NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1262/2012
ze dne 20. prosince 2012,
kterým se pro roky 2013 a 2014 stanoví rybolovná práva na některé populace hlubinných druhů ryb pro plavidla EU
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 3 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 43 odst. 3 Smlouvy má Rada na návrh Komise přijmout opatření týkající se stanovení a přidělení rybolovných práv.
(2)
Podle nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky (1) mají být s přihlédnutím k dostupným vědeckým, technickým a hospodářským doporučením, a zejména ke zprávám vypracovaným Vědeckotechnickým a hospodářským výborem pro rybářství (STECF) a s ohledem na doporučení regionálních poradních sborů, přijata opatření, jimiž se řídí přístup do vod a ke zdrojům a udržitelné provozování rybolovných činností.
(3)
Je povinností Rady přijmout opatření týkající se stanovení a přidělení rybolovných práv pro jednotlivé rybolovné oblasti nebo skupiny rybolovných oblastí, případně včetně určitých podmínek, které jsou s nimi funkčně spjaty. Rybolovná práva by měla být rozdělena mezi jednotlivé členské státy způsobem, který každému členskému státu zajistí relativní stabilitu rybolovných činností pro každou populaci nebo oblast rybolovu, s náležitým ohledem na cíle společné rybářské politiky stanovené v nařízení (ES) č. 2371/2002.
(4)
Celkové přípustné odlovy (TAC) by měly být stanoveny na základě dostupných vědeckých doporučení, s ohledem na biologické a sociálně-ekonomické aspekty, přičemž by měly všem odvětvím rybolovu zajistit spravedlivé zacházení; zároveň by se měla vzít v úvahu stanoviska vyjádřená během konzultace se zúčastněnými stranami, zejména na setkáních s poradním výborem pro rybolov a akvakulturu a dotčenými regionálními poradními sbory.
(5)
Rybolovná práva by měla být v souladu s mezinárodními dohodami a zásadami, např. s dohodou Organizace spojených národů o zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací z roku 1995 (2) a podrobnými zásadami řízení stanovenými v mezinárodních pokynech Organizace spojených národů pro výživu a zemědělství pro řízení lovu hlubinných druhů na volném moři z roku 2008, podle nichž by měl regulační orgán zejména zvýšit obezřetnost v případech, kdy jsou informace neurčité, nespolehlivé nebo nedostatečné. Nedostatek odpovídajících vědeckých informací by neměl být použit jako důvod pro odklad nebo nepřijetí ochranných a řídících opatření.
(6)
Nejnovější vědecká doporučení Mezinárodní rady pro průzkum moří (ICES) a STECF uvádějí, že většina populací hlubinných druhů je lovena neudržitelným způsobem a že rybolovná práva na tyto populace by měla být snížena, dokud vývoj stavu těchto populací nezačne vykazovat pozitivní trend, aby se zajistila jejich udržitelná úroveň. Rada ICES dále doporučila, aby nebyl povolen žádný cílený rybolov červenice obecné v žádné oblasti ani cílený rybolov určitých populací mníka modrého a růžichy šedé.
(7)
Pokud jde o hlubinné druhy žraloků, hlavní komerční druhy jsou považovány za vyčerpané, a proto by neměl probíhat žádný cílený rybolov těchto druhů.
(8)
O rybolovných právech pro hlubinné druhy ve smyslu čl. 2 písm. a) nařízení Rady (ES) č. 2347/2002 ze dne 16. prosince 2002, kterým se stanoví zvláštní podmínky přístupu k rybolovu hlubinných populací a s tím spojené požadavky (3), se rozhoduje každé dva roky. Výjimkou však je populace stříbrnice atlantské a hlavní rybolovná oblast mníka modrého, v jejichž případě závisí rybolovná práva na výsledku každoročních jednání s Norskem. Rybolovná práva pro tyto populace by tedy měla bý stanovena jiným odpovídajícím nařízením, jímž se rybolovná práva stanovují každoročně.
(9)
V zájmu zjednodušení by celkové přípustné odlovy mníka modrého autonomně přijímané Unií měly být regulovány stejným právním nástrojem. Celkové přípustné odlovy mníka modrého v mezinárodních vodách oblasti II, III a IV by proto měly být zahrnuty společně s celkovými přípustnými odlovy mníka modrého v mezinárodních vodách oblasti XII v nařízení, kterým se stanoví rybolovná práva pro rybářská plavidla EU na některé populace ryb a skupiny populací ryb, které nejsou předmětem mezinárodních jednání nebo dohod.
(10)
V souladu s nařízením Rady (ES) č. 847/96 ze dne 6. května 1996, kterým se stanoví dodatečné podmínky pro meziroční řízení celkových přípustných odlovů a kvót (4), je třeba určit populace, které mají podléhat různým opatřením, které uvedené nařízení stanoví. Preventivní TAC by se měly vztahovat na populace, pro které neexistuje žádné vědecky podložené vyhodnocení rybolovných práv pro rok, v jehož průběhu mají být TAC stanoveny; ve všech ostatních případech by se měly použít analytické TAC. Vzhledem k doporučením vydaným radou ICES a STECF pro populace hlubinných druhů by se na populace ryb, pro něž není dostupné vědecky podložené vyhodnocení dotčených rybolovných práv, neměly v tomto nařízení vztahovat preventivní TAC.
(11)
S ohledem na vědecké doporučení je zřejmé, že biologická distribuce některých populací hlavouna tuponosého nemusí nutně odpovídat oblastem TAC uvedeným v tomto nařízení. V zájmu podpory udržitelného využívání těchto populací je vhodné umožnit zvýšenou flexibilitu mezi TAC v oblasti Vb, VI a VII na jedné straně a na straně druhé TAC v oblasti VIII, IX, X, XII a XIV.
(12)
S cílem zabránit přerušení rybolovných činností a za účelem zajištění obživy rybářů v Unii by se toto nařízení mělo použít od 1. ledna 2013. Z důvodu naléhavosti by toto nařízení mělo vstoupit v platnost okamžitě po svém vyhlášení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Tímto nařízením se stanoví pro roky 2013 a 2014 roční rybolovná práva na populace ryb některých hlubinných druhů pro plavidla EU ve vodách EU a v některých vodách mimo vody EU, které podléhají omezením odlovů.
Článek 2
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„plavidlem EU“ rybářské plavidlo plující pod vlajkou členského státu a registrované v Unii;
b)
„vodami EU“ vody pod svrchovaností nebo jurisdikcí členských států s výjimkou vod přiléhajících k územím uvedeným v příloze II Smlouvy;
c)
„celkovým přípustným odlovem“ (TAC) množství, které může být každoročně z každé populace ryb uloveno a vyloženo;
d)
„kvótou“ část TAC přidělená Unii, členskému státu nebo třetí zemi;
e)
„mezinárodními vodami“ vody, které nepodléhají svrchovanosti ani jurisdikci žádného státu.
2. Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice oblastí:
a)
oblasti ICES (Mezinárodní rada pro průzkum moří) jsou zeměpisné oblasti vymezené v příloze III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 218/2009 (5);
b)
oblasti CECAF (Výbor pro rybolov ve středovýchodním Atlantiku) jsou zeměpisné oblasti vymezené v příloze II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2009 (6).
Článek 3
Celkové přípustné odlovy a rozdělení
Celkové přípustné odlovy pro hlubinné druhy ulovené plavidly EU ve vodách EU nebo v některých vodách mimo vody EU a rozdělení těchto celkových přípustných odlovů mezi členské státy a případně podmínky, které jsou s nimi funkčně spjaty, jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení.
Článek 4
Zvláštní ustanovení o rozdělení rybolovných práv
1. Rozdělením rybolovných práv mezi členské státy stanoveným v tomto nařízení nejsou dotčeny:
a)
výměny provedené podle čl. 20 odst. 5 nařízení (ES) č. 2371/2002;
b)
odpočty a přerozdělení provedené podle článku 37 nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 (7) nebo podle čl. 10 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 1006/2008 (8);
c)
dodatečné vykládky povolené podle článku 3 nařízení (ES) č. 847/96;
d)
množství převedená podle článku 4 nařízení (ES) č. 847/96;
e)
odpočty provedené podle článků 105, 106 a 107 nařízení (ES) č. 1224/2009.
2. Článek 3 nařízení (ES) č. 847/96 se použije na populace, na které se vztahují preventivní TAC, zatímco čl. 3 odst. 2 a 3 a článek 4 uvedeného nařízení se použijí na populace, na které se vztahují analytické TAC, není-li v příloze tohoto nařízení uvedeno jinak.
Článek 5
Podmínky vykládky úlovků a vedlejších úlovků
Ryby populací, pro které jsou stanoveny TAC, mohou být uchovávány na palubě nebo vyloženy pouze tehdy, pokud byl odlov proveden plavidly plujícími pod vlajkou členského státu, jenž má kvótu, která dosud nebyla vyčerpána.
Článek 6
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2013.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. prosince 2012.
A TANÁCS 1262/2012/EU RENDELETE
(2012. december 20.)
az uniós halászhajók egyes mélytengeri halállományokra vonatkozó halászati lehetőségeinek a 2013. és 2014. évre történő meghatározásáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 43. cikke (3) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
mivel:
(1)
A Szerződés 43. cikkének (3) bekezdése előírja, hogy a Tanács a Bizottság javaslata alapján intézkedéseket fogad el a halászati lehetőségek meghatározására és elosztására vonatkozóan.
(2)
A halászati erőforrások közös halászati politika alapján történő védelméről és fenntartható kiaknázásáról szóló, 2002. december 20-i 2371/2002/EK tanácsi rendelet (1) előírja, hogy a vizekhez és erőforrásokhoz való hozzájutást és a halászati tevékenységek fenntartható végzését szabályozó intézkedéseket a rendelkezésre álló tudományos, műszaki és gazdasági szakvélemények és különösen a Halászati Tudományos, Műszaki és Gazdasági Bizottság (HTMGB) által összeállított jelentések figyelembevételével, valamint a regionális tanácsadó testületektől kapott javaslatok tükrében kell meghatározni.
(3)
A Tanács feladata, hogy halászati tevékenységenként vagy tevékenységcsoportonként intézkedéseket fogadjon el a halászati lehetőségek meghatározására és elosztására vonatkozóan, beleértve - adott esetben - bizonyos, azokkal funkcionálisan összefüggő feltételeket is. A halászati lehetőségeket úgy kell elosztani a tagállamok között, hogy az valamennyi tagállamnak viszonylagos stabilitást biztosítson minden állomány halászata, illetve minden halászati tevékenység végzése tekintetében, továbbá kellően figyelembe vegye a közös halászati politikának a 2371/2002/EK rendeletben meghatározott célkitűzéseit.
(4)
A teljes kifogható mennyiségeket a rendelkezésre álló tudományos szakvélemények alapján, a biológiai és a társadalmi-gazdasági vonatkozások figyelembevételével kell megállapítani, biztosítva eközben a halászati ágazatok közötti méltányos bánásmódot, továbbá figyelemmel az érdekelt felekkel folytatott konzultációk során megfogalmazott véleményekre, különös tekintettel a halászati és akvakultúra-ágazati tanácsadó bizottság és az érintett regionális tanácsadó testületek ülésein elhangzottakra.
(5)
A halászati lehetőségeknek összhangban kell lenniük a nemzetközi megállapodásokkal és a nemzetközileg elfogadott elvekkel - ilyenek például a kizárólagos gazdasági övezeteken túlnyúló halállományok, valamint a hosszú távon vándorló halállományok védelmére és kezelésére vonatkozó 1995. évi ENSZ-megállapodás (2) és a nyílt tengeren folytatott mélytengeri halászat kezelésére vonatkozó 2008. évi nemzetközi ENSZ FAO-iránymutatásokban részletesen meghatározott gazdálkodási elvek -, amelyek szerint a szabályozó hatóságoknak különösen óvatosan kell eljárniuk olyan esetekben, amikor a rendelkezésre álló információ bizonytalan, nem megbízható vagy pontatlan. A megfelelő tudományos információk hiányára mindenestre nem lehet hivatkozni a védelmi és gazdálkodási intézkedések elhalasztásának vagy elmulasztásának okaként.
(6)
A Nemzetközi Tengerkutatási Tanács (ICES) és a HTMGB által kibocsátott legutóbbi szakvélemények kiemelik, hogy a mélytengeri állományok többségének halászata nem fenntartható, valamint hogy a szóban forgó állományok fenntarthatóságának biztosítása érdekében a rájuk vonatkozó halászati lehetőségeket mindaddig csökkenteni kell, amíg az állományok méretének alakulása nem mutat pozitív tendenciát. Az ICES ezenkívül azt is javasolta, hogy az atlanti tükörhal célzott halászatát valamennyi területen be kell tiltani, továbbá a kék menyhal és a nagyszemű vörösdurbincs bizonyos állományainak halászata sem engedélyezhető.
(7)
A mélytengeri cápák vonatkozásában a kereskedelmi szempontból legértékesebb fajok állományai kimerítettnek tekinthetők, ezért célzott halászatuk nem engedélyezhető.
(8)
A mélytengeri állományok halászatára vonatkozó különleges hozzáférési követelmények és kapcsolódó feltételek megállapításáról szóló, 2002. december 16-i 2347/2002/EK tanácsi rendelet (3) 2. cikkének a) pontjában meghatározott mélytengeri fajokra vonatkozó halászati lehetőségekről kétévente döntenek, kivéve az aranylazac állományait és a kék menyhal fő halászatát, melyek esetében a halászati lehetőségek a Norvégiával folytatott éves tárgyalások eredményeitől függnek. Az utóbbiakra vonatkozó halászati lehetőségeket halászati lehetőségek meghatározásáról szóló, másik vonatkozó rendeletben kell meghatározni.
(9)
A kék menyhalra vonatkozóan az Unió által autonóm módon meghatározott teljes kifogható mennyiségeket az egyszerűsítés érdekében célszerű ugyanezen jogi eszközben szabályozni. Következésképpen a kék menyhalra a II, III és IV övezet nemzetközi vizein vonatkozó teljes kifogható mennyiségeket az ugyanerre a fajra a XII övezet nemzetközi vizein vonatkozó teljes kifogható mennyiségekkel együtt fel kell venni a nemzetközi tárgyalások vagy megállapodások hatálya alá nem tartozó bizonyos halállományok és halállománycsoportok tekintetében az uniós hajók számára rendelkezésre álló halászati lehetőségek meghatározásáról szóló rendeletbe.
(10)
A teljes kifogható mennyiség és kvóták éves kezelésére vonatkozó kiegészítő feltételek bevezetéséről szóló, 1996. május 6-i 847/96/EK tanácsi rendelettel (4) összhangban az abban említett intézkedések alá tartozó halállományokat meg kell határozni. Elővigyázatossági teljes kifogható mennyiség vonatkozik azokra az állományokra, amelyek esetében nem áll rendelkezésre a halászati lehetőségek tudományosan megalapozott értékelése arra az évre vonatkozóan, amelyre a teljes kifogható mennyiségeket meghatározzák; más esetekben az analitikai teljes kifogható mennyiséget kell alkalmazni. Figyelemmel az ICES és a HTMGB mélytengeri állományokra vonatkozó szakvéleményére, azon mélytengeri állományokat, amelyek esetében nem áll rendelkezésre a vonatkozó halászati lehetőségek tudományosan megalapozott értékelése, e rendelet keretében elővigyázatossági TAC hatálya alá kell vonni.
(11)
A tudományos szakvélemények fényében a gránátoshal bizonyos állományainak biológiai eloszlása nem feltétlenül felel meg az e rendelet szerinti TAC-területeknek. A szóban forgó állományok fenntartható kiaknázását elősegítendő, helyénvaló fokozott rugalmasságot lehetővé tenni egyrészt az Vb, VI és VII TAC-terület, másrészt pedig a VIII, IX, X, XII és XIV TAC-terület között.
(12)
A halászati tevékenység megszakadásának elkerülése és az uniós halászok megélhetésének biztosítása érdekében ezt a rendeletet 2013. január 1-jétől kell alkalmazni. A sürgősségre tekintettel ennek a rendeletnek a kihirdetését követően azonnal hatályba kell lépnie,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Tárgy
Ez a rendelet a 2013. és 2014. évre meghatározza az uniós vizeken, illetve egyes, fogási korlátozások hatálya alá tartozó nem uniós vizeken tartózkodó uniós hajókra bizonyos mélytengeri halfajok állományai tekintetében alkalmazandó éves halászati lehetőségeket.
2. cikk
Fogalommeghatározások
(1) E rendelet alkalmazásában:
a) „uniós hajó”: valamely tagállam lobogója alatt közlekedő és az Unióban lajstromozott halászhajó;
b) „uniós vizek”: a tagállamok felségterületéhez vagy joghatósága alá tartozó vizek, kivéve a Szerződés II. mellékletében említett területekkel szomszédos vizeket;
c) „teljes kifogható mennyiség” (TAC): az egyes halállományokból évente kifogható és kirakodható mennyiség;
d) „kvóta”: a teljes kifogható mennyiségnek az Unió, valamely tagállam vagy valamely harmadik ország részére kiosztott hányada;
e) „nemzetközi vizek”: az egyes államok felségterületén vagy joghatóságán kívüli vizek.
(2) E rendelet alkalmazásában a következő övezetmeghatározásokat kell alkalmazni:
a) „ICES-övezetek” (ICES, Nemzetközi Tengerkutatási Tanács): a 218/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) III. mellékletének meghatározása szerinti övezetek;
b) „CECAF-övezetek” (CECAF, Kelet-közép-atlanti Halászati Bizottság): a 216/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (6) II. mellékletének meghatározása szerinti övezetek.
3. cikk
A teljes kifogható mennyiségek és elosztásuk
Az uniós hajók által az uniós vizeken vagy egyes, Unión kívüli vizeken halászott mélytengeri fajokra vonatkozó teljes kifogható mennyiségeket, azok tagállamok közötti elosztását és - adott esetben - a teljes kifogható mennyiségekkel funkcionálisan összefüggő feltételeket e rendelet melléklete állapítja meg.
4. cikk
A halászat lehetőségek elosztására vonatkozó különös rendelkezések
(1) A halászati lehetőségeknek az e rendeletben előírt, tagállamok közötti elosztása nem érinti a következőket:
a)
a 2371/2002/EK rendelet 20. cikkének (5) bekezdése alapján végrehajtott cserék;
b)
az 1224/2009/EK tanácsi rendelet (7) 37. cikke, illetve az 1006/2008/EK tanácsi rendelet (8) 10. cikkének (4) bekezdése szerinti levonások és újraelosztások;
c)
a 847/96/EK rendelet 3. cikke szerint engedélyezett további kirakodások;
d)
a 847/96/EK rendelet 4. cikkének megfelelően visszatartott mennyiségek;
e)
az 1224/2009/EK rendelet 105., 106. és 107. cikke alapján végrehajtott levonások.
(2) Az e rendelet mellékletében foglalt eltérő rendelkezés hiányában a 847/96/EK rendelet 3. cikke az elővigyázatossági TAC hatálya alá tartozó állományokra, a hivatkozott rendelet 3. cikkének (2) és (3) bekezdése és 4. cikke pedig az analitikai TAC hatálya alá tartozó állományokra alkalmazandó.
5. cikk
A fogások és járulékos fogások kirakodásának feltételei
A megállapított teljes kifogható mennyiségek hatálya alá tartozó állományokból származó halakat csak akkor lehet a fedélzeten tárolni, illetve kirakodni, ha a fogásokat kvótával rendelkező tagállam lobogója alatt közlekedő hajói ejtették, és az érintett kvóta még nincs kimerítve.
6. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2013. január 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2012. december 20-án.