu některou z protistran řádně zmocněna. Sesouhlasení portfolií zahrnuje klíčové obchodní podmínky, které identifikují každou konkrétní OTC derivátovou smlouvu, a obsahuje alespoň ocenění každé smlouvy v souladu s čl. 11 odst. 2 nařízení (EU) č. 648/2012.
3. Aby byla v rané fázi identifikována jakákoli nesrovnalost týkající se podstatné podmínky OTC derivátové smlouvy, včetně jejího ocenění, provádí se sesouhlasení portfolia:
a)
u finanční smluvní strany nebo nefinanční smluvní strany uvedené v článku 10 nařízení (EU) č. 648/2012:
i)
každý pracovní den, mají-li protistrany mezi sebou 500 nebo více nevypořádaných OTC derivátových smluv,
ii)
jednou týdně, mají-li protistrany mezi sebou kdykoli v průběhu týdne mezi 51 a 499 nevypořádanými OTC derivátovými smlouvami,
iii)
jednou za čtvrtletí, mají-li protistrany mezi sebou kdykoli v průběhu čtvrtletí 50 nebo méně nevypořádaných OTC derivátových smluv;
b)
u nefinanční smluvní strany neuvedené v článku 10 nařízení (EU) č. 648/2012:
i)
jednou za čtvrtletí, mají-li protistrany mezi sebou kdykoli v průběhu čtvrtletí více než 100 nevypořádaných OTC derivátových smluv,
ii)
jednou ročně, mají-li protistrany mezi sebou 100 nebo méně nevypořádaných OTC derivátových smluv.
Článek 14
(čl. 11 odst. 14 písm. a) nařízení (EU) č. 648/2012)
Komprese portfolií
Finanční smluvní strany a nefinanční smluvní strany, které mají s určitou protistranou 500 nebo více nevypořádaných OTC derivátových smluv, jejichž clearing neprovádí ústřední protistrana, musí mít zavedené postupy, které jim umožní pravidelně a nejméně dvakrát ročně analyzovat možnost provedení komprese portfolií v zájmu snížení jejich úvěrového rizika protistrany a tuto kompresi portfolií uskutečnit.
Finanční smluvní strany a nefinanční smluvní strany zajistí, aby byly schopny relevantnímu příslušnému orgánu poskytnout přiměřené a důvodné vysvětlení závěru, že komprese portfolií není vhodná.
Článek 15
(čl. 11 odst. 14 písm. a) nařízení (EU) č. 648/2012)
Řešení sporů
1. Při vzájemném uzavírání OTC derivátových smluv musí mít finanční smluvní strany a nefinanční smluvní strany dohodnuté podrobné postupy a procesy ve vztahu k(e):
a)
identifikaci, zaznamenávání a sledování sporů týkajících se uznání nebo ocenění smlouvy a výměny zajištění mezi protistranami. Tyto postupy musí zaznamenat alespoň dobu, po kterou zůstává spor nevyřešený, protistranu a spornou částku;
b)
včasnému řešení sporů, se specifickým procesem pro ty spory, jež nejsou vyřešeny do pěti pracovních dnů.
2. Finanční smluvní strany oznámí příslušnému orgánu určenému v souladu s článkem 48 směrnice 2004/39/ES veškeré spory mezi protistranami, které se týkají OTC derivátové smlouvy, jejího ocenění nebo výměny zajištění ve výši nebo v hodnotě vyšší než 15 milionů EUR, jež zůstávají nevyřešeny po dobu nejméně 15 pracovních dnů.
Článek 16
(čl. 11 odst. 14 písm. b) nařízení (EU) č. 648/2012)
Tržní podmínky, které brání ocenění podle tržní hodnoty
1. V kterékoli z těchto situací se má za to, že tržní podmínky brání ocenění OTC derivátové smlouvy podle tržní hodnoty:
a)
pokud je trh neaktivní;
b)
pokud mají odhady přiměřené spravedlivé hodnoty velké rozpětí a pravděpodobnost různých odhadů nelze přiměřeně posoudit.
2. Trh pro OTC derivátovou smlouvu se považuje za neaktivní, pokud nejsou kotované ceny snadno a pravidelně dostupné a uvedené dostupné ceny nepředstavují skutečné a pravidelně se vyskytující tržní obchody za obvyklých tržních podmínek.
Článek 17
(čl. 11 odst. 14 písm. b) nařízení (EU) č. 648/2012)
Kritéria pro používání ocenění podle modelu
V případě použití oceňování podle modelu musí mít finanční a nefinanční smluvní strany model, který:
a)
zahrnuje veškeré faktory, které by protistrany zohlednily při stanovení ceny, včetně využití co největšího množství informací pro oceňování podle tržní hodnoty;
b)
je v souladu s přijímanými ekonomickými metodikami pro oceňování finančních nástrojů;
c)
je nastaven a jeho platnost je odzkoušena za použití cen ze zjistitelných obchodů se stejným finančním nástrojem na aktuálním trhu nebo na základě dostupných zjistitelných tržních údajů;
d)
je potvrzen a monitorován nezávisle jinou divizí než je divize, která přijímá riziko;
e)
je řádně zdokumentován a schvalován správní radou tak často, jak je třeba, po každé podstatné změně, nejméně však jednou ročně. Tímto schválením lze pověřit výbor.
Článek 18
(čl. 11 odst. 14 písm. c) nařízení (EU) č. 648/2012)
Podrobnosti týkající se oznámení o obchodech uvnitř skupiny příslušnému orgánu
1. Žádost nebo oznámení týkající se obchodů uvnitř skupiny, určené příslušnému orgánu, musí být písemné a musí obsahovat:
a)
právní protistrany obchodů, včetně jejich identifikačních kódů v souladu s článkem 3 prováděcího nařízení (EU) č. 1247/2012;
b)
vztah mezi protistranami v rámci společnosti;
c)
podrobnosti o podpůrných smluvních vztazích mezi stranami;
d)
kategorii obchodu uvnitř skupiny podle čl. 3 odst. 1 a odst. 2 písm. a) až d) nařízení (EU) č. 648/2012;
e)
údaje o obchodech, u nichž protistrana žádá o osvobození, včetně:
i)
kategorie aktiv OTC derivátových smluv,
ii)
druhu OTC derivátových smluv,
iii)
druhu podkladových nástrojů,
iv)
jmenovité a vypořádací měny,
v)
rozsahu trvání smluv,
vi)
druhu vypořádání,
vii)
předpokládané velikosti, objemů a četnosti OTC derivátových smluv za rok.
2. Protistrana v rámci své žádosti nebo oznámení relevantnímu příslušnému orgánu rovněž předloží podpůrné informace dokládající, že jsou splněny podmínky čl. 11 odst. 6 až 10 nařízení (EU) č. 648/2012. Podklady musí zahrnovat kopie zdokumentovaných postupů řízení rizik, informace o minulých obchodech a kopie příslušných smluv mezi stranami a na žádost příslušného orgánu mohou zahrnovat právní stanovisko.
Článek 19
(čl. 11 odst. 14 písm. d) nařízení (EU) č. 648/2012)
Podrobnosti týkající se oznámení o obchodu uvnitř skupiny pro Evropský orgán pro cenné papíry a trhy
1. Oznámení příslušného orgánu týkající se obchodu uvnitř skupiny se Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy předloží písemně:
a)
do jednoho měsíce od obdržení oznámení, pokud jde o oznámení podle čl. 11 odst. 7 nebo 9 nařízení (EU) č. 648/2012;
b)
do jednoho měsíce od předání rozhodnutí protistraně, pokud jde o rozhodnutí příslušného orgánu podle čl. 11 odst. 6, 8 nebo 10 nařízení (EU) č. 648/2012.
2. Oznámení Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy obsahuje:
a)
informace uvedené v článku 18;
b)
informaci o tom, zda došlo ke kladnému nebo zápornému rozhodnutí;
c)
v případě kladného rozhodnutí:
i)
souhrn důvodů pro závěr, že jsou splněny podmínky uvedené v čl. 11 odst. 6, 7, 8, 9 nebo 10 nařízení (EU) č. 648/2012,
ii)
zda se jedná o úplné osvobození nebo částečné osvobození, pokud jde o oznámení týkající se čl. 11 odst. 6, 8 nebo 10 nařízení (EU) č. 648/2012;
d)
v případě záporného rozhodnutí:
i)
uvedení podmínek čl. 11 odst. 6, 7, 8, 9 nebo 10 nařízení (EU) č. 648/2012, které nejsou splněny,
ii)
souhrn důvodů pro závěr, že tyto podmínky nejsou splněny.
Článek 20
(čl. 11 odst. 14 písm. d) nařízení (EU) č. 648/2012)
Podrobnosti o osvobození v rámci skupiny, které mají být zveřejněny
Informace o osvobození v rámci skupiny, které mají být zveřejněny, obsahují:
a)
právní protistrany obchodů, včetně jejich identifikačních kódů v souladu s článkem 3 prováděcího nařízení (EU) č. 1247/2012;
b)
vztah mezi protistranami;
c)
informaci o tom, zda se jedná o úplné osvobození nebo částečné osvobození;
d)
jmenovitou celkovou výši OTC derivátových smluv, na něž se osvobození v rámci skupiny vztahuje.
Článek 21
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Články 13, 14 a 15 se použijí po uplynutí 6 měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. prosince 2012.
A BIZOTTSÁG 149/2013/EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2012. december 19.)
a 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a közvetett elszámolási megállapodásokról, az elszámolási kötelezettségről, a nyilvános jegyzékről, a kereskedési helyszínhez való hozzáférésről, a nem pénzügyi szerződő felekről és a nem központi szerződő fél által elszámolt tőzsdén kívüli származtatott ügyletek tekintetében alkalmazott kockázatcsökkentési technikákról szóló szabályozási technikai standardok tekintetében történő kiegészítéséről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Központi Bank véleményére (1)
tekintettel a tőzsdén kívüli származtatott ügyletekről, a központi szerződő felekről és a kereskedési adattárakról szóló, 2012. július 4-i 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 4. cikke (4) bekezdésére, 5. cikke (1) bekezdésére, 6. cikke (4) bekezdésére, 8. cikke (5) bekezdésére, 10. cikke (4) bekezdésére és 11. cikke (14) bekezdésére,
mivel:
(1)
Keretbe kell foglalni az elszámolási kötelezettségre, annak alkalmazására, a kötelezettség alóli esetleges mentességekre és az abban az esetben alkalmazandó kockázatcsökkentési technikákra vonatkozó szabályokat, ha a központi szerződő fél igénybevételével történő elszámolás nem lehetséges. Annak érdekében, hogy biztosítva legyen az egyszerre hatályba lépő rendelkezések koherenciája, továbbá, hogy az érdekelt felek - és különösen a rendelkezések betartására kötelezettek - számára könnyebb legyen az átfogó kép kialakítása és a rendelkezésekhez való hozzáférés, célszerű a 648/2012/EU rendelet II. címe által előírt szabályozási technikai standardok legtöbbjét egyetlen rendeletbe foglalni.
(2)
A tőzsdén kívüli származtatott ügyletek piacának globális jellegére való tekintettel a rendelet figyelembe veszi a tőzsdén kívüli származtatott ügyletekre és a kötelező elszámolásra vonatkozó nemzetközi útmutatásokat és ajánlásokat, valamint a más joghatóságok által kidolgozott kapcsolódó szabályokat. Az elszámolási kötelezettség megállapítására vonatkozó szabályozási keret többek között figyelembe veszi az Értékpapírfelügyeletek Nemzetközi Szervezete által közzétett kötelező elszámolási követelményeket. Ez a lehetőségekhez mérten támogatni fogja a többi joghatóság által alkalmazott megközelítésekkel való konvergenciát.
(3)
A 648/2012/EU rendeletből származó korlátozott számú fogalom egyértelmű meghatározása, továbbá ezen technikai standard megalkotásához szükséges technikai kifejezések pontosítása céljából néhány fogalmat definiálni kell.
(4)
A közvetett elszámolási megállapodások nem tehetik ki a központi szerződő felet, a klíringtagot, az ügyfelet vagy a közvetett ügyfelet további partnerkockázatoknak, továbbá a közvetett ügyfél eszközeinek és pozícióinak megfelelő szintű védelemben kell részesülniük. Következésképp elengedhetetlen, hogy a közvetett elszámolási megállapodások minden típusa megfeleljen az említettek biztonságát garantáló minimumfeltételeknek. Ebből a célból a közvetett elszámolási megállapodás által érintett feleket külön kötelezettségek alá kell vonni. Az ilyen megállapodások túlmutatnak a közvetett ügyfelek és a közvetett elszámolási szolgáltatásokat nyújtó klíringtagok ügyfelei közötti szerződéses kapcsolatokon.
(5)
A 648/2012/EU rendelet értelmében a központi szerződő félnek a fizetési és értékpapír-elszámolási rendszerekben az elszámolások véglegességéről szóló, 1998. május 19-i 98/26/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (3) szerint minősített rendszernek kell lennie. Ez azt jelenti, hogy a központi szerződő felek klíringtagjainak az említett irányelv szerinti résztvevőknek kell minősülniük. Annak érdekében tehát, hogy a közvetett ügyfelek ugyanolyan szintű védelemben részesüljenek, mint amilyenben az ügyfelek a 648/2012/EU rendelet alapján, biztosítani kell, hogy a közvetett elszámolási szolgáltatásokat nyújtó ügyfelek hitelintézetek, befektetési vállalkozások vagy azokkal egyenértékű, harmadik országbeli hitelintézetek vagy befektetési vállalkozások legyenek.
(6)
Annak biztosítása érdekében, hogy nemteljesítés esetére a közvetett ügyfelek ugyanolyan szintű védelemben részesülhessenek, mint a közvetlen ügyfelek, közvetett elszámolási megállapodásokat kell kidolgozni. Egy közvetett elszámolási megállapodást lehetővé tevő klíringtag kiesése esetén a közvetett ügyfeleket is be kell venni az ügyfélpozícióknak a 648/2012/EU rendelet 39. és 48. cikkében meghatározott hordozhatósági követelmények alapján alternatív klíringtagra történő átruházásába. A közvetett elszámolási megállapodásokban megfelelő biztosítékokról kell gondoskodni az ügyfél-nemteljesítés esetére is, és ezeknek támogatniuk kell a közvetett ügyfelek pozícióinak alternatív elszámolási szolgáltatóra való átruházását.
(7)
Tekintettel arra, hogy az elszámolási megállapodások kapcsán különleges kockázatok merülhetnek fel, a közvetett elszámolási megállapodásban érintett valamennyi félnek - köztük a klíringtagoknak és a központi szerződő feleknek - folyamatosan be kell azonosítania, nyomon kell követnie és kezelnie kell a megállapodással összefüggésben felmerülő esetleges kockázatokat. Ebben az összefüggésben különösen fontos a közvetett elszámolási szolgáltatásokat nyújtó ügyfelek és az ezeket a szolgáltatásokat lehetővé tevő klíringtagok közötti megfelelő információmegosztás. A klíringtagok az ügyfelektől származó információkat kizárólag kockázatkezelési célokra használhatják fel, és meg kell előzni az üzletileg érzékeny információkkal való visszaéléseket; ennek jegyében például az összeférhetetlenségek elkerülése érdekében hatékonyan el kell választani a pénzügyi intézmények különböző üzletágait.
(8)
Amikor az illetékes hatóság a központi szerződő fél számára a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek valamely kategóriájának elszámolását engedélyezi, az illetékes hatóságnak értesítenie kell az Európai Értékpapírpiaci Hatóságot (EÉPH). Az értesítésben az EÉPH értékelési folyamatának elvégzéséhez szükséges részletes információkat, többek között a likviditásra és a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájának forgalmára vonatkozó információkat kell közölni. Jóllehet az információ az illetékes hatóságtól áramlik az EÉPH felé, eredendően az engedélyezést kérő központi szerződő félnek kell megadnia az előírt információkat az illetékes hatóság részére, amely ezután kiegészítheti azokat.
(9)
Jóllehet az illetékes hatóság által az EÉPH részére az elszámolási kötelezettség miatt küldendő értesítésben szerepeltetendő információk - különösen új termékek esetében - nem feltétlenül állnak rendelkezésre, a rendelkezésre álló becsléseket meg kell adni, és ezzel együtt egyértelműen jelezni kell, hogy milyen feltételezésekkel éltek. Az értesítésnek a szerződő felekre vonatkozó információkat is kell tartalmaznia: például a szerződő felek típusát és számát, a központi szerződő fél általi elszámolás megkezdéséhez szükséges lépéseket, a szerződő felek jogi és működési kapacitására, illetve kockázatkezelési keretére vonatkozó információkat kell tartalmaznia annak érdekében, hogy az EÉPH értékelni tudja azt, hogy az aktív szerződő felek képesek-e piaci fennakadás nélkül eleget tenni az elszámolási kötelezettségnek.
(10)
Az illetékes hatóság által az EÉPH részére küldött értesítésben meg kell adni a szabványosítás fokával, a likviditással és az árinformációk elérhetőségével kapcsolatos információkat ahhoz, hogy az EÉPH meg tudja ítélni, hogy a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek adott kategóriája elszámolási kötelezettség alá tartozik-e. A származtatott ügyletek adott kategóriájára vonatkozó szerződéses feltételek és működési folyamatok szabványosítására vonatkozó kritériumok a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek adott kategóriájára vonatkozó gazdasági feltételek szabványosítását jelző mutató, hiszen a szerződéses feltételek és a működési folyamatok csak akkor szabványosíthatók, ha az említett gazdasági feltételek is szabványosítottak. A likviditásra és az árinformációk elérhetőségére vonatkozó kritériumokat az EÉPH az illetékes hatóság által alkalmazottól eltérő szempontok alapján vizsgálja a központi szerződő fél engedélyezésekor. Ebben a kontextusban a likviditást tágabb értelemben vizsgálják, és ez különbözik az elszámolási kötelezettség alkalmazása utáni likviditástól. Az a tény például, hogy az adott ügylet kellőképpen likvid ahhoz, hogy azt egy központi szerződő fél számolja el, nem feltétlenül jelenti azt, hogy elszámolási kötelezettség alá tartozik. Az EÉPH által végzett értékelés nem másolhatja vagy ismételheti meg az illetékes hatóság által már elvégzett felülvizsgálatot.
(11)
Az elszámolási kötelezettség céljából az illetékes hatóság által közölt információnak lehetővé kell tennie az EÉPH számára az árazási információk elérhetőségének értékelését. Ezzel összefüggésben meg kell jegyezni, hogy egy központi szerződő félnek az árazási információkhoz adott időpontban meglévő hozzáférése nem jelenti azt, hogy a piaci szereplők a jövőben is hozzá fognak tudni férni az árazási információkhoz. Következésképpen az a tény, hogy a központi szerződő félnek hozzáférése van a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek bizonyos kategóriáihoz tartozó származtatott ügyletek elszámolási kockázatainak kezeléséhez szükséges árinformációkhoz, még nem jelenti automatikusan azt, hogy a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek szóban forgó kategóriája elszámolási kötelezettség alá tartozik.
(12)
A tőzsdén kívüli származtatott ügyletek elszámolási kötelezettség alá eső kategóriáit tartalmazó, az EÉPH által összeállított jegyzékben szerepeltetendő információk részletezettségének szintje attól függ, hogy ezek az információk mennyire relevánsak a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek egyes kategóriáinak beazonosítása szempontjából. Ennek eredményeképp a jegyzékben szerepeltett információk részletezettsége a tőzsdén kívüli ügyletek különböző kategóriái szerint eltérő lehet.
(13)
Valamely kereskedési helyszínhez több központi szerződő fél hozzáférésének lehetővé tételével szélesedhet a résztvevők hozzáférése, ezáltal pedig bővülhet a teljes likviditás. E körülményekre való tekintettel mindazonáltal szükséges a likviditási források széttöredezettségének fogalmát adott kereskedési helyszínre vonatkozóan meghatározni arra az esetre, ha az veszélyeztetheti a piacok zökkenőmentes és rendes működését a pénzügyi eszközök azon kategóriája tekintetében, amelyre vonatkozóan a kérést benyújtották.
(14)
Az azon kereskedési helyszín illetékes hatósága által, amelyhez a központi szerződő fél hozzáférést kért, valamint a központi szerződő fél illetékes hatósága által végzett értékelést azon mechanizmusokra kell alapozni, amelyek az adott kereskedési helyszín tekintetében rendelkezésre állnak a likviditási források széttöredezésének megelőzése céljából.
(15)
A likviditási források széttöredezésének megelőzése érdekében az adott kereskedési helyszín valamennyi résztvevőjének képesnek kell lennie az egymás között végrehajtott összes ügylet elszámolására. Nem lenne azonban arányos azt előírni egy meglévő központi szerződő fél összes klíringtagja számára, hogy váljanak egy ilyen kereskedési helyszínt kiszolgáló bármely másik központi szerződő fél klíringtagjává is. A likviditási források széttöredezési kockázatának korlátozása érdekében azokban az esetekben, amikor vannak olyan szereplők, amelyek mindkét központi szerződő félnek klíringtagjai, ezek lebonyolíthatják az átruházást és a két központi szerződő fél által külön-külön kiszolgált piaci résztvevők által végrehajtott ügyletek elszámolását. Mindazonáltal biztosítani kell azt, hogy valamely központi szerződő félnek egy kereskedési helyhez való hozzáférésre vonatkozó kérése ne vezessen a likviditási források oly módon történő széttöredezéséhez, hogy az megnövelné a meglévő központi szerződő fél kockázati kitettségét.
(16)
A 648/2012/EU rendelet 8. cikkének (4) bekezdése értelmében egy központi szerződő félnek a kereskedési helyszínhez való hozzáférésre vonatkozó kérése nem igényelhet interoperabilitást, következésképpen ez a rendelet nem írja elő az interoperabilitást a likviditási források széttöredezettségére adható egyetlen lehetséges megoldásként. A rendelet ugyanakkor nem zárja ki azt, hogy a központi szerződő felek önkéntes alapon ilyen megállapodás részeseivé váljanak, ha a megállapodáshoz szükséges feltételek biztosítottak.
(17)
Annak megállapításához, hogy melyik tőzsdén kívüli származtatott ügylet mérsékli objektíve az üzleti vagy likviditásfinanszírozási tevékenységhez közvetlenül kapcsolódó kockázatokat, a nem pénzügyi szerződő felek az e rendeletben szereplő meghatározások valamelyikét alkalmazhatják, ideértve a nemzetközi pénzügyi beszámolási standardokon (IFRS) alapuló számviteli meghatározást is. A szerződő felek akkor is alkalmazhatják a számviteli definíciót, ha az IFRS szabályokat nem alkalmazzák. Azon nem pénzügyi szerződő felek esetében, amelyek helyi számviteli szabályokat alkalmazhatnak, az említett helyi szabályok szerint fedezeti ügyletnek minősített ügyletek legtöbbje várhatóan az üzleti tevékenységhez vagy a likviditásfinanszírozáshoz közvetlenül kapcsolódó kockázatokat csökkentő ügyletek e rendeletben meghatározott általános fogalommeghatározása alá esne.
(18)
Bizonyos körülmények között előfordulhat, hogy egy közvetlenül kapcsolódó származtatott ügylettel - azaz a fedezett kockázatéval pontosan megegyező mögöttes eszközzel és ugyanazzal a kiegyenlítési időponttal rendelkező ügylettel - valamely kockázat fedezése nem megoldható. Ilyen esetben a nem pénzügyi szerződő fél egy szorosan korreláló eszköz alkalmazásával helyettesítő fedezetet vehet igénybe, például a gazdasági viselkedését tekintve nagyon hasonló mögöttes eszközzel rendelkező eszközt is használhat kitettségének fedezésére. Ezenfelül a nem szerződő pénzügyi felek bizonyos csoportjai, amelyek a csoport egészére vonatkozó kockázatok fedezése céljából egyetlen jogalanyon keresztül vesznek részt tőzsdén kívüli származtatott ügyletekben, makró- vagy portfóliófedezetet is igénybe vehetnek. Az ilyen makró-, portfólió- vagy helyettesítő fedezetet nyújtó tőzsdén kívüli származtatott ügyletek fedezetnek minősülhetnek e rendelet alkalmazásában, és a kockázatokat objektíve mérséklő tőzsdén kívüli származtatott ügyletek megállapítására alkalmazott kritériumok alapján kell mérlegelni ezeket.
(19)
A kockázatok időben változhatnak és a kockázatok alakulásához történő igazodás érdekében az üzleti vagy pénzgazdálkodási tevékenységgel összefüggő kockázatok csökkentésére eredetileg megkötött ügyleteket esetleg további tőzsdén kívüli származtatott ügyletek alkalmazásán keresztül kell ellensúlyozni. Ennek következtében valamely kockázat fedezése adott esetben tőzsdén kívüli származtatott ügyletek olyan kombinációja által válik elérhetővé, amelybe beletartoznak az időközben az üzleti vagy likviditásfinanszírozási kockázatoktól függetlenné vált tőzsdén kívüli származtatott ügyleteket lezáró, azokat kiegyenlítő tőzsdén kívüli származtatott ügyletek is.
(20)
Az üzleti vagy likviditásfinanszírozási tevékenységhez közvetlenül kapcsolódó kockázatok köre rendkívül széles és gazdasági ágazatonként változik. Az üzleti tevékenységhez kapcsolódó kockázatok általában a társaság termelési funkcióhoz szükséges inputokhoz, valamint a társaság által értékesített vagy nyújtott termékekhez és szolgáltatásokhoz kötődnek. A likviditásfinanszírozási tevékenységek jellemzően a szervezet rövid és hosszú távú finanszírozásának, és ennek részeként adósságának kezeléséhez, illetve az általa termelt vagy rendelkezésére álló pénzügyi források befektetéséhez kapcsolódnak, ideértve a készpénzkezelést is. A likviditásfinanszírozási és az üzleti tevékenységek akár ugyanazon kockázati források, például devizaárfolyam-kockázat, nyersanyagárak, inflációs kockázat vagy hitelkockázat által is érintettek lehetnek. Tekintettel arra, hogy a tőzsdén kívüli származtatott ügyleteket valamilyen egyedi kockázat fedezésére kötik, az üzleti vagy likviditásfinanszírozási tevékenységekhez közvetlenül kapcsolódó kockázatok elemzésekor a szóban forgó kockázatokat következetes, mindkét tevékenységet lefedő módon kell meghatározni. Ezenfelül a két fogalom elhatárolásának akár nem kívánt következményei is lehetnek, mivel a nem pénzügyi szerződő fél működési ágazatától függően az adott egyedi kockázat vagy a likviditásfinanszírozás vagy az üzleti tevékenység szempontjából lenne fedezve.
(21)
Miközben az elszámolási értékhatárokat a kapcsolódó kockázatok rendszerszintű jelentőségének figyelembevételével kell megállapítani, fontos számításba venni azt is, hogy a kockázatokat csökkentő tőzsdén kívüli származtatott ügyleteket nem veszik figyelembe az elszámolási értékhatárok kiszámításánál, továbbá, hogy az elszámolási értékhatárok kivétel alkalmazását teszik lehetővé az elszámolási kötelezettség tekintetében azon tőzsdén kívüli származtatott ügyletek esetében, amelyek nem fedezeti céllal kötöttnek tekinthetők. A gyakorlatban ez azt jelenti, hogy az elszámolási értékhatárokat rendszeres időközönként felül kell vizsgálni, és azokat a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek kategóriáiként kell megállapítani. A tőzsdén kívüli származtatott ügyleteknek az elszámolási értékhatárok céljából meghatározott kategóriái eltérhetnek a tőzsdén kívüli származtatott ügyleteknek az elszámolási kötelezettség céljából meghatározott kategóriáitól. Az elszámolási értékhatárok meghatározásakor kellőképpen figyelembe kell venni azt, hogy olyan egységes mutató meghatározására van szükség, amely tükrözi a nettó pozíciók összegének, és az egyes szerződő felekre, illetve a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek egyes kategóriáira jutó kitettségeknek a rendszerszintű jelentőségét. Tekintettel továbbá arra, hogy az elszámolási értékhatárokat nem pénzügyi szerződő felek is használják, egyszerűen alkalmazhatóknak kell lenniük.
(22)
Az elszámolási értékhatárokat a nettó pozíciók összege és az egyes szerződő felekre, illetve a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek egyes kategóriáira jutó kitettségek rendszerszintű jelentőségének figyelembevételével kell megállapítani a 648/2012/EU rendelettel összhangban. Ugyanakkor tekintettel kell lenni arra, hogy ezek a nettó pozíciók és kitettségek különböznek a szerződő felek összességére vagy eszközkategóriák összességére vonatkozó nettó kitettségektől. Az elszámolási értékhatárok megállapítása céljából figyelembe vett adatok meghatározásához a 648/2010/EU rendelet alapján ezeket a nettó pozíciókat össze is kell adni. A nettó pozíciók összeadásával nyert teljes bruttó összeget kell figyelembe venni az elszámolási értékhatárok megállapításakor. Az említett összeadással nyert bruttó nominális értéket kell referenciaértékként használni az elszámolási küszöbértékek megállapításához.
(23)
A nem pénzügyi szerződő felek tőzsdén kívüli származtatott ügyleteinek szerkezete általában alacsony fokú nettósítást eredményez, mivel azonos irányú tőzsdén kívüli származtatott ügyleteket kötnek. Ennek következtében a nettó pozíciók összege és az egyes szerződő felekre, illetve a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek egyes kategóriáira jutó kitettségek különbsége nagyon közel van az ügyletek bruttó értékéhez. Ebből és az egyszerűségre való törekvésből fakadóan célszerű a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek bruttó értékét az elszámolási küszöbérték megállapításánál figyelembe veendő mérték közelítőértékeként alkalmazni.
(24)
Tekintettel arra, hogy az elszámolási értékhatárt meg nem haladó nem pénzügyi szerződő feleknek nem kell a tőzsdén kívüli származtatott ügyleteik piaci értékét meghatározniuk, nem volna ésszerű ezen mértéket használni az elszámolási értékhatárok megállapításához, mivel ez olyan súlyos terhet jelentene a nem pénzügyi szerződő felek számára, amely nincs arányban a kezelt kockázattal. Ezzel szemben a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek nominális értékének használata olyan egyszerű megoldást kínál, amely a nem pénzügyi szerződő felek esetében nincs kitéve külső eseményeknek.
(25)
A tőzsdén kívüli származtatott ügyletek adott kategóriájára vonatkozóan megállapított értékhatárok túllépése az összes kategória tekintetében az értékhatárok túllépését eredményezi, mivel a kockázatokat csökkentő tőzsdén kívüli származtatott ügyleteket nem veszik figyelembe a számításnál; az elszámolási küszöbértékek túllépésének következményei nemcsak az elszámolási kötelezettséggel vannak összefüggésben, hanem a kockázatcsökkentő technikákkal is, és az érintett kötelezettségek tekintetében a nem pénzügyi szerződő felekre a 648/2012/EU rendelet alapján alkalmazandó megközelítésnek egyszerűnek kell lennie, tekintettel arra, hogy a nem pénzügyi szerződő felek jellemzően kevésbé összetettek.
(26)
Az el nem számolt tőzsdén kívüli származtatott ügyletek estében kockázatcsökkentési technikákat, például időben történő visszaigazolást kell alkalmazni. A tőzsdén kívüli származtatott ügyletek visszaigazolása egy vagy több keretmegállapodást, visszaigazolási keretmegállapodást vagy egyéb szokványos feltételeket jelenthet. A visszaigazolás elektronikusan végrehajtott ügylet vagy mindkét fél által aláírt dokumentum formáját öltheti.
(27)
Az ügylet feltételeinek egységes értelmezése és a jogbiztonság érdekében létfontosságú, hogy a szerződő felek az ügylet feltételeit az ügylet végrehajtását követően a lehető leggyorsabban visszaigazolják, különösen akkor, ha az ügylet végrehajtása vagy feldolgozása elektronikus úton történik. Különösen a nem szokványos vagy összetett tőzsdén kívüli ügyleteket kötő szerződő feleknek eszközök alkalmazására lehet szükségük a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek időben történő visszaigazolására vonatkozó követelménynek való megfeleléshez. Az időben történő visszaigazolás feltételezi azt is, hogy a releváns piaci gyakorlatok fejlődni fognak e téren.
(28)
A kockázatok további csökkentése érdekében a portfólióállomány-egyeztetés minden szerződő fél számára lehetővé teszi, hogy átfogó képet kapjon arról, hogy az ügylet-portfólió miként jelenik meg a másik félnél. Ennek segítségével időben fel lehet tárni az ügylet legfontosabb feltételeihez kapcsolódó esetleges félreértéseket. A feltételek között szerepelnie kell az egyes ügyletek értékelésének, és egyéb olyan releváns adatokat is tartalmazhat, mint a hatálybalépés időpontja, a tervezett lejárat napja, esetleges kifizetési vagy elszámolási napok, az ügylet nominális értéke, az ügylet pénzneme, a mögöttes eszköz, a szerződő felek pozíciója, a munkanap konvencionális fogalma és a tőzsdén kívüli származtatott ügylet esetleges rögzített vagy lebegő árfolyama.
(29)
Tekintettel a különböző kockázati profilokra és annak érdekében, hogy a portfólióállomány-egyeztetés egy arányos kockázatcsökkentő technika legyen, az állományegyeztetés gyakorisága és a figyelembe vett portfólió nagysága a szerződő felek jellegétől függően változik. Szigorúbb követelményeket kell alkalmazni a pénzügyi és az elszámolási értékhatárt túllépő nem pénzügyi szerződő felekre egyaránt; a portfólióállomány-egyeztetés tekintetében kisebb gyakoriságot kell alkalmazni az elszámolási értékhatárt meg nem haladó nem pénzügyi szerződő felek esetében, függetlenül attól, hogy szerződő felük melyik kategóriába tartozik; az említett szerződő fél portfóliójának érintett részére vonatkozóan ugyancsak élvezni fogja a kevésbé gyakori állományegyeztetésből fakadó előnyöket.
(30)
Olyan körülményektől függően, mint az adott szerződő félhez kötődő portfólióméret, a lejárat, a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek szabványosításának foka, a portfóliótömörítés ugyancsak hatékony kockázatcsökkentő eszköz lehet. Azon pénzügyi és nem pénzügyi szerződő feleknek, amelyek tőzsdén kívüli származtatott ügyletek olyan portfóliójával rendelkeznek, amely az e rendeletben meghatározott mértéken felül nincs valamely központi szerződő fél által elszámolva, eljárásokkal kell rendelkezniük, amelyekkel megvizsgálják a partner-hitelkockázat csökkentését lehetővé tevő portfóliótömörítés alkalmazásának lehetőségét.
(31)
A vitarendezés a nem központilag elszámolt ügyletekből származó kockázatok csökkentésére irányul. Tőzsdén kívüli származtatott ügyletek kötésekor a feleknek meg kell állapodniuk az ügylettel összefüggésben esetlegesen felmerülő vitáik rendezésének kereteiről. A keretnek olyan vitarendezési mechanizmusokra kell hivatkoznia, mint például a választott bíróság vagy valamilyen árajánlat-kérési mechanizmus. E keret célja annak megakadályozása, hogy a rendezetlen viták súlyosbodjanak és többletkockázatoknak tegyék ki a feleket. A vitás eseteket be kell azonosítani, kezelni kell azokat, és megfelelő tájékoztatást kell adni róluk.
(32)
A piaci értéken történő értékelést akadályozó piaci feltételek meghatározása céljából meg kell határozni az inaktív piacokat. Egy piac számos okból kifolyólag lehet inaktív, ideértve például azt, amikor nem kerül sor rendszeresen szokásos piaci feltételek szerint lebonyolított ügyletekre, ahol a szokásos piaci feltételek alatt a számviteli elszámolásokhoz használt feltételeket kell érteni.
(33)
Ez a rendelet a pénzügyi szerződő felekre és az elszámolási értékhatár feletti nem pénzügyi szerződő felekre alkalmazandó; a rendelet figyelembe veszi a befektetési vállalkozások és hitelintézetek tőkemegfeleléséről szóló, 2006. június 14-i 2006/49/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet (4), amely a modell alapú árazás alkalmazására vonatkozóan ugyancsak állapít meg követelményeket.
(34)
Jóllehet a modell alapú árazáshoz használt modell házon belül vagy külsőleg is kidolgozható, a megfelelő elszámoltathatóság biztosítása érdekében a modell jóváhagyása az igazgatótanács vagy az igazgatótanács által felhatalmazott bizottság felelősségi körébe tartozik.
(35)
Ha a szerződő feleknek az illetékes hatóságok felé tett értesítésüket követően, de az illetékes hatóság számára biztosított kifogásolási időszak lejárta előtt van lehetőségük alkalmazni a csoporton belüli mentességet, biztosítani kell azt, hogy az illetékes hatóságoknak kellő időben megfelelő és elegendő információ álljon rendelkezésükre ahhoz, hogy meg tudják ítélni, kell-e kifogást emelniük a mentesség alkalmazása ellen.
(36)
A csoporton belüli tőzsdén kívüli származtatott ügyletek várható mérete, forgalma és gyakorisága meghatározható a szerződő felek csoporton belüli múltbeli ügyletei alapján, vagy valószínűségi modell és a jövőben várható tevékenység alapján.
(37)
Ha a felek csoporton belüli mentességet alkalmaznak, az információkat nyilvánosságra kell hozniuk annak érdekében, hogy a piaci szereplők és a potenciális hitelezők irányába biztosítva legyen az átláthatóság. Ez különösen a kockázatok értékelése szempontjából fontos a szerződő felek potenciális hitelezői számára. A közzététel célja az olyan téves értelmezések megelőzése, amelyek szerint a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek központi elszámolásúak lennének, illetve hogy azokkal kapcsolatban kockázatcsökkentési technikákat alkalmaznának, miközben ez nem felel meg a valóságnak.
(38)
Az időben történő visszaigazolás megvalósításhoz alkalmazkodási erőfeszítésekre van szükség többek között a piaci gyakorlat és az informatikai rendszerek terén is. Tekintettel arra, hogy a megfeleléshez szükséges alkalmazkodás üteme a szerződő felek kategóriái és a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek eszközkategóriái szerint különböző lehet, az alkalmazás ezen különbségeket kezelő progresszív kezdő időpontjainak meghatározásával javítható a visszaigazolás időkerete azon szerződő felek és termékek esetében, amelyek gyorsabban késznek állnak.
(39)
A portfólió-egyeztetésre, a portfóliótömörítésre vagy a vitarendezésre vonatkozóan megállapított standardok alapján a szerződő feleknek eljárásokat, politikákat és folyamatokat kell kidolgozniuk, dokumentációt kell módosítaniuk, ez pedig időt igényel. Az ehhez kapcsolódó követelmények hatálybalépését késleltetni kell annak érdekében, hogy a szerződő feleknek elegendő idő álljon rendelkezésükre a megfeleléshez szükséges lépések megtételére.
(40)
Ez a rendelet az Európai Értékpapírpiaci Hatóság (EÉPH) által a Bizottságnak benyújtott szabályozási technikaistandard-tervezeten alapul.
(41)
Az EÉPH az 1095/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) 10. cikkével összhangban nyilvános konzultációkat folytatott le a szabályozási technikaistandard-tervezetekről, elemezte a lehetséges költségeket és hasznokat, és kikérte az 1095/2010/EU rendelet 37. cikke szerint létrehozott Értékpapírpiaci Érdekképviseleti Csoport véleményét,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
a) „közvetett ügyfél”: klíringtag ügyfelének ügyfele;
b) „közvetett elszámolási megállapodás”: a központi szerződő fél, a klíringtag, a klíringtag ügyfele és a közvetett ügyfél közötti szerződéses kapcsolatok rendszere, amely lehetővé teszi a klíringtag ügyfele részére, hogy elszámolási szolgáltatásokat nyújtson egy közvetett ügyfél részére;
c) „visszaigazolás”: a tőzsdén kívüli származtatott ügylet összes feltételének a szerződő felek részéről történő elfogadásának dokumentációja.
II. FEJEZET
KÖZVETETT ELSZÁMOLÁSI MEGÁLLAPODÁSOK
(A 648/2012/EU rendelet 4. cikkének (4) bekezdése)
2. cikk
A közvetett elszámolási megállapodások szerkezete
(1) Amennyiben egy klíringtag készen áll közvetett elszámolás végrehajtására, az adott klíringtag minden ügyfele számára engedélyezett közvetett elszámolási szolgáltatások nyújtása saját ügyfeleik részére, feltéve, hogy a klíringtag ügyfele engedélyezett hitelintézet, befektetési vállalkozás vagy azokkal egyenértékű, harmadik országbeli hitelintézet vagy befektetési vállalkozás.
(2) A közvetett elszámolási megállapodás szerződéses feltételeiről a klíringtag ügyfele és a közvetett ügyfél között, a klíringtaggal a klíringtag műveleteit esetlegesen érintő szempontokról folytatott konzultációt követően jön létre megállapodás. A feltételek között szerepelnek az ügyfélre vonatkozó azon szerződéses kötelezettségek, amelyek alapján az a klíringtag felé a közvetett ügyfél összes kötelezettségért helyt áll. Ezek a kötelezettségek kizárólag a közvetett elszámolási megállapodás részeként felmerülő ügyletekre vonatkoznak, ezen ügyletek tartalmát pedig egyértelműen dokumentálni kell a megkötött szerződésekben.
3. cikk
A központi szerződő felek kötelezettségei
(1) A közvetett elszámolási megállapodások nem lehetnek alárendelve a központi szerződő fél által követett olyan üzleti gyakorlatnak, amely akadályt jelenthetne a megállapodások elfogadható üzleti feltételek szerinti létrejötte szempontjából. A klíringtag kérésére a központi szerződő fél olyan külön nyilvántartásokat és számlákat vezet, amelyek lehetővé teszik az egyes ügyfelek részére, hogy a központi szerződő félnél vezetett számláikon megkülönböztessék az egyes ügyfelek eszközeit és pozícióit az egyes ügyfelek közvetett ügyfeleinek eszközeitől és pozícióitól.
(2) A központi szerződő fél a közvetett elszámolási megállapodásokból fakadó minden olyan lényegi kockázatot beazonosít, nyomon követ és kezel, amely hatással lehet a központi szerződő fél stabilitására.
4. cikk
A klíringtagok kötelezettségei
(1) A közvetett elszámolási szolgáltatásokat a klíringtag ésszerű üzleti feltételekkel nyújtja. Az egyes ügyfelekkel fennálló szerződéses megállapodások bizalmas jellegének sérelme nélkül a klíringtag nyilvánosságra hozza azon általános feltételeket, amelyek mellett kész lehetővé tenni a közvetett elszámolási szolgáltatásokat. Ezen feltételek között szerepelhetnek a közvetett elszámolási szolgáltatásokat nyújtó ügyfelekre vonatkozó működési minimumkövetelmények is.
(2) Közvetett elszámolási megállapodások lehetővé tételekor a klíringtag az ügyfél jelzése alapján adott esetben elvégzi az alábbi elkülönítések valamelyikét:
a)
olyan külön nyilvántartásokat és számlákat vezet, amelyek alapján az egyes ügyfelek a klíringtagnál vezetett számláikon el tudják különíteni az ügyfél eszközeit és pozícióit a közvetett ügyfelek eszközeitől és pozícióitól;
b)
olyan külön nyilvántartásokat és számlákat vezet, amelyek alapján az egyes ügyfelek a klíringtagnál vezetett számláikon el tudják különíteni az egyes közvetett ügyfelek eszközeit és pozícióit a többi közvetett ügyfél eszközeitől és pozícióitól.
(3) A klíringtagnál nyilvántartott eszközök és pozíciók elkülönítésére vonatkozó követelmény akkor tekinthető teljesítettnek, ha a 648/2012/EU rendelet 39. cikkének (9) bekezdésében meghatározott feltételek teljesülnek.
(4) A klíringtag hatékony eljárásokat dolgoz ki a közvetett elszámolási szolgáltatásokat nyújtó ügyfél nemteljesítésének kezelésére. Ezen eljárások között szerepel a pozícióknak és eszközöknek - az érintett közvetett ügyfelek jóváhagyásával - alternatív ügyfélre vagy klíringtagra történő átruházását biztosító hiteles mechanizmus is. Egy ügyfél vagy klíringtag csak akkor kötelezhető ezen pozíciók elfogadására, ha erről előzetesen szerződéses megállapodást kötött.
(5) A klíringtag biztosítja, hogy az általa alkalmazott eljárások lehetővé tegyék a közvetett ügyfelek eszközeinek és pozícióinak azonnali értékesítését, és a klíringtag kifizeti a közvetett ügyfeleket az ügyfél nemteljesítését követően megillető összes járandóságot.
(6) A klíringtag beazonosítja, nyomon követi és kezeli a közvetett elszámolási megállapodásokból fakadó esetleges kockázatokat, ami kiterjed az ügyfelek által a 4. cikk (3) bekezdése alapján közölt információk felhasználására is. A klíringtag hatékony belső eljárásokat dolgoz ki ezen információk üzleti célú felhasználásának megakadályozása érdekében.
5. cikk
Az ügyfelek kötelezettségei
(1) A közvetett elszámolási szolgáltatásokat nyújtó ügyfél olyan külön nyilvántartásokat és számlákat vezet, amelyek alapján el tudja különíteni a saját eszközeit és pozícióit a közvetett ügyfelek eszközeitől és pozícióitól. Az ügyfél választási lehetőséget kínál a közvetett ügyfelek részére a 4. cikk (2) bekezdése szerinti elkülönítési lehetőségek között, és gondoskodik arról, hogy a közvetett ügyfelek teljes körűen tájékozottak legyenek az egyes elkülönítési lehetőségekkel járó kockázatokról. Az ügyfél által a közvetett ügyfelek részére adott tájékoztatásban a pozícióknak és számláknak alternatív ügyfélre történő átruházásával kapcsolatos megállapodások részletei is szerepelnek.
(2) A közvetett elszámolási szolgáltatásokat nyújtó ügyfél felkéri a klíringtagot, hogy nyisson elkülönített számlát a központi szerződő félnél. Ez a számla kizárólag a klíringtag közvetett ügyfelei eszközeinek és pozícióinak nyilvántartására szolgál.
(3) Az ügyfél elegendő információt nyújt a klíringtagnak a közvetett elszámolási megállapodásokból fakadó esetleges kockázatok beazonosításához, nyomon követéséhez és kezeléséhez. Az ügyfél nemteljesítése esetén az ügyfél a közvetett ügyfeleire vonatkozóan birtokában lévő valamennyi információt azonnal a klíringtag rendelkezésére bocsátja.
III. FEJEZET
AZ ELSZÁMOLÁSI KÖTELEZETTSÉGGEL ÖSSZEFÜGGÉSBEN AZ EÉPH RÉSZÉRE KÜLDÖTT ÉRTESÍTÉS
(A 648/2012/EU rendelet 5. cikkének (1) bekezdése)
6. cikk
Az értesítésben feltüntetendő információk
(1) Az elszámolási kötelezettséggel összefüggésben küldött értesítés az alábbi információkat tartalmazza:
a)
a tőzsdén kívüli származtatott ügylet kategóriájának azonosítója;
b)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyleteknek a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriáján belüli azonosítója;
c)
a 8. cikk alapján a nyilvános jegyzékben szerepeltetendő egyéb információk;
d)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek adott kategóriájába tartozó tőzsdén kívüli származtatott ügyleteknek az adott kategóriába nem tartozó tőzsdén kívüli ügyletektől való megkülönböztetéséhez szükséges esetleges egyéb jellemzők;
e)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájához kapcsolódó szerződéses feltételek és működési folyamatok szabványosításának mértékére vonatkozó igazolás;
f)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájának forgalmára vonatkozó adatok;
g)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájának likviditására vonatkozó adatok;
h)
annak igazolása, hogy a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájába tartozó ügyletekről valós, megbízható és általánosan elfogadott információk állnak a piaci szereplők rendelkezésére;
i)
az elszámolási kötelezettség által az árazási információk piaci szereplők számára való elérhetőségére kifejtett hatás igazolása.
(2) Az elszámolási kötelezettség hatálybalépésének időpontja vagy időpontjai - ideértve az esetleges fokozatos bevezetést is - valamint az elszámolásra kötelezett szerződő felek kategóriái értékelésének céljából az elszámolási kötelezettséggel összefüggésben küldött értesítés az alábbiakat tartalmazza:
a)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájának az elszámolási kötelezettség alá vonása esetén várható forgalmának értékeléséhez szükséges adatok;
b)
annak igazolása, hogy a központi szerződő fél képes a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek - elszámolási kötelezettség alá kerülő - kategóriája várható forgalmának kezelésére, valamint a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájának elszámolásából fakadó kockázatok kezelésére, ideértve az ügyfél vagy a közvetett ügyfél elszámolási megállapodásain keresztüli elszámolásból fakadó kockázatok kezelését is;
c)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájának piacán tevékenykedő vagy a jövőben várhatóan tevékenykedő szerződő felek típusai és száma, ha a kategória elszámolási kötelezettség alá kerül;
d)
a központi szerződő félen keresztüli elszámolás megkezdéséhez szükséges feladatok felvázolása, az egyes feladatok elvégzéséhez szükséges idő meghatározásával együtt;
e)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájának piacán tevékenykedő szerződő felek kockázatkezelési, jogi és működési kapacitására vonatkozó információk, ha a kategória elszámolási kötelezettség alá kerül.
(3) A tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájának és a kategórián belül az egyes származtatott ügyletek forgalmára és likviditására vonatkozó adatok között szerepeltetni kell a releváns piaci információkat, ideértve a múltbeli és a jelenlegi adatokat, illetve minden olyan esetleges változást, ami a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájának az elszámolási kötelezettség alá kerülése nyomán várható, ideértve az alábbi adatokat:
a)
az ügyletek száma;
b)
a teljes forgalom;
c)
a nyitott pozíciók összesen;
d)
a megbízások mélysége, ideértve a megbízások és az ajánlatkérések átlagos számát;
e)
a hozamsávok;
f)
likviditási mutatók piaci stresszfeltételek esetén;
g)
nemteljesítési eljárások végrehajtását eredményező likviditási mutatók.
(4) A tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájához kapcsolódó szerződéses feltételek és működési folyamatok szabványosításának mértékére vonatkozó, az (1) bekezdés e) pontjában meghatározott információk a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájára és a kategórián belüli valamennyi származtatott ügyletre vonatkozóan tartalmazzák a napi referenciaárra vonatkozó adatokat, valamint azt, hogy éves szinten - de legalább az elmúlt 12 hónap tekintetében - hány napra vonatkozóan tekinthető a referenciaár megbízhatónak.
IV. FEJEZET
A TŐZSDÉN KÍVÜLI SZÁRMAZTATOTT ÜGYLETEK ELSZÁMOLÁSI KÖTELEZETTSÉG ALÁ TARTOZÓ KATEGÓRIÁINAK MEGHATÁROZÁSÁRA SZOLGÁLÓ KRITÉRIUMOK
(A 648/2012/EU rendelet 5. cikkének (4) bekezdése)
7. cikk
Az EÉPH által értékelendő kritériumok
(1) A tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájához kapcsolódó szerződéses feltételek és működési folyamatok szabványosításának mértékével kapcsolatban az Európai Értékpapírpiaci Hatóság (EÉPH) figyelembe veszi az alábbiakat:
a)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájához kapcsolódó szerződéses feltételek olyan közös jogi dokumentációt - például nettósítási keretmegállapodást, meghatározásokat, standard feltételeket és visszaigazolásokat - tartalmaznak-e, amelyek a szerződő felek által általánosan használt szerződéses feltételeket állapítanak meg;
b)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájának működési folyamatai kereskedés utáni olyan automatikus feldolgozás és életciklus-események alá tartoznak-e, amelyeket a szerződő felek széles körében elfogadott menetrendet követve egységes módon kezelnek.
(2) A tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájának forgalmára és likviditására vonatkozóan az EÉPH figyelembe veszi az alábbiakat:
a)
a központi szerződő fél biztosítékai vagy pénzügyi követelményei arányosak lennének-e azzal a kockázattal, amit az elszámolási kötelezettséggel csökkenteni szándékoznak;
b)
a piac múltbeli méretének és mélységének stabilitása a termék tekintetében;
c)
annak valószínűsége, hogy a piaci szórás egy klíringtag nemteljesítése estén is elég nagy marad;
d)
az ügyletek száma és értéke.
(3) A tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett osztályára vonatkozó valós, megbízható és általánosan elfogadott információk elérhetőségével kapcsolatban az EÉPH mérlegeli, hogy a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájához tartozó ügyletek pontos árazásához szükséges információk a piaci szereplők részére elfogadható üzleti feltételek mellett könnyedén hozzáférhetők-e, illetve, hogy továbbra is könnyedén hozzáférhetők lennének-e akkor is, ha a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriája elszámolási kötelezettség alá kerülne.
V. FEJEZET
NYILVÁNOS JEGYZÉK
(A 648/2012/EU rendelet 6. cikkének (4) bekezdése)
8. cikk
Az EÉPH által vezetett jegyzékben feltüntetendő adatok
(1) Az EÉPH által vezetett nyilvános jegyzék az elszámolási kötelezettség alá tartozó tőzsdén kívüli származtatott ügyletek összes kategóriájára vonatkozóan tartalmazza az alábbi adatokat:
a)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek eszközkategóriái;
b)
az érintett kategórián belüli tőzsdén kívüli származtatott ügyletek típusa;
c)
az érintett kategórián belüli tőzsdén kívüli származtatott ügyletek alapul szolgáló eszközei;
d)
amennyiben az alapul szolgáló eszköz pénzügyi eszköz: információ arra vonatkozóan, hogy az alapul szolgáló eszköz önálló pénzügyi eszköz, kibocsátó, index vagy portfólió;
e)
egyéb alapul szolgáló eszközök esetében: az alapul szolgáló eszköz kategóriájára vonatkozó információ;
f)
az érintett eszközkategórián belüli tőzsdén kívüli származtatott ügyletek nominális és elszámolási pénzneme;
g)
a kategórián belüli tőzsdén kívüli származtatott ügyletek lejárati ideje;
h)
a kategórián belüli tőzsdén kívüli származtatott ügyletek elszámolási feltételei;
i)
a kategórián belüli tőzsdén kívüli származtatott ügyletek kifizetési gyakorisága;
j)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek adott kategóriájának termékazonosítója;
k)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek adott kategóriáján belüli valamely ügyletnek a többi ügylettől való megkülönböztetéséhez szükséges bármely egyéb jellemző.
(2) Az elszámolási kötelezettség céljából engedélyezett vagy elismert központi szerződő felek esetében az EÉPH által vezetett nyilvános jegyzék az összes központi szerződő félre vonatkozóan tartalmazza az alábbiakat:
a)
az 1247/2012/EU bizottsági végrehajtási rendelet 3. cikke szerinti azonosító kód;
b)
teljes név;
c)
a székhely szerinti ország;
d)
a 648/2012/EU rendelet 22. cikke alapján kijelölt illetékes hatóság.
(3) Az elszámolási kötelezettség hatálybalépésének időpontjai - adott esetben a fokozatos bevezetés időpontjai - tekintetében az EÉPH által vezetett nyilvános jegyzék az alábbiakat tartalmazza:
a)
a szerződő felek azon kategóriáinak azonosítója, amelyekre az egyes bevezetési időszakok vonatkoznak;
b)
a 648/2012/EU rendelet 5. cikkének (2) bekezdése alapján elfogadott szabályozási technikai standard értelmében a bevezetési időszak alkalmazásához előírt bármely egyéb feltétel.
(4) Az EÉPH által vezetett nyilvános jegyzék tartalmazza a 648/2012/EU rendelet 5. cikkének (2) bekezdése alapján elfogadott azon szabályozási technikai standardok hivatkozásait, amelyek alapján az egyes elszámolási kötelezettségek megállapításra kerültek.
(5) Az illetékes hatóság által az EÉPH felé bejelentett központi szerződő félre vonatkozóan az EÉPH által vezetett nyilvános jegyzék az alábbi információkat tartalmazza:
a)
a központi szerződő fél azonosítója;
b)
az értesítésben közölt tőzsdén kívüli származtatott ügyletek eszközkategóriája;
c)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek típusa;
d)
az értesítés dátuma;
e)
az értesítő illetékes hatóság azonosítója.
VI. FEJEZET
A LIKVIDITÁSI FORRÁSOK SZÉTTÖREDEZETTSÉGE
(A 648/2012/EU rendelet 8. cikkének (5) bekezdése)
9. cikk
A likviditási források széttöredezettségének fogalma
(1) A likviditási források töredezettnek tekinthetők, ha egy kereskedési helyszín résztvevői azért nem képesek ügyleteket kötni egy vagy több másik résztvevővel az adott kereskedési helyszínen, mert nincs olyan elszámolási megállapodás, amelyhez minden résztvevő hozzáférne.
(2) Egy központi szerződő félnek egy másik központi szerződő fél által már kiszolgált kereskedési helyszínre való bejutása nem tekinthető a likviditási forrásoknak az adott kereskedési helyszín vonatkozásában előálló töredezettségét eredményező tényezőnek, ha - anélkül, hogy a meglévő központi szerződő fél klíringtagjai számára előírnák, hogy váljanak a kérelmező központi szerződő fél klíringtagjává - a kereskedési helyszín összes résztvevője képes közvetlenül vagy közvetve elszámolást végezni az alábbiak valamelyikén keresztül:
a)
legalább egy közös központi szerződő félen keresztül;
b)
a központi szerződő felek által létrehozott elszámolási megállapodásokon keresztül.
(3) A (2) bekezdés a) vagy b) pontja szerinti feltételek teljesítéséhez szükséges megállapodásokat azt megelőzően kell létrehozni, hogy a kérelmező központi szerződő fél megkezdené az elszámolási szolgáltatások nyújtását az érintett kereskedési helyszín számára.
(4) A (2) bekezdés a) pontja szerinti közös központi szerződő félhez való hozzáférés két vagy több klíringtagon, két vagy több ügyfélen, vagy közvetett elszámolási megállapodásokon keresztül hozható létre.
(5) A (2) bekezdés b) pontjában említett elszámolási megállapodások az érintett piaci résztvevők által végrehajtott ügyleteknek más központi szerződő fél klíringtagjaira történő átruházásáról is rendelkezhetnek. Jóllehet egy központi szerződő félnek egy kereskedési helyszínhez való hozzáférése nem igényel interoperabilitást, a közös elszámolási megállapodásokhoz való hozzáférésre vonatkozó követelmény teljesítéséhez az érintett központi szerződő felek által elfogadott és az érintett illetékes hatóságok által jóváhagyott interoperabilitási megállapodás alkalmazható.
VII. FEJEZET
NEM PÉNZÜGYI SZERZŐDŐ FELEK
10. cikk
(A 648/2012/EU rendelet 10. cikke (4) bekezdésének a) pontja)
Az objektív módon kockázatokat csökkentő tőzsdén kívüli származtatott ügyletek meghatározására szolgáló kritériumok
(1) Egy tőzsdén kívüli származtatott ügyletről objektíven mérhető adatok alapján akkor állapítható meg, hogy csökkenti a nem pénzügyi szerződő fél vagy annak csoportjának az üzleti tevékenységhez vagy a likviditásfinanszírozási tevékenységhez közvetlenül kapcsolódó kockázatait, ha önmagában vagy egyéb származtatott ügyletekkel kombinálva, közvetlenül vagy szorosan korreláló eszközökön keresztül eleget tesz az alábbi kritériumok valamelyikének:
a)
azon eszközök, szolgáltatások, inputok, termékek, áruk vagy kötelezettségek értékében bekövetkező esetleges változásokból fakadó kockázatokat fedezi, amelyeket a nem pénzügyi szerződő fél vagy annak csoportja birtokol, előállít, termel, nyújt, beszerez, forgalmaz, bérbe ad, értékesít vagy teljesít, illetve amelyek birtokolását, előállítását, termelését, nyújtását, beszerzését, forgalmazását, bérbe adását, értékesítését vagy teljesítését a rendes üzletmente alapján ésszerűen tervezi;
b)
a kamatlábak, az inflációs ráták, a devizaárfolyamok vagy a hitelkockázat ingadozásaiból fakadóan az a) pontban említett eszközök, szolgáltatások, inputok, termékek, áruk vagy kötelezettségek értékére ható esetleges közvetett hatások kapcsán felmerülő kockázatokat fedezi;
c)
az 1606/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (6) 3. cikke alapján elfogadott nemzetközi pénzügyi beszámolási standardok (IFRS) szerinti fedezeti műveletnek minősül.
11. cikk
(A 648/2012/EU rendelet 10. cikke (4) bekezdésének b) pontja)
Elszámolási értékhatárok
Az elszámolási kötelezettség megállapítására vonatkozó elszámolási értékhatárok az alábbiak:
a)
tőzsdén kívüli származtatott hitelműveletek esetében 1 milliárd EUR-s bruttó nominális érték;
b)
tőzsdén kívüli származtatott részvényműveletek esetében 1 milliárd EUR-s bruttó nominális érték;
c)
tőzsdén kívüli származtatott kamatláb-műveletek esetében 3 milliárd EUR-s bruttó nominális érték;
d)
tőzsdén kívüli származtatott devizaműveletek esetében 3 milliárd EUR-s bruttó nominális érték;
e)
tőzsdén kívüli származtatott árupiaci ügyletek és egyéb, az a)-d) pontban nem említett tőzsdén kívüli ügyletek esetében 3 milliárd EUR-s bruttó nominális érték.
VIII. FEJEZET
NEM KÖZPONTI SZERZŐDŐ FÉL ÁLTAL ELSZÁMOLT TŐZSDÉN KIVÜLI SZÁRMAZTATOTT ÜGYLETEKRE ALKALMAZOTT KOCKÁZATCSÖKKENTÉSI TECHNIKÁK
12. cikk
(A 648/2012/EU rendelet 11. cikke (14) bekezdésének a) pontja)
Időben történő visszaigazolás
(1) Pénzügyi szerződő felek vagy a 648/2012/EU rendelet 10. cikkében említett nem pénzügyi szerződő felek között kötött, és nem központi szerződő fél által elszámolt tőzsdén kívüli származtatott ügyletet - lehetőség szerint elektronikus úton - a lehető leggyorsabban, de legkésőbb az alábbi időpontokig vissza kell igazolni:
a)
a 2014. február 28-ig megkötött hitel-nemteljesítési csereügyletek és kamatcsereügyletek esetében a tőzsdén kívüli származtatott ügylet végrehajtását követő második munkanap végéig;
b)
a 2014. február 28. után megkötött hitel-nemteljesítési csereügyletek és kamatcsereügyletek esetében a tőzsdén kívüli származtatott ügylet végrehajtását követő munkanap végéig;
c)
a 2013. augusztus 31-ig megkötött részvénycsereügyletek, devizacsereügyletek, árupiaci csereügyletek és minden egyéb, az a) pontban nem említett származtatott ügylet esetében a származtatott ügylet végrehajtását követő harmadik munkanap végéig;
d)
a 2013. augusztus 31. után és 2014. augusztus 31-ével bezárólag megkötött részvénycsereügyletek, devizacsereügyletek, árupiaci csereügyletek és minden egyéb, az a) pontban nem említett származtatott ügylet esetében a származtatott ügylet végrehajtását követő második munkanap végéig;
e)
a 2014. augusztus 31. után megkötött részvénycsereügyletek, devizacsereügyletek, árupiaci csereügyletek és minden egyéb, az a) pontban nem említett származtatott ügylet esetében a származtatott ügylet végrehajtását követő munkanap végéig.
(2) A 648/2012/EU rendelet 10. cikkében nem említett nem pénzügyi szerződő féllel kötött tőzsdén kívüli származtatott ügyletet - lehetőség szerint elektronikus úton - a lehető leggyorsabban, de legkésőbb az alábbi időpontokig vissza kell igazolni:
a)
a 2013. augusztus 31-ig megkötött hitel-nemteljesítési csereügyletek és kamatcsereügyletek esetében a tőzsdén kívüli származtatott ügylet végrehajtását követő ötödik munkanap végéig;
b)
a 2013. augusztus 31. után és 2014. augusztus 31-ével bezárólag megkötött hitel-nemteljesítési csereügyletek és kamatcsereügyletek esetében a tőzsdén kívüli származtatott ügylet végrehajtását követő harmadik munkanap végéig;
c)
a 2014. augusztus 31. után megkötött hitel-nemteljesítési csereügyletek és kamatcsereügyletek esetében a tőzsdén kívüli származtatott ügylet végrehajtását követő második munkanap végéig;
d)
a 2013. augusztus 31-ig megkötött részvénycsereügyletek, devizacsereügyletek, árupiaci csereügyletek és minden egyéb, az a) pontban nem említett származtatott ügylet esetében a származtatott ügylet végrehajtását követő hetedik munkanap végéig;
e)
a 2013. augusztus 31. után és 2014. augusztus 31-ével bezárólag megkötött részvénycsereügyletek, devizacsereügyletek, árupiaci csereügyletek és minden egyéb, az a) pontban nem említett származtatott ügylet esetében a származtatott ügylet végrehajtását követő negyedik munkanap végéig;
f)
a 2014. augusztus 31. után megkötött részvénycsereügyletek, devizacsereügyletek, árupiaci csereügyletek és minden egyéb, az a) pontban nem említett származtatott ügylet esetében a származtatott ügylet végrehajtását követő második munkanap végéig.
(3) Amennyiben az (1) és (2) bekezdésben említett ügyletek valamelyikét helyi idő szerint 16.00 óra után, vagy olyan másik időzónában található szerződő féllel kötik, amely miatt a visszaigazolás a megadott határidőn belül nem lehetséges, az ügyletet a lehető leggyorsabban és legkésőbb az (1) vagy (2) bekezdésben megadott - értelemszerűen alkalmazandó - határidőt követő munkanapon vissza kell igazolni.
(4) A pénzügyi szerződő feleknek rendelkezniük kell a megfelelő eljárással, amely alapján a 2004/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (7) 48. cikke alapján kijelölt illetékes hatóság részére havonta jelentést küldenek azon vissza nem igazolt, az (1) és (2) bekezdésben említett tőzsdén kívüli származtatott ügyletekről, amelyek több mint öt munkanapja lezáratlanok.
13. cikk
(A 648/2012/EU rendelet 11. cikke (14) bekezdésének a) pontja)
Portfólióállomány-egyeztetés
(1) A tőzsdén kívüli származtatott ügyletek pénzügyi és nem pénzügyi szerződő felei írásban vagy más, azzal egyenértékű elektronikus formában valamennyi szerződő felükkel megállapodnak a portfólióállományok egyeztetésének feltételeiről. Ezt a megállapodást még a tőzsdén kívüli származtatott ügylet megkötése előtt kell megkötni.
(2) A portfólióállomány-egyeztetést a tőzsdén kívüli származtatott ügylet szerződő felei végzik egymás között, vagy az valamely szerződő fél által megfelelően megbízott, erre alkalmas harmadik fél által kerül lebonyolításra. A portfólióállomány-egyeztetés az egyes tőzsdén kívüli származtatott ügyletek azonosításához szükséges legfontosabb kereskedési feltételekre vonatkozik, és legalább a 648/2012/EU rendelet 11. cikkének (2) bekezdése alapján az egyes ügyletekre adott értékelést tartalmazza.
(3) A tőzsdén kívüli származtatott ügylet lényeges feltételeit, például az értékelését érintő esetleges eltérések korai szakaszban történő feltárása érdekében portfólióállomány-egyeztetést kell végezni:
a)
pénzügyi szerződő fél vagy a 648/2012/EU rendelet 10. cikkében említett nem pénzügyi szerződő fél esetében:
i.
minden munkanapon, ha a szerződő feleknek legalább 500 lezáratlan, tőzsdén kívüli származtatott ügylete van egymással;
ii.
hetente egyszer, ha a szerződő feleknek a hét folyamán bármikor legalább 51 és legfeljebb 499 lezáratlan, tőzsdén kívüli származtatott ügylete van egymással;
iii.
negyedévente egyszer, ha a szerződő feleknek a negyedév folyamán végig legfeljebb 50 lezáratlan, tőzsdén kívüli származtatott ügylete van egymással;
b)
a 648/2012/EU rendelet 10. cikkében nem említett nem pénzügyi szerződő fél esetében:
i.
negyedévente egyszer, ha szerződő feleknek a negyedév folyamán bármikor 100-nál több lezáratlan, tőzsdén kívüli származtatott ügylete van egymással;
ii.
évente egyszer, ha a szerződő feleknek legfeljebb 100 lezáratlan, tőzsdén kívüli származtatott ügylete van egymással.
14. cikk
(A 648/2012/EU rendelet 11. cikke (14) bekezdésének a) pontja)
Portfóliótömörítés
A pénzügyi szerződő feleknek és a valamely szerződő fél tekintetében legalább 500 lezáratlan, nem központilag elszámolt, tőzsdén kívüli ügylettel rendelkező nem pénzügyi szerződő feleknek rendelkezniük kell olyan eljárással, amely alapján rendszeresen, de legalább évente kétszer megvizsgálják a partner-hitelkockázat csökkentését célzó portfóliótömörítés elvégzésének lehetőségét, és amely alapján az ilyen portfóliótömörítést végrehajtják.
A pénzügyi szerződő felek és a nem pénzügyi szerződő felek biztosítják azt, hogy adott esetben képesek legyenek az érintett illetékes hatóság részére ésszerű és helytálló magyarázatot adni arra vonatkozóan, hogy a portfóliótömörítést miért nem találták helyénvalónak.
15. cikk
(A 648/2012/EU rendelet 11. cikke (14) bekezdésének a) pontja)
Vitarendezés
(1) Tőzsdén kívüli származtatott ügyletek egymással való kötésekor a pénzügyi szerződő felek és a nem pénzügyi szerződő felek eljárásokról és folyamatokról állapodnak meg az alábbiakra vonatkozóan:
a)
az ügylet értékelésének elismerésével és a szerződő felek közötti biztosítékok cseréjével kapcsolatos viták beazonosítása, nyilvántartása és nyomon követése. Az említett eljárások révén rögzítésre kerül legalább a vita lezáratlanságának hossza, a szerződő fél kiléte és vitatott összeg nagysága;
b)
a viták időben történő rendezése, külön eljárással az öt munkanapon belül le nem zárt vitákra vonatkozóan.
(2) A pénzügyi szerződő felek a 2004/39/EK irányelv 48. cikke alapján kijelölt illetékes hatóság részére jelentést készítenek a tőzsdén kívüli származtatott ügyletekkel, azok értékelésével vagy a biztosítékok cseréjével kapcsolatban a szerződő felek között felmerülő, 15 millió EUR összegre vagy értékre vonatkozó, legalább 15 munkanapja lezáratlan vitás kérdésekről.
16. cikk
(A 648/2012/EU rendelet 11. cikke (14) bekezdésének b) pontja)
A piaci értéken történő árazást megakadályozó piaci feltételek
(1) A tőzsdén kívüli származtatott ügylet piaci értéken történő árazását megakadályozó piaci feltételek előfordulásának az alábbi helyzetek tekinthetők:
a)
a piac inaktív;
b)
a valós értékre vonatkozó ésszerű becslések tág határok között mozognak, és az egyes becslések valószínűségére nem lehet megalapozott értékelést adni.
(2) Egy tőzsdén kívüli származtatott ügylet piaca akkor tekintendő inaktívnak, ha naprakész jegyzési árak nem érhetők el, az elérhető árak pedig nem aktuális és nem szokásos piaci feltételek szerinti rendszeresen előforduló ügyleteket tükröznek.
17. cikk
(A 648/2012/EU rendelet 11. cikke (14) bekezdésének b) pontja)
A modell alapú árazás használatának kritériumai
A modell alapú árazás használatához a pénzügyi és nem pénzügyi szerződő feleknek olyan modellel kell rendelkezniük, amely:
a)
minden olyan tényezőt figyelembe vesz, amelyet a szerződő felek figyelembe vennének az ár meghatározásánál, ideértve a piaci értéken történő árazásból származó információk lehető legteljesebb mértékű felhasználását;
b)
konzisztens a pénzügyi eszközök árazásának elfogadott gazdasági módszertanaival;
c)
az ugyanazon pénzügyi eszközre vonatkozóan folyamatban lévő piaci ügyletekből nyert árak felhasználásával vagy a rendelkezésre álló piaci adatok alapján kalibrálva és tesztelve van az érvényessége szempontjából;
d)
a kockázatot vállaló részlegtől eltérő részleg által jóváhagyott és nyomon követett;
e)
megfelelően dokumentált és az igazgatótanács által - az esetleges lényeges változtatásokat követően - a szükséges rendszerességgel, de legalább évente jóváhagyott. Ez a jóváhagyási funkció átruházható egy bizottságra.
18. cikk
(A 648/2012/EU rendelet 11. cikke (14) bekezdésének c) pontja)
A csoporton belüli ügylettel kapcsolatban az illetékes hatóságnak küldött értesítés részletei
(1) Az illetékes hatóságnak a csoporton belüli ügylet részleteivel kapcsolatban küldött kérelmet vagy értesítést írásba kell foglalni, és az az alábbiakat tartalmazza:
a)
az ügylet szerződő felei, ideértve az 1247/2012/EU végrehajtási rendelet 3. cikke szerinti azonosító kódjukat;
b)
a szerződő felek közötti társasági jogi kapcsolat;
c)
a szerződő felek közötti együttműködést megalapozó szerződéses kapcsolatok részletei;
d)
a csoporton belüli ügyletnek a 648/2012/EU rendelet 3. cikke (1) bekezdése és (2) bekezdésének a)-d) pontja szerinti kategóriája;
e)
a szerződő fél által kérelmezett mentesség tárgyát képező ügylet részletei, ideértve a következőket:
i.
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek eszközkategóriája;
ii.
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek típusa;
iii.
az alaptermék típusa;
iv.
a nominális és az elszámolási pénznemek;
v.
az ügyletek lejárati tartománya;
vi.
az elszámolás típusa;
vii.
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek várható éves mérete, forgalma és gyakorisága.
(2) Az érintett illetékes hatóságnak eljuttatott kérelme vagy értesítése részeként a szerződő fél igazoló dokumentumokat is benyújt annak alátámasztására, hogy teljesülnek a 648/2012/EU rendelet 11. cikke (6)-(10) bekezdésének feltételei. Az igazoló dokumentumok között szerepelnie kell a dokumentált kockázatkezelési eljárások másolatainak, a múltbeli ügyletekre vonatkozó információknak, a felek közötti érintett ügyletek másolatainak, továbbá az illetékes hatóság kérésére szerepelhet egy jogi vélemény is.
19. cikk
(A 648/2012/EU rendelet 11. cikke (14) bekezdésének d) pontja)
A csoporton belüli ügylettel kapcsolatban az EÉPH-nak küldött értesítés részletei
(1) A csoporton belüli ügylet részleteivel kapcsolatban az illetékes hatóság által az EÉPH-nak küldött értesítést írásban kell benyújtani:
a)
a 648/2012/EU rendelet 11. cikkének (7) vagy (9) bekezdése szerinti értesítés esetében az értesítés kézhezvételétől számított egy hónapon belül;
b)
az illetékes hatóságnak a 648/2012/EU rendelet 11. cikkének (6), (8) vagy (10) bekezdése szerinti határozata esetében a határozatnak a szerződő félhez történő eljuttatásától számított egy hónapon belül.
(2) Az EÉPH-nak küldött értesítésben az alábbiak szerepelnek:
a)
a 18. cikkben felsorolt információk;
b)
információ arról, hogy a határozat tartalma pozitív vagy negatív;
c)
pozitív tartalmú határozat esetében:
i.
összefoglaló az indokokról, amelyek alapján az illetékes hatóság úgy véli, hogy a 648/2012/EU rendelet 11. cikkének értelemszerűen alkalmazandó (6), (7), (8), (9) vagy (10) bekezdésében meghatározott feltételek teljesülnek;
ii.
a 648/2012/EU rendelet 11. cikkének (6), (8) vagy (10) bekezdése szerinti értesítés esetében: információ arról, hogy a csoporton belüli ügyletek részben vagy egészben mentesülnek-e;
d)
negatív tartalmú határozat esetében:
i.
a 648/2012/EU rendelet 11. cikkének értelemszerűen alkalmazandó (6), (7), (8), (9) vagy (10) bekezdésének nem teljesülő feltételeinek meghatározása;
ii.
összefoglaló az indokokról, amelyek alapján az illetékes hatóság úgy véli, hogy a szóban forgó feltételek nem teljesülnek.
20. cikk
(A 648/2012/EU rendelet 11. cikke (14) bekezdésének d) pontja)
A csoporton belüli mentességgel kapcsolatban nyilvánosságra hozandó információk
A csoporton belüli mentességgel kapcsolatban nyilvánosságra hozandó információk között az alábbiak szerepelnek:
a)
a tranzakció szerződő felei, ideértve az 1247/2012/EU végrehajtási rendelet 3. cikke szerinti azonosító kódjukat;
b)
a szerződő felek közötti kapcsolat;
c)
információ arról, hogy a csoporton belüli ügyletek egészben vagy részben mentesülnek-e;
d)
a csoporton belüli mentesség által érintett, tőzsdén kívüli származtatott ügyletek összevont nominális összege.
21. cikk
Hatálybalépés és alkalmazás
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
A 13., 14. és 15. cikk hat hónappal e rendelet hatálybalépését követően válik alkalmazandóvá.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2012. december 19-én.