NAŘÍZENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) č. 1011/2012
ze dne 17. října 2012
o statistice držby cenných papírů
(ECB/2012/24)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 5 tohoto statutu,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2223/96 ze dne 25. června 1996 o Evropském systému národních a regionálních účtů ve Společenství (dále jen „ESA 95“) (1), a zejména na přílohu A uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2533/98 ze dne 23. listopadu 1998 o shromažďování statistických informací Evropskou centrální bankou (2), a zejména na čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 958/2007 ze dne 27. července 2007 o statistice aktiv a pasiv investičních fondů (ECB/2007/8) (3),
s ohledem na nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 24/2009 ze dne 19. prosince 2008 o statistice aktiv a pasiv účelových finančních společností zapojených do sekuritizačních transakcí (ECB/2008/30) (4),
s ohledem na nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 25/2009 ze dne 19. prosince 2008 o rozvaze sektoru měnových finančních institucí (ECB/2008/32) (5),
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů, o změně směrnice Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení směrnice Rady 93/22/EHS (6),
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu (7),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Aby mohla plnit úkoly Evropského systému centrálních bank (ESCB) a monitorovat finanční trhy a finanční činnost v rámci eurozóny, je třeba, aby Evropská centrální banka (ECB) ve spolupráci s národními centrálními bankami shromažďovala velmi kvalitní statistické informace podle jednotlivých cenných papírů, pokud se týká cenných papírů v držbě institucionálních sektorů eurozóny a cenných papírů emitovaných rezidenty eurozóny a držených institucionálními sektory mimo eurozónu.
(2)
S cílem přispět k řádnému provádění opatření, která přijímají příslušné orgány v oblasti dohledu nad úvěrovými institucemi a stability finančního systému, a pro účely analýzy transmisního mechanismu měnové politiky je třeba, aby ECB od bankovních skupin shromažďovala informace o jejich držbě cenných papírů podle jednotlivých cenných papírů.
(3)
Účelem shromažďování údajů je poskytnout ECB komplexní statistické informace o tom, jak jsou hospodářská odvětví a jednotlivé bankovní skupiny v členských státech eurozóny angažovány v určitých třídách cenných papírů, jakož i o vztazích mezi hospodářskými odvětvími držitelů a emitentů cenných papírů a o trhu cenných papírů emitovaných rezidenty eurozóny. Jak je významné mít přesné a podrobně členěné informace o angažovanosti hospodářských odvětví a bankovních skupin v určitých třídách cenných papírů, se stalo zřejmým v průběhu finanční krize, neboť rizika ohrožující finanční stabilitu vzhledem k mechanismům nákazy na úrovni jednotlivých finančních institucí, jež způsobují určité třídy cenných papírů, nelze z agregovaných údajů řádně rozpoznat. Včasné informace o držbě cenných papírů na úrovni jednotlivých cenných papírů rovněž ECB umožní sledovat přenos rizik z finančních trhů do reálné ekonomiky.
(4)
Tyto statistické informace kromě toho pomohou ECB při provádění analýzy vývoje na finančním trhu a při sledování změn portfolií cenných papírů hospodářských odvětví a vztahů mezi finančními zprostředkovateli a nefinančními investory.
(5)
S ohledem na propojení měnové politiky se stabilitou finančního systému je shromažďování statistických informací podle jednotlivých cenných papírů, pokud se týká pozic držby cenných papírů a finančních transakcí, jakož i pro účely odvození transakcí z pozic, rovněž nezbytné pro uspokojení potřeby pravidelných i ad hoc analýz k podpoře ECB při provádění měnové a finanční analýzy a pro příspěvek ESCB ke stabilitě finančního systému. Tyto statistické informace umožní spojit informace o cenných papírech držených institucionálními sektory s informacemi o jednotlivých emitentech po celém světě, a poskytnout tak významný nástroj ke sledování vzniku a vývoje finanční nerovnováhy.
(6)
Je rovněž nezbytné umožnit, aby ECB poskytovala analytickou a statistickou podporu Evropské radě pro systémová rizika v souladu s nařízením Rady (EU) č. 1096/2010 ze dne 17. listopadu 2010 o pověření Evropské centrální banky zvláštními úkoly, které se týkají fungování Evropské rady pro systémová rizika (8).
(7)
Z tohoto důvodu by Rada guvernérů ECB měla pro účely shromažďování údajů podle tohoto nařízení určit zpravodajské bankovní skupiny s ohledem na velikost konsolidované rozvahy každé skupiny ve srovnání s aktivy konsolidované rozvahy všech bankovních skupin v Evropské unii, význam činnosti skupiny v konkrétním segmentu bankovní činnosti a relevanci skupiny pro stabilitu a fungování finančního systému v eurozóně a/nebo v jednotlivých členských státech.
(8)
Měla by se uplatňovat pravidla ochrany a využití důvěrných statistických informací stanovená v článku 8 nařízení Rady (ES) č. 2533/98.
(9)
Zpravodajskou povinností podle tohoto nařízení včetně výjimek z této povinnosti nejsou dotčeny zpravodajské povinnosti zakotvené v jiných právních aktech a nástrojích ECB, které mohou alespoň částečně rovněž zahrnovat vykazování statistických informací o držbě cenných papírů podle jednotlivých cenných papírů.
(10)
Je třeba zavést postup pro účinné provádění technických změn příloh tohoto nařízení za předpokladu, že takové změny nezmění základní koncepční rámec, ani nepříznivě neovlivní zatížení zpravodajských jednotek v členských státech. Při uplatňování tohoto postupu musí být brán ohled na stanoviska Výboru pro statistiku ESCB,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení:
1.
shromažďováním údajů podle „jednotlivých cenných papírů“ se rozumí shromažďování údajů členěných podle jednotlivých cenných papírů;
2.
„pozicí“ se rozumí stavová hodnota cenných papírů, jejichž druhy jsou uvedeny v odstavci 15 a které skutečné zpravodajské jednotky vlastní či drží v úschově na konci referenčního období, jak je dále vymezeno v části 4 přílohy II;
3.
„mateřská úvěrová instituce“, „mateřská finanční holdingová společnost“, „dceřiná společnost“ a „pobočka“ mají stejný význam jako v definici v článku 4 směrnice 2006/48/ES;
4.
„bankovní skupinou“ se rozumí a) mateřská úvěrová instituce a všechny její finanční dceřiné společnosti a pobočky s výjimkou pojišťoven, které získaly úřední povolení v souladu s článkem 6 směrnice 73/239/EHS (9) nebo článkem 4 směrnice 2002/83/ES (10); nebo b) mateřská finanční holdingová společnost a všechny její finanční dceřiné společnosti a pobočky s výjimkou pojišťoven, které získaly úřední povolení v souladu s článkem 6 směrnice 73/239/EHS nebo článkem 4 směrnice 2002/83/ES, za předpokladu, že v obou případech je mateřská společnost v čele bankovní skupiny. Subjekt bez dceřiných společností tvoří sám o sobě skupinu za předpokladu, že subjekt sám není dceřinou společností;
5.
„rezident“ má stejný význam jako v definici v čl. 1 odst. 4 nařízení (ES) č. 2533/98;
6.
„měnová finanční instituce“, „úvěrová instituce“ a „fond peněžního trhu“ mají stejný význam jako v definici v článku 1 nařízení (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32). Sektor měnových finančních institucí se skládá z úvěrových institucí a fondů peněžního trhu;
7.
„investiční fond“ má stejný význam jako v definici v článku 1 nařízení (ES) č. 958/2007 (ECB/2007/8);
8.
„účelová finanční společnost“ má stejný význam jako v definici v čl. 1 odst. 1 nařízení (ES) č. 24/2009 (ECB/2008/30);
9.
„uschovatelem“ se rozumí subjekt, který patří do sektoru „finančních institucí“ (S.12 (11)) a který provádí úschovu a správu finančních nástrojů na účet klientů včetně svěřenské správy a souvisejících služeb, jako je správa hotovosti nebo zajištění, jak je uvedeno v oddílu B bodu 1 přílohy I směrnice 2004/39/ES;
10.
„subjektem v čele bankovní skupiny“ se rozumí mateřská společnost bankovní skupiny za předpokladu, že je buď mateřskou úvěrovou institucí v EU nebo mateřskou finanční holdingovou společností v EU, jak je vymezeno v článku 4 směrnice 2006/48/ES a jak je provedeno v členských státech Unie, avšak s tím, že „EU“ se nahrazuje pojmem „eurozóna“ a „členský stát“ se nahrazuje pojmem „členský stát eurozóny“;
11.
„subjektem v čele zpravodajské skupiny“ se rozumí subjekt v čele bankovní skupiny, kterou Rada guvernérů určila jako zpravodajskou skupinu podle čl. 2 odst. 4;
12.
„investorem“ se rozumí subjekt či osoba, jež vlastní finanční nástroje;
13.
„cennými papíry v úschově“ se rozumějí cenné papíry, které jménem investorů drží a spravují uschovatelé;
14.
„příslušnou národní centrální bankou“ se rozumí národní centrální banka členského státu eurozóny, v němž je zpravodajská jednotka rezidentem;
15.
„cennými papíry“ se rozumí tyto druhy cenných papírů:
a)
„dluhové cenné papíry“ (F.3);
b)
„kótované akcie“ (F.511);
c)
„akcie nebo podílové listy investičních fondů“ (F.52);
16.
„držbou cenných papírů“ se rozumí ekonomické vlastnictví cenných papírů, jejichž druhy jsou uvedeny v odstavci 15;
17.
„kódem ISIN“ se rozumí mezinárodní identifikační číslo cenného papíru přidělené cenným papírům, které se skládá z 12 alfanumerických znaků a jednoznačně určuje emisi cenných papírů (podle normy ISO 6166).
Článek 2
Skutečný soubor zpravodajských jednotek
1. Skutečný soubor zpravodajských jednotek se skládá z rezidentských měnových finančních institucí, investičních fondů, účelových finančních společností, uschovatelů a subjektů v čele bankovních skupin, které Rada guvernérů podle odstavce 4 určila jako zpravodajské skupiny a které byly o své zpravodajské povinnosti vyrozuměny podle odstavce 5 (společně dále jen „skutečné zpravodajské jednotky“ a jednotlivě dále jen „skutečná zpravodajská jednotka“).
2. Pokud fond peněžního trhu, investiční fond nebo účelová finanční společnost nemají podle svého vnitrostátního práva právní subjektivitu, odpovídají za vykazování informací vyžadovaných na základě tohoto nařízení osoby, které jsou na základě právních předpisů oprávněny tyto subjekty zastupovat, nebo - v případě neexistence formálního zastoupení - osoby, které podle příslušných vnitrostátních právních předpisů odpovídají za jednání těchto subjektů.
3. Na skutečné zpravodajské jednotky se vztahuje úplná zpravodajská povinnost, pokud se neuplatňuje výjimka udělená podle článku 4.
4. Rada guvernérů může rozhodnout, že bankovní skupina je zpravodajskou skupinou, pokud má tato bankovní skupina v souladu s hlavou V kapitolou 4 oddílem 1 směrnice 2006/48/ES aktiva konsolidované rozvahy:
a)
která převyšují 0,5 % celkových aktiv konsolidované rozvahy bankovních skupin v Unii (dále jen „prahová hodnota 0,5 %“), a to na základě posledních aktuálních údajů, jež má ECB k dispozici, tj.:
i)
údajů, jež se vztahují ke konci prosince kalendářního roku předcházejícího oznámení podle odstavce 5, nebo
ii)
nejsou-li údaje podle odrážky i) k dispozici, údajů, jež se vztahují ke konci prosince předchozího roku, nebo
b)
která jsou nižší než prahová hodnota 0,5 % nebo se této hodnotě rovnají, za předpokladu, že bankovní skupina splňuje určitá kvantitativní nebo kvalitativní kritéria, která ji činí významnou pro stabilitu a fungování finančního systému v eurozóně (pokud jde např. o vzájemné propojení s jinými finančními institucemi v eurozóně, činnost v rámci více jurisdikcí, nezastupitelnost, složitost korporační struktury) a/nebo v jednotlivém členském státě eurozóny (pokud jde např. o relativní význam bankovní skupiny v rámci konkrétního segmentu trhu bankovních služeb v jednom či více členských státech eurozóny).
5. Příslušná národní centrální banka vyrozumí subjekty v čele zpravodajských skupin o rozhodnutí Rady guvernérů podle odstavce 4, jakož i o jejich povinnostech na základě tohoto nařízení.
6. Aniž by byl dotčen článek 10, začnou subjekty v čele zpravodajských skupin, které byly vyrozuměny podle odstavce 5 poté, co začalo první vykazování na základě tohoto nařízení, vykazovat údaje nejpozději ve lhůtě šesti měsíců ode dne vyrozumění.
7. Subjekt v čele zpravodajské skupiny, který byl vyrozuměn podle odstavce 5, oznamuje příslušné národní centrální bance změny svého jména či právní formy, fúze či restrukturalizace či jakoukoli jinou událost či okolnost, která má vliv na zpravodajskou povinnost tohoto subjektu, nejpozději do 14 dnů ode dne, kdy tato událost či okolnost nastala.
8. Na subjekt v čele zpravodajské skupiny, který byl vyrozuměn podle odstavce 5, se povinnosti vymezené v tomto nařízení vztahují, dokud jej příslušná národní centrální banka nevyrozumí o opaku.
Článek 3
Statistická zpravodajská povinnost
1. Měnové finanční instituce, investiční fondy, účelové finanční společnosti a uschovatelé poskytují své příslušné národní centrální bance údaje, v členění podle jednotlivých cenných papírů, o pozicích ke konci čtvrtletí nebo ke konci měsíce a o finančních transakcích v průběhu referenčního měsíce nebo čtvrtletí v souladu s odstavcem 5, nebo statistické informace nezbytné k odvození těchto transakcí, týkající se držby cenných papírů s kódem ISIN na vlastní účet v souladu s částí 2 přílohy I. Tyto údaje se vykazují čtvrtletně nebo měsíčně v souladu se zpravodajskými pokyny, které stanoví příslušné národní centrální banky.
2. Uschovatel příslušné národní centrální bance oznámí provádění činnosti uschovatele do jednoho týdne ode dne, kdy započne s činností uschovatele, bez ohledu na to, zda očekává, že se na něj bude vztahovat řádná zpravodajská povinnost na základě tohoto nařízení, s výjimkou případu, kdy uschovatel tuto činnost oznámil jiným příslušným orgánům.
Uschovatelé poskytují příslušné národní centrální bance čtvrtletně nebo měsíčně v souladu se zpravodajskými pokyny stanovenými příslušnými národními centrálními bankami údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, o pozicích ke konci čtvrtletí nebo ke konci měsíce týkající se těchto cenných papírů s kódem ISIN:
a)
cenné papíry, které mají v úschově jménem rezidentských investorů, kteří v souladu s částí 3 přílohy I nevykazují držbu na vlastní účet podle odstavce 1;
b)
cenné papíry, které mají v úschově jménem nefinančních investorů, kteří jsou rezidenty v jiných členských státech eurozóny, v souladu s částí 4 přílohy I;
c)
cenné papíry emitované subjekty v eurozóně, které mají v úschově jménem investorů, kteří jsou rezidenty v členských státech mimo eurozónu, a investorů, kteří jsou rezidenty mimo Unii, v souladu s částí 5 přílohy I.
3. Subjekty v čele zpravodajských skupin poskytují příslušné národní centrální bance čtvrtletně údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, o pozicích cenných papírů s kódem ISIN ke konci čtvrtletí, které jsou v držbě jejich skupiny včetně nerezidentských subjektů. Tyto údaje se vykazují na základě portfolia skupiny vyjádřeného v hrubých hodnotách bez očištění o držbu cenných papírů emitovaných subjekty téže skupiny.
V souladu s pokyny příslušné národní centrální banky vykazují subjekty v čele zpravodajských skupin údaje o držbě cenných papírů na základě jednoho ze tří přístupů uvedených v části 6 přílohy I.
4. Zpravodajskou povinností na základě tohoto nařízení včetně výjimek z této povinnosti nejsou dotčeny zpravodajské povinnosti vymezené v a) nařízení (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32), b) nařízení (ES) č. 958/2007 (ECB/2007/8) a c) nařízení (ES) č. 24/2009 (ECB/2008/30).
5. Skutečné zpravodajské jednotky vykazují v souladu s pokyny příslušné národní centrální banky buď a) údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, o měsíčních nebo čtvrtletních finančních transakcích a pokud to vyžaduje příslušná národní centrální banka, jiné změny objemu; nebo b) statistické informace nezbytné k odvození finančních transakcí na základě jednoho z přístupů uvedených v části 1 přílohy I. Další požadavky a zásady pro sestavování transakcí jsou uvedeny v části 3 přílohy II.
6. Skutečné zpravodajské jednotky na pokyn příslušné národní centrální banky čtvrtletně nebo měsíčně vykazují údaje o pozicích ke konci čtvrtletí nebo ke konci měsíce a v souladu s odstavcem 5 statistické informace o držbě cenných papírů bez kódu ISIN v průběhu referenčního čtvrtletí nebo měsíce v souladu s částí 7 přílohy I. Tento odstavec neplatí pro skutečné zpravodajské jednotky, kterým byly uděleny výjimky podle článku 4.
7. Údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, o pozicích ke konci čtvrtletí nebo ke konci měsíce a statistické informace za referenční čtvrtletí nebo měsíc v souladu s odstavcem 5 se vykazují v souladu s částmi 1, 2 a 4 přílohy II a v souladu s účetními pravidly uvedenými v článku 5.
Článek 4
Výjimky
1. Dle uvážení příslušné národní centrální banky lze udělit skutečným zpravodajským jednotkám tyto výjimky:
a)
v členských státech eurozóny, v nichž rezidentští investoři celkově drží cenné papíry s kódem ISIN, jejichž tržní hodnota je nižší než 40 miliard EUR či je této hodnotě rovna:
i)
mohou národní centrální banky měnovým finančním institucím, investičním fondům, účelovým finančním společnostem a uschovatelům udělovat výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 1 za předpokladu, že pokud se týká pozic, společný příspěvek měnových finančních institucí, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 40 % národní držby měnových finančních institucí, společný příspěvek investičních fondů, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 40 % národní držby investičních fondů, společný příspěvek účelových finančních společností, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 40 % národní držby účelových finančních společností a společný příspěvek uschovatelů, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 40 % národní držby uschovatelů. Účelové finanční společnosti, které nevykazují údaje podle jednotlivých cenných papírů v souladu s nařízením (ES) č. 24/2009 (ECB/2008/30), mají právo překročit tuto prahovou hodnotu v souladu s pokyny příslušných národních centrálních bank po dobu prvních dvou let po začátku vykazování podle tohoto nařízení;
ii)
mohou národní centrální banky uschovatelům udělovat výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 2 písm. a) za předpokladu, že pokud se týká pozic, nepřesahuje společný příspěvek uschovatelů, kterým byly uděleny výjimky, 40 % národní hodnoty cenných papírů v úschově;
b)
v členských státech eurozóny, v nichž rezidentští investoři celkově drží cenné papíry s kódem ISIN, jejichž tržní hodnota je vyšší než 40 miliard EUR:
i)
mohou národní centrální banky měnovým finančním institucím, investičním fondům, účelovým finančním společnostem a uschovatelům udělovat výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 1 za předpokladu, že pokud se týká pozic, společný příspěvek měnových finančních institucí, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 5 % národní držby měnových finančních institucí, společný příspěvek investičních fondů, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 5 % národní držby investičních fondů, společný příspěvek účelových finančních společností, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 5 % národní držby účelových finančních společností a společný příspěvek uschovatelů, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 5 % národní držby uschovatelů;
ii)
mohou národní centrální banky uschovatelům udělovat výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 2 písm. a) za předpokladu, že pokud se týká pozic, nepřesahuje společný příspěvek uschovatelů, kterým byly uděleny výjimky, 5 % národní hodnoty cenných papírů v úschově;
c)
Národní centrální banky konzultují ECB ohledně využití informací k určení celkové držby cenných papírů v tržní hodnotě, jež je nezbytná k udělení výjimek podle tohoto odstavce.
2. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 1 udělí úvěrovým institucím takto:
a)
národní centrální banky mohou úvěrovým institucím udělit úplnou či částečnou výjimku ze zpravodajské povinnosti za předpokladu, že pokud se týká pozic, nepřesahuje společný příspěvek 5 % celkové hodnoty cenných papírů držených úvěrovými institucemi v příslušném členském státě eurozóny;
b)
tuto prahovou hodnotu však lze po první dva roky po začátku vykazování podle tohoto nařízení zvýšit na 15 %;
c)
prahové hodnoty uvedené v bodech a) a b) se vypočítají na základě celkové držby cenných papírů pro příslušný členský stát po uplatnění výjimek podle odstavce 1.
3. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že udělí výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 1 všem fondům peněžního trhu, za předpokladu, že tyto fondy celkově drží cenné papíry s kódem ISIN, které představují méně než 2 % cenných papírů, které drží fondy peněžního trhu v eurozóně. Prahová hodnota 2 % se vypočítá na základě celkové držby cenných papírů fondy peněžního trhu v příslušném členském státě po uplatnění všech výjimek podle odstavce 1.
4. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že udělí výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 1 všem účelovým finančním společnostem, za předpokladu, že tyto společnosti celkově drží cenné papíry s kódem ISIN, které představují méně než 2 % cenných papírů, které drží účelové finanční společnosti v eurozóně. Prahová hodnota 2 % se vypočítá na základě celkové držby cenných papírů účelovými finančními společnostmi v příslušném členském státě po uplatnění všech výjimek podle odstavce 1.
5. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že udělí tyto výjimky uschovatelům:
a)
národní centrální banky mohou uschovatelům udělit úplnou či částečnou výjimku ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 2 písm. a) za předpokladu, že údaje uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. a) lze odvodit z jiných statistických či dohledových zdrojů údajů v souladu s minimálními statistickými standardy uvedenými v článku III. Kromě toho se uplatňuje následující:
i)
v členských státech, v nichž se uplatňují výjimky podle odst. 1 písm. a) a v nichž údaje uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. a) přímo vykazují investoři, tvoří tyto údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, nejméně 60 % hodnoty cenných papírů uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. a);
ii)
v členských státech, v nichž se uplatňují výjimky podle odst. 1 písm. b) a v nichž údaje uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. a) přímo vykazují investoři, tvoří tyto údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, nejméně 75 % hodnoty cenných papírů uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. a);
b)
národní centrální banky mohou udělit úplnou či částečnou výjimku ze zpravodajské povinnosti uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. b) a c) uschovatelům, kteří jménem všech investorů, kteří nejsou rezidenty, drží v úschově cenné papíry v celkové hodnotě nižší než 10 miliard EUR.
6. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že udělí výjimku ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 3 subjektům v čele zpravodajských skupin:
a)
národní centrální banky mohou subjektům v čele zpravodajských skupin povolit, aby podle jednotlivých cenných papírů vykazovaly statistické informace, které pokrývají 95 % hodnoty cenných papírů s kódem ISIN, které drží daná skupina, v souladu s požadavky tohoto nařízení za předpokladu, že zbývajících 5 % cenných papírů v držbě skupiny nevydal jeden jediný emitent;
b)
národní centrální banky mohou subjekty v čele zpravodajských skupin žádat o poskytnutí dalších informací o druhu cenných papírů, které jsou vyňaty z vykazování podle bodu a).
7. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že udělí výjimky ze zpravodajské povinnosti podle tohoto nařízení, pokud skutečné zpravodajské jednotky vykazují tytéž údaje podle nařízení (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32), nařízení (ES) č. 958/2007 (ECB/2007/8) nebo nařízení (ES) č. 24/2009 (ECB/2008/30), nebo pokud národní centrální banky mohou tytéž údaje odvodit jiným způsobem v souladu s minimálními statistickými standardy vymezenými v příloze III.
8. Pokud se týká skutečných zpravodajských jednotek, na něž se vztahuje výjimka uvedená v odstavcích 1, 2, 3 nebo 4, národní centrální banky i nadále každoročně shromažďují údaje o hodnotě cenných papírů, kterou drží nebo mají v úschově v souladu s požadavky vymezenými v čl. 3 odst. 1, a to jako agregované údaje nebo jako údaje podle jednotlivých cenných papírů.
9. Národní centrální banky kontrolují plnění podmínek uvedených v odstavcích 1 až 7 pro účely případného udělení, obnovy či odnětí jakékoli výjimky s účinností od počátku každého kalendářního roku.
10. Příslušná národní centrální banka odejme výjimku udělenou uschovatelům podle odst. 5 písm. a), pokud po tři po sobě jdoucí vykazovací období nebyly včas k dispozici údaje z jiných statistických či dohledových zdrojů údajů, jež splňují minimální statistické standardy uvedené v příloze III, bez ohledu na to, zda to uschovatel zavinil. Uschovatelé začnou vykazovat údaje, jak je uvedeno v čl. 3 odst. 2, nejpozději ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jim národní centrální banka oznámila, že došlo k odnětí výjimky.
11. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že skutečným zpravodajským jednotkám, jimž byla udělena výjimka podle tohoto článku, uloží zpravodajskou povinnost ad hoc, a to v tak podrobné míře, jakou považují za nezbytné. Skutečné zpravodajské jednotky vykazují informace vyžádané ad hoc ve lhůtě 15 pracovních dnů od dne, kdy příslušná národní centrální banka o tyto informace požádala.
12. Skutečné zpravodajské jednotky se mohou rozhodnout, že výjimky udělené národními centrálními bankami nevyužijí a že namísto toho budou plnit úplnou zpravodajskou povinnost. Skutečná zpravodajská jednotka, která nevyužívá výjimky udělené příslušnou národní centrální bankou, obdrží před tím, než tyto výjimky začne později využívat, souhlas dané národní centrální banky.
Článek 5
Účetní pravidla
1. Není-li v tomto nařízení uvedeno jinak, používají skutečné zpravodajské jednotky pro účely vykazování na základě tohoto nařízení účetní pravidla stanovená ve vnitrostátních předpisech, kterými se provádí směrnice Rady 86/635/EHS ze dne 8. prosince 1986 o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách bank a ostatních finančních institucí (12), nebo pokud tyto předpisy nelze uplatnit, v jakýchkoli jiných vnitrostátních či mezinárodních normách, které se vztahují na skutečné zpravodajské jednotky.
2. Bez ohledu na vnitrostátní účetní postupy se držba cenných papírů vykazuje ve jmenovité hodnotě nebo jako počet kusů/podílů. Jak je uvedeno v části 4 přílohy II, mohou být vykazovány i tržní hodnoty.
3. Aniž by byly dotčeny vnitrostátní účetní postupy a možnosti vzájemného započtení, vykazuje se držba cenných papírů pro statistické účely v hrubých hodnotách.
4. Držba cenných papírů zapůjčených v rámci půjček cenných papírů nebo prodaných v rámci repo obchodů se i nadále vykazuje jako držba původního vlastníka (a nikoli jako držba dočasného nabyvatele), pokud existuje pevný příslib provedení zpětné operace (a ne jen pouhá možnost tak učinit). Pokud dočasný nabyvatel obdržené cenné papíry prodá, zaznamená se tento prodej jako přímá transakce s cennými papíry a dočasný nabyvatel jej vykáže jako zápornou pozici v portfoliu cenných papírů.
Článek 6
Lhůty
1. Národní centrální banky rozhodují, kdy je třeba, aby jim skutečné zpravodajské jednotky poskytovaly údaje tak, aby tyto banky mohly vykonávat nezbytné kontroly kvality a plnit lhůty uvedené v odstavci 2.
2. Národní centrální banky za skutečné zpravodajské jednotky předávají ECB:
a)
čtvrtletní údaje členěné podle jednotlivých cenných papírů v souladu s čl. 3 odst. 1, 2 a 5 do skončení pracovní doby v sedmdesátý kalendářní den po skončení čtvrtletí, k němuž se vztahují, nebo
b)
měsíční údaje členěné podle jednotlivých cenných papírů v souladu s čl. 3 odst. 5 a částí 1 přílohy I, a to v rámci jedné z níže uvedených možností:
i)
čtvrtletně za tři měsíce referenčního období do skončení pracovní doby v šedesátý třetí kalendářní den po skončení čtvrtletí, k němuž se údaje vztahují, nebo
ii)
měsíčně za každý měsíc referenčního čtvrtletí do skončení pracovní doby v šedesátý třetí kalendářní den po skončení měsíce, ke kterému se údaje vztahují, a
c)
čtvrtletní pozice členěné podle jednotlivých cenných papírů v souladu s čl. 3 odst. 3 do skončení pracovní doby:
i)
od roku 2013 do roku 2015: v sedmdesátý kalendářní den po skončení čtvrtletí, k němuž se údaje vztahují, a
ii)
od roku 2016: v padesátý pátý kalendářní den po skončení čtvrtletí, k němuž se údaje vztahují.
3. Pokud lhůta uvedená v odstavci 2 připadá na zavírací den TARGET2, posune se lhůta na následující obchodní den TARGET2, jak je zveřejněno na internetových stránkách ECB.
Článek 7
Minimální standardy a vnitrostátní zpravodajské postupy
1. Skutečné zpravodajské jednotky plní zpravodajskou povinnost, která se na ně vztahuje, v souladu s minimálními standardy uvedenými v příloze III.
2. Národní centrální banky stanoví a zavedou zpravodajské postupy, kterými se mají řídit skutečné zpravodajské jednotky, v souladu s vnitrostátními specifiky. Národní centrální banky rozhodují, zda budou po uschovatelích vyžadovat, aby údaje podle jednotlivých cenných papírů vykazovaly podle jednotlivých investorů. Národní centrální banky zajistí, aby tyto zpravodajské postupy poskytovaly požadované statistické informace a aby umožňovaly kontrolu dodržování minimálních standardů pro přenos, přesnost a opravy, které jsou uvedeny v příloze III.
Článek 8
Ověřování a nucené shromažďování
Národní centrální banky vykonávají právo ověřovat (v tak podrobné míře, jakou příslušná národní centrální banka považuje za nezbytnou) nebo shromažďovat informace, které jsou skutečné zpravodajské jednotky povinny poskytovat v souladu s tímto nařízením, aniž je dotčeno právo ECB vykonávat toto právo sama. Tato práva národní centrální banky vykonávají zejména tehdy, když skutečné zpravodajské jednotky neplní minimální standardy stanovené v příloze III.
Článek 9
Zjednodušený postup provádění změn
S přihlédnutím ke stanoviskům Výboru pro statistiku ESCB je Výkonná rada ECB oprávněna provádět technické změny příloh tohoto nařízení za předpokladu, že takové změny nezmění základní koncepční rámec, ani neovlivní zpravodajské zatížení skutečných zpravodajských jednotek. Výkonná rada o všech těchto změnách bez zbytečného odkladu informuje Radu guvernérů.
Článek 10
První vykazování
Na základě tohoto nařízení budou jako první vykazovány údaje týkající se referenčního období prosinec 2013. Při prvním vykazování národních centrálních bank do ECB musí národní centrální banky poskytnout pouze údaje o pozicích.
Článek 11
Závěrečné ustanovení
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 17. října 2012.
AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK 1011/2012/EU RENDELETE
(2012. október 17.)
az értékpapírállományokról szóló statisztikákról
(EKB/2012/24)
AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,
tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára, és különösen annak 5. cikkére,
tekintettel a Közösségben a nemzeti és regionális számlák európai rendszeréről szóló, 1996. június 25-i 2223/96/EK tanácsi rendeletre (a továbbiakban „ESA 95”) (1) és különösen annak A. mellékletére,
tekintettel Európai Központi Bank által végzett statisztikai adatgyűjtésről szóló, 1998. november 23-i 2533/98/EK tanácsi rendeletre (2), és különösen annak 5. cikke (1) bekezdésére és 6. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel a befektetési alapok eszközeiről és kötelezettségeiről szóló statisztikákról szóló, 2007. július 27-i 598/2007/EK (EKB/2007/8) európai központi banki rendeletre (3),
tekintettel az értékpapírosítási tranzakciókban részt vevő pénzügyi közvetítő vállalatok eszközeiről és forrásairól szóló statisztikákról szóló, 2008. december 19-i 24/2009/EK (EKB/2008/30) európai központi banki rendeletre (4),
tekintettel a monetáris pénzügyi intézményi szektor összevont mérlegéről szóló, 2008. december 19-i 25/2009/EK (EKB/2008/32) európai központi banki rendeletre (5),
tekintettel a pénzügyi eszközök piacairól, a 85/611/EGK és a 93/6/EGK tanácsi irányelv, és a 2000/12/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról, valamint a 93/22/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 21-i 2004/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (6),
tekintettel a hitelintézetek tevékenységének megkezdéséről és folytatásáról szóló, 2006. június 14-i 2006/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (7),
mivel:
(1)
A Központi Bankok Európai Rendszere („KBER”) feladatainak ellátása és az euroövezeten belüli pénzpiacok és pénzügyi tevékenységek figyelemmel kísérése érdekében az Európai Központi Banknak („EKB”) a nemzeti központi bankok („NKB-k”) közreműködésével jó minőségű statisztikai adatokat kell gyűjtenie értékpapíronkénti alapon az euroövezeti intézményi szektorok által tartott értékpapírokról, valamint az euroövezeten belüli rezidensek által kibocsátott és az euroövezeten kívüli intézményi szektorok által tartott értékpapírokról.
(2)
Az illetékes nemzeti hatóságok hitelintézetek prudenciális felügyeletére, a pénzügyi rendszer stabilitására és a monetáris politikai transzmissziós mechanizmusának elemzésére vonatkozó politikáinak zavartalan megvalósításához történő hozzájárulás érdekében az EKB-nak értékpapíronkénti alapon kell adatokat gyűjtenie a bankcsoportoktól az általuk tartott értékpapírokról.
(3)
Az adatgyűjtés célja, hogy az EKB átfogó statisztikai képet kapjon az euroövezeti tagállamok gazdasági szektorainak és egyéni bankcsoportjainak az egyes értékpapírosztályoknak való kitettségéről, valamint az értékpapírok kezelői és kibocsátói gazdasági ágazatai közötti kapcsolatokról, valamint az euroövezeti rezidensek által kibocsátott értékpapírok piacáról. A gazdasági szektorok és bankcsoportok egy adott értékpapírosztálynak való kitettségére vonatkozó, igen részletes szintű, pontos információk rendelkezésre állásának jelentősége a pénzügyi válság során vált nyilvánvalóvá, mivel a pénzügyi stabilitási kockázatot az egyéni pénzügyi intézmények szintjén jelentkező, az egyes értékpapírok egyes osztályai által generált fertőzési mechanizmus következtében nem lehetett az aggregált adatokból egyértelműen megállapítani. Az egyedi értékpapírok szintjén az értékpapírállományokra vonatkozó időszerű információk azt is lehetővé fogják tenni az EKB számára, hogy a kockázatoknak a pénzügyi piacokról a reálgazdaságba történő továbbítását figyelemmel kísérje.
(4)
Ezen túlmenően ezek a statisztikai adatok támogatni fogják az EKB-t a pénzügyi piac fejleményeinek elemzésében, valamint a gazdasági szektorok értékpapír-állományaiban bekövetkező változások, továbbá a pénzügyi közvetítők és a nem pénzügyi befektetők közötti kapcsolatok figyelemmel kísérésében.
(5)
Tekintettel a monetáris politika és a pénzügyi rendszer stabilitása közötti kölcsönös kapcsolatokra, az értékpapír-állományok pozícióira és a pénzügyi tranzakciókra vonatkozó, értékpapíronként történő, valamint a tranzakciók pozíciókból történő levezetésére vonatkozó statisztikai adatgyűjtésre, a pénzügyi és monetáris elemzések EKB általi elvégzésének támogatása céljából és a KBER pénzügyi rendszer stabilitásához történő hozzájárulása érdekében is szükség van a rendszeres és eseti elemzési igények kielégítésére. Ezek a statisztikai adatok lehetővé fogják tenni az intézményi szektor által kezelt értékpapírokra vonatkozó adatoknak a világon bárhol található egyes kibocsátókra vonatkozó adatokkal történő egyesítését, ezzel fontos eszközt biztosítva a pénzügyi egyensúlytalanságok felgyülemlésének és alakulásának figyelemmel kísérésére.
(6)
Szükséges továbbá, hogy az EKB elemzési és statisztikai támogatást nyújthasson az Európai Rendszerkockázati Testületnek, az Európai Központi Banknak az Európai Rendszerkockázati Testület működését érintő külön feladatokkal történő felruházásáról szóló, 2010. november 17-i 1092/2010/EU tanácsi rendelettel (8) összhangban.
(7)
Emiatt az EKB Kormányzótanácsának azonosítania kell az e rendelet szerinti adatgyűjtés céljára adatot szolgáltató bankcsoportokat, figyelembe véve az egyes csoportok konszolidált mérlegének nagyságát az összes európai uniós bankcsoport konszolidált mérlegeszközeihez viszonyítva, a csoport tevékenységeinek a banki üzletág adott szegmensében betöltött jelentőségét, valamint a csoportnak az euroövezet és/vagy az egyes tagállamok pénzügyi rendszerének stabilitásában és működésében fennálló jelentőségét.
(8)
A bizalmas statisztikai adatok védelmére és felhasználására vonatkozó elvárásokat a 2533/98/EK tanácsi rendelet 8. cikkében meghatározottak szerint kell alkalmazni.
(9)
Az e rendelet szerinti adatszolgáltatási követelmények, valamint az azoktól való eltérések nem érintik az EKB egyéb jogi aktusaiban és eszközeiben meghatározott adatszolgáltatási követelményeket, amelyek - legalábbis részben - szintén vonatkozhatnak az értékpapírok kezelésére vonatkozó, értékpapíronkénti statisztikai adatszolgáltatásra.
(10)
Szükség van egy olyan eljárás kidolgozására, amely lehetővé teszi az e rendelet mellékletei technikai jellegű módosításainak eredményes végrehajtását, feltéve, hogy az ilyen módosítások nem változtatják meg a mögöttes koncepciót, és nem érintik a tagállamok adatszolgáltatóinak jelentési terhét. Ennek az eljárásnak lehetővé kell tennie a KBER Statisztikai Bizottsága véleményének figyelembe vételét,
ELFOGADTA EZT AZ RENDELETET:
1. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
1. „értékpapíronkénti” adatgyűjtés: az adatok egyedi értékpapírokra lebontott gyűjtése;
2. „pozíció”: a (15) bekezdésben felsorolt típusú értékpapírok állománya, amely a II. melléklet 4. részében részletesen meghatározott referenciaidőszak végén valamely tényleges adatszolgáltató tulajdonában vagy felelős őrzésében van;
3. „hitelintézeti anyavállalat”, „pénzügyi holdingtársaság anyavállalat”, „leányvállalat”és „fióktelep”: jelentése megegyezik a 2006/48/EK irányelv 4. cikkében meghatározott jelentéssel;
4. „bankcsoport”: a) hitelintézeti anyavállalat, valamint annak pénzügyi leányvállalatai és fióktelepei - a biztosítóintézetek kivételével -, amelyek a 73/239/EGK irányelv (9) 6. cikkében, vagy a 2002/83/EK irányelv 4. cikkében (10) foglaltaknak megfelelően hivatalos engedélyt kaptak; vagy b) pénzügyi holdingtársaság anyavállalat, valamint annak pénzügyi leányvállalatai és fióktelepei - a biztosítóintézetek kivételével -, amelyek a 73/239/EGK irányelv 6. cikkében vagy a 2002/83/EK irányelv 4. cikkében foglaltaknak megfelelően hivatalos engedélyt kaptak, feltéve, hogy mindkét esetben az anyavállalat a bankcsoport vezetője. Az a vállalkozás, amelynek nincs leányvállalata, önmagában alkot csoportot, feltéve, hogy a vállalkozás önmagában nem leányvállalat;
5. „rezidens”: jelentése megegyezik a 2533/98/EK rendelet 1. cikkének (4) bekezdésében meghatározott jelentéssel;
6. „monetáris pénzügyi intézmény” (MPI), „hitelintézet” (HI) és „pénzpiaci alap” (MMF): jelentése megegyezik a 25/2009/EK (EKB/2008/32) rendelet 1. cikkében meghatározott jelentéssel. Az MPI-szektor a HI-kból és a MMF-ekből áll;
7. „befektetési alap” (BA): jelentése megegyezik a 958/2007/EK rendelet (EKB/2007/8) 1. cikkében meghatározott jelentéssel;
8. „speciális pénzügyi közvetítő vállalat” (PKV): jelentése megegyezik a 24/2009/EK (EKB/2008/30) rendelet 1. cikkének (1) bekezdésében meghatározott jelentéssel;
9. „letétkezelő”: a „pénzügyi vállalatok szektorba” tartozó vállalkozás (S.12 (11)), amely az ügyfelek számláján pénzügyi eszközök megőrzését és nyilvántartását végzi, beleértve a letéti őrzést és kapcsolódó szolgáltatásokat, mint pl. készpénz, illetve biztosíték kezelése a 2004/39/EK irányelv I. melléklete B részének 1. pontjában meghatározottak szerint;
10. „bankcsoport vezetője”: egy bankcsoport anyavállalata, feltéve hogy az uniós hitelintézeti anyavállalat vagy pedig uniós pénzügyi holdingtársaság anyavállalat a 2006/48/EK irányelv 4. cikkében meghatározottak és az uniós tagállamokban végrehajtottak szerint, azzal a kivétellel, hogy az „unió” szó helyébe az „euroövezet” és a „tagállam” szó helyébe az „euroövezeti tagállam” lép;
11. „adatszolgáltató csoport vezetője”: a Kormányzótanács által a 2. cikk (4) bekezdésében foglaltak szerint egy adatszolgáltató csoportként meghatározott bankcsoport vezetője;
12. „befektető”: pénzügyi eszközöket kezelő bármely jogalany vagy személy;
13. „őrzött értékpapírok”: olyan értékpapírok, amelyek őrzését és nyilvántartását a befektetők nevében letétkezelők végzik;
14. „illetékes NKB”: az euroövezet azon tagállamának NKB-ja, amelyben az adatszolgáltató rezidens;
15. „értékpapírok”: az értékpapírok következő típusait foglalja magában:
a)
„hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok” (F.3);
b)
„tőzsdei részvények” (F.511);
c)
„befektetési jegyek vagy egységek” (F.52);
16. „értékpapír-állományok”: a 15. bekezdésben felsorolt értékpapírok gazdasági tulajdonjoga;
17. „ISIN-kód”: az értékpapírokhoz rendelt, 12 alfanumerikus karakterből álló, nemzetközi értékpapír-azonosító szám (International Securities Identification Number), amely egy értékpapír kibocsátást kizárólagosan azonosít (ahogy az az ISO 6166 által meghatározásra került).
2. cikk
Tényleges adatszolgáltatók
(1) Az adatszolgáltatók tényleges köre a rezidens MPI-kből, BA-kból, PKV-kból, letétkezelőkből, a Kormányzótanács által a 4. cikkben foglaltak szerint adatszolgáltató csoportként meghatározott és az adatszolgáltatási kötelezettségeikről az 5. cikkben foglaltaknak megfelelően értesített bankcsoportok vezetőiből áll (a továbbiakban együttesen: „tényleges adatszolgáltatók” és egyenként: „tényleges adatszolgáltató”).
(2) Amennyiben egy MPI, BA vagy egy PKV a saját nemzeti joga szerint nem rendelkezik jogi személyiséggel, a képviseletükre jogosult személyek illetve alakszerű képviselet hiányában a vonatkozó nemzeti jog alapján a tevékenységükért felelős személyek felelnek az e rendelet szerinti adatok szolgáltatásáért.
(3) A 4. cikkben megadott eltérés hiányában a tényleges adatszolgáltatókra teljes körű adatszolgáltatási követelmények vonatkoznak.
(4) A Kormányzótanács akként határozhat, hogy a bankcsoport egyben adatszolgáltató csoport, amennyiben a bankcsoport a 2006/48/EK rendelet V. címe 4. fejezetének 1. szakaszának megfelelő összevont mérlegeszközei:
a)
meghaladják az Unió bankcsoportjai összevont mérlegeszközének 0,5%-át (a továbbiakban: „0,5%-os küszöbérték”), az EKB számára rendelkezésre álló legújabb adatok, azaz:
i.
az (5) bekezdésben foglalt értesítést megelőző naptári év december végére vonatkozó adatok; illetve
ii.
amennyiben az i. pontban foglalt adatok nem állnak rendelkezésre, a megelőző naptári év december végére vonatkozó adatok alapján; illetve
b)
a 0,5%-os küszöbértékkel megegyeznek vagy az alatt vannak, feltéve, hogy a bankcsoport megfelel bizonyos mennyiségi vagy minőségi szempontoknak, amelyek fontossá teszik az euroövezet pénzügyi rendszerének stabilitása és működése (pl. az euroövezet egyéb pénzügyi intézményeivel való összefonódás, a több országon átnyúló tevékenység, a helyettesíthetőség hiánya, a vállalati struktúra összetettsége vonatkozásában), illetve egy adott euroövezeti tagállam (pl. a bankcsoportnak egy vagy több tagállam banki szolgáltatási piacának adott szegmensén belül betöltött viszonylagos jelentősége) vonatkozásában.
(5) Az illetékes NKB értesíti az adatszolgáltató csoportok vezetőit a Kormányzótanács (4) bekezdés szerint meghozott határozatáról, valamint az e rendelet alapján fennálló kötelezettségeikről.
(6) A 10. cikk sérelme nélkül, az adatszolgáltató csoportoknak az (5) bekezdésben foglaltak alapján az e rendelet alapján történő első adatszolgáltatás megkezdését követően értesített vezetői az értesítés napját követő legkésőbb hat hónapon belül megkezdik az adatszolgáltatást.
(7) Az (5) bekezdésben foglaltaknak megfelelően értesített adatszolgáltató csoport vezetője értesíti az illetékes NKB-t a nevében vagy a jogi formájában bekövetkezett változásokról, az egyesülésekről vagy szerkezetátalakításokról, valamint a jelentéstételi kötelezettségét érintő minden egyéb lényeges eseményről vagy körülményről, az esemény vagy körülmény bekövetkezését követő tizennégy napon belül.
(8) Az (5) bekezdésben foglaltaknak megfelelően értesített adatszolgáltató csoport vezetőjére az e rendeletben foglalt kötelezettségek vonatkoznak mindaddig, amíg az illetékes NKB az ellenkezőjéről nem értesíti.
3. cikk
Statisztikai adatszolgáltatási követelmények
(1) Az MPI-k, BA-k, PKV-k és a letétkezelők az illetékes NKB-juknak értékpapíronkénti bontásban adatokat szolgáltatnak a negyedév végi, illetve a hóvégi pozíciókról, valamint az (5) bekezdésben foglaltaknak megfelelően a referencia-hónapban vagy -negyedévben történt pénzügyi tranzakciókról vagy az ilyen tranzakciók levezetéséhez szükséges statisztikai adatokról, az ISIN-kóddal rendelkező értékpapírok saját állománya vonatkozásában, az I. melléklet 2. részében foglaltaknak megfelelően. Ezen adatokat havonta vagy negyedévente kell jelenteni az illetékes NKB-k által meghatározott adatszolgáltatási utasításoknak megfelelően.
(2) A letétkezelő értesíti az illetékes NKB-t az általa végzett letétkezelői tevékenységekről azok megkezdésének napját követő egy héten belül, tekintet nélkül arra, hogy az e rendeletben foglalt rendszeres adatszolgáltatási kötelezettségek hatálya alá tartozónak tekinti-e magát, kivéve, ha a letétkezelő más illetékes hatóságokat erről tájékoztatott.
Az illetékes NKB-k által meghatározott adatszolgáltatási utasításoknak megfelelően a letétkezelők negyedévente vagy havonta adatokat szolgáltatnak az illetékes NKB-nak, értékpapíronkénti bontásban a negyedév végi vagy a hóvégi pozíciókról, valamint az (5) bekezdésben foglaltaknak megfelelően a referencia-hónapban vagy -negyedévben történt pénzügyi tranzakciókról, az ISIN-kóddal rendelkező alábbi értékpapírokról:
a)
az I. melléklet 3. részében foglaltaknak megfelelően az általuk olyan rezidens befektetők nevében őrzött értékpapírok, akik az (1) bekezdésben foglaltak saját értékpapír-állományukra vonatkozóan adatszolgáltatásra nem kötelezettek;
b)
az I. melléklet 4. részében foglaltaknak megfelelően az általuk az euroövezet másik tagállamában rezidens nem pénzügyi befektetők nevében őrzött értékpapírok;
c)
az I. melléklet 5. részében foglaltaknak megfelelően az általuk az euroövezeten kívüli tagállamban, valamint az Unión kívül rezidens nem pénzügyi befektetők nevében őrzött, euroövezeti jogalanyok által kibocsátott értékpapírok.
(3) Az adatszolgáltató csoportok vezetői értékpapíronkénti bontásban negyedévente az illetékes NKB rendelkezésére bocsátják a csoportjuk - beleértve a nem rezidens jogalanyokat is - által tartott, ISIN-kóddal rendelkező értékpapírok negyedév végi pozícióit. Az ilyen adatokat a csoport bruttó portfóliója alapján kell jelenteni, az ugyanazon csoport vállalkozásai által kibocsátott értékpapíroknak a csoport értékpapír-állományából történő nettósítása nélkül.
Az adatszolgáltató csoportok vezetői az illetékes NKB utasításaiban foglaltaknak megfelelően az I. melléklet 6. részében részletezett három megközelítés közül az egyiknek megfelelően szolgáltatják az értékpapír-állományra vonatkozó adatokat.
(4) Az e rendeletben foglalt adatszolgáltatási követelmények, valamint az azoktól való eltérések nem érintik a) a 25/2009/EK (EKB/2008/32) rendelet; b) a 958/2007/EK (EKB/2007/8) rendelet; és c) a 24/2009/EK (EKB/2008/30) rendelet által előírt adatszolgáltatási követelményeket.
(5) A tényleges adatszolgáltatók az illetékes NKB utasításaiban foglaltaknak megfelelően kötelesek a) a havi vagy negyedéves pénzügyi tranzakciókra értékpapíronkénti adatokat, és amennyiben azt az illetékes NKB kéri, az egyéb mennyiségi változásokra vonatkozó adatokat; vagy b) a pénzügyi tranzakcióknak az I. melléklet 1. részében meghatározott megközelítések egyike szerint történő levezetéséhez szükséges statisztikai adatokat jelenteni. A tranzakciók összeállítására vonatkozó további követelmények és iránymutatások a II. melléklet 3. részében kerültek meghatározásra.
(6) Az illetékes NKB erre vonatkozó utasítása esetén a tényleges adatszolgáltatók negyedévente vagy havonta jelentik a negyedév végi vagy a hó végi pozíciókat, valamint az (5) bekezdésben foglaltaknak megfelelően az ISIN-kód nélküli értékpapír-állományról a referencia-negyedévre vagy -hónapra vonatkozó adatokat az I. melléklet 7. részében foglaltaknak megfelelően. Ez a bekezdés nem vonatkozik azokra a tényleges adatszolgáltatókra, amelyekre a 4. cikk szerint megadott eltérések vonatkoznak.
(7) A negyedév végi vagy a hó végi pozíciókra vonatkozó értékpapíronkénti adatokat, az (5) bekezdésben foglaltaknak megfelelően, a referencia-negyedévre vagy -hónapra vonatkozó statisztikai adatokat a II. melléklet 1., 2. és 4. részében foglaltaknak, valamint az 5. cikkben hivatkozott számviteli szabályoknak megfelelően jelentik.
4. cikk
Eltérések
(1) Az egyes illetékes NKB-k mérlegelése alapján a tényeges adatszolgáltatók számára az alábbi eltérések adhatók meg:
a)
azokban az euroövezeti tagállamokban, amelyekben a rezidens befektetők ISIN-kóddal rendelkező értékpapírjainak állománya piaci értéken legfeljebb 40 milliárd euro:
i.
az NKB-k eltéréseket adhatnak az MPI-k, BA-k, PKV-k és a letétkezelők számára a 3. cikk (1) bekezdésében foglalt adatszolgáltatási követelmények alól, feltéve, hogy az eltéréssel rendelkező MPI-k, BA-k, PKV-k és letétkezelők együttes pozíciói nem haladják meg az MPI-k, BA-k, PKV-k és letétkezelők nemzeti értékpapír-állományának 40%-át. Azok a PKV-k, amelyek a 24/2009/EK (EKB/2008/30) rendeletben foglaltaknak megfelelően nem szolgáltatnak értékpapíronkénti adatokat, az illetékes NKB-juk utasításában foglaltaknak megfelelően az e rendeletben foglalt adatszolgáltatás kezdetét követő két évben jogosultak ezt a küszöbértéket túllépni;
ii.
az NKB-k eltérést adhatnak a letétkezelők számára a 3. cikk (2) bekezdésének a) pontjában foglalt adatszolgáltatási követelmények alól, feltéve, hogy az eltéréssel rendelkező letétkezelők együttes pozíciói nem haladják meg az őrzött nemzeti értékpapír-állomány 40%-át;
b)
azokban az euroövezeti tagállamokban, amelyekben a rezidens befektetők ISIN-kóddal rendelkező értékpapírjainak állománya piaci értéken 40 milliárd eurónál több:
i.
az NKB-k eltéréseket adhatnak az MPI-k, BA-k, PKV-k és a letétkezelők számára a 3. cikk (1) bekezdésében foglalt adatszolgáltatási követelmények alól, feltéve, hogy az eltéréssel rendelkező MPI-k, BA-k, PKV-k és letétkezelők együttes pozíciói nem haladják meg az MPI-k, BA-k, PKV-k és letétkezelők nemzeti értékpapír-állományának 5%-át;
ii.
az NKB-k eltéréseket adhatnak a letétkezelők számára a 3. cikk (2) bekezdésének a) pontjában foglalt adatszolgáltatási követelmények alól, feltéve, hogy az eltéréssel rendelkező letétkezelők együttes pozíciói nem haladják meg az őrzött nemzeti értékpapír-állomány 5%-át;
c)
az NKB-k konzultálnak az EKB-val az e bekezdés szerinti eltérések megadásához szükséges, a teljes értékpapír-állomány piaci értékének megállapítását szolgáló információk felhasználásáról.
(2) Az NKB-k választásuk szerint eltéréseket adhatnak a HI-k számára a 3. cikk (1) bekezdésében foglalt adatszolgáltatási követelmények alól az alábbiak szerint:
a)
az NKB-k egészben vagy részben mentesíthetik a HI-ket az adatszolgáltatási követelmények alól, feltéve, hogy a HI-k teljes értékpapír-állományának együttes pozíciói az érintett euroövezeti tagállamban nem haladják meg az 5%-ot;
b)
ez a küszöbérték ugyanakkor az e rendeletben foglalt adatszolgáltatás kezdetét követő két évben 15%-ra emelhető;
c)
az a) és b) pontban említett küszöbértékeket az érintett tagállamnak az (1) bekezdésben foglalt bármely eltérés alkalmazását követően számított teljes értékpapír-állománya alapján kell kiszámítani.
(3) Az NKB-k választásuk szerint eltéréseket adhatnak valamennyi MMF számára a 3. cikk (1) bekezdésében foglalt adatszolgáltatási követelmények alól, feltéve, hogy az ISIN-kóddal rendelkező teljes értékpapír-állományuk kevesebb az euroövezeti MMF-ek értékpapír-állományának 2%-ánál. Ezt a 2%-os küszöbértéket az adott tagállam MMF-einek az (1) bekezdésben foglalt bármely eltérés alkalmazását követően számított teljes értékpapír-állománya alapján kell kiszámítani.
(4) Az NKB-k választásuk szerint eltéréseket adhatnak valamennyi PKV számára a 3. cikk (1) bekezdésében foglalt adatszolgáltatási követelmények alól, feltéve, hogy az ISIN-kóddal rendelkező értékpapír-állományuk kevesebb az euroövezeti PKV-k értékpapír-állományának 2%-ánál. Ezt a 2%-os küszöbértéket az adott tagállam PKV-inak az (1) bekezdésben foglalt bármely eltérés alkalmazását követően számított teljes értékpapír-állománya alapján kell kiszámítani.
(5) Az NKB-k döntésük szerint az alábbi eltéréseket adhatják meg a letétkezelők számára:
a)
az NKB-k egészben vagy részben mentesíthetik a letétkezelőket a 3. cikk (2) bekezdésének a) pontjában említett adatszolgáltatási követelmények alól, feltéve, hogy a 3. cikk (2) bekezdésének a) pontjában említett adatok a III. mellékletben meghatározott statisztikai minimumelőírásoknak megfelelően egyéb statisztikai vagy felügyeleti adatforrásokból levezethetők. Ezen túlmenően az alábbiakat kell alkalmazni:
i.
azokban a tagállamokban, amelyekre az (1) bekezdés a) pontja szerinti eltérés vonatkozik, valamint amelyekben a 3. cikk (2) bekezdésének a) pontjában említett adatokat közvetlenül a befektetők szolgáltatják, az ilyen adatoknak értékpapíronkénti alapon le kell fedniük a 3. cikk (2) bekezdésének a) pontjában említett értékpapír-mennyiség legalább 60%-át;
ii.
azokban a tagállamokban, amelyekre az (1) bekezdés b) pontja szerinti eltérés vonatkozik, valamint amelyekben a 3. cikk (2) bekezdésének a) pontjában említett adatokat közvetlenül a befektetők szolgáltatják, az ilyen adatoknak értékpapíronkénti alapon le kell fedniük a 3. cikk (2) bekezdésének a) pontjában említett értékpapír-mennyiség legalább 75%-át.
b)
az NKB-k részben vagy egészben mentesíthetik a 3. cikk (2) bekezdésének b) és c) pontjában említett adatszolgáltatási követelmények alól azokat a letétkezelőket, amelyeknek az összes nem rezidens befektető nevében őrzött értékpapír-állománya 10 milliárd euro alatt van.
(6) Az NKB-k választásuk szerint eltéréseket adhatnak a 3. cikk (3) bekezdésében foglalt adatszolgáltatási követelmények alól az adatszolgáltatási csoportok vezetői számára az alábbiak szerint:
a)
az NKB-k engedélyezhetik az adatszolgáltatási csoport vezetői számára, hogy az e rendeletben foglaltakkal összhangban értékpapíronkénti alapon szolgáltassanak statisztikai adatokat a csoportjuk által tartott, ISIN-kóddal rendelkező értékpapír-állomány 95%-ára vonatkozóan, feltéve, hogy a csoport által tartott, fennmaradó 5%-nyi értékpapírt nem egyetlen kibocsátó bocsátotta ki;
b)
az NKB-k felkérhetik az adatszolgáltató csoportok vezetőit, hogy az a) pontban foglaltak szerint az adatszolgáltatás alól kivett értékpapírok típusairól szolgáltassanak további adatokat.
(7) Az NKB-k választásuk szerint eltéréseket adhatnak az e rendeletben foglalt adatszolgáltatási követelmények alól, feltéve hogy a tényleges adatszolgáltatók ugyanezeket az adatokat a 25/2009/EK (EKB/2008/32) rendelet, a 958/2007/EK (EKB/2007/8) rendelet, vagy a 24/2009/EK (EKB/2008/30) rendelet alapján szolgáltatják, illetve amennyiben az NKB-k ugyanezen adatokat a III. mellékletben meghatározott statisztikai minimumelőírásoknak megfelelően le tudják vezetni.
(8) Az olyan tényleges adatszolgáltatók tekintetében, amelyekre az (1), (2), (3) vagy a (4) bekezdésben hivatkozott eltérés vonatkozik, az NKB-k általuk tartott vagy őrzött értékpapírok vonatkozásában továbbra is a 3. cikk (1) bekezdésében meghatározott követelményeknek megfelelően, éves alapon, összesítve vagy értékpapíronként gyűjtenek adatokat.
(9) Az NKB-k ellenőrzik az (1)-(7) bekezdésben foglalt feltételek teljesülését annak érdekében, hogy bármely mentességet minden naptári év eleji hatállyal meg lehessen adni, meg lehessen újítani, illetve szükség esetén vissza lehessen vonni.
(10) Az illetékes NKB visszavonja az (5) bekezdés a) pontja alapján a letétkezelőknek adott bármely mentességet, amennyiben az egyéb statisztikai vagy felügyeleti adatok alapján rendelkezésre álló, a III. mellékletben meghatározott statisztikai minimumelőírásoknak megfelelő adatokat egymást követő három adatszolgáltatási időszakban nem bocsátották időben rendelkezésre, tekintet nélkül arra, hogy ez a letétkezelők hibájából történt-e. A letétkezelőknek a 3. cikk (2) bekezdésében foglaltaknak megfelelően az illetékes NKB által történő, az eltérés visszavonására vonatkozó értesítés napját követően legkésőbb három hónappal meg kell kezdeniük az adatszolgáltatást.
(11) Az NKB-k választásuk szerint az általuk szükségesnek ítélt részletességgel eseti adatszolgáltatási követelményeket írhatnak elő az e cikk szerinti eltéréssel rendelkező tényleges adatszolgáltatók számára. A tényleges adatszolgáltatók az eseti adatszolgáltatási követelmény keretében kért adatokat az illetékes NKB kérését követő tizenöt munkanapon belül szolgáltatják.
(12) A tényleges adatszolgáltatók választhatják azt is, hogy nem élnek az NKB-k által megadott mentesség lehetőségével, és ehelyett eleget tesznek a teljes körű adatszolgáltatási követelményeknek. Az illetékes NKB által megadott mentesség lehetőségével nem élő tényleges adatszolgáltatónak az illetékes NKB-tól előzetes hozzájárulást kell kérnie a mentesség későbbi alkalmazását megelőzően.
5. cikk
Számviteli szabályok
(1) Ha ez a rendelet másként nem rendelkezik, az e rendelet szerinti adatszolgáltatás céljaira a tényleges adatszolgáltatók által követett számviteli szabályok tekintetében a bankok és más pénzügyi intézmények éves beszámolójáról és konszolidált éves beszámolójáról szóló, 1986. december 8-i 86/635/EGK tanácsi irányelvben (12) foglalt, illetve amennyiben ez nem alkalmazandó, bármely egyéb, a tényleges adatszolgáltatókra vonatkozó nemzeti vagy nemzetközi előírások alkalmazandók.
(2) A nemzeti számviteli gyakorlat sérelme nélkül az értékpapír-állományokra vonatkozó adatszolgáltatást névértéken vagy az értékpapírok darabszáma alapján kell teljesíteni. Piaci értékeket is meg lehet adni, a II. melléklet 4. részében említett módon.
(3) A nemzeti számviteli gyakorlat és nettósítási eljárások sérelme nélkül statisztikai célokból az értékpapír-állományokat bruttó összegben kell jelenteni.
(4) Az értékpapír-kihelyezési műveletek keretében kölcsönbe adott, vagy visszavásárlási megállapodás keretében értékesített értékpapír-állományokat az eredeti tulajdonos állományaként (és nem pedig az azokat ideiglenes megszerző állományaként) kell nyilvántartani, amennyiben határozott kötelezettségvállalás történik a művelet irányának megfordítására (és az nem pusztán opció). Amennyiben az ideiglenes megszerző a kapott értékpapírokat eladja, úgy az ilyen értékesítést végleges értékpapír adásvételként kell nyilvántartani, és az ideiglenes megszerzőnek az adatszolgáltatást az értékpapír-portfólió negatív előjelű pozíciójaként kell teljesítenie.
6. cikk
Határidők
(1) Az NKB-k döntik el, hogy minőségellenőrzési eljárások teljesítése, valamint a (2) bekezdésben meghatározott határidők betartása érdekében milyen határidővel kérik be az adatokat a tényleges adatszolgáltatóktól.
(2) Az NKB a tényleges adatszolgáltatók vonatkozásában az EKB-hoz továbbítja a következőket:
a)
a 3. cikk (1), (2) és (5) bekezdésében foglaltaknak megfelelően a negyedéves értékpapíronkénti adatok annak a negyedévnek a végét követő 70. munkanap végéig, amelyekre az adatok vonatkoznak; vagy
b)
havi értékpapíronkénti adatok a 3. cikk (5) bekezdésében, valamint a I. melléklet 1. részében foglaltaknak megfelelően az alábbi lehetőségek egyike alapján:
i.
a referencianegyedév három hónapjára vonatkozóan negyedévente, annak a negyedévnek a végét követő 63. munkanap végéig, amelyekre az adatok vonatkoznak; vagy
ii.
a referencianegyedév minden egyes hónapjára vonatkozóan havonta, annak a negyedévnek a végét követő 63. munkanap végéig, amelyekre az adatok vonatkoznak; és
c)
negyedéves értékpapíronkénti pozíciók a 3. cikk (3) bekezdésének megfelelően a munkanap végéig:
i.
2013-től 2015-ig: annak a negyedévnek a végét követő 70. munkanapon, amelyekre az adatok vonatkoznak; és
ii.
2016-tól: annak a negyedévnek a végét követő 55. munkanapon, amelyekre az adatok vonatkoznak.
(3) Amennyiben a (2) bekezdésben említett határidő olyan napra esik, amelyen a TARGET2 zárva tart, a határidő a TARGET2 következő működési napján jár le, az EKB honlapján közzétetteknek megfelelően.
7. cikk
Minimumelőírások és nemzeti adatszolgáltatási szabályok
(1) A tényleges adatszolgáltatók kötelesek a rájuk vonatkozó adatszolgáltatási kötelezettségeknek a III. mellékletben meghatározott minimumelőírásoknak megfelelően eleget tenni.
(2) Az NKB-k meghatározzák és bevezetik a tényleges adatszolgáltatók által követendő adatszolgáltatási rendet, a nemzeti jellemzőknek megfelelően. Az NKB-k döntenek arról, hogy a letétkezelők értékpapíronkénti alapon vagy befektetőnként szolgáltassanak-e adatot. Az NKB-k gondoskodnak arról, hogy ezek az adatszolgáltatási rendek biztosítsák az előírt statisztikai adatokat, és lehetővé tegyék a III. mellékletben meghatározott, az adattovábbításra, a pontosságra és a helyesbítésekre vonatkozó minimumelőírások betartásának pontos ellenőrzését.
8. cikk
Ellenőrzés és kötelező adatgyűjtés
Az NKB-k jogosultak az illetékes NKB által szükségesnek ítélt részletességgel a tényleges adatszolgáltatók által az e rendelet alapján szolgáltatandó adatokat ellenőrizni vagy ilyen adatokat gyűjteni, az e jogok EKB általi gyakorlására vonatkozó jogosultság sérelme nélkül. Ezeket a jogokat az NKB-k különösen abban az esetben gyakorolják, ha a tényleges adatszolgáltatók nem tesznek eleget a III. mellékletben meghatározott minimumelőírásoknak.
9. cikk
Egyszerűsített módosítási eljárás
Figyelembe véve a KBER Statisztikai Bizottságának véleményét, az EKB Igazgatósága technikai módosításokat végezhet e rendelet mellékleteiben, feltéve, hogy az ilyen módosítások nem változtatják meg a mögöttes koncepciót, és nem érintik a tényleges adatszolgáltatók jelentési terhét. Az Igazgatóság haladéktalanul értesíti a Kormányzótanácsot bármilyen ilyen módosításról.
10. cikk
Első adatszolgáltatás
Az e rendelet szerinti első adatszolgáltatás a 2013. december referencia-időszakra vonatkozó adatokkal kezdődik. Az NKB-k az EKB-nak történő első adatszolgáltatásuk alkalmával a kizárólag a pozíciókra vonatkozó adatokat szolgáltatják.
11. cikk
Záró rendelkezés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Kelt Frankfurt am Mainban, 2012. október 17-én.