NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 240/2014
ze dne 7. ledna 2014
o evropském kodexu chování pro partnerskou spolupráci v rámci evropských strukturálních a investičních fondů
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (1), a zejména čl. 5 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Cílem tohoto nařízení je stanovit evropský kodex chování s cílem podpořit členské státy a zjednodušit jim situaci při organizaci partnerské spolupráce pro dohody o partnerství a programy podporované Evropským fondem pro regionální rozvoj (EFRR), Evropským sociálním fondem (ESF), Fondem soudržnosti, Evropským zemědělským fondem pro rozvoj venkova (EZFRV) a Evropským námořním a rybářským fondem (ENRF). Tyto fondy nyní fungují v rámci společného rámce a jsou označovány jako „evropské strukturální a investiční fondy“ (dále jen „fondy ESI“).
(2)
Partnerská spolupráce je při provádění fondů ESI zavedenou zásadou. Partnerská spolupráce předpokládá úzkou spolupráci mezi orgány veřejné správy, hospodářskými a sociálními partnery a subjekty zastupujícími občanskou společnost na národní, regionální a místní úrovni po celou dobu programového cyklu sestávajícího z přípravy, provádění, monitorování a hodnocení.
(3)
Vybraní partneři by měli být co nejreprezentativnější z hlediska příslušných zúčastněných stran. Výběrová řízení by měla být transparentní a měla by zohlednit různé institucionální a právní rámce členských států a pravomoci národních a regionálních úrovní správy a samosprávy.
(4)
Partnery by měli být orgány veřejné správy, hospodářští a sociální partneři a subjekty zastupující občanskou společnost, včetně partnerů v oblasti životního prostředí, či komunitní a dobrovolnické organizace, které mohou významně ovlivnit nebo mít závažný dopad na provádění dohod o partnerství a programů. Zvláštní pozornost by se měla věnována tomu, aby byly zapojeny skupiny, na které mohou mít programy dopad, ale které je jen obtížně ovlivní, zejména nejzranitelnější a nejvíce marginalizované komunity, kterým nejvíce hrozí diskriminace nebo sociální vyloučení, obzvláště osoby se zdravotním postižením, migranti či Romové.
(5)
Pro výběr partnerů je nezbytné brát v úvahu rozdíly mezi dohodami o partnerství a programy. Dohody o partnerství se týkají všech fondů ESI poskytující podporu jednotlivým členským státům, zatímco programy se týkají pouze fondů ESI, jež na ně přispívají. Partnery v rámci dohod o partnerství by měli být ti, kteří jsou relevantní pro plánované použití všech fondů ESI, zatímco u programů je dostačující, aby partneři byli relevantní pro plánované použití fondů ESI, které na daný program přispívají.
(6)
Partneři by se měli účastnit přípravy a provádění dohod o partnerství a programů. Za tímto účelem je nutné stanovit hlavní zásady a osvědčené postupy týkající se včasných, účelných a transparentních konzultací s partnery ohledně analýzy úkolů a potřeb, které je třeba řešit, dále výběru cílů a priorit k řešení, dohod o koordinačních strukturách a víceúrovňové správě nezbytných pro zajištění účinné realizace politiky.
(7)
Partneři by měli být zastoupeni v monitorovacích výborech programů. Pravidla pro členství ve výborech a jejich vnitřní postupy by měla podporovat návaznost a pocit vlastní odpovědnosti ve vztahu k přípravě programů a jejich provádění; dále by měla podporovat jasná a transparentní pracovní ujednání, včasnost a zákaz diskriminace.
(8)
Prostřednictvím aktivní účasti v monitorovacích výborech by partneři měli být zapojeni do posuzování výkonnosti jednotlivých priorit, příslušných zpráv o programech a popřípadě i výzev k předkládání návrhů.
(9)
Efektivní partnerská spolupráce by měla být usnadněna tím, že se bude příslušným partnerům pomáhat při posilování jejich institucionální kapacity s ohledem na přípravu a provádění programů.
(10)
Komise by měla usnadnit výměnu osvědčených postupů, posilování institucionální kapacity a šíření příslušných výsledků mezi členskými státy, řídícími orgány a zástupci partnerů tím, že se zřídí komunita odborníků v oblasti partnerství zahrnující všechny fondy ESI.
(11)
Úlohu partnerů při provádění dohod o partnerství a výkonnost a účinnost partnerské spolupráce v programovém období by měly posoudit členské státy.
(12)
S cílem podpořit členské státy a zjednodušit jim situaci při organizaci partnerské spolupráce by Komise měla zpřístupnit příklady osvědčených postupů členských států,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Tímto nařízením se zřizuje evropský kodex chování v oblasti partnerské spolupráce pro dohody o partnerství a programy podporované z evropských strukturálních a investičních fondů.
KAPITOLA II
HLAVNÍ ZÁSADY TÝKAJÍCÍ SE TRANSPARENTNÍCH POSTUPŮ PRO IDENTIFIKACI PŘÍSLUŠNÝCH PARTNERŮ
Článek 2
Reprezentativnost partnerů
Členské státy zajistí, aby partneři uvedení v čl. 5 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013 byli co nejreprezentativnější z hlediska příslušných zúčastněných stran a byli jmenováni jako řádně pověření zástupci, při zohlednění jejich pravomocí, schopnosti aktivně se zapojit a odpovídající úrovně reprezentativnosti.
Článek 3
Určení příslušných partnerů pro dohody o partnerství
1. Podle dohody o partnerství členské státy určí příslušné partnery přinejmenším z těchto oblastí:
a)
příslušných regionálních, místních, městských a jiných orgánů veřejné správy, včetně
i)
regionálních orgánů, národních zástupců místních samospráv a místních orgánů představujících největší města a městské oblasti, jejichž působnost se týká plánovaného využití fondů ESI,
ii)
národních zástupců vysokoškolských vzdělávacích institucí, poskytovatelů vzdělávání a školení a výzkumných středisek s ohledem na plánované využití fondů ESI,
iii)
jiných vnitrostátních veřejných orgánů odpovědných za uplatňování horizontálních zásad uvedených v článcích 4 až 8 nařízení (EU) č. 1303/2013 s ohledem na plánované využití fondů ESI; a zejména subjektů pověřených podporou rovného zacházení stanoveného podle směrnice Rady 2000/43/ES (2), směrnice Rady 2004/113/ES (3) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/54/ES (4);
b)
hospodářských a sociálních partnerů, včetně:
i)
celostátně uznávaných organizací sociálních partnerů, zejména obecných mezioborových organizací a odvětvových organizací, jejichž odvětví se týkají plánovaného využití fondů ESI,
ii)
národních obchodních komor a podnikatelských sdružení zastupujících obecný zájem průmyslu a odvětví s ohledem na plánované využití fondů ESI a s cílem zajistit vyvážené zastoupení velkých, středních a malých podniků a mikropodniků, spolu se zástupci sociální ekonomiky;
c)
subjektů zastupujících občanskou společnost, jako jsou partneři v oblasti životního prostředí, nevládní organizace a subjekty zodpovědné za prosazování sociálního začlenění, rovnosti žen a mužů a nediskriminace, včetně:
i)
subjektů působících v oblastech souvisejících s plánovaným využitím fondů ESI a s uplatňováním horizontálních zásad uvedených v článcích 4 až 8 nařízení (EU) č. 1303/2013, a to na základě jejich reprezentativnosti a při zohlednění zeměpisného a tematického pokrytí, řídících schopností, odborných znalostí a inovativních přístupů,
ii)
jiných organizací nebo skupin, na které má provádění fondů ESI výrazný reálný nebo potenciální dopad, zejména pak skupin považovaných za ohrožené diskriminací a sociálním vyloučením.
2. V případě, že orgány veřejné správy, hospodářští a sociální partneři či subjekty zastupující občanskou společnost vytvořili na základě svých společných zájmů seskupení, které má usnadnit jejich zapojení do partnerské spolupráce (zastřešující organizace), mohou jmenovat jediného zástupce zastřešující organizace, který bude v partnerství jejich stanoviska tlumočit.
Článek 4
Určení příslušných partnerů pro programy
1. Pro každý program členské státy určí příslušné partnery přinejmenším z těchto oblastí:
a)
příslušných regionálních, místních, městských a jiných orgánů veřejné správy, včetně
i)
regionálních orgánů, národních zástupců místních samospráv a místních orgánů představujících největší města a městské oblasti, jejichž působnost se týká plánovaného využití fondů ESI přispívajících na program,
ii)
národních nebo regionálních zástupců vysokoškolských vzdělávacích institucí, poskytovatelů vzdělávání, školení a poradenství a výzkumných středisek s ohledem na plánované využití fondů ESI přispívajících na program,
iii)
dalších orgánů veřejné správy, které jsou odpovědné za uplatňování horizontálních zásad uvedených v článcích 4 až 8 nařízení (EU) č. 1303/2013 s ohledem plánované využití fondů ESI přispívajících na program, a zejména subjektů pověřených podporou rovného zacházení stanoveného podle směrnice 2000/43/ES, směrnice 2004/113/ES a směrnice 2006/54/ES,
iv)
ostatních subjektů organizovaných na národní, regionální nebo místní úrovni, které reprezentují oblasti, ve kterých se provádí integrované územní investice a strategie místního rozvoje financované z programu;
b)
hospodářských a sociálních partnerů, včetně:
i)
celostátně a regionálně uznávaných organizací sociálních partnerů, zejména obecných mezioborových organizací a odvětvových organizací, jejichž odvětví se týkají plánovaného využití fondů ESI přispívajících na program,
ii)
národních nebo regionálních obchodních komor a podnikatelských sdružení zastupujících obecný zájem průmyslu či odvětví s cílem zajistit vyvážené zastoupení velkých, středních a malých podniků a mikropodniků, spolu se zástupci sociální ekonomiky,
iii)
ostatních podobných subjektů organizovaných na národní nebo regionální úrovni;
c)
subjektů zastupujících občanskou společnost, jako jsou partneři v oblasti životního prostředí, nevládní organizace a subjekty zodpovědné za prosazování sociálního začlenění, rovnosti žen a mužů a nediskriminace, včetně:
i)
subjektů působících v oblastech souvisejících s plánovaným využitím fondů ESI přispívajícího na program a s uplatňováním horizontálních zásad uvedených v článcích 4 až 8 nařízení (EU) č. 1303/2013, a to na základě jejich reprezentativnosti a při zohlednění zeměpisného a tematického pokrytí, řídících schopností, odborných znalostí a inovativních přístupů,
ii)
subjektů zastupujících místní akční skupiny uvedené v čl. 34 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013,
iii)
dalších organizací nebo skupin, na které má provádění fondů ESI výrazný reálný nebo potenciální dopad; zejména pak skupin považovaných za ohrožené diskriminací a sociálním vyloučením.
2. Co se týče programů evropské územní spolupráce, mohou členské státy do partnerské spolupráce zahrnout:
i)
evropská seskupení pro územní spolupráci, která působí v příslušné přeshraniční nebo nadnárodní programové oblasti,
ii)
orgány nebo subjekty, které jsou zapojeny do vytváření či provádění makroregionální strategie či strategie pro oblast jednotlivého moře v programových oblastech, včetně koordinátorů prioritních oblastí v rámci makroregionálních strategií.
3. V případě, že orgány veřejné správy, hospodářští a sociální partneři či subjekty zastupující občanskou společnost vytvořili zastřešující organizaci, mohou jmenovat jediného zástupce této zastřešující organizace, který bude v partnerství jejich stanoviska tlumočit.
KAPITOLA III
HLAVNÍ ZÁSADY A OSVĚDČENÉ POSTUPY TÝKAJÍCÍ SE ZAPOJENÍ PŘÍSLUŠNÝCH PARTNERŮ DO PŘÍPRAVY DOHODY O PARTNERSTVÍ A PROGRAMŮ
Článek 5
Konzultace s příslušnými partnery o přípravě dohody o partnerství a programů
1. Členské státy a řídící orgány konzultují s příslušnými partnery postup a časový harmonogram přípravy dohody o partnerství a programů, aby zajistily jejich transparentní a účinné zapojení. Přitom je plně informují o jejich obsahu a jakýchkoli jeho změnách.
2. Pokud jde o konzultace s příslušnými partnery, členské státy zohlední potřebu:
a)
včasného zveřejnění příslušných informací a snadného přístupu k nim;
b)
dostatečného času na to, aby partneři mohli analyzovat základní přípravné dokumenty a předlohu dohody o partnerství a předlohy programů a mohli k nim dát připomínky;
c)
dostupnosti způsobů, pomocí nichž mohou partneři klást otázky, poskytovat příspěvky nebo budou informováni o tom, jak byly jejich návrhy zohledněny;
d)
šíření výsledků konzultací.
3. Co se týče programů rozvoje venkova, členské státy zohlední úlohu, kterou mohou hrát celostátní sítě pro venkov ustavené podle čl. 54 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 (5) z hlediska zapojení příslušných partnerů.
4. Pokud došlo k ustavení formálních dohod mezi různými úrovněmi správy na nižší úrovni, než je národní úroveň, členské státy zohlední tyto dohody o víceúrovňové správě v souladu se svými institucionálními a právními rámci.
Článek 6
Příprava dohody o partnerství
Členské státy v souladu se svými institucionálními a právními rámci zapojí příslušné partnery do přípravy dohody o partnerství, zejména co se týče:
a)
analýzy rozdílů, potřeb rozvoje a růstového potenciálu s ohledem na tematické cíle, včetně těch, jež jsou obsaženy v doporučeních pro jednotlivé země;
b)
souhrnu předběžných podmínek programů nebo hlavních zjištění předběžných hodnocení dohody o partnerství, pokud je členský stát provedl z vlastního podnětu;
c)
vybraných tematických cílů, orientačního rozdělení podpory z fondů ESI a jejich hlavních očekávaných výsledků;
d)
seznamu programů a mechanismů na národní a regionální úrovni pro zajištění koordinace fondů ESI mezi sebou navzájem a s dalšími unijními a vnitrostátními finančními nástroji a Evropskou investiční bankou;
e)
opatření pro zajištění integrovaného přístupu k využití fondů ESI pro územní rozvoj městských, venkovských, pobřežních a rybolovných oblastí a oblastí se zvláštními územními rysy;
f)
opatření pro zajištění integrovaného přístupu k řešení zvláštních potřeb zeměpisných oblastí nejvíce postižených chudobou a cílových skupin, jimž nejvíce hrozí diskriminace nebo vyloučení, se zvláštním zřetelem na marginalizované skupiny obyvatel;
g)
provádění horizontálních zásad uvedených v článcích 5, 7 a 8 nařízení (EU) č. 1303/2013.
Článek 7
Informace o zapojení příslušných partnerů do přípravy dohody o partnerství
Členské státy pro účely dohody o partnerství poskytnou alespoň tyto informace:
a)
seznam partnerů, kteří se podíleli na přípravě dohody o partnerství;
b)
opatření přijatá s cílem zajistit aktivní účast partnerů, včetně opatření přijatých v oblasti přístupnosti, zejména pro osoby se zdravotním postižením;
c)
úloha partnerů v přípravě dohody o partnerství;
d)
výsledky konzultací s partnery a popis jejich přidané hodnoty při přípravě dohody o partnerství.
Článek 8
Příprava programů
Členské státy v souladu se svými institucionálními a právními rámci zapojí příslušné partnery do přípravy programů, zejména co se týče:
a)
analýzy a určení potřeb;
b)
definice nebo výběru priorit a souvisejících specifických cílů;
c)
přidělování finančních prostředků;
d)
definice specifických ukazatelů programů;
e)
provádění horizontálních zásad definovaných v článcích 7 a 8 nařízení (EU) č. 1303/2013;
f)
složení monitorovacího výboru.
Článek 9
Informace o zapojení příslušných partnerů do programů
Členské státy pro účely programů poskytnou alespoň tyto informace:
a)
opatření přijatá za účelem zapojení příslušných partnerů do přípravy programů a jejich změny;
b)
plánované kroky k zajištění účasti partnerů při provádění programů.
KAPITOLA IV
OSVĚDČENÉ POSTUPY TÝKAJÍCÍ SE FORMULACE PRAVIDEL ČLENSTVÍ A VNITŘNÍ POSTUPY MONITOROVACÍCH VÝBORŮ
Článek 10
Pravidla členství v monitorovacích výborech
1. Při vypracovávání pravidel členství v monitorovacích výborech berou členské státy v úvahu zapojení těch partnerů, kteří již byli zapojeni do přípravy programů, a podporují rovnost žen a mužů a zásadu nediskriminace.
2. Pokud jde monitorovací výbory programů Evropské územní spolupráce, partneři mohou být zastoupeni zastřešujícími organizacemi na úrovni Unie nebo mezinárodní úrovni pro meziregionální a nadnárodní programy spolupráce. Členské státy mohou zapojovat partnery do příprav monitorovacího výboru, zejména prostřednictvím jejich účasti v koordinačních výborech na národní úrovni organizovaných v zúčastněných členských státech.
Článek 11
Jednací řády monitorovacích výborů
Při formulaci jednacího řádu monitorovací výbory zohledňují tyto aspekty:
a)
hlasovací práva členů;
b)
lhůta pro oznámení o zasedáních a předávání dokumentů, jež zpravidla nesmí být kratší než deset pracovních dnů;
c)
opatření pro zveřejňování a přístupnost přípravných dokumentů předložených monitorovacím výborům;
d)
postup pro přijímání, zveřejňování a přístupnost zápisů z jednání;
e)
opatření týkající se zřizování a činnosti pracovních skupin v rámci monitorovacích výborů;
f)
ustanovení týkající se střetu zájmů partnerů zapojených do monitorování, hodnocení a výzev k předkládání návrhů;
g)
podmínky, zásady a ujednání týkající se pravidel pro úhradu, možností budování kapacit a využití technické pomoci.
KAPITOLA V
HLAVNÍ ZÁSADY A OSVĚDČENÉ POSTUPY TÝKAJÍCÍ SE ZAPOJENÍ PŘÍSLUŠNÝCH PARTNERŮ DO PŘÍPRAVY VÝZEV K PŘEDKLÁDÁNÍ NÁVRHŮ A ZPRÁV O POKROKU A VE VZTAHU K MONITOROVÁNÍ A HODNOCENÍ PROGRAMŮ
Článek 12
Povinnosti týkající se ochrany údajů, důvěrnosti údajů a střetu zájmů
Členské státy zajistí, aby si partneři, kteří se podíleli na přípravě výzev k předkládání návrhů a zpráv o pokroku či na monitorování a hodnocení programů, byli vědomi svých povinností týkajících se ochrany údajů, důvěrnosti údajů a střetu zájmů.
Článek 13
Zapojení příslušných partnerů do přípravy výzev k předkládání návrhů
Řídící orgány přijmou vhodná opatření, aby se zamezilo možnému střetu zájmů, pokud jsou do přípravy výzev k předkládání návrhů nebo jejich posuzování zapojeni příslušní partneři.
Článek 14
Zapojení příslušných partnerů do přípravy zpráv o pokroku
Členské státy zapojí příslušné partnery do přípravy zpráv o pokroku při provádění dohody o partnerství podle čl. 52 nařízení (EU) č. 1303/2013, týkající se zejména hodnocení role partnerů při provádění dohody o partnerství a přehledu stanovisek předložených partnery během konzultací, popřípadě včetně popisu toho, jak byla stanoviska partnerů zohledněna.
Článek 15
Zapojení příslušných partnerů do monitorování programů
V rámci monitorovacích výborů a jejich pracovních skupin řídící orgány zapojí partnery do posuzování výsledků programu, včetně závěrů přezkumu výkonnosti, a do přípravy výročních zpráv o provádění programů.
Článek 16
Zapojení partnerů do hodnocení programů
1. Řídící orgány zapojí příslušné partnery do hodnocení programů v rámci monitorovacích výborů a popřípadě i zvláštních pracovních skupin vytvořených pro tento účel monitorovacími výbory.
2. Řídící orgány pro programy Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR), Evropského sociálního fondu (ESF) a Fondu soudržnosti konzultují s partnery zprávy, jež shrnují závěry hodnocení provedených v průběhu programového období v souladu s čl. 114 odst. 2 nařízení (EU) č. 1303/2013.
KAPITOLA VI
ORIENTAČNÍ OBLASTI, TÉMATA A OSVĚDČENÉ POSTUPY TÝKAJÍCÍ SE VYUŽÍVÁNÍ FONDŮ ESI K POSÍLENÍ INSTITUCIONÁLNÍCH KAPACIT PŘÍSLUŠNÝCH PARTNERŮ A ROLE KOMISE PŘI ŠÍŘENÍ OSVĚDČENÝCH POSTUPŮ
Článek 17
Posilování institucionálních kapacit příslušných partnerů
1. Řídící orgán prověří potřebu využívat technické pomoci za účelem podpory posilování institucionálních kapacit partnerů, zejména co se týče malých územněsprávních celků, hospodářských a sociálních partnerů a nevládních organizací, s cílem pomoci jim účinně se zapojit do přípravy, provádění, monitorování a hodnocení programů.
2. Podpora uvedená v odstavci 1 může mít formu, mimo jiné, tematických seminářů, školení, koordinačních a síťových struktur nebo příspěvků na náklady spojené s účastí na zasedáních týkajících se přípravy, provádění, monitorování a hodnocení programu.
3. Co se týče programů rozvoje venkova, lze podporu uvedenou v odstavci 1 poskytnout prostřednictvím celostátní sítě pro venkov v souladu s čl. 54 nařízení (EU) č. 1305/2013.
4. Co se týče programů ESF, řídící orgány v méně rozvinutých nebo přechodových regionech nebo v členských státech způsobilých pro podporu z Fondu soudržnosti zajistí, aby byly vhodné zdroje z ESF podle potřeby přidělovány na činnosti spojené s budováním kapacit sociálních partnerů a nevládních organizací, které jsou zapojeny do programů.
5. Co se týče evropské územní spolupráce, podpora podle odstavců 1 a 2 může rovněž zahrnovat podporu partnerům k posílení jejich institucionálních kapacit pro účast na mezinárodní spolupráci.
Článek 18
Úloha Komise při šíření osvědčených postupů
1. Komise zřídí mechanismus spolupráce nazvaný evropská komunita odborníků v oblasti partnerství, který je společný pro fondy ESI a je otevřený zainteresovaným členským státům, řídícím orgánům a organizacím zastupujícím partnery na úrovni Unie.
Evropská komunita odborníků v oblasti partnerství usnadňuje výměnu zkušeností, budování kapacit a šíření příslušných výsledků.
2. Komise zpřístupní příklady osvědčených postupů pro organizování partnerství.
3. Výměna zkušeností ohledně určení, přenosu a šíření osvědčených postupů a inovativních přístupů v souvislosti s prováděním programů meziregionální spolupráce a opatření podle čl. 2 odst. 3 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1299/2013 (6) zahrnuje zkušenosti z partnerství v programech spolupráce.
KAPITOLA VII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 19
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 7. ledna 2014.
A BIZOTTSÁG 240/2014/EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2014. január 7.)
az európai strukturális és beruházási alapok keretében megvalósított partnerségre vonatkozó európai magatartási kódexről
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (3) bekezdésére,
mivel:
(1)
E rendelet célja a partnerségre vonatkozó európai magatartási kódex létrehozása az Európai Regionális Fejlesztési Alap, az Európai Szociális Alap, a Kohéziós Alap, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap és az Európai Tengerügyi és Halászati Alap által támogatott partnerségi megállapodások és programok céljából kialakítandó partnerség megszervezésére irányuló tagállami erőfeszítések támogatása és megkönnyítése érdekében. Ezek az alapok, összefoglaló nevükön „európai strukturális és beruházási alapok” (a továbbiakban: ESB-alapok), jelenleg közös keretszabályok alapján működnek.
(2)
A partnerség az ESB-alapok működtetésének hagyományos elve. A partnerség a hatóságok, a gazdasági és szociális partnerek és a civil társadalmat képviselő szervezetek nemzeti, regionális és helyi szinten folytatott szoros együttműködését feltételezi a programok elkészítését, végrehajtását, monitoringját és értékelését felölelő teljes programcikluson keresztül.
(3)
A partnereket úgy kell kiválasztani, hogy azok a legreprezentatívabb érdekelt felek legyenek. Biztosítani kell a kiválasztási folyamat átláthatóságát és azt, hogy az figyelembe vegye a tagállamok eltérő intézményi és jogi kereteit, valamint nemzeti és regionális hatásköreit.
(4)
A partnerek olyan hatóságok, gazdasági és szociális partnerek és a civil társadalmat képviselő szervezetek - köztük környezetvédelmi partnerek, közösségi alapú és önkéntes szervezetek - lehetnek, amelyek képesek jelentős befolyást gyakorolni a partnerségi megállapodásra és a programokra, vagy amelyekre jelentős hatással lehet a partnerségi megállapodás és a programok végrehajtása. Kiemelt figyelmet kell fordítani azokra a csoportokra, amelyek, noha hatással lehetnek rájuk a programok, nehezen képesek befolyásolni azokat; közéjük tartoznak mindenekelőtt a leginkább veszélyeztetett és legmarginalizáltabb közösségek - így a fogyatékkal élők, a migránsok és a romák -, amelyek esetében a legnagyobb a diszkrimináció vagy a társadalmi kirekesztés kockázata.
(5)
A partnerek kiválasztása tekintetében fontos figyelembe venni a partnerségi megállapodások és a programok közötti különbségeket. A partnerségi megállapodások a tagállamoknak támogatást nyújtó minden ESB-alapra kiterjednek, míg a programok csak az adott programhoz hozzájáruló ESB-alapra hivatkoznak. A partnerségi megállapodásokhoz olyan partnereket kell kiválasztani, amelyek valamennyi ESB-alap tervezett felhasználása tekintetében relevánsak, míg a programok esetében elegendő, ha a partnerek az adott programhoz hozzájáruló ESB-alap tervezett felhasználása tekintetében relevánsak.
(6)
A partnereket be kell vonni a partnerségi megállapodások és a programok előkészítésébe és végrehajtásába. E célból alapelveket és jó gyakorlatokat kell megállapítani a megoldandó kihívások és kielégítendő igények elemzéséről, a célok és az azok teljesítését szolgáló prioritások kiválasztásáról, valamint az eredményes végrehajtáshoz szükséges koordinációs struktúrákról és többszintű kormányzásról a partnerekkel folytatott, kellő időben történő, érdemi és átlátható konzultációk tekintetében.
(7)
A partnereknek képviseltetniük kell magukat a programok monitoringbizottságaiban. A tagságra és a bizottsági eljárásokra vonatkozó szabályoknak elő kell mozdítaniuk a programozás és a végrehajtás folyamatosságát és az ezekkel kapcsolatos felelősségvállalást, az egyértelmű és átlátható munkarendet, valamint az időszerűséget és a hátrányos megkülönböztetés tilalmát.
(8)
A monitoring bizottságokban való tevékeny részvételükön keresztül a partnereket be kell vonni az egyes prioritásokkal kapcsolatos eredmények, a programokról szóló vonatkozó jelentések és - ha szükséges - a pályázati felhívások értékelésébe.
(9)
Az eredményes partnerség és a programok sikeres előkészítése és végrehajtása érdekében támogatni kell a partnerek intézményi kapacitásainak megerősítését.
(10)
A Bizottságnak létre kell hoznia a „Parnerségi Gyakorlati Közösség” elnevezésű, valamennyi ESB-alapot lefedő együttműködési mechanizmust a bevált gyakorlatok cseréjének, az intézményi kapacitások megerősítésének és a releváns eredmények tagállamok, irányító hatóságok és a partnerek képviselői közötti terjesztésének elősegítésére.
(11)
A tagállamoknak értékelniük kell a partnerek partnerségi megállapodások végrehajtásában játszott szerepét, valamint a partnerség programozási időszak során elért eredményességét és hatékonyságát.
(12)
A partnerség megszervezésére irányuló tagállami erőfeszítések támogatása és elősegítése érdekében a Bizottságnak közkinccsé kell tennie a bevált tagállami gyakorlatok egyes példáit,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Tárgy és hatály
Ez a rendelet létrehozza az európai strukturális és beruházási alapok által támogatott partnerségi megállapodások és programok céljából kialakított partnerségre vonatkozó európai magatartási kódexet.
II. FEJEZET
AZ ÉRINTETT PARTNEREK AZONOSÍTÁSÁT CÉLZÓ ÁTLÁTHATÓ ELJÁRÁSOKRA VONATKOZÓ ALAPELVEK
2. cikk
A partnerek reprezentativitása
A tagállamok biztosítják, hogy az 1303/2013/EU rendelet 5. cikkének (1) bekezdésében említett partnerek a releváns érdekelt felek legreprezentatívabb képviselői, akiket megfelelően felhatalmazott képviselőkként jelölnek ki, figyelembe véve hatáskörüket, a tevékeny részvételre való képességüket és az általuk biztosított képviselet megfelelő szintjét.
3. cikk
A partnerségi megállapodások érintett partnereinek azonosítása
(1) A partnerségi megállapodás céljából a tagállamok legalább a következők körében azonosítják az érintett partnereket:
a)
illetékes regionális, helyi, városi és más hatóságok, köztük:
i.
regionális hatóságok, helyi hatóságok nemzeti képviselői és a legnagyobb városokat és városi övezeteket képviselő helyi hatóságok, amelyek hatáskörei kapcsolódnak az ESB-alapok tervezett felhasználásához;
ii.
felsőoktatási intézmények, oktatás- és képzésszolgáltatók, kutatóközpontok nemzeti képviselői, az ESB-alapok tervezett felhasználásához kapcsolódva;
iii.
az 1303/2013/EU rendelet 4-8. cikkében említett horizontális elvek alkalmazásáért felelős egyéb nemzeti hatóságok, az ESB-alapok tervezett felhasználásához kapcsolódva; és különösen az egyenlő bánásmód előmozdításáért felelős, a 2000/43/EK tanácsi irányelvnek (2), a 2004/113/EK tanácsi irányelvnek (3) és a 2006/54/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (4) megfelelően létrehozott szervezetek;
b)
gazdasági és szociális partnerek, köztük:
i.
szociális partnerek nemzeti szinten elismert szervezetei, különösen általános iparági szervezetek és ágazati szervezetek, amelyek az ESB-alapok tervezett felhasználásához kapcsolódó ágazatokhoz tartoznak;
ii.
nemzeti kereskedelmi kamarák és az egyes iparágak vagy ágazatok általános érdekeit képviselő szakmai szövetségek, az ESB-alapok tervezett felhasználásához kapcsolódva és a nagy-, közép-, kis- és mikrovállalkozások kiegyensúlyozott képviseletét biztosítva, továbbá a szociális gazdaság képviselői;
c)
a civil társadalmat képviselő szervezetek, mint például a környezetvédelmi partnerek, a nem kormányzati szervezetek, valamint a társadalmi befogadást, a nemek közötti egyenlőséget és a hátrányos megkülönböztetés tilalmát előmozdító szervezetek, köztük:
i.
az ESB-alapok tervezett felhasználásához kapcsolódó területeken és az 1303/2013/EU rendelet 4-8. cikkében említett horizontális elvek alkalmazásán dolgozó szervezetek, reprezentativitásuk alapján és figyelembe véve földrajzi és tematikus hatókörüket, irányítási kapacitásaikat, szakértelmüket és innovatív jellegüket;
ii.
az ESB-alapok felhasználása által jelentősen érintett vagy valószínűsíthetően jelentősen érintett egyéb szervezetek vagy csoportok, különösen a diszkrimináció és a társadalmi kirekesztés által fenyegetett csoportok.
(2) Amennyiben a hatóságok, a gazdasági és szociális partnerek és a civil társadalmat képviselő szervezetek a partnerségben való részvételük megkönnyítése céljából érdekeiket összefogó szervezetet („ernyőszervezet”) hoznak létre, az ernyőszervezet álláspontjának a partnerségben való képviselete céljából közös képviselőt jelölhetnek.
4. cikk
A programok érintett partnereinek azonosítása
(1) A tagállamok az egyes programok céljából legalább a következők körében azonosítják az érintett partnereket:
a)
illetékes regionális, helyi, városi és más hatóságok, köztük:
i.
regionális hatóságok, helyi hatóságok nemzeti képviselői és a legnagyobb városokat és városi övezeteket képviselő helyi hatóságok, amelyek hatáskörei kapcsolódnak a programokhoz hozzájáruló ESB-alapok tervezett felhasználásához;
ii.
felsőoktatási intézmények, oktatás- és képzésszolgáltatók, tanácsadó szolgáltatások, kutatóközpontok nemzeti képviselői, a programokhoz hozzájáruló ESB-alapok tervezett felhasználásához kapcsolódva;
iii.
az 1303/2013/EU rendelet 4-8. cikkében említett horizontális elvek alkalmazásáért felelős más hatóságok, a programokhoz hozzájáruló ESB-alapok tervezett felhasználásához kapcsolódva, és különösen az egyenlő elbánás előmozdításáért felelős, a 2000/43/EK tanácsi irányelvnek, a 2004/113/EK tanácsi irányelvnek és a 2006/54/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelően létrehozott szervezetek;
iv.
más nemzeti, regionális vagy helyi szintű szervezetek és olyan területeket képviselő hatóságok, amelyeken a program által finanszírozott integrált területi beruházásokat és helyi fejlesztési stratégiákat valósítanak meg;
b)
gazdasági és szociális partnerek, köztük:
i.
szociális partnerek nemzeti vagy regionális szinten elismert szervezetei, különösen általános iparági szervezetek és ágazati szervezetek, amelyek a programhoz hozzájáruló esb-alapok tervezett felhasználásához kapcsolódó ágazatokhoz tartoznak;
ii.
nemzeti vagy regionális kereskedelmi kamarák és az egyes iparágak vagy ágazatok általános érdekeit képviselő szakmai szövetségek, a nagy-, közép-, kis- és mikrovállalkozások kiegyensúlyozott képviseletét biztosítva, továbbá a szociális gazdaság képviselői;
iii.
más hasonló nemzeti vagy regionális szervezetek;
c)
a civil társadalmat képviselő szervezetek, mint például a környezetvédelmi partnerek, a nem kormányzati szervezetek, valamint a társadalmi befogadást, a nemek közötti egyenlőséget és a hátrányos megkülönböztetés tilalmát előmozdító szervezetek, köztük:
i.
a programhoz hozzájáruló ESB-alapok tervezett felhasználásához kapcsolódó területeken és az 1303/2013/EU rendelet 4-8. cikkében említett horizontális elvek alkalmazásán dolgozó szervezetek, reprezentativitásuk alapján és figyelembe véve földrajzi és tematikus hatókörüket, irányítási kapacitásaikat, szakértelmüket és innovatív jellegüket;
ii.
az 1303/2013/EU rendelet 34. cikkének (1) bekezdésében említett helyi akciócsoportokat képviselő szervezetek;
iii.
az ESB-alapok felhasználása által jelentősen érintett vagy valószínűsíthetően jelentősen érintett egyéb szervezetek vagy csoportok; különösen a diszkrimináció és a társadalmi kirekesztés által fenyegetett csoportok.
(2) Az európai területi együttműködési programokkal kapcsolatos partnerségbe a következőket vonhatják be a tagállamok:
i.
a vonatkozó határon átnyúló vagy transznacionális programterületen működő európai területi együttműködési csoportosulások;
ii.
a programterületen makroregionális stratégiák és a tengeri medencéket érintő stratégiák kidolgozásában vagy végrehajtásában részt vevő hatóságok vagy szervezetek, köztük a makroregionális stratégiák kiemelt területeinek koordinátorai.
(3) Amennyiben a hatóságok, a gazdasági és szociális partnerek és a civil társadalmat képviselő szervezetek ernyőszervezetet hoznak létre, az ernyőszervezet álláspontjának a partnerségben való képviselete céljából közös képviselőt jelölhetnek.
III. FEJEZET
AZ ÉRINTETT PARTNEREKNEK A PARTNERSÉGI MEGÁLLAPODÁS ÉS A PROGRAMOK ELKÉSZÍTÉSÉBE TÖRTÉNŐ BEVONÁSÁRA VONATKOZÓ ALAPELVEK ÉS JÓ GYAKORLATOK
5. cikk
Konzultáció az érintett partnerekkel a partnerségi megállapodás és a programok elkészítése során
(1) Az érintett partnerek átlátható és eredményes bevonása érdekében a tagállamok és az irányító hatóságok egyeztetést folytatnak az érintett partnerekkel a partnerségi megállapodás és a programok elkészítésének folyamatáról és ütemezéséről. Ennek során teljes körű tájékoztatást nyújtanak a partnerségi megállapodás és a programok tartalmáról és annak esetleges változásairól.
(2) Az érintett partnerekkel folytatott egyeztetés során a tagállamok:
a)
figyelembe veszik a releváns információk időben történő rendelkezésre bocsátásának és könnyű hozzáférhetőségének igényét;
b)
elegendő időt biztosítanak az érintett partnereknek arra, hogy elemezzék és észrevételezzék a legfontosabb előkészítő dokumentumokat, valamint a partnerségi megállapodás és a programok tervezeteit;
c)
olyan csatornákat működtetnek, amelyeken keresztül a partnerek kérdéseket tehetnek fel, hozzájárulásokat nyújthatnak be, és tájékoztatást kapnak arról, milyen módon vették figyelembe javaslataikat;
d)
gondoskodnak az egyeztetés eredményének közzétételéről.
(3) A vidékfejlesztési programok vonatkozásában a tagállamok figyelembe veszik az 1305/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) 54. cikkének megfelelően létrehozott nemzeti vidékfejlesztési hálózatok szerepét az érintett partnerek bevonásában.
(4) Amennyiben a kormányzat különböző, nemzetinél alacsonyabb szintjei között hivatalos megállapodások vannak hatályban, a tagállam intézményi és jogi kereteinek megfelelően figyelembe veszi e többszintű kormányzási megállapodásokat.
6. cikk
A partnerségi megállapodás elkészítése
A tagállamok intézményi és jogi kereteiknek megfelelően az érintett partnereket bevonják a partnerségi megállapodás elkészítésébe, különösen a következők tekintetében:
a)
az egyenlőtlenségek, fejlesztési szükségletek és növekedési potenciálok elemzése a tematikus célkitűzések, ezen belül a releváns országspecifikus ajánlásokban említett tematikus célkitűzések tükrében;
b)
a programok előzetes feltételrendszerének összegzése és a partnerségi megállapodás esetleges előzetes, a tagállam kezdeményezésére végrehajtott értékelése során tett főbb megállapítások;
c)
a tematikus célkitűzések kiválasztása, az ESB-alapok indikatív elosztása és az alapok tekintetében várható főbb eredmények;
d)
azon programok és nemzeti és regionális mechanizmusok listája, amelyek biztosítják az ESB-alapok egymás közötti, illetve más uniós és nemzeti finanszírozási eszközökkel, valamint az Európai Beruházási Bankkal való koordinációját;
e)
az ESB-alapoknak a városi területek, a vidéki térségek, a tengerparti és halászati területek és a sajátos területi jegyekkel rendelkező területek fejlesztése érdekében történő felhasználására vonatkozó integrált megközelítést biztosító intézkedések;
f)
a szegénység által leginkább sújtott földrajzi területek, illetve a hátrányos megkülönböztetés vagy társadalmi kirekesztés legnagyobb kockázatának kitett célcsoportok egyedi szükségleteinek kezelését célzó integrált megközelítést biztosító intézkedések, különös tekintettel a marginalizálódott közösségekre;
g)
az 1303/2013/EU rendelet 5., 7. és 8. cikkében említett horizontális elvek alkalmazása.
7. cikk
Az érintett partnerek partnerségi megállapodásba való bevonásával kapcsolatos tájékoztatás
A tagállamok a partnerségi megállapodással kapcsolatban legalább a következő információkat közlik:
a)
a partnerségi megállapodás elkészítésébe bevont partnerek listája;
b)
a partnerek tevékeny részvételét biztosító intézkedések, ideértve a hozzáférhetőség - különösen a fogyatékkal élő személyek számára biztosított hozzáférhetőség - érdekében tett intézkedéseket;
c)
a partnerségi megállapodás elkészítésébe bevont partnerek feladata;
d)
a partnerekkel folytatott egyeztetés eredménye és az egyeztetés hozzáadott értéke a partnerségi megállapodás elkészítése tekintetében.
8. cikk
A programok elkészítése
A tagállamok intézményi és jogi kereteiknek megfelelően az érintett partnereket bevonják a programok elkészítésébe, különösen a következők tekintetében:
a)
az igények elemzése és azonosítása;
b)
a prioritások és az azokkal összefüggő specifikus célkitűzések meghatározása vagy kiválasztása;
c)
a finanszírozás elosztása;
d)
a programspecifikus mutatók meghatározása;
e)
az 1303/2013/EU rendelet 7. és 8. cikkében említett horizontális elvek alkalmazása;
f)
a monitoringbizottság összetétele.
9. cikk
Az érintett partnerek programokba való bevonásával kapcsolatos tájékoztatás
A tagállamok a programokban legalább a következő információkat közlik:
a)
az érintett partnereknek a programok és a programmódosítások elkészítésébe történő bevonását célzó intézkedések;
b)
a partnerek programok végrehajtásában való részvételét biztosítani hivatott, tervezett intézkedések.
IV. FEJEZET
A MONITORING BIZOTTSÁGOK TAGSÁGI SZABÁLYAINAK ÉS BELSŐ ELJÁRÁSAINAK KIALAKÍTÁSÁRA VONATKOZÓ JÓ GYAKORLATOK
10. cikk
A monitoring bizottság tagsági szabályai
(1) A monitoring bizottság tagsági szabályainak kialakítása során a tagállamok figyelembe veszik a programok elkészítésébe bevont partnerek közreműködését, előmozdítják a nemek közötti egyenlőség és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának ügyét.
(2) Az európai területi együttműködési programok monitoring bizottságaiban a partnereket az interregionális és transznacionális együttműködési programok céljára létrehozott uniós vagy transznacionális szintű ernyőszervezetek is képviselhetik. A tagállamok bevonhatják a partnereket a monitoring bizottságok előkészítésébe, mindenekelőtt a részt vevő tagállamok által nemzeti szinten szervezett koordinációs bizottságok munkájába történő bevonásuk révén.
11. cikk
A monitoring bizottság eljárási szabályai
Eljárási szabályaik kialakítása során a monitoring bizottságok figyelembe veszik a következőket:
a)
a tagok szavazati jogai;
b)
az ülésekről szóló előzetes értesítés és a dokumentumok átadása, amely általános szabályként nem lehet kevesebb 10 munkanapnál;
c)
a monitoring bizottságnak benyújtott előkészítő dokumentumok közzétételére és hozzáférhetőségére vonatkozó intézkedések;
d)
a jegyzőkönyv elfogadását, közzétételét és hozzáférhetőségét szabályozó eljárás;
e)
a monitoring bizottság keretén belül felállítandó munkacsoportok létrehozására és tevékenységére vonatkozó eljárások;
f)
a pályázatok ellenőrzésében, értékelésében és kiírásában részt vevő partnerekre vonatkozó összeférhetetlenségi szabályok;
g)
a visszatérítési szabályokra, a kapacitásépítési lehetőségekre és a technikai segítségnyújtás felhasználására vonatkozó feltételek, elvek és eljárások.
V. FEJEZET
AZ ÉRINTETT PARTNEREKNEK A PÁLYÁZATI FELHÍVÁSOK ÉS ELŐREHALADÁSI JELENTÉSEK ELKÉSZÍTÉSÉBE, VALAMINT A PROGRAMOK NYOMON KÖVETÉSÉBE ÉS ÉRTÉKELÉSÉBE TÖRTÉNŐ BEVONÁSÁRA VONATKOZÓ ALAPELVEK ÉS JÓ GYAKORLATOK
12. cikk
Az adatvédelemmel, a bizalmas kezeléssel és az összeférhetetlenséggel kapcsolatos kötelezettségek
A tagállamok biztosítják, hogy a pályázati felhívások és előrehaladási jelentések elkészítésében, valamint a programok monitoringjában és értékelésében részt vevő partnerek ismerjék az adatvédelemmel, a bizalmas kezeléssel és az összeférhetetlenséggel kapcsolatos kötelezettségeiket.
13. cikk
Az érintett partnerek bevonása a pályázati felhívások elkészítésébe
Az irányító hatóságok megteszik a megfelelő intézkedéseket az esetleges összeférhetetlenségek elkerülésére az érintett partnereknek a pályázati felhívások elkészítésébe vagy értékelésébe történő bevonása során.
14. cikk
Az érintett partnerek bevonása az előrehaladási jelentések elkészítésébe
A tagállamok az érintett partnereket bevonják az 1303/2013/EU rendelet 52. cikkében említett, a partnerségi megállapodás végrehajtásáról szóló előrehaladási jelentések elkészítésébe, és ennek keretében mindenekelőtt értékelik a partnereknek a partnerségi megállapodás végrehajtásában játszott szerepét, áttekintést adnak a partnerek egyeztetés során kifejtett véleményéről, valamint megfelelő esetben ismertetik a partnerek által kifejtett vélemények figyelembevételének módját.
15. cikk
Az érintett partnerek bevonása a programok monitoringjába
Az irányító hatóságok a monitoring bizottságok és azok munkacsoportjai keretében bevonják az érintett partnereket a programok teljesítményének értékelésébe, ideértve az eredményességi felülvizsgálat következtetéseinek megfogalmazását, valamint a programok éves végrehajtási jelentéseinek elkészítésébe.
16. cikk
A partnerek bevonása a programok értékelésébe
(1) Az irányító hatóságok a monitoring bizottságok és megfelelő esetben a monitoring bizottságok által kifejezetten erre a célra létrehozott munkacsoportok keretében bevonják az érintett partnereket a programok értékelésébe.
(2) Az Európai Regionális Fejlesztési Alap, az Európai Szociális Alap és a Kohéziós Alap programjainak irányító hatóságai konzultálnak a partnerekkel a programidőszak alatt végzett értékelések megállapításait összefoglaló, az 1303/2013/EU rendelet 114. cikkének (2) bekezdése szerinti jelentésekről.
VI. FEJEZET
AZ ESB-ALAPOKNAK AZ ÉRINTETT PARTNEREK INTÉZMÉNYI KAPACITÁSÁNAK ERŐSÍTÉSE ÉRDEKÉBEN TÖRTÉNŐ FELHASZNÁLÁSÁRA VONATKOZÓ INDIKATÍV TERÜLETEK, TÉMÁK ÉS JÓ GYAKORLATOK, VALAMINT A BIZOTTSÁG SZEREPE A JÓ GYAKORLATOK TERJESZTÉSÉBEN
17. cikk
Az érintett partnerek intézményi kapacitásának erősítése
(1) Az irányító hatóság - különösen a kisebb helyi hatóságok, gazdasági és szociális partnerek és nem kormányzati szervezetek esetében - megvizsgálja, hogy szükséges-e technikai segítségnyújtás formájában támogatást biztosítani a partnerek intézményi kapacitásának erősítésére annak érdekében, hogy a partnerek eredményesen részt vehessenek a programok elkészítésében, végrehajtásában, nyomon követésében és értékelésében.
(2) Az (1) bekezdésben említett támogatás egyebek mellett célzott műhelytalálkozók, képzések, koordinációs és hálózatépítési struktúrák vagy a programok elkészítésével, végrehajtásával, monitoringjával és értékelésével foglalkozó találkozókon való részvétel költségeihez való hozzájárulás formáját öltheti.
(3) A vidékfejlesztési programok esetében az (1) bekezdésben említett támogatás az 1305/2013/EU rendelet 54. cikke szerinti nemzeti vidékfejlesztési hálózatokon keresztül is biztosítható.
(4) Az Európai Szociális Alap programjai esetében a kevésbé fejlett régiókban, az átmeneti régiókban vagy a Kohéziós Alap által nyújtott támogatásokra jogosult tagállamokban működő irányító hatóságok biztosítják, hogy szükség esetén megfelelő ESZA-forrásokat fordítanak a programokban részt vevő szociális partnerek és nem kormányzati szervezetek kapacitásainak erősítésére.
(5) Az európai területi együttműködés esetében az (1) és (2) bekezdésben említett támogatás a partnerek nemzetközi együttműködési tevékenységekben való részvételét célzó intézményi kapacitásépítését is szolgálhatja.
18. cikk
A Bizottság szerepe a jó gyakorlatok terjesztésében
(1) A Bizottság Európai Partnerségi Gyakorlati Közösség néven valamennyi ESB-alapot lefedő, közös együttműködési mechanizmust alakít ki, amelyhez bármely érdekelt tagállam, irányító hatóság és a partnereket uniós szinten képviselő szervezet csatlakozhat.
Az Európai Partnerségi Gyakorlati Közösség előmozdítja a tapasztalatcserét, a kapacitásépítést és a releváns eredmények terjesztését.
(2) A Bizottság hozzáférhetővé teszi a partnerség szervezésével kapcsolatos jó gyakorlatok példáit.
(3) Az interregionális együttműködési programok és intézkedések végrehajtásával kapcsolatos jó gyakorlatok és innovatív megközelítések azonosítására, átadására és terjesztésére irányuló, az 1299/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (6) 2. cikke (3) bekezdésének c) pontja szerinti tapasztalatcsere magában foglalja az együttműködési programok keretében folytatott partnerségre vonatkozó tapasztalatokat.
VII. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
19. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. január 7-én.