NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1379/2013
ze dne 11. prosince 2013
o společné organizaci trhů s produkty rybolovu a akvakultury a o změně nařízení Rady (ES) č. 1184/2006 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 104/2000
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 42 a čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Oblast působnosti společné rybářské politiky se vztahuje na opatření na trzích s produkty rybolovu a akvakultury v Unii. Společná organizace trhů s produkty rybolovu a akvakultury (dále jen „společná organizace trhů“) je nedílnou součástí společné rybářské politiky a měla by přispívat k naplnění jejích cílů. Jelikož společná rybářská politika prochází revizí, měla by být odpovídajícím způsobem upravena i společná organizace trhů.
(2)
Nařízení Rady (ES) č. 104/2000 (4) je nutno revidovat, aby se zohlednily nedostatky, které byly zjištěny při uplatňování ustanovení, jež platí v současnosti, nejnovější vývoj na trhu Unie a světových trzích a vývoj činností v odvětví rybolovu a akvakultury.
(3)
Rybolov hraje obzvláště významnou úlohu v hospodářství pobřežních regionů Unie, včetně nejvzdálenějších regionů. Vzhledem k tomu, že tato činnost zajišťuje rybářům v těchto regionech jejich obživu, je třeba podniknout kroky na podporu stability trhu a pro užší vzájemný vztah mezi nabídkou a poptávkou.
(4)
Ustanovení společné organizace trhů by měla být prováděna v souladu s mezinárodními závazky Unie, zejména pokud jde o závazky podle předpisů Světové obchodní organizace. Při obchodování s produkty rybolovu a akvakultury se třetími zeměmi by měly být zajištěny podmínky pro spravedlivou hospodářskou soutěž, zejména respektováním požadavků na udržitelnost a používáním sociálních standardů rovnocenných s požadavky, které platí pro produkty z Unie.
(5)
Je důležité, aby řízení společné organizace trhů probíhalo v souladu se zásadami řádné správy společné rybářské politiky.
(6)
Pro úspěch společné organizace trhů má zásadní význam, aby byli spotřebitelé prostřednictvím marketingových a vzdělávacích kampaní informováni o důležitosti konzumace ryb, o široké škále dostupných druhů ryb a o tom, že je důležité být schopen porozumět informacím uvedeným na štítcích.
(7)
Organizace producentů v odvětví rybolovu a organizace producentů v odvětví akvakultury (dále jen „organizace producentů“) jsou klíčovými subjekty, pokud jde o dosažení cílů společné rybářské politiky a společné organizace trhů. Proto je nezbytné posílit jejich odpovědnost a poskytnout jim potřebnou finanční podporu, aby mohly hrát významnější roli v každodenním řízení rybolovu, a zároveň ctít rámec vymezený cíli společné rybářské politiky. Rovněž je nezbytné zajistit, aby jejich členové vykonávali činnosti v odvětví rybolovu a akvakultury udržitelným způsobem, zlepšovali uvádění produktů na trh, shromažďovali informace o akvakultuře a zvyšovali své příjmy. Při naplňování těchto cílů by měly organizace producentů zohlednit rozdílné podmínky v odvětvích rybolovu a akvakultury, které v Unii, včetně nejvzdálenějších regionů, převažují, a zejména zvláštnosti drobného rybolovu a extenzivní akvakultury. Příslušné vnitrostátní orgány by měly mít možnost převzít zodpovědnost za plnění těchto cílů a v souladu s potřebami každého druhu rybolovu úzce spolupracovat s organizacemi producentů v otázkách řízení, a to případně včetně přidělování kvót a řízení intenzity rybolovu.
(8)
Měla by být přijata opatření na podporu odpovídajícího a reprezentativního zastoupení drobných producentů.
(9)
V zájmu posílení konkurenceschopnosti a životaschopnosti organizací producentů by měla být jasně definována vhodná kritéria pro jejich zřizování.
(10)
Meziodvětvové organizace zahrnující různé kategorie hospodářských subjektů v odvětvích rybolovu a akvakultury mohou pomoci zlepšit koordinaci uvádění na trh v rámci celého dodavatelského řetězce a vypracovat opatření v zájmu celého odvětví.
(11)
Je vhodné stanovit společné podmínky pro uznávání organizací producentů a meziodvětvových organizací členskými státy, pro rozšíření působnosti pravidel přijatých organizacemi producentů a meziodvětvovými organizacemi a pro sdílení nákladů vyplývajících z tohoto rozšíření působnosti. Rozšířování působnosti pravidel by mělo podléhat povolení Komisí.
(12)
Protože populace ryb představují sdílené zdroje, mohou jejich udržitelného a účinného využívání v určitých případech lépe dosáhnout organizace složené z členů z různých členských států a různých regionů. Je proto nutné také podporovat možnost zřizování národních nebo nadnárodních organizací producentů a sdružení organizací producentů, založených případně na biogeografických oblastech. Tyto organizace by měly být partnerstvími zaměřenými na přijímání společných a závazných pravidel a na zajištění rovných podmínek pro všechny zúčastněné strany, které provádějí rybolovné činnosti. Při zřizování takových organizací je nutno zajistit, aby nadále podléhaly pravidlům hospodářské soutěže stanoveným tímto nařízením a aby byla respektována nutnost zachovat spojení jednotlivých pobřežních společenství s rybolovem a vodami, které v minulosti využívaly.
(13)
Komise by měla podpořit podpůrná opatření s cílem prosazovat účast žen v organizacích producentů v odvětví akvakultury.
(14)
Aby mohly organizace producentů nasměrovat své členy k udržitelným činnostem v odvětvích rybolovu a akvakultury, měly by vypracovat a předložit příslušným orgánům členských států plán produkce a uvádění na trh s potřebnými opatřeními ke splnění cílů těchto organizací producentů.
(15)
Aby bylo dosaženo cílů společné rybářské politiky, pokud jde o výměty, je nezbytné rozšířit využívání selektivních lovných zařízení, jež zabrání odlovu podměrečných ryb.
(16)
Vzhledem k nepředvídatelnosti rybolovných činností je vhodné vytvořit mechanismus pro skladování produktů rybolovu určených k lidské spotřebě, a to na podporu větší stability trhu a vyšších výnosů z produktů, zejména vytvořením přidané hodnoty. Tento mechanismus by měl přispět ke stabilizaci a sbližování místních trhů v Unii v zájmu dosažení cílů vnitřního trhu.
(17)
V zájmu zohlednění různých cen v Unii by měla být každá organizace producentů v odvětví rybolovu oprávněna navrhnout cenu za účelem spuštění mechanismu skladování. Tato spouštěcí cena by měla být stanovena tak, aby byla zachována spravedlivá hospodářská soutěž mezi hospodářskými subjekty.
(18)
Zavedení a používání společných obchodních norem by mělo umožnit zásobování trhu udržitelnými produkty a plné využití potenciálu vnitřního trhu s produkty rybolovu a akvakultury a mělo by usnadnit obchodování založené na spravedlivé hospodářské soutěži, a pomoci tak zvýšit ziskovost produkce. Za tímto účelem by se měly nadále uplatňovat platné obchodní normy.
(19)
Je nutno zajistit, aby dovážené produkty vstupující na trh Unie splňovaly stejné požadavky a obchodní normy, jaké musí dodržovat producenti Unie.
(20)
Za účelem zajištění vysoké úrovně ochrany lidského zdraví by měly produkty rybolovu a akvakultury uváděné na trh Unie splňovat platná pravidla v oblasti bezpečnosti potravin a hygieny, a to bez ohledu na svůj původ.
(21)
S cílem poskytnou spotřebitelům informovanou volbu je nezbytné, aby dostávali jasné a srozumitelné informace, zejména o původu produktů a způsobech jejich produkce.
(22)
Používání ekoznačky pro produkty rybolovu a akvakultury, ať pocházející z Unie nebo ze třetích zemí, umožňuje poskytování jasných informací o ekologické udržitelnosti těchto produktů. Proto je nutné, aby Komise posoudila možnost vypracování a zavedení minimálních kritérií pro vytvoření ekoznačky pro produkty rybolovu a akvakultury na úrovni celé Unie.
(23)
Za účelem ochrany spotřebitele by příslušné vnitrostátní orgány odpovědné za sledování a vymáhání plnění povinností stanovených v tomto nařízení měly plně využívat dostupné technologie, včetně testů DNA, aby odradily hospodářské subjekty od falešného značení odlovů.
(24)
Na produkci nebo uvádění produktů rybolovu a akvakultury na trh by se měla vztahovat pravidla hospodářské soutěže týkající se dohod, rozhodnutí a jednání podle článku 101 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen "Smlouva o fungování EU"), pokud jejich uplatňování nebrání fungování společné organizace trhů nebo neohrožuje dosažení cílů stanovených v článku 39 Smlouvy o fungování EU.
(25)
Je vhodné stanovit pravidla hospodářské soutěže, která se vztahují na produkci a uvádění produktů rybolovu a akvakultury na trh, s přihlédnutím ke zvláštním aspektům odvětví rybolovu a akvakultury, k nimž patří roztříštěnost odvětví, skutečnost, že ryby jsou sdíleným zdrojem, a velká míra dovozů, na něž by se měla vztahovat stejná pravidla, jako na unijní produkty rybolovu a akvakultury. V zájmu zjednodušení by se měla příslušná ustanovení nařízení Rady (ES) č. 1184/2006 (5) začlenit do tohoto nařízení. Nařízení (ES) č. 1184/2006 by se proto již na produkty rybolovu a akvakultury nemělo vztahovat.
(26)
Je nutné zlepšit shromažďování, zpracování a šíření ekonomických informací o trzích s produkty rybolovu a akvakultury v Unii.
(27)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení ustanovení tohoto nařízení, pokud jde o lhůty, postupy a formuláře žádostí o uznání organizací producentů a meziodvětvových organizací a pro odnětí tohoto uznání; formát, lhůty a postupy uplatňované členskými státy při informování o rozhodnutích o udělení nebo odnětí uznání; formát a postupy pro oznamování pravidel závazných pro všechny producenty nebo hospodářské subjekty členskými státy; formát a strukturu plánů produkce a uvádění na trh, jakož i postupy a lhůty pro jejich předkládání a schvalování; a formát, v němž členské státy zveřejňují spouštěcí ceny, by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (6).
(28)
Nařízení (ES) č. 104/2000 by mělo být zrušeno. V zájmu zajištění návaznosti ustanovení o informování spotřebitele by se však článek 4 uvedeného nařízení měl použít až do 12. prosince 2014.
(29)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž zavedení společné organizace trhů s produkty rybolovu a akvakultury, nemůže být vzhledem k společné povaze trhu s produkty rybolovu a akvakultury uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej lze z důvodu jeho rozsahu a účinků a potřeby další společné činnosti lépe dosáhnout na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(30)
Nařízení (ES) č. 1184/2006 a (ES) č. 1224/2009 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
1. Zřizuje se společná organizace trhů s produkty rybolovu a akvakultury (dále jen „společná organizace trhů“).
2. Společná organizace trhů zahrnuje tyto prvky:
a)
profesní organizace;
b)
obchodní normy;
c)
informace pro spotřebitele;
d)
pravidla hospodářské soutěže;
e)
informace o trhu.
3. Společná organizace trhů se doplňuje, pokud jde o vnější aspekty, nařízením Rady (EU) č. 1220/2012 (7) a nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1026/2012 (8).
4. Provádění společné organizace trhů je způsobilé k získání finanční podpory Unie podle budoucího právního aktu Unie, jímž se stanoví podmínky finanční podpory námořní politiky a politiky rybolovu pro období 2014-2020.
Článek 2
Oblast působnosti
Společná organizace trhů se vztahuje na produkty rybolovu a akvakultury uvedené v příloze I tohoto nařízení, které jsou uváděny na trh v Unii.
Článek 3
Cíle
Cíle společné organizace trhů jsou shodné s cíli stanovenými v článku 35 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 (9).
Článek 4
Zásady
Společná organizace trhů se řídí zásadami řádné správy, které jsou stanoveny v článku 3 nařízení (EU) č. 1380/2013.
Článek 5
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice uvedené v článku 4 nařízení (EU) č. 1380/2013, jakož i definice uvedené v článku 4 nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 (10), v článku 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011 (11), v článcích 2 a 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 (12) a v článku 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008 (13). Dále se rozumí:
a)
„produkty rybolovu“ vodní organismy získané rybolovnou činností nebo produkty z nich odvozené, jak je uvedeno v příloze I;
b)
„produkty akvakultury“ vodní organismy v jakékoli fázi jejich životního cyklu získané činností v oblasti akvakultury nebo produkty z nich odvozené, jak je uvedeno v příloze I;
c)
„producentem“ fyzická nebo právnická osoba, která používá výrobní prostředky, aby získala produkty rybolovu nebo akvakultury za účelem jejich uvádění na trh;
d)
„odvětvím rybolovu a akvakultury“ odvětví hospodářství, které zahrnuje veškeré činnosti v oblasti produkce, zpracování a uvádění produktů rybolovu nebo akvakultury na trh;
e)
„dodáním na trh“ dodání produktu rybolovu nebo akvakultury k distribuci, spotřebě nebo použití na trhu Unie v rámci obchodní činnosti, ať už za úplatu nebo bezplatně;
f)
„uvedením na trh“ první dodání produktu rybolovu nebo akvakultury na trh Unie;
g)
„maloobchodem“ manipulace s potravinami nebo jejich zpracování a skladování v místě prodeje nebo dodávky konečnému spotřebiteli, včetně distribučních terminálů, provozů veřejného stravování, závodních jídelen, podnikových restauračních služeb, restaurací a dalších podobných stravovacích provozoven, obchodů, distribučních center supermarketů a velkoobchodních prodejen;
h)
„balenými produkty rybolovu a akvakultury“ produkty rybolovu a akvakultury, které jsou „balenou potravinou“ ve smyslu čl. 2 odst. 2 písm. e) nařízení (ES) č. 1169/2011.
KAPITOLA II
PROFESNÍ ORGANIZACE
ODDÍL I
Zřizování, cíle a opatření
Článek 6
Zřízení organizací producentů v odvětví rybolovu a organizací producentů v odvětví akvakultury
1. Z podnětu producentů produktů rybolovu nebo produktů akvakultury lze zřizovat v jednom či více členských státech organizace producentů v odvětví rybolovu a organizace producentů v odvětví akvakultury (společně dále jen „organizace producentů“) a uznávat je v souladu s oddílem II.
2. V případě potřeby se při zřizování organizací producentů zohlední zvláštní situace drobných producentů.
3. Organizace producentů, která zastupuje odvětví rybolovu i akvakultury, může být zřízena jako společná organizace producentů v odvětvích rybolovu a akvakultury.
Článek 7
Cíle organizací producentů
1. Organizace producentů v odvětví rybolovu sledují tyto cíle:
a)
prosazovat životaschopné a udržitelné rybolovné činnosti svých členů v plném souladu s politikou zachování zdrojů, vymezené zejména v nařízení (EU) č. 1380/2013 a v právu životního prostředí, při respektování sociální politiky a pokud tak příslušný členský stát stanoví, za účasti na řízení mořských biologických zdrojů;
b)
co nejvíce zamezit a snížit nežádoucí úlovky komerčních populací a v případě potřeby optimálně využívat takové úlovky, aniž by se vytvořil trh s úlovky, které nedosahují minimální referenční velikosti pro zachování zdrojů, v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1380/2013;
c)
přispívat ke sledovatelnosti produktů rybolovu a k přístupu spotřebitelů k jasným a srozumitelným informacím;
d)
přispívat k vyloučení nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu.
2. Organizace producentů v odvětví akvakultury sledují tyto cíle:
a)
prosazovat udržitelné činnosti svých členů v oblasti akvakultury poskytováním příležitosti pro jejich rozvoj v plném souladu zejména s nařízením (EU) č. 1380/2013 a právem životního prostředí, při respektování sociální politiky;
b)
zajišťovat, aby činnosti jejich členů byly v souladu s vnitrostátními strategickými plány uvedenými v článku 34 nařízení (EU) č. 1380/2013;
c)
snažit se zajišťovat, aby krmiva vyráběná z produktů rybolovu a používaná v akvakultuře pocházela z udržitelně řízeného rybolovu.
3. Organizace producentů sledují vedle cílů uvedených v odstavcích 1 a 2 dva nebo více z těchto cílů:
a)
zlepšovat podmínky pro uvádění produktů rybolovu a akvakultury pocházejících od členů těchto organizací na trh;
b)
zlepšovat hospodářské výnosy;
c)
stabilizovat trhy;
d)
přispívat k zásobování potravinami a prosazovat přísné normy pro jakost a bezpečnost potravin a současně přispívat k zaměstnanosti v pobřežních a venkovských oblastech;
e)
zmenšovat environmentální dopad rybolovu, zejména prostřednictvím opatření ke zlepšení selektivity lovných zařízení.
4. Organizace producentů mohou sledovat i jiné, doplňkové cíle.
Článek 8
Opatření přijímaná organizacemi producentů
1. K dosažení cílů stanovených v článku 7 mohou organizace producentů využít mimo jiné tato opatření:
a)
přizpůsobení produkce požadavkům trhu;
b)
usměrňování nabídky a uvádění produktů svých členů na trh;
c)
propagace unijních produktů rybolovu a akvakultury svých členů nediskriminačním způsobem, s využitím například osvědčování, a zejména označení původu, značek ověřené kvality, zeměpisných označení, zaručených tradičních specialit a významu pro udržitelnost;
d)
kontrolování, zda jsou činnosti jejich členů v souladu s pravidly stanovenými dotyčnou organizací producentů, a přijímání opatření pro zajištění takového souladu;
e)
podpora odborné učňovské přípravy a programů spolupráce na podporu mladých lidí vstupujících do tohoto odvětví;
f)
zmenšování dopadu rybolovu na životní prostředí, zejména prostřednictvím opatření ke zlepšení selektivity rybolovných zařízení;
g)
podpora používání informačních a komunikačních technologií s cílem zlepšit uvádění produktů rybolovu na trh a jejich ceny;
h)
usnadnění přístupu spotřebitelů k informacím o produktech rybolovu a akvakultury.
2. Organizace producentů v odvětví rybolovu mohou rovněž využít tato opatření:
a)
kolektivně plánovat a řídit rybolovné činnosti svých členů, s výhradou organizace řízení mořských biologických zdrojů členskými státy, včetně vypracování a provádění opatření ke zlepšení selektivnosti rybolovných činností a poskytování poradenství příslušným orgánům;
b)
zamezení a minimalizování nežádoucích úlovků účastí na vývoji a používání technických opatření a optimální využití nežádoucích úlovků komerčních populací, aniž by se vytvořil trh s úlovky, které nedosahují minimální referenční velikosti pro zachování zdrojů, v souladu s čl. 15 odst. 11 nařízení (EU) č. 1380/2013 a případně s čl. 34 odst. 2 tohoto nařízení;
c)
řízení dočasného skladování pro produkty rybolovu v souladu s články 30 a 31 tohoto nařízení.
3. Organizace producentů v odvětví akvakultury mohou rovněž využít tato opatření:
a)
prosazování udržitelných činností v oblasti akvakultury, zejména s ohledem na ochranu životního prostředí, zdraví a dobré životní podmínky zvířat;
b)
shromažďování informací o produktech uváděných na trh, včetně ekonomických informací o prvním prodeji a o odhadech produkce;
c)
shromažďování informací o životním prostředí;
d)
plánování řízení činností svých členů v odvětví akvakultury;
e)
podpora programů pro odborníky za účelem propagace produktů udržitelné akvakultury.
Článek 9
Zřízení sdružení organizací producentů
1. Z podnětu organizací producentů uznaných v jednom či více členských státech lze zřizovat sdružení organizací producentů.
2. Není-li stanoveno jinak, ustanovení tohoto nařízení vztahující se na organizace producentů se použijí rovněž na sdružení organizací producentů.
Článek 10
Cíle sdružení organizací producentů
1. Sdružení organizací producentů sledují tyto cíle:
a)
provádět účinnějším a udržitelnějším způsobem cíle organizací producentů, které jsou členy sdružení, uvedené v článku 7;
b)
koordinovat a rozvíjet činnosti ve společném zájmu organizací producentů, které jsou členy sdružení.
2. Sdružení organizací producentů jsou způsobilá pro finanční podporu v souladu s budoucím právním aktem Unie, jímž se stanoví podmínky finanční podpory námořní politiky a politiky rybolovu pro období 2014-2020.
Článek 11
Zřízení meziodvětvových organizací
Z podnětu producentů v odvětví rybolovu a akvakultury v jednom či více členských státech lze zřizovat meziodvětvové organizace a uznávat je v souladu s oddílem II.
Článek 12
Cíle meziodvětvových organizací
Meziodvětvové organizace zlepšují koordinaci a podmínky pro dodávání produktů rybolovu a akvakultury na trh Unie.
Článek 13
Opatření uplatňovaná meziodvětvovými organizacemi
K dosažení cílů uvedených v článku 12 mohou meziodvětvové organizace využít tato opatření:
a)
vypracování vzorových smluv slučitelných s právem Unie;
b)
propagace unijních produktů rybolovu a akvakultury nediskriminačním způsobem, využíváním například osvědčování, a zejména označení původu, značek ověřené kvality, zeměpisných označení, zaručených tradičních specialit a významu pro udržitelnost;
c)
stanovení pravidel týkajících se produkce a uvádění produktů rybolovu a akvakultury na trh, která jsou přísnější než pravidla obsažená v právních předpisech Unie nebo členských států;
d)
zlepšení kvality, znalostí a transparentnosti, pokud jde o produkci a trh, jakož i provádění činností v oblasti profesní a učňovské odborné přípravy, například pokud jde o otázky jakosti a sledovatelnosti, bezpečnosti potravin a za účelem podpory výzkumu;
e)
provádění výzkumu a studií trhu a rozvíjení metod, které optimalizují fungování trhu, včetně využívání informačních a komunikačních technologií, jakož i shromažďování socioekonomických údajů;
f)
poskytování informací a provádění výzkumu potřebného k zajištění udržitelných dodávek v množství, jakosti a ceně, které odpovídají požadavkům trhu a očekáváním spotřebitelů;
g)
propagace druhů získaných z rybích populací, které jsou v udržitelném stavu, mají cennou výživovou hodnotu a nejsou konzumovány ve velké míře, mezi spotřebiteli;
h)
kontrolování, zda jsou činnosti jejich členů v souladu s pravidly stanovenými dotyčnou meziodvětvovou organizací, a přijímání opatření pro zajištění takového souladu.
ODDÍL II
Uznávání
Článek 14
Uznávání organizací producentů
1. Členské státy mohou za organizace producentů uznat veškerá seskupení zřízená z podnětu producentů v odvětví rybolovu nebo akvakultury, která požádají o toto uznání, za podmínky, že:
a)
dodržují zásady uvedené v článku 17 a pravidla přijatá k jejich provedení;
b)
na území dotčeného členského státu či jeho části vykonávají dostatečnou ekonomickou činnost, zejména s ohledem na počet členů nebo objem obchodovatelné produkce;
c)
mají právní subjektivitu podle vnitrostátního práva daného členského státu, jsou v něm usazena a mají své úřední sídlo na jeho území;
d)
jsou schopna sledovat cíle stanovené v článku 7;
e)
dodržují pravidla hospodářské soutěže uvedená v kapitole V;
f)
nezneužívají dominantní postavení na daném trhu; a
g)
poskytují příslušné podrobné informace o svých členech, o svém řízení a o svých zdrojích financování.
2. Organizace producentů uznané před 29. prosince 2013 se pro účely tohoto nařízení považují za organizace producentů a jsou vázány jeho ustanoveními.
Článek 15
Finanční podpora organizacím producentů nebo sdružením organizací producentů
Opatření týkající se uvádění produktů rybolovu a akvakultury na trh, jejichž cílem je vytvořit nebo restrukturalizovat organizace producentů nebo sdružení organizací producentů, lze finančně podpořit v souladu s budoucím právním aktem Unie, jímž se stanoví podmínky finanční podpory námořní politiky a politiky rybolovu pro období 2014-2020.
Článek 16
Uznání meziodvětvových organizací
1. Členské státy mohou za meziodvětvové organizace uznat seskupení hospodářských subjektů usazená na jejich území, která o toto uznání požádají, za podmínky, že:
a)
dodržují zásady uvedené v článku 17 a s pravidla přijatá k jejich provedení;
b)
zastupují významnou část činnosti v oblasti produkce a zpracování nebo uvádění na trh, pokud jde o produkty rybolovu a akvakultury nebo produkty zpracované z produktů rybolovu a akvakultury;
c)
sama neprodukují, nezpracovávají ani neuvádějí na trh produkty rybolovu a akvakultury nebo produkty zpracované z produktů rybolovu a akvakultury;
d)
mají právní subjektivitu podle vnitrostátního práva daného členského státu, jsou v něm usazena a mají své úřední sídlo na jeho území;
e)
jsou schopna sledovat cíle stanovené v článku 12;
f)
přihlížejí k zájmům spotřebitelů;
g)
nebrání řádnému fungování společné organizace trhů, a
h)
dodržují pravidla hospodářské soutěže uvedená v kapitole V.
2. Organizace zřízené před 29. prosince 2013 mohou být uznány za meziodvětvové organizace pro účely tohoto nařízení za předpokladu, že má dotčený členský stát za to, že dodržují ustanovení tohoto nařízení o meziodvětvových organizacích.
3. Meziodvětvové organizace uznané před 29. prosince 2013 se pro účely tohoto nařízení považují za meziodvětvové organizace a jsou vázány jeho ustanoveními.
Článek 17
Vnitřní fungování organizací producentů a meziodvětvových organizací
Vnitřní fungování organizací producentů a meziodvětvových organizací uvedených v článcích 14 a 16 je založeno na těchto zásadách:
a)
jejich členové dodržují pravidla přijatá těmito organizacemi v oblastech využívání rybolovu, produkce a uvádění na trh;
b)
zákaz diskriminace mezi členy, především z důvodu státní příslušnosti nebo místa usazení;
c)
výběr finančních příspěvků od členů za účelem financování organizace;
d)
demokratické fungování, umožňující členům kontrolovat svou organizaci a její rozhodnutí;
e)
ukládání účinných, odrazujících a přiměřených sankcí za porušování povinností stanovených vnitřními pravidly dané organizace, zejména v případě neplacení finančních příspěvků.;
f)
vymezení pravidel pro přijímání nových členů a pro rušení členství;
g)
vymezení účetních a rozpočtových pravidel nezbytných pro řízení organizace.
Článek 18
Kontroly a odnětí uznání členskými státy
1. Členské státy provádějí v pravidelných intervalech kontroly, aby ověřily, že organizace producentů a meziodvětvové organizace dodržují podmínky pro uznání uvedené v článcích 14 a 16. Nedodržování podmínek může mít za následek odnětí uznání.
2. Členský stát, v němž se nachází úřední sídlo organizace producentů nebo meziodvětvové organizace, jejíž členové pocházejí z různých členských států, nebo sdružení organizací producentů uznaných v různých členských státech, naváže společně s ostatními dotčenými členskými státy správní spolupráci, která je nezbytná k provádění kontrol činností dotyčných organizací nebo sdružení.
Článek 19
Přidělování rybolovných práv
Při plnění svých úkolů organizace producentů, jejímiž členy jsou státní příslušníci různých členských států, nebo sdružení organizací producentů uznaných v různých členských státech dodržuje předpisy upravující přidělování rybolovných práv mezi členské státy v souladu s článkem 16 nařízení (EU) č. 1380/2013.
Článek 20
Kontroly prováděné Komisí
1. Aby bylo zajištěno dodržování podmínek pro uznání organizací producentů nebo meziodvětvových organizací stanovených v článcích 14 a 16, může Komise provádět kontroly a případně požádá, aby členské státy organizacím producentů nebo meziodvětvovým organizacím odejmuly uznání.
2. Členské státy sdělí Komisi elektronickými prostředky veškerá rozhodnutí o udělení nebo odnětí uznání. Komise veškeré takové informace zpřístupní veřejnosti.
Článek 21
Prováděcí akty
1. Komise přijímá prováděcí akty týkající se:
a)
lhůt, postupů a formulářů žádostí o uznání organizací producentů a meziodvětvových organizací podle článků 14 a 16 nebo pro odnětí tohoto uznání podle článku 18;
b)
formátu, lhůt a postupů uplatňovaných členskými státy při informování Komise o rozhodnutích o udělení nebo odnětí uznání podle čl. 20 odst. 2.
Prováděcí akty přijaté podle písmene a) se případně přizpůsobují zvláštním znakům drobného rybolovu a akvakultury.
2. Prováděcí akty uvedené v odstavci 1 se přijímají přezkumným postupem podle čl. 43 odst. 2.
ODDÍL III
Rozšíření působnosti pravidel
Článek 22
Rozšíření působnosti pravidel organizací producentů
1. Členský stát může učinit pravidla dohodnutá v rámci určité organizace producentů závaznými pro producenty, kteří nejsou členy této organizace a kteří uvádějí na trh produkty v oblasti, v níž je daná organizace producentů reprezentativní, a to za podmínky, že:
a)
organizace producentů byla zřízena na dobu alespoň jednoho roku a je v jednom členském státě považována za reprezentativní s ohledem na produkci a uvádění produktů na trh, včetně případně odvětví drobného rybolovu, a podá žádost příslušným vnitrostátním orgánům;
b)
pravidla, jejichž působnost má být rozšířena, se týkají kteréhokoli z opatření pro organizace producentů, jež jsou stanovena v čl. 8 odst. 1 písm. a), b) a c), čl. 8 odst. 2 písm. a) a b) a čl. 8 odst. 3 písm. a) až e);
c)
jsou dodržena pravidla hospodářské soutěže uvedená v kapitole V.
2. Pro účely odst. 1 písm. a) se organizace producentů v odvětví rybolovu považuje za reprezentativní, pokud na ni připadá alespoň 55 % množství příslušného produktu uvedeného na trh v předchozím roce v oblasti, v níž se navrhuje rozšíření působnosti pravidel.
3. Pro účely odst. 1 písm. a) se organizace producentů v odvětví akvakultury považuje za reprezentativní, pokud na ni připadá alespoň 40 % množství příslušného produktu uvedeného na trh v předchozím roce v oblasti, v níž se navrhuje rozšíření působnosti pravidel;
4. Pravidla, jejichž působnost má být rozšířena na nečleny, se použijí po dobu 60 dnů až 12 měsíců.
Článek 23
Rozšíření působnosti pravidel meziodvětvových organizací
1. Členský stát může učinit některé dohody, rozhodnutí nebo jednání ve vzájemné shodě, jež byly dohodnuty v rámci určité meziodvětvové organizace, závaznými v určité oblasti nebo určitých oblastech pro ostatní hospodářské subjekty, které nepatří do této organizace, a to za podmínky, že:
a)
meziodvětvová organizace pokrývá alespoň 65 % v každé z nejméně dvou následujících činností: produkce, zpracování nebo uvádění na trh příslušného produktu v předchozím roce v dotyčné oblasti nebo oblastech členského státu a tato organizace podá žádost příslušným vnitrostátním orgánům; a
b)
pravidla, jejichž působnost má být rozšířena na ostatní hospodářské subjekty, se týkají kteréhokoli z opatření pro meziodvětvové organizace, jež jsou stanovena v čl. 13 písm. a) až g), a ostatním hospodářským subjektům v dotyčném členském státě nebo v Unii nezpůsobují škodu.
2. Pravidla, jejichž působnost je rozšířena, lze učinit závaznými nejvýše na dobu tří let, aniž je dotčen čl. 25 odst. 4.
Článek 24
Odpovědnost
Je-li podle článků 22 a 23 rozšířena působnost pravidel na nečleny, může dotyčný členský stát rozhodnout, že nečlenové uhradí organizaci producentů nebo meziodvětvové organizaci ekvivalent veškerých nákladů nebo jejich části, hrazených členy v důsledku uplatňování pravidel, jejichž působnost byla rozšířena na nečleny.
Článek 25
Povolení Komisí
1. Členské státy oznámí Komisi pravidla, která podle článků 22 a 23 zamýšlí učinit závaznými pro všechny producenty nebo hospodářské subjekty v určité oblasti nebo určitých oblastech.
2. Komise přijme rozhodnutí, kterým povolí rozšíření působnosti pravidel podle odstavce 1, pokud:
a)
jsou dodržena ustanovení článků 22 a 23;
b)
jsou dodržena pravidla hospodářské soutěže uvedená v kapitole V;
c)
rozšíření působnosti neohrožuje volný obchod; a
d)
není ohroženo dosažení cílů článku 39 Smlouvy o fungování EU.
3. Do jednoho měsíce od přijetí oznámení Komise přijme rozhodnutí, kterým rozšíření působnosti pravidel povolí nebo zamítne, a informuje o tom členské státy. Nepřijme-li Komise rozhodnutí do jednoho měsíce od přijetí oznámení, má se za to, že Komise rozšíření působnosti pravidel povolila.
4. Povolené rozšíření působnosti pravidel může být po uplynutí počáteční doby používáno i nadále, a to i na základě tichého souhlasu bez výslovného dalšího povolení, pokud dotyčný členský stát oznámil další dobu používání Komisi alespoň jeden měsíc před uplynutím počáteční doby a Komise toto další používání buď povolila, nebo k němu nevznesla námitky do jednoho měsíce ode dne přijetí uvedeného oznámení.
Článek 26
Odnětí povolení
Komise může provádět kontroly a odejmout povolení rozšíření působnosti pravidel, pokud zjistí, že není splněn některý z požadavků pro povolení rozšíření působnosti. Komise o takovém odnětí informuje členské státy.
Článek 27
Prováděcí akty
Komise přijímá prováděcí akty stanovící pravidla týkající se formátu a postupu oznamování podle čl. 25 odst. 1. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 43 odst. 2.
ODDÍL IV
Plánování produkce a uvádění na trh
Článek 28
Plán produkce a uvádění na trh
1. Každá organizace producentů předloží svým příslušným vnitrostátním orgánům ke schválení plán produkce a uvádění na trh alespoň pro hlavní druhy, které uvádí na trh. Tyto plány produkce a uvádění na trh jsou zaměřeny na dosažení cílů stanovených v článcích 3 a 7.
2. Plán produkce a uvádění na trh zahrnuje:
a)
plán produkce pro lovené nebo chované druhy;
b)
strategii uvádění produktů na trh zaměřenou na přizpůsobení množství, jakosti a obchodní úpravy nabídky požadavkům trhu;
c)
opatření přijímaná organizací producentů s cílem přispět k plnění cílů stanovených v článku 7;
d)
zvláštní preventivní opatření pro úpravu nabídky druhů, u kterých se během roku obvykle objevují obtíže s uváděním na trh;
e)
sankce pro členy, kteří porušují rozhodnutí přijatá k provádění dotyčného plánu.
3. Příslušné vnitrostátní orgány schválí plán produkce a uvádění na trh. Po jeho schválení organizace producentů plán neprodleně provede.
4. Organizace producentů mohou plán produkce a uvádění na trh revidovat a v takovém případě jej předloží příslušným vnitrostátním orgánům ke schválení.
5. Organizace producentů vypracuje výroční zprávu o svých činnostech na základě plánu produkce a uvádění na trh a předloží ji svým příslušným vnitrostátním orgánům ke schválení.
6. Organizace producentů mohou obdržet finanční podporu na přípravu a plnění plánů produkce a uvádění na trh v souladu s budoucím právním aktem Unie, jímž se stanoví podmínky finanční podpory námořní politiky a politiky rybolovu pro období 2014-2020.
7. Členské státy provádějí kontroly, aby zajistily, že každá organizace producentů plní povinnosti stanovené v tomto článku. Neplnění povinností může mít za následek odnětí uznání.
Článek 29
Prováděcí akty
1. Komise přijímá prováděcí akty týkající se:
a)
formátu a struktury plánu produkce a uvádění na trh uvedeného v článku 28;
b)
postupu a lhůt pro předkládání plánů produkce a uvádění na trh uvedených v článku 28 organizacemi producentů a pro jejich schvalování členskými státy.
2. Prováděcí akty uvedené v odstavci 1 se přijímají přezkumným postupem podle čl. 43 odst. 2.
ODDÍL V
Stabilizace trhů
Článek 30
Mechanismus skladování
Organizace producentů v odvětví rybolovu mohou obdržet finanční podporu pro skladování produktů rybolovu uvedených v příloze II, pokud:
a)
jsou splněny podmínky pro skladování stanovené v budoucím právním aktu Unie, jímž se stanoví podmínky finanční podpory námořní politiky a politiky rybolovu pro období 2014-2020;
b)
produkty byly organizacemi producentů v odvětví rybolovu uvedeny na trh a při spouštěcí ceně uvedené v článku 31 se pro ně nenašel žádný kupující;
c)
produkty splňují společné obchodní normy zavedené v souladu s článkem 33 a jejich jakost vyhovuje lidské spotřebě;
d)
produkty jsou konzervovány nebo zpracovány a uchovávány v nádržích nebo klecích, prostřednictvím zmrazování, ať na palubě plavidla nebo v zařízeních na pevnině, solení, sušení, nakládání či případně vaření nebo pasterace, rovněž za použití filetování, sekání nebo případně odstranění hlav;
e)
produkty jsou z uskladnění později znovu uvedeny na trh k lidské spotřebě;
f)
produkty zůstanou v uskladnění nejméně pět dnů.
Článek 31
Ceny spouštějící mechanismus skladování
1. Před začátkem každého roku může každá organizace producentů v odvětví rybolovu sama předložit návrh ceny, kterou se spustí mechanismus skladování podle článku 30 pro produkty rybolovu uvedené v příloze II.
2. Spouštěcí cena nepřekročí 80 % vážené průměrné ceny zaznamenané u dotyčného produktu v oblasti činnosti dané organizace producentů během tří let bezprostředně předcházejících roku, pro nějž je spouštěcí cena stanovena.
3. Při stanovení spouštěcí ceny se berou v úvahu tyto okolnosti:
a)
vývoj produkce a poptávky;
b)
stabilizace tržních cen;
c)
sbližování trhů;
d)
příjmy producentů;
e)
zájmy spotřebitelů.
4. Členské státy po přezkoumání návrhů organizací producentů, jež jsou uznány na jejich území, stanoví spouštěcí ceny, které organizace producentů použijí. Tyto ceny se stanovují na základě kritérií uvedených v odstavcích 2 a 3. Ceny se zveřejní.
Článek 32
Prováděcí akty
Komise přijímá prováděcí akty týkající se formátu, v němž členské státy zveřejňují spouštěcí ceny podle čl. 31 odst. 4. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 43 odst. 2.
KAPITOLA III
SPOLEČNÉ OBCHODNÍ NORMY
Článek 33
Stanovení společných obchodních norem
1. Aniž je dotčen článek 47, je možné stanovit společné obchodní normy pro produkty rybolovu, které jsou uvedeny v příloze I, bez ohledu na jejich původ (z Unie nebo dovezené), a které jsou určeny pro lidskou spotřebu.
2. Normy uvedené v odstavci 1 se mohou týkat jakosti, velikosti, hmotnosti, balení, obchodní úpravy nebo označování produktů, a zejména:
a)
minimálních velikostí pro uvedení na trh, s přihlédnutím k nejlepším dostupným vědeckým stanoviskům; tyto minimální velikosti pro uvedení na trh v příslušných případech odpovídají minimálním referenčním velikostem pro zachování zdrojů v souladu s čl. 15 odst. 10 nařízení (EU) č. 1380/2013,
b)
specifikací pro konzervované produkty v souladu s požadavky týkajícími se zachování zdrojů a mezinárodními závazky.
3. Odstavce 1 a 2 se použijí, aniž jsou dotčeny:
a)
nařízení (ES) č. 178/2002;
b)
nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 (14);
c)
nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 (15);
d)
nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 854/2004 (16);
e)
nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 (17);
f)
nařízení Rady (ES) č. 1005/2008 (18); a
g)
nařízení (ES) č. 1224/2009.
Článek 34
Dodržování společných obchodních norem
1. Produkty určené k lidské spotřebě, pro něž jsou stanoveny společné obchodní normy, lze uvádět na trh Unie pouze v souladu s těmito normami.
2. Veškeré vyložené produkty rybolovu, včetně těch, které nesplňují společné obchodní normy, mohou být použity k jiným účelům než přímé lidské spotřebě, zejména na rybí moučku, rybí tuk, krmiva pro zvířata v zájmovém chovu, potravinářské přídatné látky, léčivé přípravky nebo kosmetické výrobky.
KAPITOLA IV
INFORMACE PRO SPOTŘEBITELE
Článek 35
Povinné informace
1. Aniž je dotčeno nařízení (EU) č. 1169/2011, produkty rybolovu a akvakultury uvedené v příloze I písm. a), b), c) a e) tohoto nařízení, které jsou uváděny na trh v Unii, mohou být bez ohledu na svůj původ nebo způsob uvádění na trh nabízeny k prodeji konečnému spotřebiteli nebo zařízení společného stravování pouze tehdy, pokud příslušná etiketa nebo štítek uvádějí:
a)
obchodní označení příslušného druhu a jeho vědecký název;
b)
způsob produkce, vyjádřený především slovy „…odlov…“ nebo „…odlov ve sladkých vodách …“ nebo „… chov…“;
c)
oblast, v níž byl produkt odloven nebo odchován, a kategorii lovného zařízení použitého při rybolovu v souladu s prvním sloupcem přílohy III tohoto nařízení;
d)
zda byl produkt rozmražen;
e)
případně datum minimální trvanlivosti.
Požadavek uvedený v písmeni d) se nevztahuje na:
a)
složky přítomné v konečném výrobku;
b)
potraviny, jejichž zmrazení je z technologického hlediska nezbytnou součástí výrobního procesu;
c)
produkty rybolovu a akvakultury dříve zmrazené z důvodu bezpečnosti z hlediska zdraví v souladu s přílohou III oddílem VIII nařízení (ES) č. 853/2004;
d)
produkty rybolovu a akvakultury, které byly rozmraženy před uzením, solením, vařením, nakládáním, sušením nebo kombinací některých z těchto postupů.
2. Pro nebalené produkty rybolovu a akvakultury mohou být povinné údaje uvedené v odstavci 1 poskytovány při maloobchodním prodeji prostřednictvím obchodních informací, například billboardů nebo plakátů.
3. Pokud se k prodeji konečnému spotřebiteli nebo zařízení společného stravování nabízí smíšený produkt složený z téhož druhu, který byl však získán různými způsoby produkce, uvede se způsob produkce u každé šarže. Pokud se k prodeji konečnému spotřebiteli nebo zařízení společného stravování nabízí smíšený produkt složený z téhož druhu, který však pochází z různých oblastí odlovu nebo zemí chovu, uvede se alespoň oblast šarže, která je z hlediska množství nejreprezentativnější, a rovněž údaje o tom, že produkty pocházejí rovněž z jiných oblastí odlovu nebo chovu.
4. Členské státy mohou osvobodit od požadavků uvedených v odstavci 1 malá množství produktů prodávaná přímo z rybářských plavidel spotřebitelům za předpokladu, že jejich hodnota nepřekročí hodnotu uvedenou v čl. 58 odst. 8 nařízení (ES) č. 1224/2009.
5. Produkty rybolovu a akvakultury a jejich balení opatřená etiketou nebo štítkem před 13. prosincem 2014, které nejsou v souladu s tímto článkem, je možné uvádět na trh až do vyčerpání zásob.
Článek 36
Informování o ekoznačce
Po konzultaci s členskými státy a zúčastněnými subjekty předloží Komise do 1. ledna 2015 Evropskému parlamentu a Radě zprávu o proveditelnosti týkající se možností systému ekoznačky pro produkty rybolovu a akvakultury, zejména zavedení takového systému v celé Unii a stanovení minimálních požadavků na používání ekoznačky Unie členskými státy.
Článek 37
Obchodní označení
1. Pro účely čl. 35 odst. 1 členské státy vyhotoví a zveřejní seznam obchodních označení, která jsou přijímána na jejich území, společně s jejich vědeckými názvy. V seznamu se uvádějí tyto údaje:
a)
vědecký název každého druhu podle informačního systému FishBase, nebo případně podle databáze ASFIS Organizace pro výživu a zemědělství (FAO);
b)
obchodní označení:
i)
název druhu v úředním jazyce nebo jazycích dotyčného členského státu;
ii)
případně jiný název nebo názvy, které jsou přijímány nebo povoleny na místní či regionální úrovni.
2. Všechny druhy ryb, které tvoří složku jiné potraviny, lze označovat jako „ryby“, pokud název a obchodní úprava takové potraviny neodkazují na konkrétní druh.
3. Veškeré změny seznamu obchodních označení přijímaných členským státem se bez prodlení oznámí Komisi, která o nich informuje ostatní členské státy.
Článek 38
Uvedení oblasti odlovu nebo produkce
1. Údaje o oblasti odlovu nebo produkce podle čl. 35 odst. 1 písm. c) sestávají z těchto informací:
a)
v případě produktů rybolovu odlovených na moři písemný název podoblasti nebo divize uvedené v rybolovných oblastech FAO, jakož i název takové oblasti vyjádřený způsobem srozumitelným pro spotřebitele nebo mapa či piktogram zobrazující tuto oblast, nebo odchylně od tohoto požadavku, u produktů rybolovu odlovených v jiných vodách než v severovýchodním Atlantiku (rybolovná oblast FAO 27) a Středozemním a Černém moři (rybolovná oblast FAO 37) uvedení názvu rybolovné oblasti FAO;
b)
v případě produktů rybolovu odlovených ve sladkých vodách odkaz na vodní útvar ležící v členském státě nebo třetí zemi původu produktu;
c)
v případě produktů akvakultury odkaz na členský stát nebo třetí zemi, v níž produkt dosáhl více než poloviny své konečné hmotnosti nebo strávil více než polovinu chovného období nebo v případě mlžů prošel závěrečnou fází chovu nebo pěstování v délce nejméně šesti měsíců.
2. Kromě informací uvedených v odstavci 1 mohou hospodářské subjekty uvést přesnější údaje o oblasti odlovu nebo produkce.
Článek 39
Doplňkové dobrovolné informace
1. Vedle povinných informací požadovaných podle článku 35 lze dobrovolně poskytnout následující informace, jsou-li uvedeny jasně a jednoznačně:
a)
datum odlovu produktů rybolovu nebo datum získání produktů akvakultury;
b)
datum vykládky produktů rybolovu nebo informace o přístavu, v němž byly produkty vyloženy;
c)
podrobnější informace o druhu lovného zařízení uvedeného v druhém sloupci přílohy III;
d)
v případě produktů rybolovu odlovených na moři údaje o státu vlajky plavidla, které produkty odlovilo;
e)
informace o životním prostředí;
f)
informace etického nebo sociálního charakteru;
g)
informace o způsobech a postupech produkce;
h)
informace o nutričním obsahu produktu.
2. Lze použít kód pro rychlou odpověď (QR) uvádějící všechny informace uvedené v čl. 35 odst. 1 nebo jejich část.
3. Dobrovolné informace nesmí být uváděny na úkor prostoru na etiketě nebo štítku, který je vyhrazen pro povinné informace.
4. Neuvádí se dobrovolné informace, které nelze ověřit.
KAPITOLA V
PRAVIDLA HOSPODÁŘSKÉ SOUTĚŽE
Článek 40
Uplatňování pravidel hospodářské soutěže
Na dohody, rozhodnutí a jednání podle čl. 101 odst. 1 a článku 102 Smlouvy o fungování EU, které se týkají produkce nebo uvádění produktů rybolovu a akvakultury na trh, se vztahují články 101 až 106 Smlouvy o fungování EU a předpisy přijaté k jejich provedení.
Článek 41
Výjimky z uplatňování pravidel hospodářské soutěže
1. Bez ohledu na článek 40 tohoto nařízení se čl. 101 odst. 1 Smlouvy o fungování EU nevztahuje na dohody, rozhodnutí a jednání organizací producentů, které se týkají produkce nebo prodeje produktů rybolovu a akvakultury či využívání společných zařízení pro skladování, úpravu či zpracování těchto produktů a které:
a)
jsou nezbytné k dosažení cílů stanovených v článku 39 Smlouvy o fungování EU;
b)
neobsahují povinnost účtovat stejné ceny;
c)
nevedou k rozdělování trhů uvnitř Unie v jakékoli formě;
d)
nevylučují hospodářskou soutěž; a
e)
nevylučují hospodářskou soutěž u podstatné části dotyčných produktů.
2. Bez ohledu na článek 40 tohoto nařízení se čl. 101 odst. 1 Smlouvy o fungování EU nevztahuje na dohody, rozhodnutí a jednání meziodvětvových organizací, které:
a)
jsou nezbytné k dosažení cílů stanovených v článku 39 Smlouvy o fungování EU;
b)
neobsahují povinnost uplatňovat stanovenou cenu;
c)
nevedou k rozdělování trhů uvnitř Unie v jakékoli formě;
d)
neuplatňují při rovnocenných obchodech s ostatními obchodními partnery rozdílné podmínky, čímž je znevýhodňují v hospodářské soutěži;
e)
nevylučují hospodářskou soutěž u podstatné části dotyčných produktů; a
f)
neomezují hospodářskou soutěž způsoby, které nejsou nezbytné k dosažení cílů společné rybářské politiky.
KAPITOLA VI
INFORMACE O TRHU
Článek 42
Informace o trhu
1. Komise:
a)
shromažďuje, analyzuje a šíří ekonomické poznatky a znalosti týkající se trhu Unie s produkty rybolovu a akvakultury v celém dodavatelském řetězci, s přihlédnutím k mezinárodním souvislostem;
b)
poskytuje praktickou podporu organizacím producentů a meziodvětvovým organizacím za účelem lepší koordinace informací mezi účastníky trhu a zpracovateli;
c)
pravidelně zkoumá ceny produktů rybolovu a akvakultury na trhu Unie v celém dodavatelském řetězci a provádí analýzy vývoje trhu;
d)
provádí ad hoc studie trhu a stanoví metodiku pro průzkumy tvorby cen.
2. K provádění odstavce1 využívá Komise tato opatření:
a)
usnadnění přístupu k dostupným údajům o produktech rybolovu a akvakultury, které byly shromážděny podle práva Unie;
b)
zpřístupnění informací o trhu, jako jsou například cenové průzkumy, tržní analýzy a studie, všem zúčastněným subjektům a široké veřejnosti přístupným a srozumitelným způsobem, s výhradou nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (19).
3. Členské státy přispívají k dosažení cílů uvedených v odstavci 1.
KAPITOLA VII
PROCESNÍ USTANOVENÍ
Článek 43
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
KAPITOLA VIII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 44
Změna nařízení (ES) č. 1184/2006
Článek 1 nařízení (ES) č. 1184/2006 se nahrazuje tímto:
„Článek 1
Toto nařízení stanoví pravidla pro použití článků 101 až 106 a čl. 108 odst. 1 a 3 Smlouvy o fungování Evropské unie na produkci produktů uvedených v příloze I Smlouvy o fungování EU nebo obchod s nimi, s výjimkou produktů, na něž se vztahuje nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 (20) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1379/2013 (21)
Článek 45
Změna nařízení (ES) č. 1224/2009
Nařízení (ES) č. 1224/2009 se mění takto:
1)
v čl. 57 odst. 1 se doplňují nové věty, které znějí:
„Členské státy provádí kontroly s cílem zajistit dodržování předpisů. Kontroly se mohou uskutečnit ve všech fázích uvádění produktů na trh a během přepravy.“;
2)
v článku 58 se odstavec 5 mění takto:
a)
písmeno g) se nahrazuje tímto:
„g)
informace pro spotřebitele stanovené v článku 35 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1379/2013 (22)
b)
písmeno h) se zrušuje.
Článek 46
Zrušení
Nařízení (ES) č. 104/2000 se zrušuje. Článek 4 se však použije do dne 12. prosince 2014.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou uvedenou v příloze IV.
Článek 47
Pravidla zavádějící společné obchodní normy
Nadále se použijí pravidla zavádějící společné obchodní normy, zejména nařízení Rady (EHS) č. 2136/89 (23), nařízení Rady (EHS) č. 1536/92 (24) a nařízení Rady (ES) č. 2406/96 (25), jakož i další pravidla přijatá pro provádění společných obchodních norem, jako je nařízení Komise (EHS) č. 3703/85 (26).
Článek 48
Přezkum
Do 31. prosince 2022 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o výsledcích uplatňování tohoto nařízení.
Článek 49
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014, s výjimkou kapitoly IV a článku 45, jež se použijí ode dne 13. prosince 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. prosince 2013.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 1379/2013/EU RENDELETE
(2013. december 11.)
a halászati és akvakultúra-termékek piacának közös szervezéséről, az 1184/2006/EK és az 1224/2009/EK tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 104/2000/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 42. cikkére és 43. cikkének (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére (2),
rendes jogalkotási eljárás keretében (3),
mivel:
(1)
A közös halászati politika hatálya kiterjed a halászati és akvakultúra-termékek uniós piacait érintő intézkedésekre. A halászati és akvakultúra-termékek piacainak közös szervezése (a továbbiakban: a közös piacszervezés) a közös halászati politika szerves része, és hozzá kell járulnia annak a célkitűzéseinek a megvalósításához. Mivel a közös halászati politika felülvizsgálata folyamatban van, a közös piacszervezést ennek megfelelően kell kiigazítani.
(2)
A 104/2000/EK tanácsi rendeletet (4) felül kell vizsgálni a jelenleg hatályos rendelkezések végrehajtásában tapasztalt hiányosságok, az Unió és a világ piacain tapasztalt folyamatok, valamint a halászati és akvakultúra-tevékenységek fejlődésének figyelembe vétele érdekében.
(3)
A halászat különösen fontos szerepet játszik az Unió part menti - és azon belül a legkülső - régióinak gazdasági életében. Tekintettel arra, hogy ez biztosítja e régiók halászainak a megélhetését, lépéseket kell tenni a piaci stabilitás támogatása, valamint a kínálat és a kereslet jobb összehangolása érdekében.
(4)
A közös piacszervezés rendelkezéseit az Unió nemzetközi kötelezettségvállalásait, különösen a Kereskedelmi Világszervezet rendelkezései szerinti kötelezettségvállalásait betartva kell megvalósítani. Biztosítani kell annak feltételeit, hogy a halászati és akvakultúra-termékek kereskedelme terén tisztességes verseny valósulhasson meg a harmadik országokkal, mindenekelőtt az uniós termékekre vonatkozókkal egyenértékű fenntarthatósági követelmények és szociális előírások tiszteletben tartása révén.
(5)
Fontos, hogy a közös piacszervezés irányítása a közös halászati politika jó kormányzására vonatkozó elvekre épüljön.
(6)
A közös piacszervezés sikere érdekében a fogyasztókat - értékesítési és oktatási kampányok révén - mindenképpen tájékoztatni kell a halfogyasztás fontosságáról és a rendelkezésre álló rengeteg halfajról, valamint a címkéken szereplő információk megértésének fontosságáról.
(7)
A halászati termelői szervezetek és az akvakultúra termelői szervezetek (a továbbiakban: a termelői szervezetek) kulcsszerepet játszanak a közös halászati politika célkitűzéseinek elérésében és a közös piacszervezés megfelelő alkalmazásának biztosításában. Ezért szélesíteni kell a feladatkörüket, és biztosítani kell számukra az ahhoz szükséges pénzügyi támogatást, hogy a közös halászati politika célkitűzései által meghatározott kereteket tiszteletben tartva jelentőségteljesebb szerepet tölthessenek be a mindennapi halászati gazdálkodásban. Biztosítani kell továbbá, hogy tagjaik fenntartható módon végezzék a halászati és akvakultúra-tevékenységeket, javítsák termékeik piaci forgalmazását, gyűjtsék az akvakultúrára vonatkozó információkat és növeljék a bevételüket. E célkitűzések megvalósítása során a termelői szervezeteknek figyelembe kell venniük, hogy az Unión belül - a legkülső régiókat is beleértve - igen változatos feltételek között működik a halászati és akvakultúra-ágazat, és tekintetbe kell venniük különösen a kisüzemi halászat és az extenzív akvakultúra sajátosságait. Lehetővé kell tenni az illetékes nemzeti hatóságok számára, hogy felelősséget vállaljanak e célkitűzések megvalósításáért, szorosan együttműködve a termelői szervezetekkel a gazdálkodási kérdésekben, ideértve adott esetben a kvóták kiosztását és a halászati erőkifejtés irányítását az egyes halászterületek szükségleteinek megfelelően.
(8)
Intézkedéseket kell hozni a kisüzemi termelők megfelelő és reprezentatív részvételének biztosítása érdekében.
(9)
A termelői szervezetek verseny- és életképességének erősítése érdekében egyértelműen meg kell határozni a létrehozásukra vonatkozó megfelelő kritériumokat.
(10)
A halászati és az akvakultúra ágazat különböző kategóriáinak gazdasági szereplőiből álló ágazatközi szervezetek alkalmasak arra, hogy segítsenek az ellátási lánc teljes hosszán a forgalmazási tevékenységek jobb összehangolásában és az egész ágazatot érintő intézkedések kidolgozásában.
(11)
Helyénvaló meghatározni a termelői és ágazatközi szervezetek tagállamok általi elismerésének, az általuk elfogadott szabályok kiterjesztésének és a kiterjesztésből adódó költségek megosztásának közös feltételeit. A kiterjesztési szabályokat a Bizottságnak jóvá kell hagynia.
(12)
Mivel a halállomány közös erőforrás, fenntartható és hatékony felhasználása bizonyos esetekben jobban megvalósítható olyan szervezetek által, amelyek tagjai különböző tagállamokból és különböző régiókból tevődnek össze. Ezért ösztönözni kell, hogy nemzeti vagy transznacionális szinten - adott esetben bioföldrajzi régiók alapján - termelői szervezetek és termelői szervezetek társulásai jöhessenek létre. E szervezeteknek olyan partnerségeknek kell lenniük, amelyek célja közös és kötelező erejű szabályok meghatározása, illetve egyenlő feltételek biztosítása a halászat területén működő valamennyi érintett fél számára. E szervezetek létrehozása során biztosítani kell, hogy továbbra is az e rendeletben megállapított versenyszabályok vonatkozzanak rájuk, és hogy tiszteletben tartsák az egyes tengerparti közösségek, valamint az általuk a múltban kiaknázott halászterületek és vizek közötti kapcsolatok fenntartásának szükségességét.
(13)
A Bizottságnak ösztönöznie kell a nők akvakultúra-ágazatbeli termelői szervezetekben való részvételének elősegítésére irányuló támogató intézkedéseket.
(14)
Annak érdekében, hogy a termelői szervezetek a fenntartható halászati és akvakultúra-tevékenységek bevezetésére ösztönözhessék tagjaikat, a célkitűzéseik eléréséhez szükséges intézkedéseket is tartalmazó termelési és értékesítési tervet kell készíteniük, és azt be kell nyújtaniuk tagállamuk illetékes hatóságainak.
(15)
A közös halászati politika visszadobásokkal kapcsolatos célkitűzéseinek megvalósítása érdekében szükséges a méreten aluli halak kifogását megakadályozó szelektív halászeszközök széles körben való alkalmazása.
(16)
A halászati tevékenységek kiszámíthatatlansága miatt célszerű létrehozni az emberi fogyasztásra szánt halászati termékek tárolására szolgáló mechanizmust, amely javíthatja a piac stabilitását és növelheti a termékekkel elérhető nyereséget, elsősorban hozzáadott érték létrehozása révén. A mechanizmusnak a belső piac célkitűzéseinek megvalósítása érdekében hozzá kell járulnia az uniós helyi piacok stabilizálásához és konvergenciájához.
(17)
Az árak Unión belüli változatosságának figyelembevétele érdekében minden egyes halászati termelői szervezetnek jogot kell biztosítani arra, hogy javaslatot tegyen a tárolási mechanizmust aktiváló intervenciós árra vonatkozóan. Az aktiváló árat úgy kell meghatározni, hogy az folyamatosan biztosítsa a gazdasági szereplők közötti tisztességes versenyt.
(18)
A közös forgalmazási előírások meghatározásának és alkalmazásának lehetővé kell tennie a piac fenntartható termékekkel való ellátását, a halászati és akvakultúra-termékek belső piaca által nyújtott lehetőségek teljes körű kiaknázását, valamint a tisztességes versenyre épülő értékesítési tevékenységek elősegítését, ami elősegíti a termelés jövedelmezőségének növelését. Ennek érdekében a jelenleg hatályos forgalmazási előírásokat továbbra is alkalmazni kell.
(19)
Gondoskodni kell arról, hogy az uniós piacra belépő importált termékekre ugyanazon követelmények és forgalmazási előírások vonatkozzanak, mint amelyeknek az uniós termelőknek kell megfelelniük.
(20)
Az emberi egészség magas szintű védelmének biztosítása érdekében az uniós piacon forgalomba hozott halászati és akvakultúra-termékeknek - származási helyüktől függetlenül - meg kell felelniük az alkalmazandó élelmiszer-biztonsági és higiéniai szabályoknak.
(21)
A fogyasztókat a megalapozott döntések lehetővé tétele érdekében egyértelműen és részletesen tájékoztatni kell többek között a termékek eredetére, illetve előállítási módszerére vonatkozóan.
(22)
Mind az Unión belülről, mind az azon kívülről származó halászati és akvakultúra-termékekre vonatkozó ökocímke használata lehetővé teszi e termékek ökológiai fenntarthatóságával kapcsolatos egyértelmű tájékoztatást. Ezért a Bizottságnak meg kell vizsgálnia a halászati és akvakultúra-termékekre az Unió egészében alkalmazandó ökocímkére vonatkozó minimumkritériumok kidolgozásának és meghatározásának a lehetőségét.
(23)
Az európai fogyasztók védelme érdekében az e rendeletben meghatározott kötelezettségek teljesítésének nyomon követéséért és betartatásáért felelős, illetékes nemzeti hatóságoknak - a szereplőknek a fogások hamis címkézésétől való elrettentése érdekében - teljes körűen ki kell használniuk a rendelkezésre álló technológiát, a DNS-teszteket is ideértve.
(24)
Az Európai Unió működéséről szóló Szerződés (EUMSZ) 101. cikkében említett, a megállapodásokra, döntésekre és magatartásokra vonatkozó versenyszabályoknak vonatkozniuk kell a halászati és akvakultúra-termékek termelésére és piaci értékesítésére is, amennyiben alkalmazásuk nem akadályozza a közös piacszervezés működését vagy nem veszélyezteti a 39. cikkben meghatározott célok elérését.
(25)
A halászati és akvakultúra-termékek sajátosságainak - többek között az ágazati szegmentációnak, és annak a ténynek, hogy a hal közös erőforrás, valamint a jelentős mennyiségű behozatalnak (melyekre ugyanazoknak a szabályoknak kell vonatkozniuk, mint az uniós halászati és akvakultúra-termékekre) - a figyelembe vételével célszerű meghatározni a halászati és akvakultúra-termékek előállítására és piaci értékesítésére vonatkozó versenyszabályokat. Az egyszerűsítés érdekében az 1184/2006/EK tanácsi rendelet (5) vonatkozó rendelkezéseit célszerű belefoglalni ebbe a rendeletbe. Az 1184/2006/EK rendeletet ezért a továbbiakban nem indokolt alkalmazni a halászati és akvakultúra-termékekre.
(26)
Javítani kell a halászati és akvakultúra-termékek uniós piacaira vonatkozó gazdasági információk gyűjtésének, feldolgozásának és közzétételének színvonalát.
(27)
E rendeletnek a termelői és ágazatközi szervezetek elismerésére, illetve az elismerések visszavonására vonatkozó határidőkre és eljárásokra, valamint a kérelem formátumára; a tagállamok által az elismerés megadására vagy visszavonására vonatkozó döntésről küldött tájékoztatás tekintetében alkalmazandó formátumra, határidőkre és eljárásokra; a tagállamok által a valamennyi termelő vagy gazdasági szereplő számára kötelező szabályokról küldött értesítés formátumára és eljárásaira; a termelési és értékesítési tervnek a termelői szervezetek általi benyújtására és annak jóváhagyására vonatkozó eljárási szabályokra és határidőkre; az intervenciós árak tagállamok általi, a közzétételének formátumára vonatkozó rendelkezések egységes feltételeinek biztosítása érdekében a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni. Ezeket a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (6) megfelelően kell gyakorolni.
(28)
A 104/2000/EK rendeletet hatályon kívül kell helyezni. A fogyasztók tájékoztatása folyamatosságának biztosítása érdekében azonban a 4. cikkét 2014. december 31-ig továbbra is alkalmazni kell,
(29)
Mivel e rendelet célját - nevezetesen a halászati és akvakultúra-termékek piacának közös szervezését - a tagállamok a halászati és akvakultúra-termékek piacának közös természetéből adódóan nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért a rendelet léptéke, hatása és a további közös fellépés szükségessége miatt az uniós szinten jobban megvalósítható, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló Szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez a rendelet nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket.
(30)
Az 1184/2006/EK és az 1224/2009/EK rendeletet ezért ennek megfelelően módosítani kell,
ELFOGADTA EZT A RENDELET:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Tárgy
(1) Létrejön a halászati és akvakultúra-termékek piacának közös szervezése (a továbbiakban: a közös piacszervezés).
(2) A közös piacszervezés a következő elemeket foglalja magában:
a)
szakmai szervezetek;
b)
forgalmazási előírások;
c)
a fogyasztók tájékoztatására vonatkozó szabályok;
d)
versenyszabályok;
e)
a piacra vonatkozó ismeretek gyűjtésével kapcsolatos szabályok.
(3) A közös piacszervezést a külső aspektusok tekintetében az 1220/2012/EU tanácsi rendelet (7), valamint a 1026/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (8) egészíti ki.
(4) A közös piacszervezés megvalósításához uniós pénzügyi támogatás vehető igénybe egy, a tengerügyi és halászati politikának a 2014-2020-as időszakra vonatkozó pénzügyi támogatása feltételeinek megállapításáról szóló uniós jogi aktussal összhangban.
2. cikk
Hatály
A közös piacszervezést az e rendelet I. mellékletében felsorolt és az Unióban forgalmazott halászati és akvakultúra-termékekre kell alkalmazni.
3. cikk
Célkitűzések
A közös piacszervezés célkitűzéseit a(z) 1380/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (9) 35. cikkében említett célkitűzések alkotják.
4. cikk
Alapelvek
A közös piacszervezés a(z) 1380/2013/EU rendelet 3. cikkében meghatározott, a jó kormányzásra vonatkozó elvekre épül.
5. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában a (z) 1380/2013/EU*** rendelet 4. cikkében, az 1224/2009/EK tanácsi rendelet (10) 4. cikkében, az 1169/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (11) 2. cikkében, a 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (12) 2. és 3. cikkében, valamint az 1333/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (13) 3. cikkében említett fogalommeghatározásokat kell alkalmazni. A következő fogalommeghatározásokat szintén alkalmazni kell:
a) „halászati termékek”: bármilyen halászati tevékenységből származó vízi élőlények vagy a belőlük származó termékek az I. mellékletben felsoroltak szerint;
b) „akvakultúra-termékek”: bármilyen akvakultúra-tevékenység eredményeként kifejlődő, életciklusuk bármely szakaszában lévő akvakultúra-élőlények vagy a belőlük származó termékek az I. mellékletben felsoroltak szerint;
c) „termelő”: olyan természetes vagy jogi személy, aki termelési eszközök igénybevételével halászati vagy akvakultúra-termékeket gyárt forgalomba hozatali céllal;
d) „halászati és akvakultúra-ágazat”: az a gazdasági ágazat, amely magában foglalja a halászati és akvakultúra-termékek termelésével, feldolgozásával és piaci értékesítésével kapcsolatos valamennyi tevékenységet;
e) „piaci rendelkezésre bocsátás”: az uniós piacon valamely halászati vagy akvakultúra-termék gazdasági tevékenység keretében történő rendelkezésre bocsátása értékesítés, fogyasztás vagy használat céljára, akár ingyenesen, akár fizetség ellenében;
f) „forgalomba hozatal”: halászati vagy akvakultúra-termék első alkalommal történő hozzáférhetővé tétele az uniós piacon;
g) „kiskereskedelem”: élelmiszerek kezelése és/vagy feldolgozása és tárolása az élelmiszerek eladásának vagy fogyasztók részére történő átadása helyén, beleértve az elosztóközpontokat, a közétkeztetési tevékenységet, az üzemi étkezdéket, az intézményi étkeztetést, az éttermeket és az egyéb, élelmiszerellátó helyeket, üzleteket, bevásárlóközpontokat ellátó létesítményeket és nagykereskedelmi árusítóhelyeket;
h) „előrecsomagolt halászati és akvakultúra-termék”: az 1169/2011/EU rendelet 2. cikke (2) bekezdésének e) pontjában említett „előrecsomagolt élelmiszer” fogalommeghatározásának megfelelő halászati és akvakultúra-termék.
II. FEJEZET
SZAKMAI SZERVEZETEK
I. SZAKASZ
Létrehozás, célkitűzések és intézkedések
6. cikk
A halászati termelői szervezetek és akvakultúra-ágazati termelői szervezetek létrehozása
(1) A halászati termelői szervezetek és az akvakultúra-ágazati termelői szervezetek (a továbbiakban: a termelői szervezetek) a halászati, illetve akvakultúra-termékeket előállító termelők kezdeményezésére hozhatók létre egy vagy több tagállamban, elismerésük pedig a II. szakasznak megfelelően történik.
(2) A termelői szervezetek létrehozásakor adott esetben figyelembe kell venni a kisüzemi termelők sajátos helyzetét.
(3) Azok a termelői szervezetek, amelyek a halászati és az akvakultúra-tevékenységeket egyaránt képviselik, közös halászati és akvakultúra-ágazati termelői szervezetként is létrehozhatók.
7. cikk
A termelői szervezetek céljai
(1) A halászati termelői szervezetek célkitűzései a következők:
a)
a tagok életképes és fenntartható halászati tevékenységeinek ösztönzése, teljes összhangban különösen a(z) 1380/2013/EU rendelet és a környezetvédelmi jogszabályok védelemre vonatkozó politikájával, továbbá a szociális politika tiszteletben tartásával, valamint, amennyiben az érintett tagállam úgy rendelkezik, részt kell venniük a tengerek biológiai erőforrásaival való gazdálkodásban;
b)
a kereskedelmi állományokból származó nem kívánt fogások megakadályozása és csökkentése a lehető legnagyobb mértékben, valamint szükség esetén - és a(z) 1380/2013/EU rendelet 15. cikkének megfelelően - e fogások lehető legjobb hasznosítása, oly módon, hogy az ne támasszon keresletet a minimális védelmi referenciaméretet el nem érő fogások számára;
c)
hozzájárulás a halászati termékek nyomon követhetőségéhez, valamint a fogyasztók egyértelmű és átfogó tájékoztatása;
d)
a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászati gyakorlat felszámolása.
(2) Az akvakultúra-ágazati termelői szervezetek célkitűzései a következők:
a)
a tagok fenntartható akvakultúra-tevékenységeinek ösztönzése az azok fejlesztésére irányuló lehetőségek biztosítása révén, teljes összhangban különösen a(z) 1380/2013/EU rendelet és a környezetvédelmi jogszabályok védelemre vonatkozó politikájával, továbbá a szociálpolitika tiszteletben tartásával;
b)
annak ellenőrzése, hogy a tagok tevékenysége összhangban van-e a (z) 1380/2013/EU rendelet 34. cikkében említett nemzeti stratégiai tervekkel.
c)
törekvés annak biztosítására, hogy az akvakultúrában felhasznált, halászati eredetű takarmánytermékek fenntartható módon kezelt halászatból származzanak.
(3) A termelői szervezetek célkitűzései - a fenti (1) és (2) bekezdésben meghatározott célkitűzéseken túl - a következők:
a)
a tagok halászati és akvakultúra-termékeinek forgalomba hozatalára vonatkozó feltételek javítása;
b)
a gazdasági megtérülés javítása;
c)
a piacok stabilizálása;
d)
az élelmiszer-ellátáshoz való hozzájárulás, valamint a magas szintű élelmiszer-minőségi és -biztonsági normák előmozdítása, hozzájárulva egyúttal a foglalkoztatáshoz a tengerparti és vidéki területeken;
e)
a halászat környezeti hatásának csökkentése, többek között a halászeszközök szelektivitásának javítását célzó intézkedések révén.
(4) A termelői szervezetek egyéb, egymást kiegészítő jellegű célokat is követhetnek.
8. cikk
A termelői szervezetek által megvalósítható intézkedések
(1) A 7. cikkben foglalt célok elérése érdekében a termelői szervezetek többek között az alábbi intézkedéseket hozhatják:
a)
a termelés piaci igényekhez való hozzáigazítása;
b)
a kínálat szervezése és a tagok termékeinek piaci értékesítése;
c)
tagjaik uniós halászati és akvakultúra-termékeinek megkülönböztetésmentes módon történő népszerűsítése például a tanúsításban rejlő lehetőségek kihasználásával, elsősorban az eredetmegjelölések, a minőségi tanúsítványok, a földrajzi megjelölések, a „hagyományos különleges termék” megjelölés és a fenntarthatósági eredmények formájában;
d)
a tagok tevékenységének az érintett termelői szervezet által megállapított szabályok követése tekintetében történő ellenőrzése, valamint a szabálykövetést biztosító intézkedések meghozatala;
e)
a szakképzés és az együttműködési programok előmozdítása annak érdekében, hogy a fiatalokat az ágazatban való elhelyezkedésre ösztönözzék;
f)
a halászat környezeti hatásának csökkentése, többek között a halászeszközök szelektivitásának javítását célzó intézkedések révén;
g)
az információs és kommunikációs technológiák alkalmazásának előmozdítása a piaci értékesítés javítása és az árak növelése érdekében;
h)
a halászati és akvakultúra-termékekre vonatkozó tájékoztatás elérhetőségének megkönnyítése a fogyasztók számára.
(2) A halászati termelői szervezetek az alábbi intézkedéseket is meghozhatják:
a)
a tagok halászati tevékenységeinek kollektív tervezése és irányítása, a tengerek biológiai erőforrásaival való gazdálkodásnak a tagállamok általi szervezésével összhangban, beleértve a halászati tevékenységek szelektivitását javító intézkedések kidolgozását és végrehajtását, valamint az illetékes hatóságok számára történő tanácsadást;
b)
a nem kívánt fogások megakadályozása és minimálisra csökkentése technikai intézkedések kidolgozásában és alkalmazásában való részvétel útján, valamint adott esetben - a(z) 1380/2013/EU rendelet 15. cikke (11) bekezdésének és e rendelet 34. cikke (2) bekezdésének megfelelően - a kereskedelmi állományok nem kívánt fogásainak lehető legjobb hasznosítása, oly módon, hogy az ne támasszon keresletet a minimális védelmi referenciaméretet el nem érő fogások számára;
c)
a halászati termékek átmeneti tárolásának e rendelet 30. és 31. cikkével összhangban történő irányítása.
(3) Az akvakultúra-ágazati termelői szervezetek az alábbi intézkedéseket is meghozhatják:
a)
a fenntartható akvakultúra-tevékenységek előmozdítása, elsősorban a környezetvédelem, az állategészség és az állatjólét szempontjából;
b)
információk gyűjtése a forgalomba hozott termékekről, beleértve az első eladásokra, valamint a termelési előrejelzésekre vonatkozó gazdasági információkat;
c)
környezeti információk gyűjtése;
d)
tagjaik akvakultúra-tevékenységei irányításának megtervezése; valamint
e)
a fenntartható akvakultúra-termékek népszerűsítését célzó szakmai programok támogatása;
9. cikk
Termelői szervezetek társulásainak létesítése
(1) A termelői szervezetek társulásai egy vagy több tagállamban elismert termelői szervezetek kezdeményezésére létesíthetők.
(2) Eltérő rendelkezés hiányában e rendelet termelői szervezetekre vonatkozó rendelkezéseit a termelői szervezetek társulásaira is alkalmazni kell.
10. cikk
A termelői szervezetek társulásainak célkitűzései
(1) A termelői szervezetek társulásainak célkitűzései a következők:
a)
a tagsággal rendelkező termelői szervezetek 7. cikkben meghatározott céljai hatékonyabb és fenntarthatóbb módon történő megvalósítása;
b)
a tagsággal rendelkező termelői szervezetek közös érdekeit szolgáló tevékenységek összehangolása és fejlesztése.
(2) A termelői szervezetek társulásai megfelelően pénzügyi támogatásban részesülhetnek egy, a tenger- és halászati politikának a 2014-2020-as időszakra vonatkozó pénzügyi támogatása feltételeinek megállapításáról szóló uniós jogi aktussal összhangban.
11. cikk
Ágazatközi szervezetek létesítése
Ágazatközi szervezetek egy vagy több tagállamban a halászati és akvakultúra-termékeket előállító gazdasági szereplők kezdeményezésére létesíthetők, és elismerésük a II. szakasznak megfelelően történik.
12. cikk
Az ágazatközi szervezetek célkitűzései
Az ágazatközi szervezeteknek javítaniuk kell az uniós halászati és akvakultúra-termékek piaci rendelkezésre bocsátásának koordinációját és feltételeit.
13. cikk
Az ágazatközi szervezetek által megvalósítható intézkedések
A 12. cikkben említett célkitűzések elérése érdekében az ágazatközi szervezetek az alábbi intézkedéseket alkalmazhatják:
a)
az uniós jogszabályokkal összhangban álló szerződésminták készítése;
b)
az uniós halászati és akvakultúra-termékek megkülönböztetésmentes módon történő népszerűsítése például a tanúsítás kihasználásával, és különösen az eredetmegjelölések, a minőségi tanúsítványok, a földrajzi megjelölések, a „hagyományos különleges termék” megjelölés és a fenntarthatósági eredmények formájában;
c)
a halászati és akvakultúra-termékek termelése és piaci értékesítése vonatkozásában az uniós vagy a nemzeti jogszabályokban meghatározottaknál szigorúbb szabályok meghatározása;
d)
a termelés és a piac színvonalának, ismeretének és átláthatóságának fokozása, valamint szakmai továbbképzési és szakképzési tevékenységek megvalósítása például a minőséggel és a nyomon követhetőséggel kapcsolatos kérdésekről, valamint az élelmiszer-biztonságról, illetve a kutatási kezdeményezések ösztönzése érdekében;
e)
kutatási és piaci tanulmányok készítése, eljárások kidolgozása - többek között információs és kommunikációs technológiák révén - a piac működésének optimalizálására, valamint társadalmi-gazdasági adatok gyűjtése;
f)
a mennyiség, minőség és ár tekintetében a piaci követelményeknek és a fogyasztói igényeknek megfelelő, fenntartható kínálat biztosításához szükséges információk biztosítása és kutatások végzése;
g)
a fenntartható állapotban lévő halállományokból származó, jelentős tápanyagértékkel rendelkező és nem széles körben fogyasztott fajok népszerűsítése a fogyasztók körében;
h)
a tagok tevékenységének az érintett termelői szervezet által megállapított szabályok követése tekintetében történő ellenőrzése, valamint a szabálykövetést biztosító intézkedések meghozatala.
II. SZAKASZ
Elismerés
14. cikk
A termelői szervezetek elismerése
(1) A tagállamok termelői szervezetként ismerhetnek el minden olyan, a halászati vagy akvakultúra-ágazati termelők kezdeményezésére létrejött csoportot, amely az elismerését kérelmezi, feltéve, hogy:
a)
betartja a 17. cikkben meghatározott elveket és az azok alkalmazása céljából elfogadott szabályokat;
b)
az érintett tagállam területén vagy annak egy részén gazdasági értelemben kellő mértékben aktív, elsősorban tagjainak száma vagy értékesíthető termékeinek mennyisége alapján;
c)
az érintett tagállam nemzeti jogszabályai értelmében jogi személy, az adott ország területén letelepedett, és ott található a hivatalos székhelye;
d)
képes megvalósítani a 7. cikk szerinti célkitűzéseket;
e)
betartja az V. fejezetben említett versenyszabályokat;
f)
nem él vissza gazdasági erőfölényével egy adott piacon; és
g)
tagsága, irányítása és finanszírozási forrása tekintetében minden lényeges információt rendelkezésre bocsát.
(2) Az 2013. december 29-i előtt elismert termelői szervezeteket e rendelet alkalmazásában termelői szervezeteknek kell tekinteni, és vonatkoznak rájuk a rendelet rendelkezései.
15. cikk
A termelői szervezeteknek és a termelői szervezetek társulásainak pénzügyi támogatása
A halászati és akvakultúra-termékek piaci értékesítésére vonatkozó olyan intézkedések, amelyek célja a termelői szervezeteknek vagy a termelői szervezetek társulásainak a létrehozása vagy átalakítása, pénzügyi támogatásban részesülhetnek egy, a tengerügyi és halászati politikának a 2014-2020-as időszakra vonatkozó pénzügyi támogatása feltételeinek megállapításáról szóló uniós jogi aktussal összhangban.
16. cikk
Az ágazatközi szervezetek elismerése
(1) A tagállamok ágazatközi szervezetként ismerhetik el a területükön letelepedett gazdasági szereplők olyan csoportját, amely az elismerését kérelmezi, feltéve, hogy:
a)
betartja a 18a. cikkben meghatározott elveket és az azok alkalmazása céljából elfogadott szabályokat;
b)
jelentős mértékben részt vesz a halászati és akvakultúra-termékek vagy az azok feldolgozásával készült termékek előállítására, valamint azok feldolgozására és/vagy piaci értékesítésére vonatkozó tevékenységekben;
c)
a csoport maga nem vesz részt a halászati és akvakultúra-termékek vagy az azok feldolgozásával készült termékek előállításában, feldolgozásában vagy piaci értékesítésében;
d)
valamely tagállam nemzeti jogszabályai értelmében jogi személy, annak a tagállamnak a területén letelepedett és ott hivatalos székhellyel rendelkezik;
e)
a 12. cikk szerinti célkitűzések megvalósítására képes;
f)
figyelembe veszi a fogyasztók érdekeit;
g)
nem akadályozza a közös piacszervezés megfelelő működését; valamint
h)
betartja az V. fejezetben említett versenyjogi szabályokat.
(2) A 2013. december 29-i előtt létrehozott szervezetek e rendelet alkalmazásában elismerhetők ágazatközi szervezetekként, amennyiben az érintett tagállam úgy ítéli meg, hogy megfelelő módon betartják a rendeletnek az ágazatközi szervezetekre vonatkozó rendelkezéseit.
(3) Az 2013. december 29-i előtt elismert ágazatközi szervezeteket e rendelet alkalmazásában ágazatközi szervezeteknek kell tekinteni, és vonatkoznak rájuk a rendelet rendelkezései
17. cikk
A termelői szervezetek és az ágazatközi szervezetek belső működése
A 14. és 16. cikkben említett termelői szervezetek és ágazatközi szervezetek belső működésének az alábbi elveken kell alapulnia:
a)
a szervezet által a halászati erőforrások kiaknázása, a termelés és a piaci értékesítés tekintetében elfogadott szabályok tagok általi tiszteletben tartása;
b)
a tagok közötti megkülönböztetés tilalma, különösen a honosság vagy a letelepedési hely tekintetében;
c)
pénzügyi hozzájárulás beszedése a tagoktól a szervezet finanszírozása érdekében;
d)
demokratikus működés, amely lehetővé teszi a tagok számára a szervezet tevékenységének, illetve döntéseinek részletekbe menő vizsgálatát;
e)
hatékony, visszatartó erejű és arányos szankciók kiszabása az érintett szervezet belső szabályzatában meghatározott kötelezettségek megszegésének esetére, különös tekintettel a pénzügyi hozzájárulás befizetésének elmulasztására;
f)
az új tagok felvételére és a tagság visszavonására vonatkozó szabályok meghatározása;
g)
a szervezet működtetéséhez szükséges számviteli és költségvetési szabályok meghatározása.
18. cikk
Ellenőrzés és az elismerés tagállamok általi visszavonása
(1) A tagállamok rendszeres időközönként ellenőrzéseket végeznek annak céljából, hogy meggyőződjenek arról, hogy a termelői és az ágazatközi szervezetek megfelelnek az elismerésre vonatkozóan az 17., illetve a 18. cikkben meghatározott feltételeknek. A meg nem felelés megállapítása az elismerés visszavonását eredményezheti.
(2) Az a tagállam, amelyben egy különböző tagállamokból való tagsággal rendelkező termelői vagy ágazatközi szervezetnek, illetve különböző tagállamokban elismert termelői szervezetekből álló valamely társulásnak a hivatalos székhelye található, a többi érintett tagállammal együttműködésben igazgatási együttműködést alakít ki az érintett szervezet vagy társulás tevékenységének ellenőrzésére vonatkozóan.
19. cikk
A halászati lehetőségek elosztása
Azok a termelői szervezetek, amelyek tagjai különböző tagállamok polgárai, illetve a különböző tagállamokban elismert termelői szervezetek társulásai, tevékenységüket a halászati lehetőségek tagállamok közötti elosztását a(z) 1380/2013/EU rendelet 16. cikke alapján szabályozó rendelkezésekkel összhangban folytatják.
20. cikk
A Bizottság által végzett ellenőrzések
(1) A Bizottság ellenőrzéseket végezhet annak megállapítása céljából, hogy teljesülnek-e a termelői vagy ágazatközi szervezetek elismerésének a 17., illetve 18. cikkben meghatározott feltételei, és adott esetben kéri a tagállamoktól a termelői vagy ágazatközi szervezetek elismerésének visszavonását.
(2) A tagállamok elektronikus úton tájékoztatják a Bizottságot az elismerés megadására vagy visszavonására vonatkozó valamennyi döntésükről. A Bizottság valamennyi ilyen tájékoztatást nyilvánosan hozzáférhetővé teszi.
21. cikk
Végrehajtási aktusok
(1) A Bizottság végrehajtási aktusokat fogad el az alábbiakra vonatkozóan:
a)
a termelői és ágazatközi szervezetek 14., illetve 16. cikk alapján történő elismerésére, illetve az elismerések 18. cikk alapján történő visszavonására vonatkozó határidők és eljárások, valamint a kérelem formátuma;
b)
a tagállamok által az elismerés megadására vagy visszavonására vonatkozó döntésről a 20. cikk (2) bekezdése alapján a Bizottságnak küldött tájékoztatás tekintetében alkalmazandó formátum, határidők és eljárások.
Az a) pont értelmében elfogadott végrehajtási jogi aktusokat adott esetben hozzá kell igazítani a kisüzemi halászat és az akvakultúra sajátosságaihoz.
(2) Az (1) bekezdésében említett végrehajtási aktusokat az 43. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
III. SZAKASZ
A szabályok kiterjesztése
22. cikk
A termelői szervezetek szabályainak kiterjesztése
(1) A tagállamok valamely termelői szervezeten belül elfogadott szabályokat kötelezővé tehetnek a szervezethez nem tartozó, termékeiket azon a területen forgalmazó termelők számára is, ahol a termelői szervezet reprezentatívnak számít, feltéve, hogy:
a)
a termelői szervezet már legalább egy éve létrejött, és a termelésben és a piaci értékesítésben reprezentatívnak számít egy tagállamban - adott esetben a kisüzemi ágazatot is beleértve -, és kérelmet nyújt be az illetékes nemzeti hatóságoknak;
b)
a kiterjeszteni kívánt szabályok a termelői szervezeteknek valamely, a 8. cikk (1) bekezdésének a), b) és c) pontja és a 8. cikk (2) és (3) bekezdésének a) és b) pontja szerinti intézkedésére vonatkoznak;
c)
az V. fejezetben említett versenyszabályokat betartják.
(2) Az (1) bekezdés a) pontja alkalmazásában egy halászati termelői szervezet akkor számít reprezentatívnak, ha az előző évben az érintett termék legalább 55 %-át értékesítette azon a területen, amelyet a szabályok kiterjesztésére vonatkozó javaslat érint.
(3) Az (1) bekezdés a) pontja alkalmazásában egy akvakultúra-ágazati termelői szervezet akkor számít reprezentatívnak, ha az előző évben az érintett termék legalább 40 %-át értékesítette azon a területen, amelyet a szabályok kiterjesztésére vonatkozó javaslat érint.
(4) A nem tagokra kiterjesztendő szabályok érvényességi ideje 60 naptól 12 hónapig terjedhet.
23. cikk
Az ágazatközi szervezetek szabályainak kiterjesztése
(1) A tagállamok egy ágazatközi szervezeten belül elfogadott megállapodásokat, döntéseket és összehangolt magatartásokat egy vagy több meghatározott terület vonatkozásában a szervezethez nem tartozó más gazdasági szereplők számára is kötelezővé tehetnek, feltéve, hogy:
a)
az ágazatközi szervezet az alábbi tevékenységek közül legalább kettőnek egyenként a 65 %-át lefedi: az érintett termék előállítása, feldolgozása vagy piaci értékesítése az előző évben a tagállam egy vagy több érintett területén, valamint kérelmet nyújt be az illetékes nemzeti hatóságoknak; valamint
b)
a többi gazdasági szereplőre kiterjeszteni kívánt szabályok az ágazatközi szervezeteknek a 13. cikk a)-g) pontjában meghatározott valamely intézkedésére vonatkoznak, és nem okoznak semmilyen kárt az érintett tagállam vagy az Unió más gazdasági szereplőinek.
(2) A szabálykiterjesztés érvényességi ideje nem lehet hosszabb három évnél, a 25. cikk (4) bekezdésének sérelme nélkül.
24. cikk
Felelősség
A 22. és 23. cikknek megfelelően a valamely szervezeten kívüli gazdasági szereplőkre alkalmazott szabálykiterjesztés esetén az érintett tagállam dönthet arról, hogy a szervezeten kívüli szereplők kötelesek-e megfizetni a termelői szervezetnek vagy az ágazatközi szervezetnek a tagoknak a szervezeten kívüli szereplőkre való szabálykiterjesztés alkalmazása miatt felmerülő költségeik egészének vagy egy részének megfelelő összeget.
25. cikk
Bizottsági jóváhagyás
(1) A tagállamok értesítik a Bizottságot arról, hogy meghatározott területen, illetve területeken a 22. és 23. cikk alapján mely szabályokat kívánják kötelezővé tenni valamennyi termelő vagy gazdasági szereplő számára.
(2) A Bizottság határozatot fogad el a tagállam által bejelentett, (1) bekezdésben említett szabálykiterjesztés jóváhagyásáról, feltéve, hogy:
a)
teljesülnek a 22., illetve a 23. cikk rendelkezései;
b)
teljesülnek az V. fejezetben említett, versenyre irányadó szabályok;
c)
a kiterjesztés nem veszélyezteti a kereskedelem szabadságát; valamint
d)
az intézkedés nem veszélyezteti az EUMSZ. 39. cikke célkitűzéseinek megvalósítását.
(3) A Bizottság a bejelentés kézhezvételétől számított egy hónapon belül határozatot hoz a szabálykiterjesztés jóváhagyásáról, illetve elutasításáról, és a tagállamokat értesíti erről. Amennyiben a Bizottság az értesítéstől számított egy hónapon belül nem hoz határozatot, úgy kell tekinteni, hogy a Bizottság jóváhagyta a szabályok kiterjesztését.
(4) A jóváhagyott szabálykiterjesztés a kezdeti időszak lejárta után továbbra is alkalmazható a jóváhagyás kifejezett meghosszabbítása nélkül - többek között hallgatólagos beleegyezéssel -, feltéve hogy az érintett tagállam legalább egy hónappal az említett kezdeti időszak lejárta előtt értesítette a Bizottságot a további alkalmazási időszakról, és a Bizottság jóváhagyta a további alkalmazást, vagy pedig az értesítés kézhezvételétől számított egy hónapon belül nem ellenezte azt.
26. cikk
A jóváhagyás visszavonása
A Bizottság ellenőrzéseket végezhet, és visszavonhatja a szabálykiterjesztésre vonatkozó jóváhagyást, ha megállapítja, hogy annak feltételei közül bármelyik nem teljesül. A Bizottság a visszavonásról értesíti a tagállamokat.
27. cikk
Végrehajtási aktusok
A Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján elfogadja a 29. cikk (1) bekezdésében előírt értesítés formájának és eljárásának szabályait. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat az 51. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
IV. SZAKASZ
A termelés és értékesítés tervezése
28. cikk
Termelési és értékesítési terv
(1) Minden termelői szervezetnek legalább az általa értékesített fő fajokra vonatkozó termelési és értékesítési tervet kell benyújtania az illetékes nemzeti hatóságainak jóváhagyás céljából. A termelési és értékesítési tervek célja a 3. és a 7. cikkben meghatározott célok elérése.
(2) A termelési és értékesítési tervnek a következőket kell magában foglalnia:
a)
a halászott vagy tenyésztett fajokra vonatkozó termelési program;
b)
a kínálat mennyiségének, minőségének és megjelenési formájának a piaci követelményekhez való hozzáigazítását szolgáló értékesítési stratégia;
c)
a 7. cikkben meghatározott célokhoz való hozzájárulás érdekében a termelői szervezet által meghozandó intézkedések;
d)
az év során szokásosan értékesítési nehézséget jelentő fajok kínálatának kiigazítására irányuló különös megelőző intézkedések;
e)
az adott terv végrehajtása céljából hozott döntéseket megsértő tagok esetében alkalmazandó szankciók.
(3) Az illetékes nemzeti hatóságok jóváhagyják a termelési és értékesítési tervet. A terv jjóváhagyását követően a termelői szervezetnek haladéktalanul meg kell kezdenie annak végrehajtását.
(4) A termelői szervezetek felülvizsgálhatják a termelési és értékesítési tervet, ez esetben azt jóváhagyásra meg kell küldeniük az illetékes nemzeti hatóságoknak.
(5) A termelői szervezet a termelési és értékesítési terv alapján éves jelentést készít a tevékenységéről, és azt jóváhagyásra megküldi az illetékes nemzeti hatóságoknak.
(6) A termelői szervezetek egy jövőbeni, a 2014-2020 időszakra a tenger- és halászati politika pénzügyi támogatásának feltételeit megállapító uniós jogi aktussal összhangban pénzügyi támogatásban részesülhetnek a termelési és értékesítési tervek elkészítése és végrehajtása céljából.
(7) A tagállamok ellenőrzéseket végeznek annak biztosítására, hogy minden termelői szervezet teljesíti az e cikkben előírt kötelezettségeket. A meg nem felelés tényének megállapítása az elismerés visszavonását eredményezheti.
29. cikk
Végrehajtási aktusok
(1) A Bizottság végrehajtási aktusokat fogad el az alábbiakra vonatkozóan:
a)
a 28. cikkben említett termelési és értékesítési terv formája és szerkezete vonatkozó;
b)
a 28. cikkben említett termelési és értékesítési tervnek a termelői szervezetek általi benyújtására és annak a tagállamok általi jóváhagyására vonatkozó eljárás és határidők.
(2) Az (1) bekezdésben említett végrehajtási aktusokat az 43. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
V. SZAKASZ
Piacstabilizáció
30. cikk
Tárolási mechanizmus
A halászati termelői szervezetek pénzügyi támogatásban részesülhetnek a II. mellékletben felsorolt halászati termékek tárolása tekintetében, feltéve, hogy:
a)
teljesítik a tengerügyi és halászati politikának a 2014-2020-as időszakra vonatkozó pénzügyi támogatása feltételeinek megállapításáról szóló uniós jogi aktusban meghatározott tárolási feltételeket;
b)
a termékeket a halászati termelői szervezetek forgalomba hozták, de azokra nem sikerült vevőt találni a 36. cikkben említett intervenciós áron;
c)
a termékek megfelelnek a 39. cikknek megfelelően megállapított közös forgalmazási előírásoknak, és emberi fogyasztás céljára megfelelő minőségűek;
d)
a termékeket stabilizálták, feldolgozták és tartályokban vagy rekeszekben tárolják, vagy pedig - hajón vagy szárazföldi létesítményben történő - fagyasztás, illetve sózás, szárítás, marinírozás és adott esetben forralás és pasztőrözés útján tárolják, függetlenül attól, hogy filézett, darabolt vagy lefejezett-e;
e)
a termékek a tárolást követően később visszakerülnek az emberi fogyasztásra szánt termékek piacára;
f)
a termékeket legalább öt napig tárolják.
31. cikk
A tárolási mechanizmust aktiváló intervenciós ár
(1) A II. mellékletben felsorolt halászati termékekre az egyes halászati termelői szervezetek minden egyes év kezdete előtt külön-külön javaslatot nyújthatnak be a 35. cikkben említett tárolási mechanizmust aktiváló intervenciós árra vonatkozóan.
(2) Az intervenciós ár nem haladhatja meg az adott terméknek a termelői szervezet tevékenységi területén az azt az évet megelőző három évben feljegyzett súlyozott átlagárának 80 %-át, amelyre az intervenciós árat rögzítik.
(3) Az intervenciós ár meghatározásakor figyelembe kell venni:
a)
a termelés és kereslet alakulását;
b)
a piaci árak stabilizálását;
c)
a piacok konvergenciáját;
d)
a termelők jövedelmét;
e)
a fogyasztók érdekeit.
(4) A tagállamok a területükön elismert termelői szervezetek javaslatainak megvizsgálását követően meghatározzák a termelői szervezetek által alkalmazandó intervenciós árat. Az intervenciós árak a (2) és (3) bekezdésben szereplő kritériumok alapján kerülnek meghatározásra. Az említett árakat a tagállamok nyilvánosságra hozzák.
32. cikk
Végrehajtási aktusok
A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogad el az intervenciós árak tagállamok általi, a 31. cikk (4) bekezdése szerinti közzétételének formátumáról. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat az 43. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
III. FEJEZET
KÖZÖS FORGALMAZÁSI ELŐÍRÁSOK
33. cikk
A közös forgalmazási előírások megállapítása
(1) Az 47. cikk sérelme nélkül, az I. mellékletben felsorolt, emberi fogyasztásra szánt halászati termékekre - eredetüktől (uniós vagy importált) függetlenül - közös forgalmazási előírások állapíthatók meg.
(2) Az (1) bekezdésben említett előírások vonatkozhatnak a termékek minőségére, méretére, tömegére, csomagolására, kiszerelésére vagy címkézésére, és különösen a következőkre:
a)
minimális forgalmazási méretek a legmérvadóbb tudományos szakvélemények figyelembevételével; e minimális forgalmazási méreteknek adott esetben meg kell felelniük (z) 1380/2013/EU rendelet 15. cikkének (10) bekezdése szerinti minimális védelmi referenciaméreteknek;
b)
a tartósított termékekre vonatkozó előírások, összhangban a védelmi követelményekkel és a nemzetközi kötelezettségekkel.
(3) Az (1) és a (2) bekezdés az alábbiak sérelme nélkül alkalmazandó:
a)
a 178/2002/EK rendelet;
b)
a 852/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (14);
c)
a 853/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (15);
d)
a 854/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (16);
e)
a 882/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (17);
f)
az 1005/2008/EK rendelet (18); valamint
g)
az 1224/2009/EK rendelet.
34. cikk
A közös forgalmazási előírásoknak való megfelelés
(1) Azok az emberi fogyasztásra szánt termékek, amelyekre közös forgalmazási előírásokat határoztak meg, csak akkor bocsáthatók az Unión belül piaci rendelkezésre, ha megfelelnek az említett előírásoknak.
(2) Minden kirakodott halászati termék - beleértve a közös forgalmazási előírásoknak nem megfelelőket is - felhasználható a közvetlen emberi fogyasztástól eltérő célra, például halliszt, halolaj, kisállat-eledel, élelmiszer-adalékanyag, gyógyszer és kozmetikum céljára.
IV. FEJEZET
A FOGYASZTÓK TÁJÉKOZTATÁSA
35. cikk
Kötelező tájékoztatás
(1) Az 1169/2011/EU rendelet sérelme nélkül, az e rendelet I. mellékletének a), b), c) és e) pontjában említett, az Unióban forgalomba hozott halászati és akvakultúra-termékek, eredetüktől és az értékesítési módszerüktől függetlenül csak akkor kínálhatók fel a végső fogyasztónak vagy a közétkeztetésben működő gazdasági szereplőnek értékesítésre, ha a megfelelő jelölés vagy címke feltünteti az alábbi információkat:
a)
a faj kereskedelmi megnevezése és tudományos neve;
b)
a termelési módszer, különösen a következő kifejezésekkel: „… halászott …” vagy „… édesvízben halászott …” vagy „… tenyésztett …”;
c)
az a terület, ahol a terméket halászták vagy tenyésztették, valamint a halak kifogására használt halászeszköz-kategória, e rendelet III. melléklete első oszlopának megfelelően;
d)
az, hogy kiolvasztott termékről van-e szó;
e)
a minőségmegőrzési idő.
A d) pontban említett követelmény nem alkalmazandó az alábbiakra:
a)
a késztermékben jelen lévő összetevők;
b)
olyan élelmiszerek, amelyek esetében a fagyasztás az előállítási folyamat technológiai szempontból elengedhetetlen része;
c)
az egészségbiztonság céljából korábban lefagyasztott halászati és akvakultúra-termékek, a 853/2004/EK rendelet III. melléklete VIII. szakaszának megfelelően;
d)
azok a halászati és akvakultúra-termékek, amelyeket a füstölési, sózási, főzési, pácolási, szárítási eljárást vagy ezen eljárások kombinációját megelőzően olvasztottak ki.
(2) A nem előrecsomagolt halászati és akvakultúra-termékek esetében az (1) bekezdésben felsorolt kötelező információk kiskereskedelmi értékesítés esetén olyan kereskedelmi tájékoztató eszközökkel adhatók meg a fogyasztók számára, mint például hirdetőtáblák vagy plakátok.
(3) Ha olyan vegyes terméket kínálnak fel a végső fogyasztónak vagy a közétkeztetésben működő gazdasági szereplőnek értékesítésre, amely azonos fajú, de különböző termelési módszerrel előállított termékekből áll, akkor minden egyes tétel termelési módszerét fel kell tüntetni. Ha olyan vegyes terméket kínálnak fel a végső fogyasztónak vagy a közétkeztetésben működő gazdasági szereplőnek értékesítésre, amely azonos fajú, de különböző halászati körzetekből vagy halgazdálkodó országokból származó áruból áll, akkor jelölni kell legalább a legnagyobb mennyiségben jelen lévő tétel származási helyét, annak feltüntetésével együtt, hogy a termékben egyéb halászati körzetekből vagy halgazdálkodó területekről származó áru is található.
(4) A tagállamok mentességet adhatnak az (1) bekezdésben említett követelmények teljesítése alól a halászhajókról közvetlenül a fogyasztók számára értékesített termékek kis mennyiségei tekintetében, feltéve hogy e mennyiségek nem haladják meg az 1224/2009/EK rendelet 58. cikkének (8) bekezdésében említett értéket.
(5) A 2014. december 31. előtt felcímkézett vagy megjelölt azon halászati és akvakultúra-termékek és kiszereléseik, amelyek e cikk rendelkezéseinek nem felelnek meg, a készlet erejéig hozhatók forgalomba.
36. cikk
Az ökocímkerendszerre vonatkozó jelentéstétel
A tagállamokkal és az érdekelt felekkel folytatott konzultációt követően a Bizottság 2015. január 1-jéig megvalósíthatósági jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a halászati és akvakultúra-termékekre vonatkozó ökocímkerendszer lehetőségeiről, ezen belül is mindenekelőtt egy ilyen rendszer uniós szintű rendszerként történő létrehozásának lehetőségeiről, valamint az uniós ökocímke tagállamok általi használatára vonatkozó minimumkövetelmények megállapításáról.
37. cikk
Kereskedelmi megnevezés
(1) A 35. cikk (1) bekezdésének alkalmazásában a tagállamok összeállítják és nyilvánosságra hozzák a területükön elfogadott kereskedelmi megnevezések és az azokhoz tartozó tudományos nevek jegyzékét. A jegyzékben a következőket kell feltüntetni:
a)
az egyes fajok tudományos neve a FishBase információs rendszer vagy adott esetben az Élelmezési és Mezőgazdasági Szervezet (FAO) AFSIS adatbázisának megfelelően;
b)
a kereskedelmi megnevezés:
i.
a faj neve az érintett tagállam hivatalos nyelvén vagy nyelvein;
ii.
a faj minden más, helyileg vagy regionálisan elfogadott vagy engedélyezett neve, ha van ilyen.
(2) Ha a hal egy másik élelmiszer összetevőjét képezi, és feltéve, hogy az említett élelmiszer neve és kiszerelése nem utal egy adott halfajra, akkor az összetevőként felhasznált bármely halfaj „hal”-ként jelölhető meg.
(3) A kereskedelmi megnevezések tagállamok által elfogadott jegyzékének minden módosításáról haladéktalanul tájékoztatni kell a Bizottságot, amely tájékoztatja erről a többi tagállamot.
38. cikk
A halászati vagy tenyésztési terület megjelölése
(1) A halászati vagy tenyésztési területnek a 35. cikk (1) bekezdésének c) pontjával összhangban történő megjelölése az alábbiakból áll:
a)
tengerben halászott halászati termékek esetében a FAO halászati területek jegyzékében felsorolt alterület vagy körzet neve írott formában, valamint az ilyen övezet neve a fogyasztók számára érthető módon feltüntetve, illetve az említett övezetet ábrázoló térkép vagy piktogram, vagy, e követelménytől eltérve, azon halászati termékek esetében, amelyeket az Atlanti-óceán északkeleti részének (a FAO 27. halászati területe) vizeitől, valamint a Földközi-tenger és a Fekete-tenger (a FAO 37. halászati területe) vizeitől eltérő vizekben fogtak, a FAO halászati terület nevének a megjelölése;
b)
édesvízben halászott halászati termék esetében a származási tagállam vagy harmadik ország víztestére történő utalás, ahonnan a termék származik;
c)
akvakultúra-termék esetében utalás arra a tagállamra vagy harmadik országra, ahol a termék a végső tömegének több mint a felét elérte, vagy ahol a művelési időtartamának több mint a felét töltötte, vagy - a kagylók esetében - ahol a végső, legalább hat hónapos művelési vagy tenyésztési fázisát töltötte.
(2) A gazdasági szereplők az (1) bekezdésben említett adatoknál pontosabban is megadhatják a halászat vagy tenyésztés helyét.
39. cikk
Kiegészítő önkéntes tájékoztatás
(1) A 35. cikk alapján előírt kötelező tájékoztatáson túlmenően kiegészítő önkéntes tájékoztatás adható a következőkről, feltéve, hogy ez világos és egyértelmű módon történik:
a)
a halászati termék kifogásának vagy az akvakultúra-termék lehalászásának napja;
b)
a halászati termék kirakodásának napja vagy a termék kirakodási kikötőjére vonatkozó információ;
c)
a halászeszköz típusára vonatkozó részletesebb információk, a III. melléklet második oszlopában felsoroltaknak megfelelően;
d)
tengerben halászott halászati termék esetében részletek arra vonatkozóan, hogy a terméket kifogó hajó melyik állam lobogója alatt hajózik;
e)
környezeti információk;
f)
etikai és/vagy szociális természetű információk;
g)
termeléstechnikai és a termelési módszerekre vonatkozó információk;
h)
a termék tápértékére vonatkozó információk.
(2) A 42. cikk (1) bekezdésében felsorolt információk egy része vagy egésze QR-kód segítségével is megjeleníthető.
(3) Az önkéntes tájékoztatást nem lehet a jelölésen vagy címkén a kötelező tájékoztatás rendelkezésére álló hely rovására feltüntetni.
(4) Nem tüntethető fel olyan önkéntes információ, amely nem ellenőrizhető.
V. FEJEZET
VERSENYSZABÁLYOK
40. cikk
A versenyszabályok alkalmazása
Az EUMSZ. 101-106. cikke és azok végrehajtási rendelkezései az EUMSZ. 101. cikkének (1) bekezdésében és a 102. cikkében említett minden olyan megállapodásra, döntésre és magatartásra alkalmazandók, amelyek halászati és akvakultúra-termékek termelésével és piaci értékesítésével kapcsolatosak.
41. cikk
Kivételek a versenyszabályok alkalmazása alól
(1) E rendelet 40. cikkének sérelme nélkül az EUMSZ. 101. cikkének (1) bekezdése nem alkalmazandó a termelői szervezetek azon megállapodásaira, döntéseire és magatartására, amelyek halászati és akvakultúra-termékek termelésére vagy értékesítésére, vagy a közös raktárlétesítményeknek az ilyen termékek tárolására, kezelésére vagy feldolgozására történő használatára vonatkoznak, és amelyek:
a)
szükségesek az EUMSZ. 39. cikkében meghatározott célkitűzések megvalósításához;
b)
nem keletkeztetnek azonos árak alkalmazására vonatkozó kötelezettséget;
c)
nem vezetnek a piacok bármilyen módon történő felosztásához az Unión belül;
d)
nem zárják ki a versenyt; valamint
e)
a kérdéses termékek jelentős részénél nem szüntetik meg a versenyhelyzetet.
(2) E rendelet 40. cikkének sérelme nélkül az EUMSZ. 101. cikkének (1) bekezdése nem alkalmazandó az ágazatközi szervezetek azon megállapodásaira, döntéseire és magatartására, amelyek:
a)
szükségesek az EUMSZ. 39. cikkében meghatározott célkitűzések megvalósításához;
b)
nem tartalmaznak rögzített ár alkalmazására vonatkozó kötelezettséget;
c)
nem vezetnek a piacok bármilyen módon történő felosztásához az Unión belül;
d)
más kereskedelmi partnerekkel folytatott egyenértékű ügyletekre nem alkalmaznak eltérő feltételeket, ami által azok hátrányos versenyhelyzetbe kerülnének;
e)
a kérdéses termékek jelentős részénél nem szüntetik meg a versenyhelyzetet; valamint
f)
nem korlátozzák a versenyt olyan esetben, amikor az nem elengedhetetlen a közös halászati politika célkitűzéseinek eléréséhez.
VI. FEJEZET
A PIACRA VONATKOZÓ ISMERETEK GYŰJTÉSE
42. cikk
A piacra vonatkozó ismeretek gyűjtése
(1) A Bizottság:
a)
a halászati és akvakultúra-termékek uniós piacára vonatkozóan az ellátási lánc teljes hosszán gyűjti, elemzi és terjeszti a rendelkezésre álló tudást és ismereteket a nemzetközi összefüggésekre is figyelemmel;
b)
gyakorlati támogatást nyújt a termelői és az ágazatközi szervezetek számára az üzemeltetők és a feldolgozók közötti információcsere koordinációjának javítása érdekében;
c)
az uniós piac halászati és akvakultúra-termékeinek az ellátási lánc teljes hosszán folyamatosan figyelemmel kíséri az árakat és elemzi a piaci folyamatokat;
d)
ad hoc piaci tanulmányokat készít és módszertant dolgoz ki az árképzés felmérésére.
(2) Az (1) bekezdés végrehajtása érdekében a Bizottság az alábbi intézkedéseket alkalmazza:
a)
megkönnyíti a hozzáférést a halászati és akvakultúra-termékekre vonatkozó, az uniós jogszabályokkal összhangban gyűjtött adatokhoz;
b)
az érdekelt felek és a lakosság számára - hozzáférhető és érthető módon - elérhetővé teszi az olyan piaci információkat, mint például az árakról készült felmérések, a piaci elemzések és a piaci tanulmányok, a 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletet (19) tiszteletben tartva.
(3) A tagállamok hozzájárulnak az (1) bekezdésben említett célkitűzések megvalósításához.
VII. FEJEZET
ELJÁRÁSI RENDELKEZÉSEK
43. cikk
A bizottság eljárása
(1) A Bizottságot egy bizottság segíti. Az említett bizottság a 182/2011/EU rendelet szerinti bizottságnak minősül.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
VIII. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
44. cikk
Az 1184/2006/EK rendelet módosítása
Az 1184/2006/EK rendelet 1. cikke a „hatálya alá tartozó termékeket” rész előtt a következő szöveggel egészül ki:
„1. cikk
Ez a rendelet megállapítja az Európai Unió működéséről szóló Szerződés (EUMSZ.) 101-106. cikkének és 108. cikke (1) és (3) bekezdésének az EUMSZ. I. mellékletében felsorolt termékek - kivéve az 1234/2007/EK tanácsi rendelet és a (20) és a 1379/2013/EU rendelet (21) hatálya alá tartozó termékeket - előállítására és az e termékekkel folytatott kereskedelemre való alkalmazhatóságára vonatkozó szabályokat.
45. cikk
Az 1224/2009/EK rendelet módosítása
Az 1224/2009/EK rendelet a következőképpen módosul:
1)
az 57. cikk (1) bekezdése a következő szövegrésszel egészül ki:
„A megfelelés biztosítása érdekében a tagállamok ellenőrzéseket végeznek. Az ellenőrzés a piaci értékesítés bármelyik szakaszában és szállítás közben is történhet.”;
2)
az 58. cikk (5) bekezdése a következőképpen módosul:
a)
a g) pont helyébe a következő szöveg lép:
„g)
a fogyasztóknak a(z) 1379/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 42. cikkében előírt tájékoztatása (22);
b)
a h) pontot el kell hagyni.
46. cikk
Hatályon kívül helyezés
A 104/2000/EK rendelet hatályát veszti. Mindazonáltal a 4. cikkét 2014. december 12-ig kell alkalmazni.
A hatályon kívül helyezett rendeletre való hivatkozásokat erre a rendeletre való hivatkozásként kell értelmezni, a IV. mellékletben szereplő megfelelési táblázattal összhangban.
47. cikk
A közös forgalmazási előírásokat megállapító szabályok
Továbbra is alkalmazandók a közös forgalmazási előírásokat megállapító szabályok - ezen belül is mindenekelőtt a 2136/89/EGK tanácsi rendelet (23), 1536/92/EGK tanácsi rendelet (24), a 2406/96/EK tanácsi rendelet (25) -, valamint azok az egyéb szabályok is, amelyeket a közös forgalmazási előírások alkalmazása céljából fogadtak el, mint például a 3703/85/EGK bizottsági rendelet (26).
48. cikk
Felülvizsgálat
A Bizottság 2022. december 31-ig jelentést tesz az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak e rendelet alkalmazásának eredményeiről.
49. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2014. január 1-jétől kell alkalmazni, a IV. fejezet és az 45. cikk kivételével, amelyeket 2014. december 13-tól kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2013. december 11-én.