PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 924/2012
ze dne 4. října 2012,
kterým se mění nařízení (ES) č. 91/2009 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1515/2001 ze dne 23. července 2001 o opatřeních, která může Společenství přijmout na základě zprávy přijaté orgánem WTO pro řešení sporů o antidumpingových a antisubvenčních opatřeních (1) (dále jen „zmocňovací nařízení WTO“), a zejména na článek 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. PLATNÁ OPATŘENÍ
(1)
Nařízením (ES) č. 91/2009 (2) Rada uložila konečné antidumpingové clo na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „konečné nařízení“).
B. ZPRÁVY PŘIJATÉ ORGÁNEM WTO PRO ŘEŠENÍ SPORŮ
(2)
Dne 28. července 2011 orgán pro řešení sporů (dále jen „OŘS“) Světové obchodní organizace (dále jen „WTO“) přijal zprávu odvolacího orgánu a zprávu skupiny odborníků ve znění zprávy odvolacího orgánu ve sporu „Evropská společenství - konečná antidumpingová opatření vztahující se na některé spojovací prostředky ze železa nebo oceli z Číny“ (3) (dále jen „zprávy“). V těchto zprávách bylo mimo jiné zjištěno, že EU jednala v rozporu s:
-
čl. 6 odst. 10 a čl. 9 odst. 2 antidumpingové dohody WTO s ohledem na čl. 9 odst. 5 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (4) (dále jen „základní antidumpingové nařízení“), jak je uplatňováno v šetření dovozu některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „šetření týkající se spojovacích prostředků“),
-
čl. 6 odst. 4, čl. 6 odst. 2 a čl. 2 odst. 4 antidumpingové dohody WTO, pokud jde o určité aspekty stanovení dumpingu při šetření týkajícím se spojovacích prostředků,
-
čl. 4 odst. 1 antidumpingové dohody WTO, pokud jde o vymezení výrobního odvětví Unie při šetření týkajícím se spojovacích prostředků,
-
čl. 3 odst. 1 a 2 antidumpingové dohody WTO, pokud jde o zvážení objemu dumpingového dovozu při šetření týkajícím se spojovacích prostředků,
-
čl. 3 odst. 1 a 5 antidumpingové dohody WTO, pokud jde o analýzu příčinných souvislostí při šetření týkajícím se spojovacích prostředků, a
-
čl. 6 odst. 5 a čl. 6 odst. 5 prvním pododstavcem antidumpingové dohody WTO, pokud jde o zacházení s důvěrnými informacemi při šetření týkajícím se spojovacích prostředků.
C. POSTUP
(3)
Dne 6. března 2012 byl v souladu se zmocňovacím nařízením WTO zahájen přezkum zveřejněním oznámení (5) v Úředním věstníku Evropské unie (dále jen „oznámení o zahájení řízení“). Evropská komise informovala strany, které byly předmětem šetření, jež vedlo k nařízení (ES) č. 91/2009 (dále jen „původní šetření“), o přezkumu a o způsobu, jakým měla být vzata v úvahu zjištění zpráv týkající se konečného nařízení.
D. DOTČENÝ VÝROBEK
(4)
Dotčeným výrobkem jsou některé spojovací prostředky ze železa nebo oceli, jiné než z nerezavějící oceli, tj. vruty do dřeva (kromě vrtulí do pražců), závitořezné šrouby, ostatní šrouby a svorníky s hlavou (též s jejich maticemi nebo podložkami, ale kromě šroubů soustružených z tyčí, prutů, profilů nebo z drátů, o plném průřezu, s tloušťkou dříku nepřesahující 6 mm a kromě šroubů a svorníků pro upevňování konstrukčních materiálů železničních tratí) a podložky pocházející z Čínské lidové republiky (dále označované jako „spojovací prostředky“ nebo „dotčené výrobky“).
(5)
Dotčený výrobek je v současnosti kódů KN 7318 12 90, 7318 14 91, 7318 14 99, 7318 15 59, 7318 15 69, 7318 15 81, 7318 15 89, ex 7318 15 90, ex 7318 21 00 a ex 7318 22 00.
(6)
Zprávy nemají vliv na zjištění uvedená v 40. až 57. bodě odůvodnění konečného nařízení, které se týkají dotčeného výrobku a obdobného výrobku.
E. ZJIŠTĚNÍ REVIDOVANÁ NA ZÁKLADĚ ZPRÁV
(7)
Jak je uvedeno v oznámení o zahájení řízení, Komise znovu posoudila konečná zjištění původního šetření a vzala přitom v úvahu doporučení a rozhodnutí OŘS. Toto opětovné posouzení vycházelo z informací shromážděných při původním šetření a z informací shromážděných po zveřejnění oznámení.
(8)
Původní šetření ohledně dumpingu a újmy zahrnovalo období od 1. října 2006 do 30. září 2007 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Pokud jde o ukazatele důležité pro posouzení újmy, byly analyzovány údaje týkající se období od 1. ledna 2003 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
(9)
Toto nařízení má opravit ty části konečného nařízení, které podle zpráv přijatých OŘS odporují antidumpingové dohodě, a uvést tak konečné nařízení v soulad s doporučeními a rozhodnutími OŘS.
1. Individuální zacházení: uplatnění čl. 9 odst. 5 konečného nařízení
(10)
Tato část vysvětluje znovu posouzená zjištění původního šetření týkající se následujících doporučení a rozhodnutí uvedených ve zprávách, podle kterých EU jednala v rozporu s čl. 6 odst. 10 a čl. 9 odst. 2 antidumpingové dohody WTO, pokud jde o čl. 9 odst. 5 základního nařízení, jak byl uplatněn při původním šetření týkajícím se spojovacích prostředků.
(11)
Jak uvádí 81. až 84. bod odůvodnění konečného nařízení, bylo zjištěno, že všech pět vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, jakož i tři individuálně zkoumaní vyvážející výrobci, kteří požadovali individuální zacházení, splňují všechny požadavky k tomu, aby jim bylo přiznáno individuální zacházení v souladu s čl. 9 odst. 5 základního nařízení. Jak je uvedeno v 62. až 78. bodě odůvodnění konečného nařízení, čtyři vyvážející výrobci, kteří byli původně součástí vzorku, a jedna společnost, jíž bylo přiznáno individuální zjišťování, byli označeni za nespolupracující společnosti, neboť v průběhu šetření předložili informace, které byly v rozporu s důkazy.
(12)
S ohledem na doporučení týkající se čl. 9 odst. 5 základního nařízení uvedená ve zprávách vyzvala Komise vyvážející výrobce v Čínské lidové republice, kteří se mají za to, že byli při původním šetření odrazeni od spolupráce a od toho, aby požadovali individuální zacházení kvůli administrativní zátěži plynoucí z čl. 9 odst. 5 základního nařízení, nebo se domnívali, že nesplňují všechna kritéria uvedená v daném ustanovení, aby se přihlásili a poskytli jí informace nezbytné pro přezkoumání jejich současné situace, pokud jejich vývoz do Evropské unie je v současné době předmětem platných antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky.
(13)
Komise vyzvala tyto výrobce, aby prohlásili, zda se domnívají, že byli při původním šetření odrazeni od spolupráce a od toho, aby požadovali individuální zacházení kvůli administrativní zátěži plynoucí z čl. 9 odst. 5 základního nařízení, nebo se domnívali, že nesplňují všechna kritéria uvedená v daném ustanovení. Tyto zúčastněné strany byly vyzvány, aby se přihlásily do 30 dnů od zveřejnění oznámení o zahájení řízení a:
-
sdělily, zda se domnívají, že byly v době zahájení úvodního šetření odrazeny od spolupráce a od toho, aby požadovaly individuální zacházení, a
-
poskytly informace o objemu vývozu do Evropské unie a o vývozních cenách vztahující se na OŠ a použité při původním šetření.
(14)
Někteří vyvážející výrobci v ČLR vyjádřili obavy týkající se postupu provádění zpráv OŘS stanoveného v oznámení o zahájení řízení. Především zdůraznili, že zveřejněné lhůty považují za příliš krátké. Tvrdili, že na vyvážející výrobce byla uvalena nadměrná administrativní zátěž, jež měla odrazující účinek a zabránila jim v tom, aby se jim dostalo individuálního zacházení.
(15)
Obava vyjádřená oněmi vyvážejícími výrobci byla pokládána za neopodstatněnou. Komise tuto lhůtu považovala za přiměřenou vzhledem k administrativní zátěži a malému množství požadovaných informací. V oznámení o zahájení řízení bylo vysvětleno, že přezkum současné situace vyvážejícího výrobce bude zvážen, jakmile bude doručena žádost obsahující tyto informace:
-
prosté prohlášení, že se dotčený vyvážející výrobce domnívá, že byl odrazen, a proto nespolupracoval, ani nepožadoval individuální zacházení, a
-
naprosto základní údaje dokazující, že během původního období šetření dotčený výrobek dovážel do EU.
(16)
Tyto informace byly požadovány za jediným účelem, a sice umožnit Komisi, aby určila ty vyvážející výrobce, kteří by během původního šetření bývali mohli spolupracovat a požadovat individuální zacházení, avšak kteří se domnívali, že od toho byli odrazeni. Lhůta 30 dnů byla považována za přiměřenou pro odpověď na žádost o prosté prohlášení a naprosto základní údaje a nelze považovat představující nepřiměřenou administrativní zátěž. Čínská obchodní komora a čínský vyvážející výrobce tvrdili, že Komise požadováním informací uvedených v 15. bodě odůvodnění uložila čínským vyvážejícím výrobcům podmínky, přestože podle čl. 6 odst. 10 a čl. 9 odst. 3 antidumpingové dohody WTO by individuální zacházení mělo být zpravidla přiznáváno. Tento přístup byl v rozporu s doporučeními ve zprávách OŘS, a příslušné strany proto Komisi vyzvaly, aby čínské vyvážející výrobce kontaktovala ex officio a oznámila jim, že jim individuální zacházení bude přiznáno. Komise se v této souvislosti domnívá, že zveřejněním oznámení o zahájení řízení, jež bylo zasláno všem známým čínským vyvážejícím výrobcům, jejich obchodnímu sdružení i vnitrostátním orgánům, Komise kontaktovala všechny čínské vyvážející výrobce a vyzvala je, aby se do 30 dnů přihlásili, pokud v původním období šetření vyváželi do EU a během původního šetření se nepřihlásili. Posledně zmiňovaná žádost by neměla být považována za „podmínku“ ve smyslu „zkoušky“, jak ji prezentují výše uvedené strany, nýbrž za konstatování faktu, které dokládá, že tyto strany byly původním šetřením skutečně poškozeny. Na závěr je třeba podotknout, že informace týkající se vyvážených výrobků jsou požadovány kvůli ověření, zda má být původně vybraný vzorek změněn, a s otázkou individuálního zacházení nijak nesouvisí. Výše zmíněné tvrzení bylo proto odmítnuto.
(17)
Z 15 společností, které se přihlásily po zveřejnění oznámení o zahájení řízení a v dané lhůtě vznesly své dotazy:
-
bylo deset společností vyvážejícími výrobci, kteří se přihlásili a spolupracovali již při původním šetření. To dokazovalo, že tyto při původním šetření nebyly odrazeny od spolupráce ani od toho, aby požadovaly individuální zacházení, a jejich situace proto nemohla být v rámci současného přezkoumávání znovu prověřena; jedna z těchto deseti společností, která požádala o přezkoumání stávající výše cel, byla vyzvána, aby Komisi předložila žádost o přezkum podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení,
-
byla jedna společnost novým vyvážejícím výrobcem (tj. tato společnost během původního šetření do EU nevyvážela). Z tohoto důvodu tato společnost nemohla při původním šetření spolupracovat ani požadovat individuální zacházení. Byla informována o postupech týkajících se žádosti o přiznání statusu nového vyvážejícího výrobce v souladu s článkem 2 konečného nařízení,
-
byly dvě považovány nikoli za vyvážející výrobce, nýbrž za obchodní společnosti, a byly proto informovány, že se jich tento přezkum netýká,
-
dva vyvážející výrobci prohlásili, že splnili daná kritéria, a požádali, aby byla jejich situace prověřena. Jedna z těchto společností však posléze svou žádost stáhla.
(18)
Po vznesení dotazů společnosti dostaly příležitost vyjádřit své připomínky k informacím, které jim byly poskytnuty.
(19)
Bylo zjištěno, že na vyvážejícího výrobce, který prohlašoval, že splnil příslušná kritéria a požádal o prověření své situace, se vztahují kritéria stanovená v bodě 1 oznámení o zahájení řízení. Tento vyvážející výrobce rovněž požadoval individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení a tvrdil, že kdyby během původního šetření nebyl býval odrazen od spolupráce, býval by o toto zacházení požádal. Vzhledem k tomu, že během původního šetření byli individuálně prověřeni všichni vyvážející výrobci, kteří tuto žádost vznesli, byla jeho žádost z důvodu rovného zacházení přijata.
(20)
Oznámení bylo zveřejněno dne 6. června 2012 (6) a oznamovalo přezkum současné situace tohoto vyvážejícího výrobce, Bulten Fasteners (China) Co., Ltd (dále jen „BFC“). Objem vývozu tohoto vyvážejícího výrobce v OŠ činil méně než 0,4 % celkového vývozu z ČLR za OŠ. Vzhledem k výše uvedenému se Komise domnívala, že původní vzorek vyvážejících výrobců není třeba měnit. Vyvážejícímu výrobci v ČLR a společnostem ve spojení v EU, které se během původního OŠ podílely na dalším prodeji dotčeného výrobku, byl odeslán dotazník.
(21)
Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné k tomu, aby mohla rozhodnout o dumpingu, a provedla inspekce v prostorách následujících společností ve spojení:
-
Bulten Sweden AB, Göteborg, Švédsko,
-
Bulten GmbH, Bergkamen, Německo.
(22)
V souladu s doporučeními týkajícími se čl. 9 odst. 5 základního nařízení a uvedenými ve zprávách OŘS dospěla Komise k závěru, že společnosti BFC by mělo být přiznáno individuální zacházení.
2. Určité aspekty stanovení dumpingu při šetřeních týkajících se spojovacích prostředků
(23)
Tato část uvádí znovu posouzená zjištění původního šetření týkající se následujících doporučení a rozhodnutí uvedených ve zprávách, podle kterých EU jednala v rozporu s čl. 6 odst. 4, čl. 6 odst. 2 a čl. 2 odst. 4 antidumpingové dohody WTO, pokud jde o určité aspekty stanovení dumpingu při původním šetření týkajícím se spojovacích prostředků.
(24)
V rámci otevřeného dialogu vedeného s některými čínskými vyvážejícími výrobci a s obchodní komorou byly stranám poskytnuty podrobnější informace o vlastnostech výrobků prodávaných indickým spolupracujícím výrobcem, aby se vyhovělo doporučením OŘS WTO týkajícím se čl. 6 odst. 4, čl. 6 odst. 2 a čl. 2 odst. 4 antidumpingové dohody WTO, jak je uvedeno v 28. až 53. bodě odůvodnění. Tyto informace se týkaly především vlastností výrobků, jež byly považovány za relevantní pro stanovení běžné hodnoty a které byly použity při srovnání s dotčeným výrobkem, tj. skutečnosti, že prodej na indickém trhu byl rozdělen na „standardní“ prodej a „speciální“ prodej a u každé transakce byla určena třída pevnosti. Poté byla u všech tříd pevnosti uvedených v tabulce PCN (kontrolního čísla výrobku) vyčíslena běžná hodnota za kg.
(25)
Komise se při srovnání zaměřila na dva zásadní prvky, tj. třídu pevnosti a na rozlišení standardních a speciálních spojovacích prostředků, jak uvádí 48. až 50. bod odůvodnění konečného nařízení. Během šetření bylo jako nový srovnávací prvek přidáno rozdělení na speciální a standardní a jako druhé hlavní srovnávací kritérium byla použita třída pevnosti, kterou během původního šetření sdělila většina čínských vyvážejících výrobců.
(26)
Jak uvádí 56. bod odůvodnění konečného nařízení, standardní spojovací prostředky vyrobené ve srovnatelné zemi bylo možno porovnat se spojovacími prostředky vyváženými do EU výrobci z ČLR zařazenými do vzorku, jelikož bylo zjištěno, že tyto výrobky mají stejné základní fyzické a technické vlastnosti jako výrobky vyvážené z ČLR.
(27)
Běžná hodnota byla vyjádřena v cenách ze závodu a upravena s ohledem na cenový účinek kontroly kvality prováděné indickým výrobcem, jež nebyla provedena v Číně. Výsledkem tedy byly dva seznamy běžných hodnot v čínských jüanech (CNY) uvedených za kg podle třídy pevnosti, jeden pro standardní spojovací prostředky a jeden pro speciální spojovací prostředky.
2.1 Sdělení o poskytnutí informací ze dne 30. května 2012
(28)
Dne 30. května 2012 byly všem zúčastněným stranám poskytnuty doplňující informace týkající se typů výrobků použitých pro srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny. Jak bylo uvedeno v oznámení o zahájení řízení, všem zúčastněným stranám byly poskytnuty podrobnější informace o vlastnostech výrobku, které byly považovány za relevantní pro stanovení běžné hodnoty.
(29)
Obsah sdělení o poskytnutí informací se týkal běžné hodnoty, jež byla stanovena na základě cen dotčeného výrobku prodávaného na domácím trhu indickým spolupracujícím výrobcem. Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení musela být běžná hodnota pro vyvážející výrobce, kterým nebyl přiznán status podniku působícího v podmínkách tržního hospodářství, stanovena na základě cen nebo vypočtené hodnoty ve srovnatelné zemi. Dva indičtí výrobci souhlasili s tím, že budou spolupracovat a vyplní dotazník. Údaje uvedené v jejich odpovědích na dotazník byly ověřeny přímo v prostorách těchto dvou společností. Pouze jedna z těchto společností však poskytla údaje dostatečně podrobné na to, aby na jejich základě mohla být stanovena běžná hodnota.
(30)
Jak uvádí 90. bod odůvodnění konečného nařízení: „řada dovozců a vývozců zpochybnila vhodnost použití údajů od druhého indického výrobce z důvodů, že i) vyrobené a prodané množství tohoto výrobce na indickém trhu by údajně nebylo reprezentativní, pokud jde o množství vyvezené z ČLR do Společenství, a ii) tento indický výrobce měl údajné obchodní styky s jedním z výrobců ve Společenství, kteří podpořili podnět. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že i) objem prodeje uvedeného indického výrobce byl považován za dostatečně reprezentativní, aby umožňoval stanovení spolehlivých běžných hodnot, a ii) skutečnost, že výrobce ve srovnatelné zemi má styky s výrobcem ve Společenství, který podporuje podnět, nečiní volbu příslušné srovnatelné země nepřiměřenou. Bylo rovněž zjištěno, že tyto styky byly navázány až po skončení období šetření. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem a vzhledem k tomu, že nespolupracovali výrobci z žádné jiné třetí země, byla volba Indie jako srovnatelné země považována za přiměřenou“.
(31)
Vzhledem k podmínkám hospodářské soutěže a otevřenosti indického trhu i ke skutečnosti, že spolupracující indický výrobce prodával typy výrobku srovnatelné s typy vyváženými výrobci z ČLR, byl vyvozen závěr, že Indie je vhodnou třetí zemí s tržním hospodářstvím ve smyslu čl. 2 odst. 7 základního nařízení.
(32)
Ve sdělení o poskytnutí informací bylo uvedeno, že údaje o domácím prodeji se sice vztahovaly k období šetření, avšak neobsahovaly celé kontrolní číslo výrobku (dále též „PCN“). Indický výrobce nicméně byl schopen určit třídu pevnosti prodávaného spojovacího prostředku a také to, zda příslušný spojovací prostředek byl „standardní“ nebo „speciální“ podle definice uvedené v konečném nařízení. Nutnost rozlišit mezi standardními a speciálními spojovacími prostředky totiž nebyla na počátku šetření, kdy bylo vytvořeno kontrolní číslo výrobku, stanovena.
(33)
Komise nicméně poznamenala, že toto rozlišení má vliv na srovnatelnost cen, a proto tyto údaje od indického výrobce požadovala a ten je poskytl. Prodej na indickém trhu byl tedy rozdělen na „standardní“ prodej a „speciální“ prodej a poté byla u každé transakce určena třída pevnosti. U všech tříd pevnosti původně uvedených v tabulce PCN byla vyčíslena běžná hodnota za kg.
(34)
Zbývající charakteristiky původního PCN nebyly použity, nejen proto, že indický výrobce nebyl schopen poskytnout tak podrobné údaje, ale také z následujících důvodů:
-
Průměr ani délka nebyly považovány za relevantní, jelikož analýza byla prováděna na základě hmotnosti, a tudíž automaticky zohledňovala veškeré rozdíly vyplývající z odlišného průměru nebo délky spojovacího prostředku.
-
Nic nenaznačovalo, že by mezi výrobky indického výrobce a čínskými spojovacími prostředky existovaly rozdíly v obsahu chromu v povrchové vrstvě nebo v povrchové úpravě jako takové, která je v zásadě ukazatelem galvanizace.
-
Pokud jde o jediný další zbývající prvek PCN, kódy KN, mělo se za to, že by nebyly spolehlivým ukazatelem, jelikož čínské ani indické orgány na rozdíl od orgánů EU nerozlišují 10 kódů KN používaných k vymezení dotčeného výrobku.
(35)
Komise se proto zaměřila na dva zásadní rozdíly mezi výrobky: na třídu pevnosti na jedné straně a na rozlišení mezi standardními a speciálními spojovacími prostředky, které je ukazatelem rozdílů mezi zákazníky a rozdílů v kvalitě, na straně druhé.
(36)
Běžná hodnota byla vyjádřena v cenách ze závodu a snížena o cenový účinek kontroly kvality prováděné indickým výrobcem, jež nebyla provedena v Číně. Výsledkem tedy byly dva seznamy běžných hodnot v čínských jüanech (CNY) uvedených za kg podle třídy pevnosti, jeden pro standardní spojovací prostředky a jeden pro speciální spojovací prostředky.
(37)
Komise informovala všechny zainteresované strany, že běžnou hodnotu nelze sdělit, jelikož se týká utajované ceny jediného indického výrobce na domácím trhu. Zúčastněné strany však byly informovány o tom, že „standardní“ běžná hodnota pro spojovací prostředek třídy pevnosti 8.8 (třída „G“ v tabulce PCN), což je standardní typ běžně vyvážený čínskými výrobci, byla vyčíslena v rozmezí 9 až 12 CNY za kg ze závodu.
2.2 Připomínky ke sdělení o poskytnutí informací ze dne 30. května 2012
(38)
Jeden dovozce a čtyři vyvážející výrobci tvrdili, že lhůta poskytnutá stranám pro vyjádření připomínek k doplňujícím informacím (10 dnů) je příliš krátká. Komise se však domnívá, že výše uvedená lhůta je odpovídající vzhledem k tomu, že poskytnuté informace jsou pouhým doplňkem k informacím, jež byly poskytnuty již v konečném nařízení, na konci původního šetření. Lhůta poskytnutá pro prověření těchto doplňujících informací a vyjádření se k nim byla proto považována za přiměřenou.
(39)
Některé strany tvrdily, že Komise prohlásila, že nemá žádné nové informace týkající se fyzických vlastností kromě třídy pevnosti výrobku používané ke stanovení běžné hodnoty. Toto tvrzení je třeba odmítnout. V této fázi přezkumu Komise pouze dodatečně objasnila, jak byla při původním šetření stanovena běžná hodnota. Je důležité zdůraznit, že čínští vyvážející výrobci označili „pevnost“ za jednu z relevantních vlastností. To však neznamená, že Komise neměla žádné informace o ostatních fyzických vlastnostech.
(40)
Tytéž strany tvrdily, že Komise během slyšení, v souvislosti s případnými úpravami provedenými za účelem srovnání vývozních cen a běžné hodnoty, prohlásila, že budou upřednostněny úpravy na základě analýzy cen spíše než analýzy nákladů. Ve skutečnosti Komise objasnila, že podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení by srovnání mělo být provedeno s náležitým přihlédnutím k rozdílům, které mají vliv na srovnatelnost cen, a nikoli k rozdílům v nákladech.
(41)
Tyto strany následně zopakovaly svůj požadavek, aby byly provedeny úpravy zohledňující rozdíly ve výrobních nákladech, jako jsou rozdíly v účinnosti spotřeby surovin, ve spotřebě válcovaného drátu, ve spotřebě elektrické energie, v množství elektrické energie vyrobené z vlastních zdrojů, v produktivitě na zaměstnance, v přiměřené úrovni zisku a rozdíly související s vybavením nástroji. Jak již bylo uvedeno výše, čl. 2 odst. 10 základního nařízení se zmiňuje o ceně a nikoli o nákladech. Tyto strany nepředložily žádný důkaz o tom, že by se údajné rozdíly v nákladech promítaly do rozdílů v cenách. Při šetřeních týkajících se ekonomik v procesu transformace, jakou je čínská ekonomika, se používá srovnatelná země, aby se zajistilo, že v zemích bez tržního hospodářství nebudou brány v úvahu ceny a náklady, které nejsou standardním výsledkem tržních sil. Proto se za účelem stanovení běžné hodnoty používá náhrada v podobě nákladů a cen výrobců ve fungujících tržních ekonomikách. Tyto požadavky na úpravy zohledňující rozdíly ve výrobních nákladech se proto zamítají.
(42)
Tyto strany dále tvrdily, že doplňující informace poskytnuté dne 30. května 2012 a týkající se vlastností výrobků prodávaných indickým výrobcem byly neúplné, jelikož údajně chyběly informace o těchto ukazatelích: rozdílech souvisejících s typem spojovacího prostředku, povrchové úpravě a použití chromu, průměru a délce, sledovatelnosti, normě ISO 9000, míře závadnosti výrobku a jiných vlastnostech, jakými jsou tvrdost, ohyb, pevnost, odolnost při nárazu a koeficienty tření. Usilovaly o objasnění toho, proč nebyly ostatní vlastnosti původního PCN považovány za relevantní. Tyto záležitosti byly vysvětleny ve dvou sděleních o zveřejnění informací odeslaných dne 5. července a založeny dne 11. července 2012 do spisu ke kontrole zúčastněnými stranami.
2.3 Sdělení o poskytnutí informací ze dne 5. července 2012
(43)
V odpověď na žádost o doplňující informace předloženou stranami, jak je uvedeno v 42. bodě odůvodnění, bylo dne 5. července 2012 všem zúčastněným stranám odesláno druhé sdělení o poskytnutí informací. V tomto sdělení byly uvedeny tyto doplňující informace:
-
Tabulka ukazující rozmezí cenových úrovní běžných hodnot vyčíslených podle tříd pevnosti pro standardní spojovací prostředky prodávané nezávislým odběratelům na indickém trhu jediným indickým spolupracujícím výrobcem. Rovněž bylo upřesněno, že převážná většina vývozu čínských výrobců spadá do třídy pevnosti G.
-
Podrobná analýza údajů z Indie ukázala, že standardní spojovací prostředky prodávané na domácím trhu byly galvanicky pokovené a odpovídaly PCN kódu „A“. Komise proto u vyvážených modelů navrhla srovnávat běžnou hodnotu s typem povrchové úpravy „A“.
-
Po manuální analýze údajů o cenách na indickém trhu provedené podle návodu byly z textového řetězce kódování prodávaných výrobků používaného indickým výrobcem získány informace o průměru a délce. Tyto údaje byly shrnuty do rozmezí rozlišujících hlavní rozměry výrobku, aby bylo možno provést srovnání s vývozem čínských společností:
Ukazatel
Průměr
Délka
Malý
M4 až M10
0 až 100 mm
Střední
M12 až M20
100 až 200 mm
Velký
M22 až M30
200 až 300 mm
-
Komise proto navrhla použít tyto údaje k dalšímu zpřesnění běžné hodnoty a na jejím základě vypočítat dumpingová rozpětí. V případě, že vyvážené spojovací prostředky nespadají do těchto rozmezí, nebyly použity při výpočtu dumpingu. To se týkalo jen velmi malého množství vyvážených výrobků.
-
Komise předložila tyto upravené kódy PCN:
Ukazatel
Popis
PCN
Standardní/speciální
Standardní spojovací prostředek
S
Speciální spojovací prostředek
P
Třída pevnosti
3,6
A
4,6
B
4,8
C
5,6
D
5,8
E
6,8
F
8,8
G
9,8
H
10,9
I
12,9
J
Povrchová úprava
Galvanické pokovení
A
Průměr
M4 až M10
S
M12 až M20
M
M22 až M30
L
Délka
0 až 100 mm
S
101 až 200 mm
M
201 až 300 mm
L
-
Komise poskytla přehled dumpingových rozpětí upravených podle návrhu uvedeného ve sdělení o zveřejnění informací a zároveň poznamenala, že tato upravená antidumpingová rozpětí automaticky nebudou totožná s antidumpingovými cly, na která se bude vztahovat pravidlo nižšího cla.
-
Nakonec byly jedním výrobcem v EU dodány nové tabulky 22, 23, 32, 33 a 34 v návaznosti na připomínky některých zúčastněných stran, podle nichž byly informace poskytnuté v rámci sdělení o poskytnutí informací ze dne 30. května 2012 neúplné, jelikož v těchto tabulkách některé údaje buď chyběly, nebo nebyly náležitě shrnuty.
2.4 Připomínky ke sdělení o poskytnutí informací ze dne 5. července 2012
(44)
Některé strany požadovaly doplňující informace o cenové úrovni běžné hodnoty. Jak uvádí 82. bod odůvodnění, cenová úroveň nemohla být zúčastněným stranám sdělena, jelikož se jedná o důvěrnou informaci týkající se cen jediného srovnatelného výrobce. Dne 5. července 2012 však byla čínským vyvážejícím výrobcům, kteří tyto dodatečné informace požadovali, poskytnuta nedůvěrná verze běžné hodnoty standardních spojovacích prostředků podle třídy pevnosti a byla rovněž založena do spisu ke kontrole zúčastněnými stranami. V tomto sdělení Komise uvedla tabulku znázorňující rozmezí cenových úrovní běžných hodnot vypočtených podle třídy pevnosti pro standardní spojovací prostředky prodávané na indickém trhu jediným indickým spolupracujícím výrobcem nezávislým odběratelům.
(45)
Některé strany rovněž tvrdily, že Komise je během slyšení konaného dne 26. června 2012 informovala o tom, že výrobky prodávané na indickém trhu mají dva typy povrchové úpravy „A“ a „B“ podle tabulky PCN použité při původním šetření. Toto tvrzení je nepodložené. Komise zmíněné strany informovala, že v této fázi přezkumu teprve zkoumá typy povrchové úpravy použité indickým výrobcem u standardních spojovacích prostředků. Během následného slyšení konaného dne 3. července 2012 byly všechny strany prostřednictvím informačního sdělení, jež bylo dne 11. července 2012 založeno do spisu ke kontrole zúčastněnými stranami, informovány, že indický výrobce k výrobě standardních spojovacích prostředků používá povrchovou úpravu typu „A“.
(46)
Během slyšení konaného dne 11. července 2012 tytéž strany požádaly Komisi, aby vysvětlila, jakým způsobem bylo provedeno rozdělení běžné hodnoty mezi speciální a standardní spojovací prostředky od indického výrobce. Komise naznačila, že to bylo učiněno podle názvů odběratelů. Jak ale dokládá zápis pořízený úředníkem pro slyšení GŘ pro obchod, Komise před skončením slyšení konstatovala, že tuto záležitost bude muset objasnit, což učinila v dalším informačním sdělení ze dne 13. července 2012, jež bylo zasláno stranám, které se slyšení účastnily, a bylo založeno do nedůvěrného spisu k nahlédnutí všem zúčastněným stranám. Prohlášení učiněné zmíněnými stranami, podle něhož Komise konstatovala, že „rozdělení běžné hodnoty mezi speciální a standardní spojovací prostředky bylo provedeno mimo jiné podle názvů odběratelů,“ je tedy neúplné, jelikož k této záležitosti bylo poskytnuto více informací, jak se uvádí v níže uvedeném bodě odůvodnění.
(47)
K rozlišení mezi standardními a speciálními spojovacími prostředky Komise ve svém sdělení ze dne 13. července 2012 uvedla, že „nelze vyloučit, že automobilový průmysl pro některé aplikace používá rovněž standardní spojovací prostředky“. Některé strany tvrdily, že se Komise domnívala, že spojovací prostředky používané v automobilovém průmyslu by rovněž mohly být považovány za standardní. Toto tvrzení je nepodložené. Jak ono sdělení jasně vysvětluje, prohlášení Komise bylo učiněno v době, kdy indický výrobce nedal k dispozici seznam odběratelů. Jak však bylo stanoveno při původním šetření a jak je dále vysvětleno v části 2.7, výrobci automobilů si z důvodu kvality a z obchodních důvodů vždy objednávají spojovací prostředky, které jsou vyráběny na zakázku, aby vyhověli požadavkům ISO platným v tomto odvětví. Veškeré spojovací prostředky určené pro automobilový průmysl proto výrobci spojovacích prostředků považují za „speciální“ výrobky, což podle informací uvedených na webových stránkách indických výrobců automobilů platí i v Indii. Jelikož indický výrobce za „speciální spojovací prostředky“ jednoznačně označil všechny součásti vyrobené na zakázku, Komise se domnívá, že standardní spojovací prostředky určené pro automobilový průmysl nebyly zařazeny do seznamu standardních spojovacích prostředků poskytnutého během původního šetření.
(48)
Podobné požadavky týkající se možného zahrnutí spojovacích prostředků určených pro automobilové odvětví do běžné hodnoty vznesli také čínská obchodní komora a čínský vyvážející výrobce, kteří navíc tvrdili, že spojovací prostředky používané v automobilovém průmyslu, které nejsou vyrobeny podle návrhu konkrétního zákazníka, přesto musí projít speciální kontrolou kvality nebo musí splňovat požadavky na sledovatelnost, které zvýší jejich cenu, a měly by proto být běžně považovány za speciální spojovací prostředky. Výše uvedené strany tvrdily, že zjištění Komise, podle nichž byly spojovací prostředky používané pro špičkové aplikace, ale nevyrobené podle nákresů uživatele byly přesto považovány za speciální spojovací prostředky, byla nepodložená, a Komise tedy jednala v rozporu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení tím, že porušila zásadu spravedlivého srovnání. Dále se domnívaly, že zjištění Komise vycházející z rozdělení učiněného indickým výrobcem nebyla předmětem inspekce provedené na místě. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem požádaly Komisi, aby přezkoumala rozlišení mezi standardními a speciálními spojovacími prostředky, a není-li to možné, aby se uchýlila k jinému souboru údajů o běžné hodnotě.
(49)
Zdůvodněním Komise týkajícím se rozlišení mezi standardními a speciálními spojovacími prostředky se zabýval již 47. bod odůvodnění. Pokud jde o tvrzení týkající se neprovedení inspekce rozdělení učiněného indickým výrobcem, Komise prověřila záznamy o prodeji pomocí řady testů v průběhu operací (tj. provedla podrobnou inspekci vzorku prodejních transakcí uvedených v záznamech o prodeji, aby ověřila jejich přesnost) podle standardního postupu pro inspekce prováděné na místě. Mimoto bylo následné rozdělení těchto záznamů o prodeji poskytnutých indickým výrobcem prověřeno porovnáním s průměrnou úrovní cen při rozdělení, jak je vysvětleno ve zmíněném sdělení. Tvrzení, podle něhož Komise automaticky převzala údaje poskytnuté indickým výrobcem, je tedy nepodložené.
(50)
Kritéria používaná indickým výrobcem k určení speciálních spojovacích prostředků, tj. prostředků vyrobených podle nákresu zákazníka, jak uvádí 47. bod odůvodnění, mimoto poskytují dostatečnou záruku spolehlivosti údajů. Komise již při původním šetření běžnou hodnotu upravila tak, aby zohlednila opatření týkající se kontroly kvality učiněná indickým výrobcem, které nebyly zjištěny u čínských výrobců zařazených do vzorku. Za těchto okolností Komise nepovažuje za nutné, aby se uchýlila k jinému souboru údajů o běžné hodnotě, jak navrhovaly dotčené strany. Jak uvádí 89. bod odůvodnění konečného nařízení, navzdory snahám Komise žádný jiný výrobce ze všech možných srovnatelných zemí při šetření nenabídl svou spolupráci.
(51)
Pokud jde o využití údajů indického výrobce ve srovnatelné zemi pro určení běžné hodnoty, Sdružení evropských distributorů (EFDA) tvrdilo, že tento postup je nevhodný, neboť sortiment výrobků indického výrobce, jeho objem výroby, profil zákazníka, způsob distribuce a postavení na trhu nejsou srovnatelné se situací čínského vyvážejícího výrobce. Sdružení dále tvrdilo, že čínské ceny jsou nízké, neboť se v nich odrážejí výhody výroby standardních výrobků ve velkém objemu a čínští výrobci jsou specializovaní a efektivní. Navíc požadovalo podrobnější informace o cenách indického výrobce a objemu výroby standardních spojovacích prostředků. Sdružení evropských distributorů nakonec předložilo údaje Eurostatu, aby podpořilo svá tvrzení, podle nichž srovnání vývozních cen z ČLR a Indie u dvou konkrétních KN kódů ukáže, že objem indického vývozu těchto výrobků tvoří méně než 4 % objemu vývozu z ČLR a že Indie pro vývozní trhy nepředstavuje věrohodného dodavatele těchto výrobků.
(52)
Pokud jde o vhodnost výběru indického výrobce ve srovnatelné zemi, odkazuje se na závěrečnou část 49. bodu odůvodnění. V souvislosti s obecným tvrzením, že se v čínských vývozních cenách odrážejí výhody výroby ve velkém objemu, tato tvrzení nebyla podložena ani kvantifikována jakýmkoli smysluplným způsobem, který by v této fázi přezkumu mohl pomoci při provedení analýzy. Pokud se týká žádosti o doplňující informace ohledně údajů indického výrobce, odkazuje se na 82. bod odůvodnění pojednávající o důvěrnosti. Pokud jde o tvrzení, že vývoz z Indie během OŠ a po OŠ nebyl srovnatelný s vývozem z ČLR, pro stanovení běžné hodnoty se podle základního nařízení považují za relevantní ceny na indickém trhu, a nikoli indické vývozní ceny. Zmíněná tvrzení Sdružení evropských distributorů jsou tedy nepodložená.
(53)
Co se týče povrchové úpravy použité indickým výrobcem, čínská obchodní komora a čínský vyvážející výrobce v této věci vyjádřili své pochybnosti a požádali Komisi, aby vysvětlila, jakým způsobem důvěrné informace poskytly přesvědčivý důkaz o tom, že indický výrobce na domácím trhu prodával pouze galvanicky pokovené spojovací prostředky. Během inspekce indický výrobce poskytl důkazy, jež Komisi umožnily vyvodit závěr, že standardní spojovací prostředky prodávané na domácím trhu byly galvanicky pokovené a odpovídaly typu povrchové úpravy „A“ původního PCN. Za těchto okolností se Komise domnívá, že důkazy uvedené ve spisu jsou dostačující k tomu, aby vyvodila závěr, že standardní spojovací prostředky prodávané na domácím trhu byly galvanicky pokovené. V této souvislosti byly provedeny úpravy zohledňující rozdíly v obsahu chromu, jak uvádí 81. bod odůvodnění.
2.5 Další informace požadované po sdělení o poskytnutí informací ze dne 5. července 2012
(54)
Někteří vyvážející výrobci požadovali další vysvětlení a informace, aby případně mohli vznést žádost o úpravy jejich vlastního dumpingového rozpětí stanoveného při původním šetření, na základě následujících skutečností:
a)
vlastností „typů výrobku“ (kódů KN, třídy pevnosti, rozlišení standardní versus speciální části) použitých k určení běžné hodnoty;
b)
dalších informací o vlastnostech výrobků prodávaných indickým výrobcem využívaných k určení běžné hodnoty;
c)
vysvětlení týkajícího se důvodů, proč nebyly využity ostatní vlastnosti původního PCN, a
d)
úprav, které je třeba provést vzhledem k rozdílům ve fyzických vlastnostech.
(55)
Pokud jde o písm. a), jak je uvedeno v informačním sdělení ze dne 30. května 2012, třída pevnosti spojovacích prostředků prodávaných indickým spolupracujícím výrobcem byla ukazatelem pevnosti uvedené v PCN, jež bylo použito v dotazníku zaslaném všem stranám. Třída pevnosti byla určena pomocí téže příslušné části PCN od indického výrobce uvedené v záznamech o prodeji zkontrolovaných během inspekce na místě.
(56)
Rozlišení mezi speciálními a standardními spojovacími prostředky bylo vysvětleno v 54. bodě odůvodnění konečného nařízení. „Speciální“ spojovací prostředky se vyrábějí podle nákresu zákazníka. „Standardní“ spojovací prostředky se vyrábějí do zásoby, a nikoli podle požadavků jednotlivých zákazníků. Nutnost rozlišovat mezi standardními a speciálními spojovacími prostředky vyráběnými indickým spolupracujícím výrobcem byla plně uznána a, jak uvádí 51. a 54. bod odůvodnění konečného nařízení, mezi spojovacími prostředky „standardního“ typu bylo provedeno srovnání vývozní ceny a běžné hodnoty u čínských vyvážejících výrobců zařazených do vzorku.
(57)
Pokud jde o záležitosti uvedené v písmenu b), z důvodu důvěrnosti není možné zveřejnit přesné typy modelů šroubů a svorníků prodávaných indickým výrobcem. Jak bylo však naznačeno výše, srovnání bylo provedeno na základě hmotnosti v rámci téže kategorie, ať už standardních nebo speciálních výrobků, a v rámci téže třídy pevnosti stanovené v PCN.
(58)
Opět v souvislosti se záležitostmi uvedenými v písmenu b) některé zúčastněné strany požadovaly více informací o povrchové úpravě. Údaje z původního šetření byly dále analyzovány a ukázalo se, že výrobky prodávané na indickém trhu jako „standardní“ měly základní povrchovou úpravu, tj. byly galvanicky pokoveny. Tato informace byla sdělena při slyšeních vyžádaných zúčastněnými stranami, znovu poskytnuta těm zúčastněným stranám, které o tuto informaci požádaly, a byla rovněž zanesena do spisu ke kontrole zúčastněnými stranami.
(59)
Dva vyvážející výrobci zařazení do vzorku požadovali více informací o úpravách zohledňujících použití chromu při povrchové úpravě. Údaje o prodeji poskytnuté indickým spolupracujícím výrobcem byly dále analyzovány, což vedlo k úpravě běžné hodnoty s ohledem na rozdíl v obsahu chromu, jak vysvětluje 81. bod odůvodnění. Titíž vyvážející výrobci požadovali podrobnější objasnění toho, jakým způsobem byla určena ziskovost u domácího prodeje indického spolupracujícího výrobce; zda byly výrobní náklady uváděny na základě PCN, nebo zda byly použity průměrné náklady; a jestli běžná hodnota zahrnovala prodej případným společnostem ve spojení.
(60)
Veškeré relevantní informace týkající se běžné hodnoty byly uvedeny v 94. bodě odůvodnění konečného nařízení. Dále je upřesněno, že byl použit pouze domácí prodej společnostem, které nebyly ve spojení.
(61)
Tito dva vyvážející výrobci později tvrdili, že mají vážné pochybnosti o tom, zda byly zkoušky ziskovosti a reprezentativnosti provedeny náležitým způsobem. V souvislosti se zkouškou reprezentativnosti tito vyvážející výrobci konkrétně pochybovali o tom, že u pozměněných skupin výrobků množství výrobků prodaných indickým výrobcem na domácím trhu přesahovalo 5 % jejich objemu vývozu. Co se týče zkoušky reprezentativnosti, bylo zjištěno, že v případech, kdy u konkrétního typu výrobku nebyla splněna podmínka 5 %, měl prodej na domácím trhu i tak dostatečně velký objem na to, aby bylo možno provést náležité srovnání. Pokud jde o zkoušku ziskovosti, potvrzuje se, že tato zkouška byla na základě druhu výrobku.
(62)
Pokud jde o záležitosti uvedené v písmenu c), tj. důvody, proč nebylo pro srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny použito celé PCN, během šetření se jasně ukázalo, že celé PCN by nebylo spolehlivým ukazatelem. Za prvé proto, že čínské ani indické orgány na rozdíl od orgánů EU nerozlišují 10 KN kódů používaných k vymezení dotčeného výrobku. Za druhé, jak je vysvětleno ve 48. bodě odůvodnění konečného nařízení, řada stran tvrdila, že spojovací prostředky vyráběné čínskými vyvážejícími výrobci jsou běžnými výrobky spadajícími převážně do rozmezí tříd pevnosti 4,8 až 8,8, které nemají žádné zvláštní vlastnosti, pokud jde o suroviny, odolnost, povrchovou úpravu nebo prvky související s certifikací/bezpečností; které byly určeny pro méně náročné aplikace (jiné než odborné použití a obecná distribuce) na rozdíl od špičkových aplikací; a nesplňovaly přísné požadavky specifických konečných uživatelů, například automobilového, chemického nebo leteckého průmyslu.
(63)
Pokud jde o záležitosti uvedené v písmenu d), prvky jako „sledovatelnost“, norma ISO 9000, míra závadnosti výrobku a další kritéria, např. „tvrdost, ohyb, pevnost, odolnost při nárazu a koeficient tření“, s nimiž přišli ostatní dva vyvážející výrobci, nemohly být akceptovány, jelikož dotčené společnosti neprokázaly, jakým způsobem tyto prvky ovlivňují srovnatelnost běžné hodnoty a vývozní ceny.
(64)
S ohledem na neexistenci konkrétních informací týkajících se chybějící srovnatelnosti, konstatované spolu s doporučeními, jež při původním šetření učinily zúčastněné strany, a vzhledem k omezenému množství dalších dostupných informací o jiných technických vlastnostech, jako je povrchová úprava, byl při původním šetření vyvozen závěr, podle něhož hlavní činitele a rozdíly zdůrazněné samotnými zúčastněnými stranami, zejména rozlišení standardní versus speciální a třídy pevnosti, tvoří dostatečný základ pro srovnání běžné hodnoty a vývozních cen.
2.6 Další poskytnutí informací týkajících se běžné hodnoty ze dne 11. července 2012
(65)
Dne 11. července 2012 Komise poskytla další informace o výše popsané reklasifikaci běžné hodnoty a jí navrhovaném novém výpočtu dumpingových rozpětí na výše popsaném základě, a požádala o připomínky.
(66)
Jak uvádí 32. bod odůvodnění, indický výrobce při původním podání poskytl záznamy o domácím prodeji bez PCN. Jediným ukazatelem každého prodeje byl kód položky, který byl interním kódem každého výrobku, a textový řetězec pro popis výrobku, například:
M8X1,25X16 PŘÍRUBOVÝ ŠROUB
(67)
Jak bylo vysvětleno ve 48. až 57. bodě odůvodnění konečného nařízení, indická společnost svůj domácí prodej rozdělila na standardní a speciální spojovací prostředky pomocí rozlišení uvedeného v 77. bodě odůvodnění. V důsledku toho byly záznamy o domácím prodeji dodány ve dvou spisech, z nichž jeden obsahoval „záznamy o standardním domácím prodeji“ a druhý „záznamy o speciálním domácím prodeji“. Prodej, který nebylo možné označit za standardní nebo speciální, nebyl do dalšího výpočtu běžné hodnoty zařazen.
(68)
Během šetření se také jasně ukázalo, že ke stanovení běžné hodnoty bude nutná třída pevnosti daného spojovacího prostředku. Indická společnost určila třídy pevnosti pro každý řádek spisů obsahujících „záznamy o standardním domácím prodeji“ a „záznamy o speciálním domácím prodeji“ a tyto byly zveřejněny ve sloupci označeném jako „TŘÍDA“ a uvádějícím třídu pevnosti, na příklad:
Popis
Třída
M8X1,25X16 PŘÍRUBOVÝ ŠROUB
8.8
(69)
Na tomto základě byla pomocí rozdělení na standardní versus speciální a pomocí třídy pevnosti vypočtena původní běžná hodnota stanovená v prvním zveřejnění přezkumu provádění ze dne 30. května 2012.
(70)
Jak je uvedeno v 54. bodě odůvodnění, někteří vyvážející výrobci požadovali další vysvětlení. Odkazovali se přitom na chybějící srovnání na základě povrchové úpravy, průměru a délky spojovacího prostředku a tvrdili, že by to mohlo mít vliv na úroveň původně vypočtené běžné hodnoty.
(71)
Vzhledem k chybějícímu PCN byl pro zjištění průměru a délky prodávaného spojovacího prostředku u každé transakce analyzován textový řetězec pro popis výrobku (poté, co byly do jedné skupiny zahrnuty transakce se stejným textem popisu). Ve výše uvedeném příkladu M8 označuje průměr a 16 označuje délku. V tomto případě je tedy popsán šroub o průměru 8 mm a délce 16 mm. Číselný údaj 1,25 označuje vzdálenost závitů, jež nebyla ke klasifikaci dotčeného výrobku použita.
(72)
Číslo PCN používané čínskými vyvážejícími výrobci tyto údaje označuje poněkud odlišně. Průměr a délka výše uvedeného šroubu by tak byly označeny jako „080016“.
(73)
Aby bylo zajištěno, že běžná hodnota a vývozní cena si budou odpovídat, Komise rozdělila průměr a délku do tří rovnoměrných pásem uvedených ve druhém informačním dopisu ze dne 5. července 2012:
Ukazatel
Průměr
Délka
Malý
M4 až M10
0 až 100 mm
Střední
M12 až M20
100 až 200 mm
Velký
M22 až M30
200 až 300 mm
(74)
Malé množství prodaných výrobků od indického výrobce do těchto rozmezí nespadalo a nebylo proto použito pro výpočet běžné hodnoty. Výše popsaný šroub by tedy byl podle upraveného PCN označen jako „GSS“, což představuje třídu pevnosti 8,8, malý průměr a malou délku.
(75)
Z výše uvedeného příkladu bylo zjevné, že textový řetězec pro popis výrobku neobsahuje žádné informace o povrchové úpravě použité indickým domácím výrobcem. Byl tedy zkontrolován vyšetřovací spis, aby se zjistilo, zda v něm nejsou nějaké důkazy o typu případné povrchové úpravy použité indickým výrobcem k prodeji standardních spojovacích prostředků na domácím trhu. Důvěrné důkazy ve spise, ověřené v prostorách indického výrobce, prokázaly použití galvanického pokovení (PCN typ A) u standardních spojovacích prostředků na domácím trhu a tato skutečnost byla dne 5. července 2012 sdělena všem stranám.
2.7 Připomínky ke sdělení o poskytnutí informací ze dne 11. července 2012
(76)
Na výše uvedené poskytnutí informací odpovědělo několik vyvážejících výrobců. Jak požadovali tito vyvážející výrobci, proběhlo slyšení, jemuž předsedal úředník pro slyšení GŘ pro obchod, se záměrem, aby pokračoval dialog s Komisí a byly projednány body, které zmínění výrobci nastolili. Vyvážející výrobci nastolili především následující otázky:
a)
metodika, pomocí které indický výrobce rozdělil svůj domácí prodej na standardní a speciální;
b)
jestliže některé spojovací prostředky prodávané automobilovému průmyslu byly považovány za standardní spojovací prostředky, pak by bylo žádoucí provést „významnou úpravu“;
c)
úprava běžné hodnoty o nepřímé daně uvalené na dovoz válcovaného drátu do Indie podle čl. 2 odst. 10 písm. b);
d)
přítomnost chromu VI v povrchové úpravě standardních spojovacích prostředků;
e)
metodika uplatněná Komisí v případě, že domácímu prodeji neodpovídala žádná konkrétní vývozní transakce, a
f)
poskytnutí informací o kódech výrobků prodávaných indickým výrobcem na domácím trhu.
(77)
Pokud jde o písmeno a), indický výrobce rozdělil svůj domácí prodej na standardní a speciální s ohledem na to, že spojovací prostředky vyráběné podle nákresu zákazníka jsou speciálními spojovacími prostředky, zatímco ostatní prodávané výrobky jsou standardními spojovacími prostředky, tj. nejsou vyráběny podle konkrétního nákresu nebo podle nákresu zákazníka.
(78)
Pokud jde o písmeno b), jak bylo uvedeno v poznámce ke spisu ze dne 13. července 2012 zaslané zmíněným zúčastněným stranám po slyšení konaném dne 11. července, Komise potvrdila, že vzhledem k chybějícím jménům zákazníků, jak je uvedeno výše, Komise odkazuje na 47. bod odůvodnění. Komise dále podotýká, že jak uvádí evropské sdružení výrobců spojovacích prostředků: „Když si v Evropě zákazník - zejména v automobilovém průmyslu - objedná spojovací prostředek, který je vyroben podle nákresu a který zároveň plně odpovídá mezinárodním normám (ISO, EN, DIN, AFNOR, UNI), je tento výrobek v každém případě výrobcem spojovacích prostředků považován za „speciální“ výrobek a v rámci interní klasifikace příslušné společnosti je následně označen jako „speciální“... Takový je zavedený postup všech výrobců spojovacích prostředků po celém světě včetně Indie.“ Komise si je proto jista, že standardní spojovací prostředky určené pro automobilový průmysl nebyly zahrnuty do seznamu standardních spojovacích prostředků zveřejněného během původního šetření. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
(79)
Pokud jde o písmeno c), při slyšení vyvážející výrobci nastolili otázku úpravy podle čl. 2 odst. 10 písm. b) základního nařízení, aby byla zohledněna cla z dovozu válcovaného drátu do Indie, jež jsou zahrnuta do běžné hodnoty, avšak nikoli do vývozní ceny výrobků z Číny. Čínské společnosti zařazené do vzorku totiž během původního šetření kupovaly válcovaný drát vyrobený v Číně.
(80)
Suroviny dovezené indickým výrobcem podléhaly základnímu clu (5 % vyčíslitelné hodnoty) a vzdělávací dani (3 % hodnoty základního cla plus hodnota vyrovnávacího cla). Podle čl. 2 odst. 10 písm. b) základního nařízení lze však takovou úpravu o nepřímé daně požadovat pouze, pokud by dovozní poplatky zahrnuté do ceny obdobného výrobku a materiálu, z něhož je tvořen, je-li určen pro spotřebu na domácím trhu, nebyly vybrány nebo byly vráceny, až bude obdobný výrobek vyvezen do Evropské unie. Vzhledem k neexistenci tvrzení i důkazů, podle nichž by vývoz výše uvedených vyvážejících výrobců do EU profitoval z nevybraných nebo vrácených poplatků z dovozu surovin (válcovaného drátu), je toto tvrzení nutno odmítnout. Mimoto takovou úpravu nelze obvykle provést, pokud dotčený vyvážející výrobce, jak je tomu u tohoto přezkumu, získává veškeré suroviny od domácích dodavatelů, a proto nehradí žádné dovozní poplatky.
(81)
Pokud jde o písmeno d), důkazy ve spisu o původním šetření prokázaly, že standardní povrchová vrstva u standardních spojovacích prostředků obsahovala chrom Cr3, což odpovídalo definici PCN, podle níž není do povrchové vrstvy přidán chrom VI. Dumpingová rozpětí byla proto znovu vyčíslena pro nejdražší typ chromového povrchu u vyvážených výrobků, a to bez úpravy vývozní ceny. Dva vyvážející výrobci tvrdili, že informace o povrchové úpravě se týkaly současné situace, a nikoli situace v OŠ. Toto tvrzení je mylné. Při inspekci provedené v průběhu původního šetření byly získány ověřené důkazy svědčící o tom, že všechny standardní spojovací prostředky prodávané během původního OŠ na indickém domácím trhu byly galvanicky pokovené.
(82)
Pokud jde o písmeno e), potvrzuje se, že dumpingová rozpětí byla vypočítána tak, že v případě, kdy k vývozní transakci neexistoval odpovídající prodej na domácím trhu, byla tato transakce z výpočtu dumpingu vyňata. Některé strany tvrdily, že pro vynětí některých vývozních transakcí z výpočtu dumpingového rozpětí neexistuje důvod. U všech čínských vyvážejících výrobců zařazených do vzorku však byla zjištěna natolik významná spojitost mezi prodejem na domácím trhu a vývozním prodejem, aby bylo zajištěno spravedlivé zastoupení prodeje uskutečněného různými stranami.
(83)
Pokud se jde o písmeno f), čínská obchodní komora a čínský vývozce tvrdili, že indický výrobce neuvedl oprávněný důvod, proč Komisi nepovolil sdělit konkrétní informace týkající se kódů výrobků prodávaných na domácím trhu. Komise poskytla co nejvíce informací prostřednictvím řady poznámek ke spisu, informačních sdělení dostupných všem zúčastněným stranám a slyšení udělených čínské obchodní komoře i všem čínským vývozcům, kteří o ně požádali, a zároveň přitom respektovala pravidla důvěrnosti. Co se týče žádosti o zveřejnění kódů výrobků indického výrobce, předpokládá se, že zveřejnění těchto informací umožní ostatním stranám s přiměřenou přesností vypočítat ceny indického výrobce na domácím trhu, čemuž je třeba zabránit s ohledem na ochranu důvěrných obchodních informací. Nezajištění ochrany důvěrných informací by mohlo Komisi vystavit případným žalobám na náhradu škody a společnosti ve srovnatelných zemích, jejichž spolupráce je dobrovolná, odradit od spolupráce při šetřeních. Tato žádost byla proto zamítnuta.
2.8 Úpravy metodiky použité při výpočtu běžné hodnoty v konečném nařízení
(84)
Vzhledem ke stanoviskům vyjádřeným při tomto přezkumu čínskými vyvážejícími výrobci a týkajícím se určení typů výrobku při výpočtu běžné hodnoty výrobků z Indie, podle nichž jsou kromě rozlišení standardní versus speciální a třídy pevnosti významnými parametry rovněž průměr, délka a povrchová úprava, a vzhledem ke slyšením i dialogu, probíhajícím za přítomnosti příslušného úředníka pro slyšení, byly údaje indického výrobce přezkoumány.
(85)
Po tomto přezkumu Komise mohla určit průměr i délku spojovacích prostředků prodávaných na indickém domácím trhu. Aby bylo možno provést spravedlivé srovnání těchto spojovacích prostředků s prostředky vyváženými z ČLR, byly průměr i délka rozděleny do několika rozmezí a běžná hodnota byla vypočítána pro každé rozmezí zvlášť. To bylo podrobně vysvětleno ve dvou informačních sděleních z 5. a 11. července 2012, která byla dána k dispozici všem zúčastněným stranám. Prostřednictvím rozmezí pro rozlišení hlavních rozměrů výrobků prodávaných indickým výrobcem tato metodika umožnila spravedlivé srovnání s vývozem od čínských společností, které požadovaly zúčastněné strany. Dva vyvážející výrobci následně tvrdili, že nemají úplné informace, neboť klasifikace je nejasná a nevhodná, a že tudíž nemají informace dostatečné k tomu, aby požadovali úpravu z důvodu fyzických rozdílů. Kromě těchto obecných prohlášení však tito dva vyvážející výrobci nepředložili žádný odůvodněný alternativní návrh ani ověřený důkaz. Příslušné tvrzení bylo proto odmítnuto.
(86)
Sdružení evropských distributorů tvrdilo, že použití průměru a délky neodpovídá skutečnosti, a navrhlo alternativu, jež se týkala těchto dvou kritérií, aby se podle jeho názoru zamezilo vyřazení některých výrobků, aniž by však tento alternativní přístup něčím doložilo. Klasifikace navrhovaná Komisí žádné typy výrobků nevyřazovala (byly do ní zahrnuty všechny možné kombinace průměru a délky), a toto tvrzení tudíž nemohlo být dále prověřováno.
(87)
Bylo zjištěno, že všechny prodávané standardní spojovací prostředky byly galvanicky pokovené, a proto byla běžná hodnota vypočítána podle povrchové úpravy odpovídající PCN kódu „A“. V případě, že čínský vyvážející výrobce zařazený do vzorku nevyvezl spojovací prostředky s povrchovou úpravou typu A, byl použit nejbližší typ povrchové úpravy, aniž by byla jakkoli upravena vývozní cena.
(88)
Údaje o třídách pevnosti a rozdělení na standardní a speciální výrobky zůstaly nezměněny.
(89)
Dva vyvážející výrobci požadovali zásah úředníka pro slyšení GŘ pro obchod, aby ověřil důvěrné údaje srovnatelného indického výrobce a poskytl záruku ohledně důvěrného charakteru jeho prodeje na domácím trhu, jakož i v otázce povrchové úpravy standardních spojovacích prostředků, přítomnosti chromu v povrchové vrstvě a získávání informací týkajících se délky a průměru standardních spojovacích prostředků. Poté, co úředník pro slyšení ověřil důvěrné údaje srovnatelného indického výrobce, poskytl jasné odpovědi na otázky položené dvěma vyvážejícími výrobci. Zpráva úředníka pro slyšení byla zařazena do spisu ke kontrole zúčastněnými stranami.
(90)
Navzdory výše uvedeným doplňujícím informacím, vysvětlením, slyšením a dialogu některé strany nadále tvrdily, že nemají informace k tomu, aby mohly požádat o úpravy k zajištění spravedlivého srovnání. Komise stranám poskytla podrobné informace o skupinách výrobků použitých při stanovení běžné hodnoty, jak to požadoval odvolací orgán (7). Komise navíc v prodloužené lhůtě od 30. května 2012 do 19. července 2012 poskytovala informace a odpovídala na všechny otázky vznesené všemi stranami. Mimoto byla všem stranám poskytnuta dodatečná lhůta 20 dnů k vyjádření připomínek ke konečnému zveřejnění.
(91)
Tytéž strany tvrdily, že Komise, v rozporu se zprávou odvolacího orgánu, odmítla poskytnout informace o konkrétních výrobcích indického výrobce, jež byly použity při stanovení běžné hodnoty, aniž by k tomu uvedla oprávněné důvody. Ustanovení čl. 6 odst. 5 antidumpingové dohody stanoví, že s informacemi, které jsou důvěrné nebo které jsou důvěrně poskytnuty, musí orgány provádějící šetření zacházet jako s důvěrnými informacemi. V tomto případě byly informace o typech výrobků prodávaných na domácím trhu indickým výrobcem poskytnuty jako důvěrné a příslušná společnost zopakovala svou žádost o důvěrné zacházení adresovanou Komisi, v níž konstatovala, že tyto informace nadále považuje za přísně důvěrné, jak uvádí 82. bod odůvodnění. Tyto strany také tvrdily, že Komise nebyla schopna poskytnout smysluplné nedůvěrné shrnutí informací poskytnutých indickým výrobcem, jak požadovaly zmíněné zprávy. Během pokračujícího dialogu však Komise, jak uvádí výše uvedené body odůvodnění, v mezích důvěrnosti zúčastněným stranám poskytla všechny relevantní informace týkající se indického výrobce, takže tyto mohly hájit své zájmy.
2.9 Určení běžné hodnoty u vyvážejících výrobců v ČLR, běžná hodnota, vývozní ceny, srovnání
(92)
Běžná hodnota byla vypočítána a srovnána s vývozní cenou výše uvedeným způsobem. Úpravy vývozní ceny byly provedeny za účelem odstranění cenových rozdílů v případě, že do povrchové vrstvy dotčených spojovacích prostředků byl přidán chrom VI. Srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny bylo provedeno na základě ceny ze závodu jako při původním šetření.
2.10 Požadavky na úpravy na základě vlastností výrobku
(93)
Jeden vyvážející výrobce požadoval úpravu podle čl. 2 odst. 10 písm. a) základního nařízení kvůli fyzickým rozdílům u různých typů dotčeného výrobku (šroubů se šestihrannou hlavou, vrutů do dřeva, svorníků atd.). Jelikož dotčený vyvážející výrobce kvůli důvěrnosti nemá přístup k úplným údajům o běžné hodnotě, spoléhala se příslušná společnost na vlastní vývozní ceny, aby ukázala, do jaké míry se liší ceny jednotlivých typů spojovacích prostředků.
(94)
Při původním šetření bylo srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny provedeno pomocí rozlišení mezi standardními a speciálními typy spojovacích prostředků, uvedeném v 102. bodě odůvodnění konečného nařízení, a také pomocí určení třídy pevnosti. Celá kontrolní čísla výrobku (PCN) nebyla v tomto případě použita, protože výrobce ve srovnatelné zemi neposkytl informace roztříděné podle PCN, jak bylo požadováno. Jedna z částí původního PCN měla sloužit k určení různých typů spojovacích prostředků podle toho, pod jaký kód KN spadají. Jelikož indický výrobce tyto informace neposkytl, nebylo při původním šetření možné tuto část využít ke srovnání.
(95)
Informace poskytnuté vyvážejícím výrobcem, tyto naznačovaly, že by mohl existovat důvod k úpravám kvůli rozdílům u různých typů spojovacích prostředků. Navrhovaná metoda však nebyla považována za vhodnou, jelikož příslušná společnost neposkytla přesné informace o typu výrobku roztříděné podle kódu KN, jak vysvětluje 34. bod odůvodnění a jak bylo původně požadováno. Jako alternativa byly zkoumány rozdíly v cenách výrobního odvětví Unie na trhu Unie, aby se zjistilo, zda mezi různými typy spojovacích prostředků existují cenové rozdíly. Informace poskytnuté výrobním odvětvím Unie byly úplné a roztříděné podle PCN, jak bylo původně požadováno. Toto zkoumání potvrdilo, že ceny na trhu EU se liší podle typu spojovacího prostředku. Na základě toho bylo považováno za vhodné upravit běžné hodnoty tak, aby odrážely tyto rozdíly. Pro úpravy byla průměrná cena výrobků prodávaných výrobním odvětvím Unie na trhu Unie vyčíslena jako „1“ a všem typům výrobků byla přidělena konkrétní hodnota v závislosti na vztahu mezi jejich cenou a průměrnou cenou. Tyto hodnoty byly poté vztaženy k běžné hodnotě použité při srovnání se všemi typy vyváženými vyvážejícím výrobcem.
(96)
Jelikož byly tyto úpravy provedeny na základě tržní hodnoty rozdílů ve fyzických vlastnostech výrobků na trhu EU, bylo považováno za vhodné provést podobné úpravy i při výpočtu dumpingových rozpětí všech vyvážejících výrobců.
(97)
Po zveřejnění obecného informačního dokumentu čínská obchodní komora a čínský vývozce tvrdili, že Komise stále porušuje čl. 2 odst. 4 a čl. 6 odst. 2 a 4 antidumpingové dohody WTO tím, že včas neposkytla informace, na jejichž základě bylo provedeno srovnání vývozní ceny a běžné hodnoty, a vyzvali Komisi, aby poskytla podrobné informace o typech výrobků použitých k určení běžné hodnoty a splnila tak svou povinnost umožnit čínským vyvážejícím výrobcům, aby hájili své zájmy a se vší znalostí věci bránili svůj zájem, a zajistit spravedlivé srovnání vývozních cen a běžné hodnoty na základě úplných informací. Zmíněné strany proto Komisi požádaly, aby znovu zvážila:
a)
poskytnutí úplného seznamu typů výrobků použitých k určení běžné hodnoty;
b)
zaručení, že standardní spojovací prostředky vyráběné čínskými vyvážejícími výrobci nejsou srovnávány se spojovacími prostředky vyráběnými srovnatelným výrobcem za účelem jejich využití ve špičkových aplikacích;
c)
poskytnutí důkazů o odůvodnění žádostí o úpravy;
d)
poskytnutí informací o tom, jak byly provedeny některé úpravy a
e)
zohlednění povinnosti EU přihlédnout ke všem vývozním transakcím.
(98)
Pokud jde o písmeno a), vzhledem k informacím poskytnutým prostřednictvím informačních sdělení ze dne 30. května 2012, 11. července 2012 a 13. července 2012, obecného informačního dokumentu odeslaného dne 31. července 2012, a zejména 77. až 96. bodu odůvodnění a slyšení konaných během konzultačního procesu, se má za to, že veškeré informace, které bylo možno poskytnout v mezích požadavků týkajících se důvěrnosti, byly zúčastněným stranám poskytnuty.
(99)
Pokud jde o písmeno b), týkající se nutnosti zaručit, že standardní spojovací prostředky vyráběné čínskými vyvážejícími výrobci nejsou srovnávány se spojovacími prostředky vyráběnými srovnatelným výrobcem za účelem jejich využití ve špičkových aplikacích, tímto aspektem se zabýval 78. bod odůvodnění. Vzhledem k neexistenci jakýchkoli nových důkazů a k pouhým tvrzením výše zmíněných stran o možné existenci spojovacích prostředků určených pro špičkové aplikace mimo automobilový průmysl se Komise domnívá, že informace uvedené ve spisu jsou dostatečně spolehlivé, aby bylo možné zaručit, že k určení běžné hodnoty použité ke srovnání s vývozními cenami zmíněného čínského vývozce byly použity pouze standardní spojovací prostředky.
(100)
Pokud jde o písmeno c) a tvrzení, podle nichž Komise neposkytla informace o tom, jak by čínští vyvážející výrobci mohli doložit své žádosti o úpravy související se „sledovatelností“, normu ISO 9000, míru závadnosti výrobku a ostatní kritéria, jakou jsou „tvrdost, ohyb, pevnost, odolnost při nárazu, koeficient tření“ (viz 63. bod odůvodnění) a dovozní cla (viz 79. a 80. bod odůvodnění), Komise podotýká následující. Za prvé připomíná, že na tato kritéria upozornily zúčastněné strany, aniž by uvedly jakékoli další podrobnosti. Během slyšení pořádaného úředníkem pro slyšení dne 11. července 2012 Komise vyzvala zúčastněné strany, aby poskytly doplňující informace týkající se výše uvedených kritérií, žádné doplňující informace však poskytnuty nebyly. Co se týče žádosti o úpravy vývozních cen zohledňující cla na dovoz válcovaného drátu do Indie a obecně levnější přístup čínských vyvážejících výrobků k surovinám, Komise v 80. bodě odůvodnění podrobně vysvětlila, proč tuto úpravu nebylo možné akceptovat. Dále, jak uvádí 63. bod odůvodnění původního nařízení, cena hlavní suroviny - ocelového válcovaného drátu- v podstatě nevycházela z tržních hodnot. Bylo zjištěno, že ceny ocelových válcovaných drátů na domácím trhu byly výrazně nižší než ceny na jiných trzích. Tyto zkreslené ceny proto nemohou být použity jako základ pro úpravy, jak požadovaly zmíněné strany. Za těchto okolností Komisi není zřejmé, jaké další doplňující informace by podle mínění čínské obchodní komory a vyvážejícího výrobce mohly být poskytnuty k doložení těchto dvou žádostí o úpravy.
(101)
Pokud jde o písmeno d), Komise připomíná, že informace týkající se „typů výrobků vyráběných výrobci v EU, které byly použity k určení běžné hodnoty, a jejich cen, jakož i dopadu výsledných úprav na typy výrobků srovnatelného výrobce použité k určení běžné hodnoty“ jsou důvěrné a nemohou být poskytnuty. Čínská obchodní komora a jeden čínský vyvážející výrobce požadovali dodatečné vysvětlení toho, jak byly provedeny úpravy zohledňující rozdílné ceny povrchové úpravy. Je však třeba poznamenat, že, jak uvádí 92. bod odůvodnění, Komise v příslušném informačním dokumentu uvedla, u kterých typů vyvážených výrobků byly úpravy provedeny, čímž zúčastněným stranám umožnila porozumět tomu, jakým způsobem byly úpravy provedeny.
(102)
Pokud jde o písmeno e) a údajnou nutnost přihlédnout při výpočtu dumpingu k veškerým srovnatelným vývozním transakcím, aby bylo zajištěno spravedlivé srovnání cen podle článku 2.4.2 antidumpingové dohody WTO, Komise podotýká, že běžná hodnota použitá pro určení dumpingových rozpětí byla upravena právě v návaznosti na žádost a návrhy předložené zmíněnými stranami. Použitá metoda byla vysvětlena v 93. až 96. bodě odůvodnění a důvody pro vyjádření výše zjištěného dumpingu jako procentního podílu z vývozních transakcí použitých při výpočtu výše dumpingu popsané v 107. a 108. bodě odůvodnění jsou zcela v souladu s článkem 2.4.2 antidumpingové dohody WTO, který pojednává o srovnatelných vývozních transakcích. V tomto případě byly pro srovnání použity veškeré srovnatelné transakce (určené dle typu výrobku). Vyjádření výše zjištěného dumpingu jako procentního podílu z vývozních transakcí použitých při výpočtu výše dumpingu tedy bylo odůvodněné.
(103)
Po zveřejnění obecných informací dva čínští vyvážející výrobci zopakovali své tvrzení, že by měly být provedeny úpravy zohledňující údajné rozdíly v účinnosti spotřeby surovin a snazší přístup k surovinám, účinnější spotřebu elektrické energie a nižší produktivitu na zaměstnance. Připomíná se, že v původním šetření nebylo žádnému z čínských vyvážejících výrobců přiznáno s zacházení jako v tržním hospodářství a struktura jejich nákladů nevychází z tržních hodnot, které lze použít jako základ pro úpravy, zejména pokud jde o přístup k surovinám. Dále je třeba poznamenat, že bylo zjištěno, že výrobní postupy v ČLR jsou srovnatelné s postupy indického výrobce a že výše zmíněné rozdíly jsou velmi malé. V tomto případě bylo zjištěno, že indický výrobce na indickém domácím trhu soutěžil s mnoha jinými výrobci a má se za to, že jeho ceny plně odrážely situaci na domácím trhu. Jak uvádí 41. bod odůvodnění, ke stanovení běžné hodnoty musela být použita náhrada za náklady a ceny výrobců ve fungujících tržních ekonomikách.
(104)
Titíž dva čínští vyvážející výrobci tvrdili, že při shrnutí údajů o průměru a délce Komise neměla ke srovnání používat rozmezí, nýbrž samotná čísla udávající délku a průměr. Za prvé, jak uvádí 70. bod odůvodnění, Komise v reakci na slyšení s týmiž stranami konané dne 26. června 2012 souhlasila s rozdělením údajů o průměru a délce do rozmezí, aby byl zohledněn dopad fyzických vlastností na ceny výrobků. Zmíněné strany samy navrhly některá možná rozmezí, avšak Komise během slyšení naznačila, že tato navrhovaná rozmezí by měla být změněna, aby bylo možné všem vyváženým typům výrobků přiřadit jim co nejvíce podobné typy výrobků indického výrobce. Za druhé, zmíněné strany ve svém prohlášení učiněném během slyšení konaného dne 3. července 2012 pro příklad uvedly, že průměr má jen malý dopad na spotřebu surovin. Výše uvedené tvrzení bylo proto odmítnuto.
2.11 Dumpingová rozpětí
(105)
Dumpingová rozpětí byla stanovena na základě srovnání vážené průměrné běžné hodnoty a vážené průměrné vývozní ceny.
(106)
Konečné dumpingové rozpětí, vyjádřené jako procentní podíl z dovozní ceny CIF na hranice Unie před proclením, je pro vyvážejícího výrobce, který je předmětem tohoto přezkumu, stanoveno takto:
Bulten Fasteners (China) Co., Ltd
0,0 %
(107)
Pozměněná konečná dumpingová rozpětí, vyjádřená jako procentní podíl z dovozní ceny CIF na hranice Unie před proclením, jsou stanovena takto:
Vyvážející výrobce v ČLR
Současné dumpingové rozpětí
Pozměněné dumpingové rozpětí
Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd.
69,9 %
43,4 %
Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd.
93,2 %
63,7 %
Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd.
74,5 %
64,3 %
Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd.
105,3 %
69,7 %
Changshu City Standard Parts Factory a Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd.
63,1 %
38,3 %
CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd
0 %
0 %
Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd
26,5 %
22,9 %
Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd
0 %
0 %
Spolupracující vyvážející výrobci nezařazení do vzorku
78,1 %
54,1 %
Všechny ostatní společnosti
115,4 %
74,1 %
(108)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že při výpočtu jeho dumpingového rozpětí by celková zjištěná výše dumpingu měla být vyjádřena jako procentní podíl z celkové hodnoty CIF všech vývozních transakcí, a nikoli jako procentní podíl z vývozních transakcí použitých při výpočtu výše dumpingu. Jiný postup by podle názoru této společnosti znamenal předpoklad dumpingu u těch vývozních transakcí, které nebyly použity při určení dumpingu.
(109)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že srovnání vývozní ceny a běžné hodnoty bylo provedeno na základě váženého průměru pouze u typů vyvezených čínským vyvážejícím výrobcem, jimž odpovídající typ byl vyroben a prodán indickým výrobcem. To bylo považováno za nejspolehlivější způsob stanovení případné úrovně dumpingu tohoto vyvážejícího výrobce. Pokus přiřadit všechny ostatní vyvážené typy k jim velmi podobným typům indického výrobce by býval vedl k nepřesným zjištěním. Z tohoto důvodu je správné vyjádřit výši zjištěného dumpingu jako procentní podíl z těch vývozních transakcí, jež byly použity při výpočtu výše dumpingu - toto zjištění se považuje za reprezentativní pro všechny vyvážené typy. Tentýž přístup byl uplatněn také při výpočtu dumpingových rozpětí ostatních vyvážejících výrobců.
3. Vymezení výrobního odvětví Unie
(110)
Jak je uvedeno v oznámení o zahájení řízení, Komise znovu posoudila definici výrobního odvětví Unie, aby byla zohledněna doporučení uvedená ve zprávách OŘS, jež naznačovaly, že EU jednala v rozporu s čl. 4 odst. 1 antidumpingové dohody WTO tím, že z definice výrobního odvětví Unie vyřadila ty výrobce, kteří nechtěli být zařazeni do vzorku, a tím, že hranici 25 % stanovenou v čl. 4 odst. 1 základního nařízení automaticky považovala za „podstatnou část“ celkové výroby dotčeného výrobku v Unii. V odstavci 430 zprávy odvolacího orgánu vydané dne 15. července 2011 se uznává, že „roztříštěnost výrobního odvětví spojovacích prostředků však mohla zapříčinit takto malý podíl daný nemožností získat více informací za předpokladu, že postup, kterým Komise vymezila příslušné výrobní odvětví, nevedl k podstatnému nebezpečí zkreslení. […] omezením definice domácího výrobního odvětví na výrobce ochotné být součástí vzorku Komise vyřadila výrobce, kteří poskytli relevantní informace“ (zdůraznění aut.). Právě tito posledně jmenovaní výrobci jsou nyní do definice výrobního odvětví Unie zahrnováni.
(111)
Při původním šetření bylo zjištěno, že výroba výrobců v Unii, kteří souhlasili se zařazením do vzorku a plně spolupracovali při původním šetření, tvořila 27,0 % celkové výroby dotčeného výrobku v Unii. Mělo se tedy za to, že tyto společnosti představují výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení.
(112)
V návaznosti na závěry zpráv OŘS a na základě všech platných podání obdržených od všech výrobců v EU, kteří se přihlásili ve lhůtě stanovené v odst. 6 písm. b) bodu i) oznámení o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky (8), a bez ohledu na to, zda uvedli, že jsou připraveni být součástí vzorku, Komise vypočítala, že výrobní odvětví Unie v roce 2006 ve skutečnosti tvořilo 36,3 % celkové výroby dotčeného výrobku v Unii.
(113)
Poté, co Komise přezkoumala definici výrobního odvětví Unie, ověřila, zda procentní podíl spojovacích prostředků vyrobených tímto odvětvím na celkové odhadované výrobě představuje podstatnou část ve smyslu čl. 4 odst. 1 antidumpingové dohody WTO.
(114)
Jak uvádí 112. bod odůvodnění konečného nařízení, šetřením bylo zjištěno, že obdobný výrobek vyrábí v Unii velké množství výrobců, odhadované na více než 300 převážně malých a středních podniků (dále jen „MSP“), ale zahrnující také několik větších společností či skupin společností. V době zahájení původního šetření Komise kontaktovala všechny tyto známé výrobce a požádala je, aby se účastnili šetření a poskytli některé informace o své činnosti. Ani oznámení o zahájení řízení zveřejněné při zahájení původního šetření ani průvodní dopis zaslaný v den zahájení řízení všem známým výrobcům v EU se nezmiňovaly o tom, že informace předložené výrobci v EU, kteří nechtěli spolupracovat, nebudou brány v úvahu.
(115)
Jak bylo uvedeno, většinu výrobců spojovacích prostředků v EU tvoří malé podniky, ne-li mikropodniky (rodinné firmy), které mají obvykle omezené prostředky, včetně finančních a lidských zdrojů, nejsou členy vnitrostátních ani unijních sdružení, která by je mohla během šetření reprezentovat, a jak tomu u MSP často bývá, nemají prostředky na to, aby si najaly specializované obchodní právníky a účetní. Malé společnosti mají rovněž vážné obavy týkající se ochrany jejich důvěrných údajů v průběhu těchto šetření, kterou považují za zcela zásadní. Přesto se přihlásil nemalý počet výrobců (celkem 63 výrobců v EU), kteří poskytli požadované informace. Je třeba poznamenat, že k těmto výrobcům patřily jak MSP, tak větší společnosti rozmístěné po celé EU. S ohledem na výše uvedené skutečnosti a vzhledem ke specifickým okolnostem tohoto případu, lze tyto výrobce, kteří představovali 36,3 % celkové výroby dotčeného výrobku v EU, považovat za podstatnou část celého výrobního odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 antidumpingové dohody WTO. Jelikož se navíc, jak bylo uvedeno, všichni největší známí výrobci v EU přihlásili ve lhůtě stanovené v původním oznámení o zahájení řízení, lze vzorek vybraný při původním šetření pokládat za reprezentativní, a to i po zahrnutí dalších 18 výrobců v EU do definice výrobního odvětví Unie.
(116)
Čínská obchodní komora tvrdila, že Komise nemůže používat pouze údaje získané od výrobců v EU, kteří se přihlásili ve lhůtě uvedené v 112. bodu odůvodnění, neboť někteří výrobci v EU se mohli rozhodnout, že se nepřihlásí, jelikož nechtěli být součástí vzorku, a tudíž věděli, že jejich odpovědi nebudou brány v úvahu. Sdružení čínských vývozců požádalo Komisi, aby „celý proces výběru znovu zopakovala a kontaktovala všechny výrobce v EU, aniž by se zmiňovala o tom, že výrobci musí být ochotni stát se součástí vzorku“ (9). Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se však mělo za to, že není třeba znovu zahajovat proces výběru konečného vzorku, jelikož největší známí výrobci v EU se přihlásili ve fázi zahájení řízení. Po zveřejnění informací čínská obchodní komora zopakovala své tvrzení, že nelze vyloučit, že mnozí výrobci na dotazník pro výběr vzorku zkrátka neodpověděli „právě proto, že věděli, že jejich neochota být součástí vzorku automaticky povede k jejich vyřazení z definice domácího výrobního odvětví“. Je třeba podotknout, že tytéž argumenty během původního šetření uváděli čínští vyvážející výrobci a evropští dovozci, kteří protestovali proti stávajícímu vzorku. Jak je vysvětleno ve 26. bodě odůvodnění konečného nařízení, Komise po zahájení řízení kontaktovala velké množství výrobců v Unii a jen několik z nich odpovědělo. Je třeba podotknout, že o jejich možném zařazení či nezařazení do konečného vzorku se Komise vůbec nezmínila. Případné zařazení výrobců v Unii do konečného vzorku ve skutečnosti nemělo žádný vliv na jejich rozhodnutí přihlásit se během řízení, neboť jejich rozhodnutí bylo motivováno jinými faktory, které jsou zdůrazněny v 115. bodě odůvodnění. Žádost adresovaná Komisi, podle níž měla Komise posouzení újmy provést znovu, byla proto zamítnuta.
4. Situace výrobního odvětví Unie
(117)
V návaznosti na zprávy byla na úrovni výrobního odvětví Unie, vymezené ve 114. bodu odůvodnění, přezkoumána zjištění o újmě týkající se vývoje výroby, výrobní kapacity, využití kapacity, objemu prodeje, jednotkových cen, podílu na trhu, zaměstnanosti a produktivity, a to na základě informací shromážděných od 6 výrobců zařazených do vzorku a dalších 57 výrobců, kteří jsou nyní součástí výrobního odvětví Unie. Pokud jde o ostatní ukazatele újmy zjištěné u vybraného výrobního odvětví Unie, informace o zásobách, ziskovosti, peněžním toku, investicích, návratnosti investic, schopnosti získat kapitál a mzdách byly získány z ověřených odpovědí šesti výrobců zařazených do vzorku na dotazník, a proto se příslušná zjištění tímto přezkumem potvrzují.
4.1 Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(118)
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity výrobního odvětví Unie se na základě všech dostupných informací (viz 112. bod odůvodnění) vyvíjely takto:
Výrobní odvětví Unie celkem
2003
2004
2005
2006
OŠ
Objem výroby (v Mt)
489 993
524 571
493 924
519 880
537 877
Index
100
107
100
106
110
Výrobní kapacita (v Mt)
859 766
881 454
902 741
919 485
944 817
Index
100
102
105
107
110
Využití kapacity (v %)
57 %
60 %
55 %
57 %
57 %
(119)
Navzdory značnému nárůstu poptávky o 29 % mezi rokem 2004 a OŠ objem výroby výrobního odvětví Unie po celé posuzované období kolísal a v OŠ byl o 9 % vyšší než v roce 2003, oproti 6 % při původním šetření, tj. byl nadále výrazně nižší než nárůst poptávky činící 29 %.
(120)
Pokud jde o výrobní kapacitu a využití kapacity, závěry, k nimž dospělo původní šetření, se potvrdily, i když na základě jiného souboru údajů (viz 130. až 133. bod odůvodnění konečného nařízení).
4.2 Objem prodeje, podíl na trhu, růst a průměrné jednotkové ceny v Unii
(121)
Níže uvedené údaje představují prodej výrobního odvětví Unie nezávislým odběratelům v Unii na základě všech dostupných informací (o objemu a hodnotě):
Výrobní odvětví Unie celkem
2003
2004
2005
2006
OŠ
Prodej výrobního odvětví Unie v Unii (v tis. EUR)
990 540
1 050 039
1 102 684
1 198 794
1 289 940
Index
100
106
111
121
130
Prodej výrobního odvětví Unie v Unii (v Mt)
445 769
494 307
468 892
506 752
507 750
Index
100
111
105
114
114
Jednotková prodejní cena výrobního odvětví Unie v Unii (v EUR/Mt)
2 222
2 124
2 351
2 365
2 540
Index
100
96
106
106
114
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu (%)
není k dispozici
28 %
27 %
24 %
22 %
Index
není k dispozici
100
96
86
80
(122)
Pozměněné údaje uvedené v tabulce výše potvrzují zjištění zmíněná ve 137. až 140. bodě odůvodnění konečného nařízení vzhledem k tomu, že jsou potvrzeny všechny závěry o vývoji újmy. Objem prodeje výrobního odvětví Unie se během posuzovaného období zvýšil o 14 %, místo 12 % zjištěných při původním šetření, a jeho hodnota se zvýšila o 30 %, místo 21 %. Ve skutečnosti byl zjištěn velmi podobný vývoj jako při původním šetření. Tentýž pokles objemu prodeje v letech 2004 a 2005 potvrzuje závěr uvedený ve 139. bodě odůvodnění konečného nařízení, podle něhož se výrobnímu odvětví Unie nepodařilo využít zvýšení spotřeby v Unii, a podíl výrobců v Unii na trhu se tak za méně než 3 roky snížil o 20 %.
4.3 Zaměstnanost a produktivita
(123)
Zaměstnanost a produktivita se ve výrobním odvětví Unie vyvíjely takto:
Výrobní odvětví Unie celkem
2003
2004
2005
2006
OŠ
Počet zaměstnanců
7 530
8 340
8 559
8 549
8 581
Index
100
111
114
114
114
Produktivita (Mt/zaměstnanec)
65
63
58
61
63
Index
100
97
89
93
96
4.4 Závěr ohledně újmy
(124)
Vhledem k výše uvedeným skutečnostem se potvrdily závěry zmíněné v 153. až 161. bodě odůvodnění konečného nařízení.
5. Objem dumpingového dovozu
(125)
Jak je uvedeno v oznámení o zahájení řízení, Komise vzala v úvahu závěry zpráv OŘS naznačující, že EU jednala v rozporu s čl. 3 odst. 1 a 2 antidumpingové dohody WTO, pokud jde o zvážení objemu dumpingového dovozu při původním šetření týkajícím se spojovacích prostředků.
(126)
Komise následně přezkoumala své posouzení újmy vzhledem ke skutečnosti, že bylo zjištěno, že někteří vyvážející výrobci se v OŠ dumpingu nedopustili. Je třeba připomenout, že při původním šetření nebyl dumping zjištěn u dvou čínských vyvážejících výrobců. Jak uvádí 105. bod odůvodnění, při tomto přezkumu byl zjištěn další vyvážející výrobce, který se dumpingu nedopustil. Celkový objem dovozu těchto tří vyvážejících výrobců se v OŠ pohyboval pouze mezi 0,01 % až 0,40 % celkového dovozu dotčeného výrobku z ČLR. Analýza újmy týkající se vývoje dovozu z ČLR, jež byla provedena na základě objemu dumpingového dovozu s vyloučením nedumpingového dovozu ukázala pouze zanedbatelné změny ve vývoji popsaném v 121. bodě odůvodnění konečného nařízení.
2003
2004
2005
2006
OŠ
Objem dovozu z ČLR (v Mt)
216 085
295 227
387 783
485 435
577 811
Index
100
137
179
225
267
Podíl ČLR na trhu
není k dispozici
17 %
22 %
23 %
25 %
Zdroj: Eurostat.
6. Příčinná souvislost - vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(127)
Jak se uvádí v oznámení o zahájení řízení, Komise znovu posoudila svou analýzu příčinných souvislostí, aby zohlednila závěry zpráv naznačující, že EU jednala v rozporu s čl. 3 odst. 1 a 5 antidumpingové dohody WTO tím, že vycházela ze statistických údajů o celkovém vývozu uváděných Eurostatem místo konkrétní vývozní výkonnosti výrobního odvětví EU.
(128)
Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie byla analyzována v 175. bodě odůvodnění konečného nařízení. Bylo zjištěno, že vývoz do třetích zemí v roce 2006 představoval pouze 11 % celkové výroby obdobného výrobku výrobním odvětvím Unie. Jak ale upozorňují zprávy OŘS, použité údaje se týkaly vývozu všech výrobců do Unie, zjištěného dle údajů Eurostatu, a nikoli vývozu výrobního odvětví Unie. V návaznosti na zprávy OŘS Komise znovu posoudila svou analýzu příčinných souvislostí a zkoumala, zda vývozní výkonnost nově vymezeného výrobního odvětví Unie mohla být jedním z činitelů způsobené újmy. Bylo zjištěno, že vývoz do třetích zemí v OŠ představoval pouze 3,7 % výroby obdobného výrobku nově vymezeným výrobním odvětvím Unie, spíše než 11 %, jak uvádí 175. bod odůvodnění konečného nařízení. Tento vývoz se mezi rokem 2003 a OŠ zvýšil přibližně o 4 %. Tento vývoz se mimoto důsledně uskutečňoval za ceny, které byly výrazně vyšší než prodejní ceny na trhu Unie.
Výrobní odvětví Unie celkem
2003
2004
2005
2006
OŠ
Vývoz dotčeného výrobku z Unie do zbytku světa (v Mt)
19 599
23 613
21 098
20 967
20 400
Index
100
120
108
107
104
Vývoz dotčeného výrobku z Unie do zbytku světa (v tis. EUR)
47 261
55 657
52 958
58 831
55 477
Index
100
118
112
124
117
Jednotková cena: (EUR/Mt):
2 411
2 357
2 510
2 806
2 719
(129)
Lze tedy vyvodit závěr, že výkonnost vývozu do třetích zemí nebyla u výrobního odvětví Unie zdrojem podstatné újmy. Potvrzuje se proto konečný závěr uvedený v 184. bodě odůvodnění konečného nařízení, podle nějž dumpingový dovoz pocházející z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
7. Zacházení s důvěrnými informacemi
(130)
Jak se uvádí v oznámení o zahájení řízení, Komise se zavázala znovu posoudit závěry učiněné na základě rozhodnutí ve zprávách naznačujících, že EU jednala v rozporu s čl. 6 odst. 5 a čl. 6 odst. 5 prvním pododstavcem antidumpingové dohody WTO, pokud jde o zacházení s důvěrnými informacemi.
(131)
V návaznosti na zprávy Komise vyzvala dva příslušné výrobce v Unii, aby uvedli řádné důvody, proč nebyly důvěrné informace doplněny o shrnutí, které nemá důvěrnou povahu. Tito dva výrobci veřejně poskytli doplňující informace a v případě, že určitou informaci nebylo možno shrnout, konstatovali, proč tomu tak je. Informace poskytnuté těmito výrobci byly zaslány všem zúčastněným stranám. Jedno sdružení zastupující dovozce v Evropské unii tvrdilo, že informace poskytnuté dvěma zmíněnými výrobci v Unii jsou nesrozumitelné a že je nebude možné zkontrolovat pomocí údajů veřejně dostupných na stránkách Eurostatu. K tomuto argumentu je třeba poznamenat, že jelikož se informace poskytnuté oněmi dvěma výrobci týkají konkrétních společností, je nepravděpodobné, že existuje nějaký veřejný zdroj, který by umožnil provést křížovou kontrolu.
(132)
Čínská obchodní komora a Sdružení evropských distributorů tvrdily, že poskytnuté doplňující informace jsou neúplné, neboť v tabulkách 22, 23 a 32 až 34 stále chybí některé údaje, což neodpovídá způsobu, jakým by měly být uplatněny závěry OŘS. Po zveřejnění těchto doplňujících informací nedůvěrné povahy nebyly obdrženy žádné další připomínky. Jelikož tabulky 32 až 34 obsahují podrobné údaje o prodeji a nákladech vynaložených dotčenou společností, byly tyto informace, jež mají důvěrnou povahu, shrnuty, aby byly poskytnuty určité informace o jejich obsahu, aniž by došlo ke zveřejnění důvěrných informací. Ostatní informace označené za chybějící v tabulce 22 (druhy dodaných surovin a objem zakoupené suroviny) a v tabulce 23 (uvedeny jsou pouze indexované hodnoty rozpětí zisku před zdaněním, a nikoli samostatné údaje o prodeji v EU a mimo ni) byly dotčenou společností v Unii znovu předloženy, aby bylo možno těmto informacím správně porozumět, a příslušná odpověď byla přiložena ke spisu ke kontrole zúčastněnými stranami. Na závěr se má za to, že doporučení ve zprávách týkajících se této záležitosti byla beze zbytku provedena.
(133)
Sdružení evropských distributorů dále tvrdilo, že z tabulky 24 dodané výrobcem v Unii nebylo možno vyvodit závěr, že tato společnost utrpěla podstatnou újmu, neboť tabulka ukazuje stálý nárůst zisku, využití kapacity a výkonu. Komise přesto opět provedla posouzení újmy pomocí údajů o šesti výrobcích v EU zařazených do vzorku a dospěla k závěru, že k podstatné újmě došlo, jak potvrzuje 124. bod odůvodnění. Výše zmíněné tvrzení je tedy nepodložené.
(134)
Konečně, jak uvádí 6. bod oznámení o zahájení řízení, v návaznosti na zjištění týkající se čl. 6 odst. 5 a čl. 6 odst. 5 prvního pododstavce antidumpingové dohody WTO, pokud jde o zacházení s důvěrnými informacemi, Komise dne 30. května 2012 zveřejnila údaje Eurostatu o celkové výrobě spojovacích prostředků v EU, jak byly původně předloženy.
8. Ostatní doporučení a rozhodnutí
(135)
Jak je uvedeno v oznámení, Komise se zavázala zvážit připomínky zúčastněných stran v šetření týkajícím se spojovacích prostředků, které tvrdí, že byly poškozeny zveřejněním zjištění týkajících se přiznání zacházení jako v tržním hospodářství nebo jakýchkoli jiných doporučení či rozhodnutí OŘS.V souladu s doporučeními týkajícími se čl. 9 odst. 5 základního nařízení a uvedenými ve zprávách OŘS Komise jedné společnosti přiznala individuální zacházení.
F. POSKYTOVÁNÍ INFORMACÍ
(136)
Všechny zúčastněné strany byly informovány o výše uvedených zjištěních. Po poskytnutí informací jim byl rovněž dán čas pro podání připomínek a stanovisek. Po poskytnutí informací bylo obdrženo několik připomínek.
(137)
Z výše uvedených skutečností vyplývá, že antidumpingová opatření vztahující se na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky, která byla uložena nařízením (ES) č. 91/2009, by měla být zachována a že dovoz od společnosti Bulten Fasteners China by měl podléhat clu ve výši 0 %.
G. ZÁVĚR
(138)
Na základě výše uvedeného přehodnocení je učiněn závěr, že škodlivý dumping zjištěný při původním šetření byl potvrzen. Jednomu vyvážejícímu výrobci však bylo přiznáno individuální zacházení v souladu s doporučeními ve zprávách OŘS, která se týkají čl. 9 odst. 5 základního nařízení. Ustanovení čl. 1 odst. 2 konečného nařízení by tedy mělo být změněno. Tentýž článek by měl být změněn také proto, aby zohlednil pozměněná antidumpingová cla, jež jsou pro některé společnosti uvedené v tabulce v čl. 1 odst. 2 konečného nařízení vyčíslena takto:
Vyvážející výrobce v ČLR
Dumpingové rozpětí
Rozpětí újmy
Konečná opatření
Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd.
43,4 %
99,9 %
43,4 %
Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd.
63,7 %
79,5 %
63,7 %
Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd.
64,3 %
64,4 %
64,3 %
Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd.
69,7 %
78,3 %
69,7 %
Changshu City Standard Parts Factory a Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd.
38,3 %
65,3 %
38,3 %
CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd.
0,0 %
0,3 %
0,0 %
Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd.
22,9 %
133,2 %
22,9 %
Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd.
0,0 %
0,0 %
0,0 %
Spolupracující vyvážející výrobci nezařazení do vzorku
54,1 %
77,5 %
54,1 %
Všechny ostatní společnosti
74,1 %
85,0 %
74,1 %
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Tabulka uvádějící sazby konečného antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobky vyrobené společnostmi uvedenými v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 91/2009 se nahrazuje touto tabulkou:
„Společnost
Clo (%)
Doplňkový kód TARIC
Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd., Shanghai
43,4 %
A924
CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd., Suzhou
0,0 %
A918
Changshu City Standard Parts Factory a Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd., Changshu
38,3 %
A919
Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd., Dongguan City
22,9 %
A920
Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd., Kunshan
63,7 %
A921
Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd., Ningbo City
64,3 %
A922
Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd., Jiangshan Town
69,7 %
A923
Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd., Yantai
0,0 %
A925
Bulten Fasteners (China) Co., Ltd., Beijing
0,0 %
A997
Společnosti uvedené v příloze I
54,1 %
A928
Všechny ostatní společnosti
74,1 %
A999“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 4. října 2012.
A TANÁCS 924/2012/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2012. október 4.)
a Kínai Népköztársaságból származó egyes vas vagy acél kötőelemek behozatalára végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló 91/2009/EK tanácsi rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a WTO Vitarendező Testülete által a dömping- és szubvencióellenes ügyekkel kapcsolatban elfogadott jelentés után a Közösség által hozható intézkedésekről szóló, 2001. július 23-i 1515/2001/EK tanácsi rendeletre (1) (a továbbiakban: a WTO-t felhatalmazó rendelet) és különösen annak 1. cikkére,
tekintettel a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően az Európai Bizottság által benyújtott javaslatra,
mivel:
A. HATÁLYOS INTÉZKEDÉSEK
(1)
A Tanács a 91/2009/EK rendelettel (2) (a továbbiakban: a végleges rendelet) a Kínai Népköztársaságból származó egyes vas vagy acél kötőelemek behozatalára végleges dömpingellenes vámot vetett ki.
B. A WTO VITARENDEZŐ TESTÜLETE ÁLTAL ELFOGADOTT JELENTÉSEK
(2)
A Kereskedelmi Világszervezet Vitarendezési Testülete 2011. július 28-án elfogadta a Fellebbezési Testület jelentését és a Fellebbezési Testületnek „Az Európai Közösségek - Az egyes Kínából származó vas vagy acél kötőelemek behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes intézkedések” ügyről szóló jelentésével módosított vizsgálóbizottsági jelentést (3) (a továbbiakban: a jelentések). Ezek a jelentések megállapították többek között azt, hogy az EU eljárása nem volt összhangban a következőkkel:
-
a WTO dömpingellenes megállapodásának 6.10. és 9.2. cikke, az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendeletnek (4) (a továbbiakban: alaprendelet) a Kínai Népköztársaságból származó egyes vas vagy acél kötőelemek behozatalára vonatkozó vizsgálatban (a továbbiakban: a kötőelemekre vonatkozó vizsgálat) alkalmazott 9. cikkének (5) bekezdése tekintetében,
-
a WTO dömpingellenes megállapodásának 6.4., 6.2. és 2.4. cikke, a kötőelemekre vonatkozó vizsgálatban a dömping megállapításának egyes szempontjai tekintetében,
-
a WTO dömpingellenes megállapodásának 4.1. cikke, az uniós gazdasági ágazat meghatározása tekintetében a kötőelemekre vonatkozó vizsgálatban,
-
a WTO dömpingellenes megállapodásának 3.1. és 3.2. cikke, a kötőelemekre vonatkozó vizsgálatban a dömpingelt behozatal figyelembe vett volumenének megállapítása tekintetében,
-
a WTO dömpingellenes megállapodásának 3.1. és 3.5. cikke, az okozati összefüggés elemzése tekintetében a kötőelemekre vonatkozó vizsgálatban, valamint
-
a WTO dömpingellenes megállapodásának 6.5. és 6.5.1. cikke, a bizalmas információk kezelése tekintetében a kötőelemekre vonatkozó vizsgálatban.
C. AZ ELJÁRÁS
(3)
Az eljárást 2012. március 6-án, a WTO-t felhatalmazó rendeletnek megfelelően, az eljárás megindításáról szóló értesítésnek (5) (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló értesítés) az Európai Unió Hivatalos Lapjában való közzétételével indították meg. Az Európai Bizottság a 91/2009/EK rendeletet eredményező vizsgálat (a továbbiakban: az eredeti vizsgálat) alá vont feleket értesítette az eljárás megindításáról, és arról, hogyan szándékozik figyelembe venni a jelentések megállapításait a végleges rendeletre vonatkozóan.
D. AZ ÉRINTETT TERMÉK
(4)
Az érintett termék a Kínai Népköztársaságból származó egyes vas vagy acél kötőelemek, a rozsdamentes acélból készültek kivételével, pl. facsavarok (az állványcsavarok kivételével), önfúró csavarok, más csavarok és fejescsavarok (anyával vagy alátéttel is, de a legfeljebb 6 mm lyukátmérővel, tömör szelvényű rúdból, profilanyagból vagy huzalból alakított csavarok kivételével, és a vasúti sín szerkezeti anyagának rögzítéséhez használt csavarok és fejescsavarok kivételével), valamint alátétek (a továbbiakban: kötőelemek vagy érintett termék).
(5)
Az érintett termék jelenleg a 7318 12 90, a 7318 14 91, a 7318 14 99, a 7318 15 59, a 7318 15 69, a 7318 15 81, a 7318 15 89, az ex 7318 15 90, az ex 7318 21 00 és az ex 7318 22 00 KN-kódok alá tartozik.
(6)
A jelentések nem befolyásolják a végleges rendelet (40)-(57) preambulumbekezdésében megállapított, az érintett termékre és a hasonló termékre vonatkozó eredményeket.
E. A JELENTÉSEK ALAPJÁN FELÜLVIZSGÁLT MEGÁLLAPÍTÁSOK
(7)
A felülvizsgálat megindításáról szóló értesítésben jelzettek szerint a Bizottság újraértékelte az eredeti vizsgálat végleges megállapításait azáltal, hogy figyelembe vette a Vitarendező Testület ajánlásait és határozatait. Az újraértékelés az eredeti vizsgálat során gyűjtött információkon, valamint az értesítés közzétételét követően gyűjtött információkon alapult.
(8)
A dömping és a károkozás eredeti vizsgálata során a 2006. október 1. és 2007. szeptember 30. közötti időszakot (továbbiakban: a vizsgálati időszak) vették figyelembe. Az okozott kár értékelése szempontjából lényeges paraméterek vizsgálata a 2003. január 1-jétől a vizsgálati időszak végéig tartó időszakra vonatkozó adatokra terjedt ki (a továbbiakban: a figyelembe vett időszak).
(9)
Ez a rendelet a végleges rendelet azon aspektusait igyekszik kiigazítani, amelyeket a Vitarendező Testület az általa elfogadott jelentésekben összeegyeztethetetlennek talált, és a végleges rendeletet összhangba kívánja hozni a Vitarendező Testület ajánlásaival és határozataival.
1. Egyéni elbánás: a végleges rendelet 9. cikke (5) bekezdésének alkalmazása
(10)
Ebben a részben az eredeti vizsgálat újraértékelt megállapításai szerepelnek a jelentések ajánlásai és határozatai vonatkozásában, melyek szerint az EU eljárása nem volt összhangban a WTO dömpingellenes megállapodásának 6.10. és 9.2. cikkeivel a kötőelemekre vonatkozó eredeti vizsgálatban az alaprendelet 9. cikke (5) bekezdése tekintetében.
(11)
Amint az a végleges rendelet (81) és (84) preambulumbekezdésében is szerepel, a mintában szereplő mind az öt exportáló gyártó, valamint három egyénileg megvizsgált exportáló gyártó, akik egyéni elbánást kértek, megfeleltek az egyéni elbánás biztosításához szükséges valamennyi követelménynek az alaprendelet 9. cikkének (5) bekezdése szerint. A végleges rendelet (62) és (78) preambulumbekezdésében olvasható, hogy a mintában eredetileg szereplő négy exportáló gyártót, valamint egy egyéni vizsgálat alá vont vállalatot együtt nem működő vállalatoknak tekintettek, mivel a vizsgálat során olyan információt nyújtottak be, amely nem volt összhangban a bizonyítékokkal.
(12)
A jelentésekben szereplő, az alaprendelet 9. cikke (5) bekezdésére vonatkozó ajánlások fényében a Bizottság felkérte a Kínai Népköztársaságban működő exportáló gyártókat, hogy vegyék fel vele a kapcsolatot és szolgáltassanak a jelenlegi helyzetük felülvizsgálatához szükséges információt, amennyiben az Európai Unióba irányuló exportjaik a Kínai Népköztársaságból származó egyes vas vagy acél kötőelemek behozatalára vonatkozó, hatályban lévő dömpingellenes intézkedések alá esnek, és ha úgy vélik, hogy az együttműködéstől és az egyéni elbánás kérelmezésétől az EU dömpingellenes alaprendelete 9. cikkének (5) bekezdéséből következő adminisztratív terhek tántorították el őket, vagy az, hogy úgy vélték, nem teljesítik az ott előírt összes kritériumot.
(13)
A Bizottság felkérte ezeket a gyártókat, hogy nyilatkozzanak arról, úgy vélik-e, hogy az EU dömpingellenes alaprendelete 9. cikkének (5) bekezdése által okozott adminisztratív terhek tántorították el őket az együttműködéstől és az egyéni elbánás kérelmezésétől, vagy az, hogy úgy ítélték meg, nem teljesítik az abban előírt összes kritériumot. Ezeket az érdekelt feleket felkérték, hogy az eljárás megindításáról szóló értesítés közzétételét követő harminc napon belül jelentkezzenek, és a következő két információelemet terjesszék be:
-
úgy ítélik-e meg, hogy eltántorították őket az együttműködéstől, és az egyéni elbánás kérelmezésétől az eredeti vizsgálat kezdeményezésének idején, valamint
-
szolgáltassanak információt az Európai Unióba exportált mennyiségekről és az eredeti vizsgálatban alkalmazott vizsgálati időszakra vonatkozó exportárakról.
(14)
Egyes kínai exportáló gyártók aggodalmuknak adtak hangot a Vitarendező Testület jelentéseinek végrehajtási eljárására vonatkozóan, amely az eljárás megindításáról szóló értesítésben szerepel. Különösen azt emelték ki, hogy a közzétett határidőket túl rövidnek tartják. Azt állították, hogy indokolatlan adminisztratív teher nehezedett az exportáló gyártókra, melynek visszatartó hatása van, és megakadályozza őket abban, hogy egyéni elbírálásban részesüljenek.
(15)
Az exportáló gyártók által kifejezésre juttatott aggodalmakat a Bizottság alaptalannak ítélte. A Bizottság megfelelőnek tartotta ezt a határidőt, tekintettel az adminisztratív teherre és az igényelt információ kis mennyiségére. Az eljárás megindításáról szóló értesítésben kifejtették, hogy egy exportáló gyártó jelenlegi helyzetének felülvizsgálatát akkor vehetik fontolóra, amint beérkezik a következő információt tartalmazó kérelem:
-
egy egyszerű nyilatkozat arról, hogy az exportáló gyártó úgy ítéli meg, hogy eltántorították, és ezért nem működött együtt és nem kérelmezett egyéni elbánást, valamint
-
alapvető számadatok, melyek bizonyítják, hogy az eredeti vizsgálati időszakban a gyártó az érintett terméket az Európai Unióba exportálta.
(16)
Ezen információk bekérésének egyetlen célja az volt, hogy a Bizottság beazonosíthassa azokat az exportáló gyártókat, amelyek az eredeti vizsgálat során együtt tudtak volna működni és egyéni elbírálást tudtak volna kérni, de úgy ítélték meg, hogy ettől eltántorították őket. A 30 napos határidőt megfelelőnek tartották egy egyszerű nyilatkozat megtételére és alapvető számadatok megadására, és ez nem tekinthető aránytalan adminisztratív tehernek. A kínai kereskedelmi kamara és egy kínai exportáló gyártó úgy érvelt, hogy a fenti (15) preambulumbekezdésben említett információ kérésével a Bizottság feltételeket kényszerített a kínai exportáló gyártókra, jóllehet a WTO dömpingellenes megállapodása 6.10. és 9.3. cikkének értelmében az egyéni elbánást rendszerint meg szokás adni. Ez a hozzáállás ellentétes volt a Vitarendező Testület jelentéseinek ajánlásaival, és ezek a felek arra kérték a Bizottságot, hogy az érintett kínai exportáló gyártókat hivatalból keressék meg, és jelezzék, hogy egyéni elbánásban fognak részesülni. Ebben a tekintetben a Bizottság úgy véli, hogy az eljárás megindításáról szóló értesítés közzétételével, amelyet minden ismert kínai exportáló gyártónak, kereskedelmi szervezeteknek és nemzeti hatóságnak elküldtek, valamennyi kínai exportáló gyártóval kapcsolatba lépett, arra kérve őket, hogy 30 napon belül vegyék fel vele a kapcsolatot, amennyiben az eredeti vizsgálati időszak alatt exportáltak és annak ideje alatt nem jelentkeztek. Ez utóbbi kérdés nem tekintendő „feltételnek”, egyfajta „tesztnek”, amint az említett felek teszik, hanem egyszerű ténymegállapításnak, amellyel bizonyíthatták, hogy valóban érdekelte őket az eredeti vizsgálat. Végül meg kell jegyezni, hogy az exportált termékekre vonatkozó kérdéseket azért tették fel, hogy kiderüljön, módosítani kell-e az eredetileg kiválasztott mintát, és nem kapcsolódnak az egyéni elbánás kérdéséhez. Az állítást ezért a Bizottság elutasította.
(17)
A 15 vállalat közül, amely az eljárás megindításáról szóló értesítés közzétételét követően jelentkezett, és a határidőn belül érdeklődött:
-
tíz vállalat olyan exportáló gyártó volt, amely már az eredeti vizsgálat idején jelentkezett és együttműködött. Ez azt mutatta, hogy az eredeti vizsgálat során nem sikerült őket az együttműködéstől és az egyéni elbánás kérelmezésétől eltántorítani, és ezért a helyzetüket nem lehetett a jelen felülvizsgálat keretében újra vizsgálni; e tíz vállalat közül az egyiket, amely a jelenlegi vámok felülvizsgálatát kérte, felkérték, hogy az alaprendelet 11.3. cikkének értelmében nyújtson be a Bizottsághoz egy felülvizsgálati kérelmet,
-
egy vállalat új exportáló gyártó volt (az eredeti vizsgálat idején nem exportált az Európai Unióba). Ezért ez a vállalat nem volt olyan helyzetben, hogy az eredeti vizsgálat idején együttműködhessen, és egyéni elbánást kérjen. Tájékoztatták arról, hogy a végleges rendelet 2. cikke értelmében milyen eljárás során kérelmezhet új exportáló gyártóknak járó elbánást,
-
két vállalatot nem exportáló gyártónak, hanem kereskedő cégnek tekintettek, ezért tájékoztatták őket, hogy ez a felülvizsgálat nem érinti őket,
-
két exportáló gyártó kijelentette, hogy megfelel a kritériumoknak és helyzetének megvizsgálását kéri. Ezen vállalatok egyike azonban később visszavonta jelentkezését.
(18)
Az érdeklődő vállalatoknak lehetőségük nyílt megjegyzéseket fűzni a számukra biztosított információkhoz.
(19)
Arról az exportáló gyártóról, amelyik kijelentette, hogy megfelel a kritériumoknak, és kérvényezte helyzetének kivizsgálását, kiderült, hogy az eljárás megindításáról szóló értesítés 1. pontjában meghatározott kritériumok vonatkoznak rá. Ez az exportáló gyártó egyéni elbánást is kért az alaprendelet 17. cikke (3) bekezdése szerint, azt állítva, hogy ha az eredeti vizsgálat idején nem tántorították volna el, ilyen elbánást kért volna. Figyelembe véve, hogy az eredeti vizsgálat idején minden ilyen kérelmet benyújtó exportáló gyártót az egyenlő bánásmód érdekében egyenként megvizsgáltak, a gyártó kérelmét elfogadták.
(20)
2012. június 6-án értesítést tettek közzé (6) ezen exportáló gyártó, a Bulten Fasteners (China) Co., Ltd (a továbbiakban: BFC) jelenlegi helyzetének felülvizsgálatára irányuló eljárás megindításáról. A vizsgálati időszak alatt az érintett exportáló gyártó által kivitt mennyiség az ezen időszak alatt a Kínai Népköztársaságból érkező teljes export kevesebb mint 0,4 %-át tette ki. Ennek figyelembevételével a Bizottság úgy ítélte meg, hogy az exportáló gyártók eredeti mintájának módosítására nincs szükség. Kérdőívet küldtek a kínai exportáló gyártónak és azon, Unión belüli kapcsolt vállalatainak, amelyek az eredeti vizsgálati időszak alatt az érintett termék viszonteladásában voltak érintettek.
(21)
A Bizottság felkutatott és ellenőrzött minden olyan információt, amelyet a dömping meghatározásához szükségesnek ítélt, és ellenőrző látogatást tett a következő vállalatok telephelyein:
-
Bulten Sweden AB, Göteborg, Svédország
-
Bulten GmbH, Bergkamen, Németország
(22)
A Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a Vitarendező Testület jelentéseiben az alaprendelet 9. cikke (5) bekezdésére vonatkozó ajánlásoknak megfelelően a BFC-nek egyéni elbánást kell biztosítani.
2. A dömping megállapításának egyes szempontjai a kötőelemekre vonatkozó vizsgálatban
(23)
Ebben a részben az eredeti vizsgálat újraértékelt megállapításai szerepelnek a jelentések ajánlásai és határozatai vonatkozásában, melyek szerint az EU eljárása nem volt összhangban a WTO dömpingellenes megállapodásának 6.4., 6.2. és 2.4. cikkeivel a kötőelemekre vonatkozó eredeti vizsgálatban a dömping megállapításának egyes szempontjai tekintetében.
(24)
Az egyes kínai exportáló gyártókkal és a kínai kereskedelmi kamarával folytatott nyílt párbeszéd keretében az indiai együttműködő gyártó által eladott termékekre vonatkozó részletesebb információ került a felek birtokába, a WTO Vitarendező Testület által a WTO dömpingellenes megállapodása 6.4., 6.2. és 2.4. cikkeire vonatkozóan tett ajánlások megválaszolása érdekében (lásd a (28)-(58) preambulumbekezdést). Ezek az információk a terméknek különösen azokra a jellemzőire vonatkoztak, amelyeket a rendes érték meghatározásánál tartottak jelentősnek, és amelyeket az érintett termékkel való összehasonlításnál használtak, vagyis arra a tényre, hogy az indiai belföldi értékesítéseket normál és speciális értékesítésekre osztották, és minden egyes ügylet biztonsági kategóriáját is azonosították. Ezután a termékkód-táblázatban szereplő valamennyi erősségi osztályra kiszámították a kilogrammonkénti rendes értéket.
(25)
A Bizottság az összehasonlításnál két lényeges elemre összpontosított, nevezetesen az erősségi osztályra, valamint a normál, illetve speciális kötőelemekre, a végleges rendelet (48)-(50) preambulumbekezdésében megjelöltek szerint. A speciális és normál termékek közötti megkülönböztetést az összehasonlítás új elemeként vezették be a vizsgálat során, és a biztonsági kategóriát, mint a másik fő összehasonlítási kritériumot, az eredeti vizsgálatban részt vevő kínai exportáló gyártók maguk javasolták.
(26)
Amint az a végleges rendelet (56) preambulumbekezdésében is szerepel, az analóg országban gyártott normál kötőelemeket a mintában szereplő kínai gyártók által az EU-ba exportált kötőelemekkel lehetett összehasonlítani, mivel ugyanolyan alapvető fizikai és technikai jellemzőkkel rendelkeznek, mint a Kínai Népköztársaságból exportált termékek.
(27)
A rendes értéket gyártelepi alapon fejezték ki, kiigazítva, az indiai gyártó által végzett minőség-ellenőrzés árat érintő hatásának figyelembevétele céljából. Ezt az ellenőrző lépést Kínában nem végezték el. Következésképpen két lista született a biztonsági kategória szerinti, kilónkénti rendes értékről, kínai jüanban megadva: egy a normál kötőelemekhez, egy pedig a speciális kötőelemekhez.
2.1. A 2012. május 30-i tájékoztató
(28)
2012. május 30-án valamennyi érdekelt fél számára további információkat tettek közzé azokról a terméktípusokról, melyeket a rendes érték és az export ár közötti összehasonlítás céljából használtak. Amint az eljárás megindításáról szóló értesítésben szerepel, valamennyi érdekelt fél számára pontosabb információt nyújtottak a rendes érték meghatározásához megfelelőnek ítélt termékjellemzőkről.
(29)
A tájékoztató tartalma ahhoz a rendes értékhez kapcsolódott, amelyet az indiai együttműködő gyártó által a belső piacon értékesített, érintett termék ára alapján állapítottak meg. Az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének a) pontja szerint a piacgazdasági elbánásban nem részesülő exportáló gyártók esetében az árat az analóg országban érvényes ár vagy számtanilag képzett érték alapján kellett megállapítani. Két indiai gyártó hajlandó volt együttműködni, és kitöltött egy kérdőívet. A kitöltött kérdőívekben benyújtott adatokat e két vállalat létesítményeiben ellenőrizték. Azonban csak az egyik vállalat bocsátott rendelkezésre olyan adatokat, amelyek elég részletesek voltak a rendes érték meghatározásához.
(30)
Amint az a végleges rendelet (90) preambulumbekezdésében is szerepel, „számos importőr és exportőr megkérdőjelezte, hogy megfelelő volna az utóbbi indiai gyártó adatait felhasználni, mivel i. az említett gyártó által az indiai belföldi piacon előállított és értékesített mennyiség állítólag nem reprezentatív a Kínai Népköztársaságból a Közösségbe exportált mennyiséghez viszonyítva, és ii. az említett indiai gyártónak állítólag kereskedelmi kapcsolatai vannak a panaszt támogató egyik közösségi gyártóval. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy i. az indiai gyártó értékesítési volumenét kellően reprezentatívnak tekintették a megbízható rendes értékek megállapításához, és ii. önmagában attól, hogy az analóg ország gyártójának kapcsolatai vannak egy, a panaszt támogató közösségi gyártóval, az analóg ország még nem válik ésszerűtlen választássá. Azt is meg kell jegyezni, hogy ezek a kapcsolatok a vizsgálati időszak után jöttek létre. A fentiekre tekintettel és mivel más harmadik országok gyártói nem mutattak együttműködést, ésszerű volt Indiát választani analóg országként”.
(31)
Figyelembe véve az indiai piacon fennálló versenyfeltételeket és nyitottságot, valamint azt a tényt, hogy az együttműködő indiai gyártó a kínai exportáló gyártók által értékesített terméktípusokhoz hasonló terméktípusokat értékesített, a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy India az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdése értelmében megfelelő piaci berendezkedésű harmadik ország.
(32)
A tájékoztató szerint a belföldi értékesítésre vonatkozó adatok kiterjedtek a vizsgálati időszakra, de a termékkódra (a továbbiakban: TK) nem. Az indiai gyártó azonban meg tudta határozni az eladott kötőelemek biztonsági kategóriáját, valamint azt, hogy a végleges rendeletben meghatározott normál vagy speciális kötőelemről volt-e szó. A vizsgálat kezdetén, a termékkód létrehozásának idején még nem merült fel annak szükségessége, hogy a normál és speciális kötőelemek között különbséget tegyenek.
(33)
A Bizottság azonban megjegyezte, hogy ez a különbségtétel hatással van az árak összehasonlíthatóságára, ezért az indiai gyártótól ezt az adatot is kérték, és meg is kapták. Ezért az indiai belföldi értékesítéseket normál és speciális értékesítésekre osztották, és minden egyes ügylet biztonsági kategóriáját azonosították. Ezután a termékkód-táblázatban eredetileg szereplő valamennyi biztonsági kategóriára kiszámították a kilogrammonkénti rendes értéket.
(34)
Az eredeti termékkód további jellemzőit nem használták, nem csak azért, mert az indiai gyártó nem tudott ilyen részletességű adattal szolgálni, hanem a következő okok miatt is:
-
Az átmérőt és a hosszúságot nem tekintették relevánsnak, mivel az elemzést súly alapján végezték, automatikusan figyelembe véve, hogy a különféle kötőelemek átmérői és hossza eltéréséből milyen különbségek adódtak.
-
Nem volt arra utaló jelzés, hogy a bevonaton lévő krómot, vagy általában a bevonatot - azaz alapvetően a galvanizáció mutatóját - illetően különbségek lettek volna az indiai gyártó termékei és a kínai kötőelemek között.
-
Az egyetlen fennmaradó termékkód-elem, a KN-kód tekintetében úgy ítélték meg, hogy nem lenne megbízható mutató, mivel az érintett termék meghatározásánál a kínai vagy indiai hatóságok nem különböztetik meg a 10 KN-kódot, ahogy azt az EU-s hatóságok teszik.
(35)
A Bizottság ezért a termékek között két lényeges különbséget hangsúlyozott ki: egyfelől a biztonsági kategóriát; másfelől a normál és a speciális kötőelemek közötti különbséget, mely a vevők és a minőség eltéréseit is jelzi.
(36)
A rendes értéket gyártelepi alapon fejezték ki, amiből levontak egy kiigazítást, hogy az indiai gyártó által végrehajtott - de Kínában nem gyakorolt - minőség-ellenőrzés árra tett hatását figyelembe vegyék. Következésképpen két lista született a biztonsági kategória szerinti, kilónkénti rendes értékről, kínai jüanban megadva: egy a normál kötőelemekhez, egy pedig a speciális kötőelemekhez.
(37)
A Bizottság valamennyi érintett felet értesített arról, hogy a rendes értéket nem lehet közzétenni, mivel egyetlen, a belföldi piacon jelen lévő indiai gyártó titkos árait érinti. Az érdekelt feleket azonban arról értesítették, hogy egy 8.8 biztonsági kategóriájú kötőelemnek (a termékkód-táblázatban G-vel jelölve), amely a kínai gyártók által gyakran exportált szabvány típus, a „normál” rendes értékét gyártelepi áron kilogrammonként 9-12 kínai jüanra kalkulálták.
2.2. A 2012. május 30-i tájékoztató nyomán beérkezett észrevételek
(38)
Egy importőr és négy exportáló gyártó azt állította, hogy a feleknek a további információval kapcsolatos észrevételek megtételére biztosított idő (10 nap) túl kevés. A Bizottság azonban úgy ítéli meg, hogy a fent említett határidő megfelelő, figyelembe véve, hogy az adott információ csak kiegészítése volt az eredeti vizsgálat végén, a végleges rendeletben közzétett információnak. Ezért elfogadhatónak tekinthető az idő, amit ezen további információ vizsgálatára és az észrevételek megtételére biztosítottak.
(39)
Egyes felek állítása szerint a Bizottság kijelentette, hogy a rendes érték megállapításához a fizikai jellemzők tekintetében csak a termékek biztonsági kategóriájára vonatkozó újabb információval rendelkezik. Ezt az állítást el kell vetni. A felülvizsgálat ama szakaszában a Bizottság csupán további felvilágosítást nyújtott arról, hogy az eredeti vizsgálat során hogyan határozták meg a rendes értéket. Fontos hangsúlyozni, hogy a „biztonsági kategóriát ” a kínai exportáló gyártók is az egyik releváns tulajdonságként határozták meg. Ez azonban nem jelentette azt, hogy a Bizottság nem rendelkezett más fizikai jellemzőre vonatkozó információval.
(40)
Ugyanezek a felek azt állították, hogy a meghallgatások során a Bizottság kijelentette, hogy az exportárak és a rendes érték összehasonlítása céljából történő lehetséges kiigazítás esetén inkább az árelemzés, mint a költségelemzés alapján történő kiigazítást tartaná jobbnak. A Bizottság ugyanis arra világított rá, hogy az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdése értelmében az összehasonlítást úgy kell elvégezni, hogy az az árak összehasonlíthatóságát befolyásoló különbségeket, és ne a költségeket befolyásolókat vegye figyelembe.
(41)
Ezt követően e felek megismételték azon állításukat, hogy kiigazításokat kell végezni annak érdekében, hogy figyelembe vegyék a gyártási költségekben felmerülő olyan különbségeket, mint a nyersanyag-fogyasztás hatékonyságából adódó különbségek; a huzalalapanyag-fogyasztásban felmerülő különbségek; a villamosenergia-fogyasztásban, a saját előállítású energiában, a munkavállalónkénti termelékenységben, az ésszerű haszonkulcs elérésében és a felszerelésekbe történő beruházással kapcsolatos különbségek. Amint az fent már említésre került, az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdése az árra utal, és nem a költségekre. E felek nem tudták bizonyítani, hogy a költségekben jelentkező állítólagos különbségek jelentős árkülönbségekkel jártak. Az olyan átmeneti gazdaságú országokkal kapcsolatos vizsgálatokban, mint amilyen Kína, analóg országot használnak, melynek célja annak elkerülése, hogy olyan árakat és költségeket vegyenek figyelembe, amelyek a nem piacgazdaságú országokban használatosak, mivel ezek nem a rendes piaci erők következtében előálló tényezők. Ezért a rendes érték megállapításához működő piacgazdaságok gyártóinak árai és költségei szolgáltak alapul. Következésképpen a kiigazításokra irányuló kérelmeket, melyek szerint figyelembe kell venni a gyártási költségekben felmerülő különbségeket, elutasították.
(42)
E felek továbbá azzal érveltek, hogy a 2012. május 30-án benyújtott, az indiai gyártó által értékesített termékek jellemzőire vonatkozó kiegészítő információ hiányos volt, mivel állítólag nem tájékoztatott a következő pontokra vonatkozóan: a kötőelemek típusaival kapcsolatos különbségek; a bevonat és a króm alkalmazása; az átmérő és a hosszúság; nyomonkövethetőség; ISO 9000; a hibás termékek arányának számítási egysége; valamint a keménység, hajlíthatóság, erősség, ütésszilárdság és egyéb súrlódási együtthatók jellemzői. A felek arra vonatkozóan is felvilágosítást kértek, hogy az eredeti termékkód további jellemzőit miért nem tekintették relevánsnak. Ezekre a kérdésekre a 2012. július 5-én elküldött és 2012. július 11-én az érdekelt felek számára konzultáció céljából az iratok közé felvett két tájékoztató adott magyarázatot.
2.3. 2012. július 5-i tájékoztató
(43)
Azt követően, hogy a felek további információt kértek, amint a fenti, (42) preambulumbekezdés említi, 2012. július 5-én egy második tájékoztatót küldtek minden érdekelt félnek. Ebben a következő kiegészítő információk szerepeltek:
-
Egy táblázat, melyben az egyetlen együttműködő indiai gyártó által az indiai belföldi piacon független fogyasztóknak értékesített normál kötőelemek biztonsági kategória szerinti rendes értéke árszintjeinek skálája látható. A Bizottság azt is meghatározta, hogy a kínai gyártók exportjának túlnyomó többsége a G biztonsági kategóriába sorolható.
-
Az Indiában összegyűjtött adatok mélyreható elemzése azt mutatta, hogy a belföldi piacon értékesített normál kötőelemeket, az „A” termékkódnak megfelelően galvanizálják. Ezért a Bizottság azt javasolta, hogy a rendes értéket az A-típusú bevonattal ellátott exportált minták értékével hasonlítsák össze.
-
Az indiai belföldi árakra vonatkozó adatok manuális elemzését követően az átmérőre és a hosszra vonatkozó információt kivették az indiai gyártó által használt értékesítési kódok szövegéből. Annak érdekében, hogy a kínai vállalatok exportjaival össze lehessen őket hasonlítani, ezeket az adatokat kategóriákba sorolták, hogy a fő termékdimenziók között különbséget lehessen tenni:
Mutató
Átmérő
Hosszúság
Kis formátum
M4-től M10-ig
0-100 mm
Közepes formátum
M12-től M20-ig
100-200 mm
Nagy formátum
M22-től M30-ig
200-300 mm
-
A Bizottság ezért a rendes érték további finomítását és a dömpingkülönbözetek kiszámítását javasolta ezen adatok felhasználásával. Amennyiben az exportált kötőelemek nem tartoztak ezekbe a kategóriákba, a dömpingkülönbözet kiszámításánál nem használták fel őket. Ez az exportoknak csak egy nagyon kis mennyiségét érintette.
-
A Bizottság referencia gyanánt megadta a javasolt felülvizsgált termékkódot:
Mutató
Ismertetés
Termékkód
Normál/Speciális
Normál kötőelem
S
Speciális kötőelem
P
Biztonsági kategória
3.6
A
4.6
B
4.8
C
5.6
D
5.8
E
6.8
F
8.8
G
9.8
H
10.9
I
12.9
J
Bevonat
Galvanizált bevonat
A
Átmérő
M4-től M10-ig
S
M12-től M20-ig
M
M22-től M30-ig
L
Hosszúság
0-100 mm
S
101-200 mm
M
201-300 mm
L
-
A Bizottság áttekintést nyújtott a tájékoztatóban felsorolt javaslatok alapján módosított dömpingkülönbözetekről, megjegyezve, hogy ezekből a felülvizsgált dömpingkülönbözetekből nem lesznek automatikusan dömpingellenes vámok, mivel azokra a kisebb vámtétel szabályai vonatkoznak.
-
Végezetül egy uniós gyártó új, 22., 23., 32., 33. és 34. táblázatait adták meg válaszul azokra a megjegyzésekre, amelyeket egyes érdekelt felek tettek arra vonatkozóan, hogy a 2012. május 30-i tájékoztatóban megadott kiegészítő információ hiányos volt, mivel e táblázatok egyes elemei hiányoztak, vagy nem voltak megfelelően összefoglalva.
2.4. Észrevételek a 2012. július 5-i tájékoztatóhoz
(44)
Egyes felek a rendes érték árszintjére vonatkozóan további információt kértek. Amint az alábbi (82) preambulumbekezdés említi, az árszintet nem lehetett felfedni az érdekelt felek számára, mivel egyetlen analóg gyártó áraival kapcsolatos bizalmas információról van szó. 2012. július 5-én azonban közzétették a normál kötőelemekre vonatkozó, biztonsági kategória szerinti rendes érték nem bizalmas verzióját azon kínai exportáló gyártók számára, akik erre vonatkozó további információt kértek, majd az érdekelt felek számára konzultációra az iratok közé felvették. Ebben a tájékoztatóban a Bizottság megadott egy táblázatot, melyben az egyetlen indiai együttműködő gyártó által az indiai belföldi piacon független fogyasztóknak értékesített normál kötőelemek biztonsági kategória szerinti rendes értéke árszintjeinek skálája látható.
(45)
Egyes felek azt is állították, hogy a Bizottság egy 2012. június 26-án tartott meghallgatás során arról tájékoztatta őket, hogy az indiai belföldi értékesítések az eredeti vizsgálatban használt termékkód-táblázat szerint két, „A” és „B” típusú bevonattal rendelkező termékeket érintettek. Ez az állítás megalapozatlan. A Bizottság arról tájékoztatta az említett feleket, hogy a felülvizsgálat adott szakaszában az indiai gyártó által a normál kötőelemeken használt bevonat-típusokat vizsgálta. Egy későbbi, 2012. július 3-i meghallgatás során, és egy 2012. július 11-én az érdekelt felek számára betekintésre összeállított aktában elhelyezett tájékoztató révén valamennyi felet arról tájékoztattak, hogy az indiai gyártó a normál kötőelemek gyártása során az „A” típusú bevonatot használja.
(46)
Egy 2012. július 11-i meghallgatás során ugyanezek a felek arra kérték a Bizottságot, magyarázza el, hogyan történt a rendes érték felosztása az indiai gyártó által gyártott speciális és normál kötőelemek között. A Bizottság jelezte, hogy a felosztás a vevők neve alapján történt. A Kereskedelmi Főigazgatóságon működő meghallgató tisztviselő által szolgáltatott jegyzőkönyv azonban azt bizonyítja, hogy a Bizottság a meghallgatás vége előtt úgy nyilatkozott, tisztáznia kell majd ezt a kérdést, és ezt egy későbbi, 2012. július 13-i tájékoztatóban, amelyet a meghallgatáson részt vevő feleknek elküldtek, meg is tette. A tájékoztatót az érdekelt felek számára konzultációra bocsátott aktának a nyilvános változatában elhelyezték. Ezért az említett felek nyilatkozata, amely szerint a Bizottság kijelentette, hogy „a rendes érték normál és speciális kötőelemek közötti felosztása többek között a vevők neve alapján történt”, hiányosnak tekinthető, mivel ezzel a kérdéssel kapcsolatban további információt biztosítottak, amint az alábbi preambulumbekezdés is említi.
(47)
A normál és speciális kötőelemek közötti különbséggel kapcsolatban a Bizottság 2012. július 13-i tájékoztatója a következő magyarázatot adta: „nem lehet kizárni, hogy a gépjárműipar is használ normál kötőelemeket bizonyos alkalmazásokra.” Néhány fél arra hivatkozott, hogy a Bizottság véleménye szerint az autóiparban használt kötőelemeket normál kötőelemeknek is lehetett volna tekinteni. Ez az állítás megalapozatlan. Amint az említett tájékoztatóból is világosan kiderül, a Bizottság azt követően nyilatkozott így, hogy az indiai gyártó nem mellékelt vevőlistát. Mindemellett, amint az eredeti vizsgálat is megállapította, és a 2.7. szakasz ehhez további magyarázatokat fűzött, minőségi és kereskedelmi okokból a gépjárműipari gyártók mindig személyre szabott kötőelemeket rendelnek, hogy megfeleljenek az iparág ISO-szabványainak. Ezért a gyártók a gépjárműiparnak szánt valamennyi kötőelemet speciálisnak tekintik, így Indiában is, az indiai gépjármű-gyártók weboldalain található információk szerint. Mivel az indiai gyártó minden személyre szabott elemet egyértelműen „speciális kötőelemként” határozott meg, a Bizottság úgy véli, hogy a gépjárműiparnak szánt normál kötőelemek az eredeti vizsgálatban nem szerepeltek a normál kötőelemek listáján.
(48)
A kínai kereskedelmi kamara és egy kínai exportáló gyártó a fentiekhez hasonlókat állított arra vonatkozóan, hogy a gépjárműiparnak szánt kötőelemek esetleg részét képezik a rendes értéknek; továbbá azt is állították, hogy azoknak a gépjárműiparban használt kötőelemeknek, amelyek nem egyedi megrendelésre készültek, még egy külön minőségellenőrzésen kell átmenniük, vagy olyan nyomonkövethetőségi követelményeknek kell megfelelniük, amelyek miatt még költségesebb a gyártásuk, és ezért rendes körülmények között speciális kötőelemeknek tekintendők. Azt állították, hogy a Bizottság azon megállapításai, miszerint a csúcsminőségű alkalmazásokra használt, de nem a felhasználó rajzai szerint gyártott kötőelemeket mégis speciális kötőelemeknek kell tekinteni, alaptalanok voltak, és azzal, hogy a tisztességes összehasonlítás elvét megszegte, a Bizottság nem az alaprendelet 2.10. cikkével összhangban járt el. Úgy vélték továbbá, hogy a Bizottságnak az indiai gyártó által végzett felosztáson alapuló megállapításait nem igazolta helyszíni ellenőrzés. A fentiek fényében arra kérték a Bizottságot, hogy vizsgálja felül a normál és a speciális kötőelemek közötti megkülönböztetést, és amennyiben ez nem lehetséges, térjen át a normál értékre vonatkozó másik adategyüttesre.
(49)
A Bizottságnak a normál és speciális kötőelemek közötti különbségekre vonatkozó érvelését a fenti (47) preambulumbekezdés ismertette. Ami az indiai gyártó által végzett felosztás ellenőrzésének hiányára vonatkozó állítást illeti, a Bizottság számos folyamatkövető vizsgálat (azaz az értékesítési ügyletek egy mintájának a pontosság ellenőrzése céljából folytatott részletes vizsgálata) során ellenőrizte az értékesítési jegyzéket, szabványos ellenőrzési gyakorlat keretében. Ezen kívül az indiai gyártó által megadott értékesítési jegyzék későbbi felosztását a felosztás átlagos árszintjéhez mérték, amint az említett tájékoztató ismertette. Ezért az az állítás, miszerint a Bizottság készpénznek vette az indiai gyártó által szolgáltatott adatokat, alaptalan.
(50)
Emellett az indiai gyártó által a speciális kötőelemek meghatározásához használt kritériumok, azaz a vevő által készített terv elemei, ahogy a (47) preambulumbekezdés említi, megfelelő biztosítékot nyújtanak az adatok megbízhatóságára vonatkozóan. Az eredeti vizsgálatban a Bizottság már kiigazította a rendes értéket, hogy figyelembe vegye az indiai gyártó által alkalmazott minőségellenőrzési eljárásokat, amelyek a mintába felvett kínai gyártók esetében nem léteztek. Ilyen körülmények között a Bizottság nem tekinti szükségesnek, hogy a rendes értékre vonatkozó más adatokhoz folyamodjék, amint azt az érintett felek ajánlották. Végül, amint a végleges rendelet (89) preambulumbekezdésében is említésre került, a Bizottság erőfeszítései ellenére más lehetséges analóg ország gyártói nem ajánlották fel együttműködésüket az eljárás során.
(51)
A rendes érték meghatározásához az indiai analóg ország gyártója által használt adatok felhasználását illetően az Európai Forgalmazók Szövetsége (EFDA) azt állította, hogy az nem megfelelő módszer, figyelembe véve, hogy az indiai gyártó termékskálája, termelési volumene, az ügyfelek profilja, a forgalmazási módja és a piaci pozíciója nem hasonlítható össze a kínai exportáló gyártók helyzetével. A szövetség azt állította továbbá, hogy a kínai árak azért alacsonyak, mert tükrözik a szabvány termékek nagy gyártási volumenének előnyeit, mivel a kínaiak specializált és hatékony gyártók. Továbbá részletesebb információt kért az indiai gyártó normál kötőelemekre vonatkozó árait és termelési mennyiségét illetően. Végezetül az EFDA az Eurostat adataival támasztotta alá azon állításait, miszerint a Kínai Népköztársaság és India exportárainak összehasonlítása két konkrét KN-kód vonatkozásában azt bizonyítaná, hogy e termékek indiai exportja a kínai export kevesebb mint 4 %-át teszi ki, és India e termékeknek nem hitelt érdemlő szállítója az exportpiacok számára.
(52)
Ami az indiai analóg ország gyártójának megfelelő kiválasztását illeti, a fenti (49) preambulumbekezdés utolsó részére utalunk. Arra az általános állításra vonatkozóan, hogy a kínai exportárak a nagy gyártási mennyiségek előnyeit tükrözik, ezeket az állításokat nem támasztották alá és nem számszerűsítették olyan módon, amely elősegíthette volna, hogy a felülvizsgálat adott szakaszában elvégezzék az elemzést. Az indiai gyártóra vonatkozó további adatokra vonatkozó kérést illetően a (82) preambulumbekezdésre utalunk a bizalmas információ tekintetében. Ami azt az állítást illeti, hogy a rendes érték meghatározásához a vizsgálati időszak alatt és után az Indiából érkező export nem volt összehasonlítható a Kínából érkezővel, az alaprendelet értelmében az indiai belföldi árakat kell relevánsnak tekinteni, és nem az indiai exportárakat. Ezért az EFDA állításai megalapozatlanok.
(53)
Az indiai gyártó által használt bevonat kérdését illetően a kínai kereskedelmi kamara és egy kínai exportáló gyártó kétségeit fejezte ki, és arra kérte a Bizottságot, fejtse ki, hogy a bizalmas információ hogyan bizonyíthatja hitelt érdemlően, hogy az indiai gyártó a belföldi piacon csak galvanizált bevonattal ellátott kötőelemeket értékesített. Az ellenőrzés során az indiai gyártó bizonyítékot nyújtott be, amely alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a belföldi piacon értékesített normál kötőelemek galvanizált bevonattal rendelkeztek, amely az eredeti termékkód „A” típusú bevonatának felel meg. E körülmények között a Bizottság úgy véli, hogy az aktákban szereplő bizonyíték elégséges annak a következtetésnek a levonásához, hogy a belföldi piacon értékesített normál kötőelemek galvanizált bevonattal rendelkeztek. Ebben a tekintetben kiigazítás történt a különböző krómtartalmak szerint, amint azt a (81) preambulumbekezdés megemlíti.
2.5. A 2012. július 5-i tájékoztató után kért további információk
(54)
Egyes exportáló gyártók további felvilágosítást és információt kértek, hogy az eredeti vizsgálatban megállapított saját dömpingkülönbözetük esetleges kiigazítását kérhessék, az alábbi megfontolások alapján:
a)
a „terméktípusoknak” a rendes érték megállapításához használt jellemzői (KN-kódok, biztonsági kategória, normál vagy speciális alkatrészek);
b)
az indiai gyártó által értékesített termékeknek a rendes érték meghatározásához használt jellemzőire vonatkozó további információ;
c)
felvilágosítás arra vonatkozóan, hogy az eredeti termékkód további jellemzőit miért nem használták; valamint
d)
a fizikai jellemzők különbözősége miatt elvégzendő kiigazítások.
(55)
Az a) pont tekintetében, amint az a 2012. május 30-i tájékoztatóban is említésre került, az indiai együttműködő gyártó által értékesített kötőelemek biztonsági kategóriája a termékkódban szereplő biztonsági mutató volt, amit az összes félnek elküldött kérdőívben használtak. A biztonsági kategória meghatározásához az indiai gyártó a termékkód ugyanazon releváns elemét használta fel, a helyszíni ellenőrzés során ellenőrzött értékesítési listán.
(56)
A speciális és a normál kötőelemek közötti különbség magyarázata a végleges rendelet (54) preambulumbekezdésben található. A „különleges” kötőelemek az ügyfél tervei szerint készülnek. A „normál” kötőelemeket készletre gyártják, és nem egy egyedi vevő előírásai alapján. Teljes mértékben elismerték annak szükségességét, hogy az indiai együttműködő gyártó által gyártott normál és speciális kötőelemeket megkülönböztessék egymástól, és ahogy a végleges rendelet (51) és (54) preambulumbekezdése is megemlíti, az exportár és a rendes érték összehasonlítása a mintába felvett kínai exportáló gyártók esetében a „normális” típusú kötőelemek között történik.
(57)
Tekintettel a b) pontban felmerült kérdésekre, az információk bizalmas jellege miatt nem lehet nyilvánosságra hozni az indiai gyártó által értékesített csavarok és fejescsavarok pontos típusait. Azonban, amint azt fent jeleztük, az összehasonlítás súly alapján történt, ugyanazon a normál vagy speciális kategórián, és a termékkódban meghatározott azonos biztonsági kategórián belül.
(58)
A b) pont alatt felmerült kérdésekre vonatkozóan a bevonatról számos érdekelt fél kért több/további információt. Az eredeti vizsgálat adatait tovább elemezték, és ebből kiderült, hogy az indiai belföldi piacon értékesített normál terméken alapbevonat, azaz galvanizált bevonat volt. Ezt az információt az érdekelt felek által igényelt meghallgatásokon hozták nyilvánosságra, és azokkal az érdekelt felekkel osztották meg, akik ezt kérték, valamint elhelyezték az érdekelt felek számára betekintésre összeállított aktába.
(59)
A mintába felvett két exportáló gyártó további információt kért a bevonatban lévő króm használatát érintő kiigazításokat illetően. Az indiai együttműködő gyártó által szolgáltatott adatokat tovább vizsgálták, és ez a rendes érték kiigazításához vezetett a krómmal kapcsolatos különbségek miatt, amint azt az alábbi (81) preambulumbekezdés kifejti. Ugyanaz a két exportáló gyártó kért további felvilágosítást arra vonatkozóan, hogyan állapították meg a nyereségességet az indiai együttműködő gyártó belföldi értékesítéseinél; vajon a termelési költségeket a termékkód alapján jelentették be, vagy átlagköltségeket alkalmaztak; és a rendes értékbe beleszámították-e a kapcsolt vállalatoknak történt értékesítéseket.
(60)
A rendes értékre vonatkozó minden idevágó információ a végleges rendelet (94) preambulumbekezdésében szerepel. Az is ott szerepel, hogy csak a független vállalatoknak való belföldi értékesítéseket használták fel.
(61)
Ez a két exportáló gyártó később úgy érvelt, hogy súlyos kétségeik voltak arra vonatkozóan, hogy a nyereségességre és a reprezentativitásra irányuló vizsgálatokat megfelelő módon hajtották-e végre. Konkrétabban, a reprezentativitási vizsgálat tekintetében, ezek az exportáló gyártók kételkedtek abban, hogy az indiai gyártó belföldi értékesítéseinek mennyisége a felülvizsgált termékcsoportok vonatkozásában meghaladta az exportált termékek 5 %-át. A reprezentativitási vizsgálat tekintetében kiderült, hogy az olyan esetekben, ahol egy bizonyos terméktípusnál az 5 %-os teszt nem teljesült, a belföldi értékesítések a megfelelő összehasonlításhoz mégis kellő mértékűnek bizonyultak. A nyereségességi vizsgálatot illetően bebizonyosodott, hogy azt terméktípusonként végezték el.
(62)
Tekintettel a c) pont alatti kérdésekre, azaz hogy miért nem használták a rendes érték és az exportár összehasonlításához a teljes termékkódot, a vizsgálat során világossá vált, hogy a teljes termékkód nem lenne megbízható mutató. Először, mert az EU hatóságaival ellentétben sem a kínai, sem az indiai hatóságok nem tesznek különbséget a 10 KN-kód között, amellyel az érintett terméket meghatározzák. Másodszor, amint az a végleges rendelet (48) preambulumbekezdésében szerepel, néhány fél azt állította, hogy a kínai exportáló gyártók által gyártott kötőelemek szabványos termékek (főként 4.8-8.8 biztonsági kategória), amelyek a nyersanyagok, az ellenállás, a bevonat vagy a tanúsítással/biztonsággal kapcsolatos szempontok tekintetében nem rendelkeznek különleges jellemzőkkel; amelyeket alacsony szintű alkalmazásokra szántak (nem ipari használat és általános kereskedelem), nem pedig csúcstechnológiai alkalmazásokra; valamint nem feleltek meg az olyan különleges végfelhasználók szigorú előírásainak, mint például az autóipar, a vegyipar vagy a repülőgépipar.
(63)
Ami a fenti d) pontban felmerült kérdéseket illeti, a „nyomon követhetőség” elemei, a ISO 9000 szabvány, a hibás egységek aránya és más olyan kritériumok, mint „keménység, hajlíthatóság, erősség, ütközőszilárdság és súrlódási együtthatók”, amelyeket két másik exportáló gyártó vetett fel, nem voltak elfogadhatóak, mivel az érintett vállalatok nem tudták kimutatni, hogyan érintik ezek az elemek a rendes érték és az export ár összehasonlíthatóságát.
(64)
Az összehasonlíthatóság állítólagos hiányára vonatkozó konkrét információ híján, valamint az eredeti vizsgálat során az érdekelt felek által tett ajánlásokra tekintettel, figyelembe véve az olyan technikai jellemzőkre vonatkozó, rendelkezésre álló információt, mint például a bevonat, az eredeti vizsgálat során arra a következtetésre jutottak, hogy az érdekelt felek által kiemelt fő tényezők és különbségek, különösen a normál és a speciális biztonsági kategória, kellő alapot adtak a rendes érték és az exportárak összehasonlításához.
2.6. További információk közzététele a rendes értékről 2012. július 11-én
(65)
2012. július 11-én a Bizottság közzétette a rendes érték fent leírt újraosztályozását, és a fentiek alapján a dömpingkülönbözet újraszámítását javasolta, valamint észrevételek megtételét kérte.
(66)
A fenti (32) preambulumbekezdésben említettek szerint az indiai gyártó az eredeti beadványában termékkódok nélküli, belföldi értékesítési jegyzéket mellékelt. Az egyes eladások egyetlen azonosítója a tételkód volt, azaz egy belső kód minden egyes termék számára, valamint egy szöveglánc a termék leírására, például:
M8X1,25X16 FLANGE SCREW
(67)
A végleges rendelet (48)-(57) preambulumbekezdésében szereplő magyarázatok szerint az indiai vállalat belföldi értékesítéseit normál és speciális kötőelemekre osztotta fel a (77) preambulumbekezdésben említett megkülönböztetés alapján. Következésképpen a belföldi értékesítési jegyzéket két fájlban nyújtották be: „Normál belföldi értékesítési jegyzék” és „Speciális belföldi értékesítési jegyzék”. Azokat az értékesítéseket, amelyek sem a normál, sem a speciális értékesítésekhez nem voltak sorolhatók, kizárták a rendes értékre vonatkozó további számításokból.
(68)
A vizsgálat során az is világossá vált, hogy a rendes érték megállapításához a kötőelem biztonsági kategóriája is szükséges. Az indiai vállalat a biztonsági kategóriát a „Normál belföldi értékesítési jegyzék” és a „Speciális belföldi értékesítési jegyzék” fájlokban soronként határozta meg, és ezeket egy „fokozat” elnevezésű oszlopban helyezte el, jelezve a biztonsági kategóriát, például:
Leírás
Fokozat
M8X1,25X16 FLANGE SCREW
8.8
(69)
Az eredeti rendes értéket ezen az alapon számították ki, a normál/speciális felosztást és a biztonsági kategóriát alkalmazva, ahogy a 2012. május 30-i alkalmazási jelentésben szerepel.
(70)
Amint azt az (54) preambulumbekezdés említi, egyes exportáló gyártók további felvilágosítást kértek, arra hivatkozva, hogy a kötőelem bevonata, átmérője és hossza alapján történő összehasonlítás hiányzik, és azzal érveltek, hogy ez hatással lehet az eredetileg kiszámított rendes érték szintjére.
(71)
A termékkód hiányában az egyes ügyletekhez tartozó valamennyi szöveges leírást (az azonos leírással ellátott ügyletek csoportosítását követően) elemezték az értékesített kötőelemek átmérőjének és hosszának megismerése céljából. A fenti példát véve, M8 = átmérő, és 16 = hossz. Ebben az esetben ez egy 8 milliméter átmérőjű, 16 milliméter hosszúságú csavarnak a leírása. Az 1,25 a csavarmenetre vonatkozik, amelyet az érintett termék osztályozásánál nem használtak fel.
(72)
A kínai exportáló gyártók által használt termékkód ezt az adatot kicsit másképp jelzi. A fenti csavar átmérőjét és hosszát „080016”-ként jelölték volna.
(73)
A rendes érték és az exportár egyeztetése érdekében a Bizottság három egyenlő sávba sorolta az átmérőt és a hosszúságot, a 2012. július 5-i második tájékoztató levélnek megfelelően.
Mutató
Átmérő
Hosszúság
Kis formátum
M4-től M10-ig
0-100 mm
Közepes formátum
M12-től M20-ig
100-200 mm
Nagy formátum
M22-től M30-ig
200-300 mm
(74)
Az indiai gyártó néhány értékesítése kívül esett ezeken a paramétereken, így a rendes érték kiszámításához nem használták fel őket. A fent leírt csavar a felülvizsgált termékkóddal „GSS” = 8.8 biztonsági kategóriába tartozna; kis átmérőjű, és rövidnek minősülne.
(75)
A fenti példából világosan kitűnik, hogy a termék szövegláncos leírása az indiai belföldi gyártó által használt bevonatról nem tartalmaz információt. Ezért a vizsgálati aktát megvizsgálták, hogy nem szerepel-e benne az indiai gyártó által a belföldi piacon értékesített normál kötőelemnél használt, a bevonatra vonatkozó információ. Az aktában szereplő bizalmas információk szerint, melyeket az indiai gyártó telephelyén ellenőriztek, a belföldi piacra szánt normál kötőelemeket galvanizált bevonattal látták el (a termékkód szerinti A típusú bevonat), és ezt az információt a Bizottság 2012. július 5-én valamennyi fél számára közzétette.
2.7. Észrevételek a 2012. július 11-i tájékoztatóhoz
(76)
A fenti tájékoztatóra több exportáló gyártó válaszolt. Ezeknek az exportáló gyártóknak a kérésére a Kereskedelmi Főigazgatóságon működő meghallgató tisztviselő elnökletével meghallgatást tartottak, hogy folytassák a párbeszédet a Bizottsággal, és megbeszéljék a felmerült kérdéseket. Az exportáló gyártók főképp a következő kérdéseket érintették:
a)
a módszer, amellyel az indiai gyártó a belföldi értékesítéseit normál és speciális csoportokra osztotta fel;
b)
„fontos kiigazítás” garantálása abban az esetben, ha egyes, a gépjárműiparban értékesített kötőelemeket normál kötőelemeknek tekintenek;
c)
a rendes értéknek a 2. cikk (10) bekezdés b) pontja szerinti kiigazítása az Indiába importált huzalra kivetett közvetett adókra tekintettel;
d)
a normál kötőelemek bevonatában található króm VI;
e)
a Bizottság módszere, amikor egy adott exportügyletnek nem felelt meg belföldi értékesítés, valamint
f)
az indiai gyártó belföldi értékesítései termékkódjainak közzététele.
(77)
A fenti a) pont tekintetében az indiai gyártó belföldi értékesítéseit normál és speciális csoportokra osztotta fel, úgy ítélve meg, hogy az ügyfél tervei szerint készült kötőelemek speciális kötőelemeknek tekintendők, míg az egyéb értékesítések normál kötőelemekre vonatkoztak, azaz nem az ügyfél vagy mások speciális tervének megfelelő termékek.
(78)
A fenti b) pont tekintetében, ahogy az említett érdekelt feleknek a július 11-i meghallgatást követően, 2012. július 13-án elküldött, az aktához tartozó tájékoztatóban is szerepel, a Bizottság megerősítette, hogy mivel hiányzik a vevők neve, a Bizottság a fenti, (47) preambulumbekezdésre hivatkozik. A Bizottság megjegyzi továbbá, hogy az Európai Kötőelemgyártók Szövetsége szerint, „Európában, ha egy vevő - különösen a gépjárműiparban - olyan kötőelemet rendel, melyet tervrajz alapján gyártanak, de amely egyúttal teljes mértékben megfelel a nemzetközi szabványoknak (ISO, EN, DIN, AFNOR, UNI), ezt a terméket a kötőelem gyártója mindenképpen speciális terméknek tekinti, ennek megfelelően sorolja be, a vállalat nemzetközi osztályozásán belül speciálisként, … világszerte, tehát Indiában is így működnek a kötőelemgyártók”. A Bizottság ezért bízik benne, hogy a gépjárműiparnak szánt normál kötőelemek nem szerepeltek az eredeti vizsgálat megállapításaihoz csatolt normál kötőelemek listáján. Ezért ezt a kérést elutasították.
(79)
A fenti c) pont tekintetében egy meghallgatáson az exportáló gyártók felvetették a kiigazítás kérdését, az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének b) pontja értelmében, hogy figyelembe legyen véve az Indiába importált huzal behozatali vámja, amely a rendes érték részét képezi, de a kínai exportárban nincsen benne. Az eredeti vizsgálat idején a mintába felvett kínai vállalatok Kínában gyártott hengerhuzalt vettek.
(80)
Az indiai gyártó által importált nyersanyagra az alapvám (a felmérhető érték 5 %-a), és a vámra kivetett oktatási illeték (az alapvám értékének 3 %-a, valamint a kiegyenlítő vám összege) vonatkozott. Az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdése b) pontja szerint azonban a közvetett adókhoz kapcsolódó kiigazítás akkor kérhető, ha a vámokat a hasonló termékre és az abba fizikailag beépített anyagokra vetik ki, ha a termékeket a belföldi piacon való felhasználásra szánják, és az Európai Unióba exportált termék vonatkozásában nem szednék be, vagy nem térítenék vissza. Érvek és olyan bizonyíték hiányában, miszerint a fent említett, az EU-ba exportáló gyártóknak kedvezne, ha a nyersanyag (huzal) importjára vonatkozó importköltségeket nem szednék be, illetve visszatérítenék, a kérést el kell vetni. Emellett egy ilyen kiigazítás általában nem kérhető olyan esetben, amikor az érintett exportáló gyártó, mint ahogy ennek a felülvizsgálatnak az esetében is, az összes nyersanyagot belföldi szállítóktól szerzi be, és ezért nincs behozatali költsége.
(81)
A fenti d) pontra tekintettel az eredeti vizsgálat aktájában szereplő bizonyíték azt mutatta, hogy az indiai belföldi piacon árusított normál kötőelemeken lévő szabvány bevonat króm Cr3-at tartalmazott, és ezért megfelelt a termékkód azon definíciójának, hogy a bevonat nem tartalmaz hozzáadott krómVI-ot. Ezért újraszámították a dömpingkülönbözetet, az export oldalon a legdrágább krómbevonatot véve alapul, exportár-kiigazítás nélkül. Két exportáló gyártó azzal érvelt, hogy a bevonattal kapcsolatos információ inkább a jelenlegi helyzetre vonatkozik, és nem a vizsgálati időszakra. Ez nem felel meg a valóságnak. Az eredeti vizsgálat alatt az ellenőrzés során igazolt bizonyítékokat szereztek be, amelyekből kiderült, hogy az eredeti vizsgálati időszak alatt Indiában valamennyi belföldön értékesített normál kötőelem galvanizált bevonattal rendelkezett.
(82)
A fenti e) pont tekintetében megerősíthető, hogy a dömpingkülönbözeteket olyan alapon számították ki, hogy ahol nem volt megfelelő belföldi értékesítés, ott a dömping kiszámításából kizárták az exportügyletet. Egyes felek azzal érveltek, hogy a dömpingkülönbözet kiszámításánál semmi alapja nem volt egyes exportügyletek kizárásának. A mintába felvett valamennyi kínai exportáló gyártó esetében azonban a belföldi és az exportértékesítések között jelentős számú egyezést találtak ahhoz, hogy megfelelően képviselve legyenek a különféle felek értékesítései.
(83)
A fenti f) pont tekintetében a kínai kereskedelmi kamara és egy kínai exportáló azt állították, hogy az indiai gyártó nem indokolta megfelelően, hogy miért nem engedte meg a Bizottságnak a belföldi értékesítései termékkódjaival kapcsolatos konkrét információk közzétételét. A Bizottság a lehető legtöbb információt nyújtotta, betartva ugyanakkor a titoktartási szabályokat, az aktához tartozó számos feljegyzés és a valamennyi érdekelt fél számára hozzáférhető tájékoztatók révén, és meghallgatást biztosított a kínai kereskedelmi kamara és minden olyan kínai exportáló számára, akik ezt kérték. Az indiai gyártó termékkódjainak közzétételére vonatkozó kéréssel kapcsolatban úgy ítéli meg, hogy ezen információ közzététele lehetővé tenné, hogy a többi fél viszonylagos pontossággal ki tudja számolni az indiai gyártó belföldi árait, amit a bizalmas üzleti információk védelme érdekében el kell kerülni. A bizalmas információk védelmének elmulasztásáért a Bizottság ellen kártérítési keresetet nyújthatnának be, és eltántoríthatná a vizsgálatokban való részvételtől az olyan, analóg országokban működő vállalatokat, amelyek önkéntesen együttműködtek volna. A kérést ezért elutasították.
2.8. Változtatások a végleges rendeletben használt, a rendes érték kiszámításánál alkalmazott módszerben
(84)
Figyelembe véve a felülvizsgálatban szereplő kínai exportáló gyártóknak az indiai rendes érték kiszámításához szükséges terméktípusok meghatározására vonatkozó észrevételeit (miszerint a normál és speciális elemekre, valamint a biztonsági kategóriára vonatkozó megkülönböztetésen kívül az átmérő, a hosszúság és a bevonat is fontos), valamint a meghallgató tisztviselő jelenlétében zajló meghallgatásokat és párbeszédeket, az indiai gyártóra vonatkozó adatokat újravizsgálták.
(85)
Az újravizsgálatot követően a Bizottság meg tudta határozni az indiai belföldi piacon értékesített kötőelemek átmérőjét és hosszúságát. Ahhoz, hogy ezeket a kötőelemeket a Kínai Népköztársaságból exportált kötőelemekkel tisztességesen össze lehessen hasonlítani, az átmérőt és a hosszúságot osztályozni kellett, és minden fokozatra ki kellett számítani a rendes értéket. Ezt két, 2012. július 5-i és 11-i, minden érdekelt fél számára hozzáférhető tájékoztatóban részletesen elmagyarázták. A termék osztályokba sorolása révén meg lehetett különböztetni az indiai gyártó által értékesített termékek főbb dimenzióit, és így ez a módszer tisztességes összehasonlítást tett lehetővé a kínai vállalatok exportjaival az érdekelt felek kérésének megfelelően. Ezt követően két exportáló gyártó azt állította, hogy nem volt hiánytalan az információ, és mivel az osztályozás homályos volt és nem megfelelő, ezért nem állt rendelkezésükre elég információ ahhoz, hogy fizikai különbségek miatt kiigazítást kérjenek. Ezeken az általános kijelentéseken túl azonban a két exportáló gyártó nem tett érvényes elfogadható javaslatot, és nem nyújtott be érdemi bizonyítékot. Ezért az állítást elutasították.
(86)
Az Európai Forgalmazók Szövetsége (EFDA) azt állította, hogy az átmérő és a hosszúság használata nem tükrözte a valóságot, és olyan alternatívát javasolt, amely két kritériumot kapcsolt össze, hogy ezzel véleményük szerint elkerülhessék egyes termékek kimaradását; ezt az alternatív megközelítést azonban nem támasztották alá. A Bizottság által javasolt osztályozás nem zárt ki egy terméktípust sem (minden lehetséges átmérő- és hossz-kombinációra kiterjedt), ezért ennek a javaslatnak a vizsgálatát nem lehetett folytatni.
(87)
Valamennyi értékesített normál kötőelemről kiderült, hogy galvanizált bevonattal rendelkezik, így a rendes értéket olyan bevonat alapján számították ki, amely megfelel az „A” típusú termékkódnak. Olyan esetben, amikor a kínai exportáló gyártó nem „A” típusú bevonatú kötőelemeket exportált, az ahhoz legközelebbi bevonat-típust használták, exportár-kiigazítás nélkül.
(88)
A biztonsági kategóriára vonatkozó adatok, a normál és speciális közötti felosztás változatlan maradt.
(89)
Két exportáló gyártó a Kereskedelmi Főigazgatóságon működő meghallgató tisztviselő közbenjárását kérte az indiai analóg gyártó bizalmas adatainak megvizsgálása céljából, és hogy garanciát nyújtson a belföldi értékesítéseinek bizalmas jellegére, valamint a normál kötőelemek bevonatának, a bevonaton lévő krómnak, és a normál kötőelemek hosszával és átmérőjével kapcsolatos információ megszerzésének kérdésére vonatkozóan. Az indiai analóg gyártó bizalmas adatainak vizsgálata után a meghallgató tisztviselő válaszolt a két exportáló gyártó által feltett kérdésekre. A meghallgató tisztviselő jelentését az érdekelt felek számára betekintésre az aktában helyezték el.
(90)
A fent említett kiegészítő információ, tisztázások, meghallgatások és párbeszédek ellenére bizonyos felek továbbra is azt állították, hogy nem rendelkeznek kellő információval ahhoz, hogy kiigazítási kérelmet nyújthassanak be az igazságos összehasonlítás biztosítására. A Bizottság kiterjedt tájékoztatást biztosított a feleknek a rendes érték megállapításához használt termékcsoportokról, a Fellebbezési Testület (7) előírásainak megfelelően. Ezen felül a 2012. május 30-tóljúlius 19-ig terjedő hosszú időszak alatt a Bizottság információt szolgáltatott és minden fél által feltett minden kérdésre válaszolt. Ezen felül további 20 napot biztosított valamennyi félnek arra, hogy az utolsó tájékoztató értesítéssel kapcsolatban kifejtsék észrevételeiket.
(91)
Ugyanazok a felek úgy érveltek, hogy a Fellebbezési Testület jelentésével ellentétesen a Bizottság, indokolás nélkül, nem volt hajlandó információt közzétenni az indiai gyártó azon konkrét termékeiről, amelyeket a rendes érték meghatározásához használtak. A WTO dömpingellenes megállapodásának 6.5. cikke kiköti, hogy a bizalmas információt, vagy a bizalmas alapon nyújtott információt a vizsgáló hatóságok ennek megfelelően kezelik. Ebben az esetben az indiai gyártó a belföldi piacon értékesített terméktípusokra vonatkozó információt bizalmas alapon szolgáltatta, és a vállalat ismételten bizalmas kezelés iránti kérelmet nyújtott be a Bizottsághoz, melyben kijelenti, hogy továbbra is szigorúan bizalmasnak tekinti az említett információt ahogyan a (82) preambulumbekezdésben szerepel. Ezek a felek azt is állították, hogy a Bizottság nem tudott világos, nyilvánosságra hozható összefoglalót készíteni az indiai gyártó által benyújtott információról, bár a jelentések ezt előírták. A folyamatos párbeszéd részeként, és a fenti preambulumbekezdésekben említettek szerint a Bizottság azonban az indiai gyártóhoz kapcsolódó minden releváns információt közzétett - a bizalmas közlés megszabta kereteken belül - valamennyi érdekelt fél számára, hogy meg tudják védeni saját érdekeiket.
2.9. A rendes érték meghatározása a kínai exportáló gyártók esetében, rendes érték, exportárak, összehasonlítás
(92)
A rendes értéket kiszámították és az exportárakkal összehasonlították, a fentieknek megfelelően. Ott, ahol az érintett kötőelemek bevonatához króm VI-ot adtak hozzá, az exportárakat kiigazították, hogy eltűnjön az árkülönbözet. A kettő összehasonlítása gyártelepi alapon történt, hasonlóan az eredeti vizsgálatban történtekhez.
2.10. Kiigazítási kérelmek a termék jellemzői alapján
(93)
Egy exportáló gyártó az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdése a) pontja értelmében, az érintett termék különböző típusainak (hatszögű csavarok, facsavarok, csavarok stb.) eltérő fizikai jellemzőire tekintettel kért kiigazítást. Mivel az érintett exportáló gyártó titoktartási okokból nem fér hozzá a rendes értékre vonatkozó teljes adatokhoz, a vállalat saját exportárait vette alapul annak bizonyítására, hogy az egyes kötőelemek árai mennyire eltérnek egymástól.
(94)
Az eredeti vizsgálatban a rendes érték és az exportár összehasonlítása úgy történt, hogy megkülönböztették a normál és a speciális kötőelemeket, amint az a végleges rendelet (102) preambulumbekezdésében szerepel, valamint meghatározták a biztonsági kategóriát. A teljes termékkódot ebben az esetben nem használták, mivel az analóg országban lévő gyártó nem a termékkód alapján kategorizáltan nyújtotta be az információt, noha úgy kérték tőle. Az eredeti termékkód egyik eleme aszerint határozta meg a különböző kötőelem-típusokat, hogy melyik KN-kód alá tartoztak. Mivel az indiai gyártó ezt az információt nem biztosította, ezt az elemet nem lehetett felhasználni az eredeti vizsgálatban lévő összehasonlításban.
(95)
Az exportáló gyártó által nyújtott információ szerint megalapozott lenne a különböző típusú kötőelemek különbözősége miatti kiigazítás. A javasolt módszert azonban nem tekintették megfelelőnek, mivel a vállalat nem biztosított pontos információt a KN-kód szerinti terméktípusról, a (34) preambulumbekezdés magyarázatai szerint, és amint azt eredetileg kérték. Alternatív megoldásként megvizsgálták az uniós gazdasági ágazat árkülönbségeit az uniós piacon, annak meghatározása érdekében, hogy a különböző kötőelemek között léteznek-e árkülönbségek. Az uniós gazdasági ágazat által szolgáltatott információ az eredeti kérésnek megfelelően a teljes termékkód felhasználásával történt. Ez a vizsgálat megerősítette, hogy az EU piacán az árak a kötőelem típusától függően különböznek. Ezen az alapon megfelelőnek tekintették a rendes érték kiigazítását, hogy tükrözzék ezeket a különbségeket. A kiigazítás alapjául az uniós gazdasági ágazat átlagos értékesítési árait az uniós piacon 1-nek értékelték, és minden egyes típus saját egyéni értéket kapott, attól függően, hogyan viszonyul az ára az átlagárhoz. Ezeket az értékeket azután arra a rendes értékre alkalmazták, amelyet az exportáló gyártó által gyártott minden egyes típussal való összehasonlításhoz használtak.
(96)
Mivel ezeket a kiigazításokat az uniós piacon értékesített termékek fizikai jellemzőiből adódó különbségek piaci értékének alapján végezték, megfelelőnek vélték, hogy hasonló kiigazításokat tegyenek minden exportáló gyártó dömpingkülönbözetének kiszámításánál.
(97)
Az általános tájékoztató dokumentum közzétételét követően a gépek és elektronikai termékek behozatalával és kivitelével foglalkozó kínai kereskedelmi kamara (China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronics Products) és egy kínai exportáló azt állította, hogy a Bizottság továbbra is megsérti a WTO dömpingellenes megállapodásának 2.4., 6.2., és 6.4. cikkét azzal, hogy nem szolgáltat megfelelő időben információt, amelynek alapján az exportárat és a rendes értéket összehasonlítják, és felkérte a Bizottságot, hogy tegyen közzé átfogó információt a rendes értékű terméktípusokról, eleget téve kötelezettségeinek, hogy a kínai exportáló gyártóknak lehetőséget biztosítson érdekeik védelmére, ügyük megfelelően informált bemutatására, valamint az exportárak és a rendes érték igazságos összehasonlítására. Nevezett felek ezért arra kérték a Bizottságot, hogy vizsgálja újra a következőket:
a)
a rendes értékhez használt terméktípusok teljes nyilvánosságra hozatala;
b)
annak biztosítása, hogy a kínai exportáló gyártó által gyártott normál kötőelemeket nem hasonlítják össze az analóg gyártó által gyártott, csúcstechnológiai alkalmazásokra használt kötőelemekkel;
c)
a kiigazítások iránti kérelmek megfelelő bizonyítékainak bemutatása;
d)
információ nyújtása egyes kiigazítások végrehajtásának módjáról; valamint
e)
az EU azon kötelezettsége, hogy nem hagyhatja figyelmen kívül az exportügyleteket.
(98)
Az a) pont tekintetében a 2012. május 30-i, 2012. július 11-i és július 13-i tájékoztatókban, a 2012. július 31-i általános tájékoztató dokumentumban és különösen a (77)-(96) preambulumbekezdésekben, valamint a konzultációs folyamat alatti meghallgatások során nyújtott információ fényében, a Bizottság szerint az érdekelt feleknek minden olyan információt biztosítottak, amelyet a titoktartási előírások határain belül nyilvánosságra lehetett hozni.
(99)
A b) pont tekintetében annak biztosítására vonatkozóan, hogy a kínai exportáló gyártók által gyártott normál kötőelemeket nem hasonlítják össze az analóg gyártó által gyártott, csúcstechnológiai alkalmazásokra használt kötőelemekkel, ezt a kérdést már a fenti (78) preambulumbekezdés is tárgyalta. Újabb bizonyíték hiányában, és szembesülve nevezett felek bizonyítatlan állításaival, miszerint esetleg nemcsak a gépjárműiparnak szántak csúcstechnológiai alkalmazásokra használt kötőelemeket, a Bizottság úgy véli, hogy az aktában szereplő információ kellőképpen megbízható ahhoz, hogy garantálni lehessen, hogy az említett kínai exportáló exportárainak összehasonlítása céljából csak a normál kötőelemeket használták fel a rendes érték meghatározásához.
(100)
A c) pont és azon állítások tekintetében, melyek szerint a Bizottság nem szolgáltatott információt arról, hogyan tudják a kínai exportáló gyártók alátámasztani a „nyomon követhetőség” elemeire, az ISO 9000 szabványra, a hibás egységek arányára és más olyan kritériumokra, mint „keménység, hajlíthatóság, erősség, ütközőszilárdság és súrlódási együtthatók” (lásd a fenti, (63) preambulumbekezdést) vonatkozó kiigazítási kérelmeiket, valamint a behozatali vámokról (lásd a (79) és (80) preambulumbekezdéseket), a Bizottság a következőket jegyzi meg. Először, emlékeztet arra, hogy ezeket az elemeket a felek úgy hozták fel, hogy további részletekkel nem szolgáltak. Egy 2012. július 11-i, a meghallgató tisztviselő által tartott meghallgatás során a Bizottság a fent említett kérdésekkel kapcsolatos további információ benyújtására kérte a feleket, de nem érkezett be kiegészítő információ. Az exportárak kiigazítására vonatkozó kérelmek tekintetében azon az alapon, hogy figyelembe vegyék az Indiába irányuló hengerhuzal behozatali vámját, és azt, hogy a kínai exportáló gyártók általában olcsóbban férnek hozzá a nyersanyagokhoz, a Bizottság a (80) preambulumbekezdésben részletesen elmagyarázta, miért nem elfogadható ez a kiigazítás. Továbbá, amint az eredeti rendelet (63) preambulumbekezdésében szerepel, a fő nyersanyag - az acélhuzal - költsége alapjában véve nem tükrözte a piaci értéket. Kiderült, hogy a belföldi piacon számlázott acél hengerhuzalok ára jelentősen alacsonyabb volt a más piacokon kapható huzalok áránál. Ezért ezeket a torzított árakat nem lehet a nevezett felek által kért kiigazítások alapjául használni. Ilyen körülmények között a Bizottság nem látja, hogy a kínai kereskedelmi kamara és az exportáló gyártó véleménye szerint milyen további információra lenne szükség e két kiigazítási kérelem alátámasztásához.
(101)
A d) pont tekintetében emlékeztetni kell arra, hogy „az uniós gyártók rendesérték-típusai és árszintjei, valamint az ebből következő kiigazítások hatása az analóg gyártó rendes érték-típusaira” bizalmas adat és nem hozható nyilvánosságra. A kínai kereskedelmi kamara és egy kínai exportáló gyártó további felvilágosítást kért arról, hogyan történt a bevonat árkülönbségének kiigazítása. Amint a fenti (92) preambulumbekezdésben is szerepel, meg kell jegyezni, hogy a különleges tájékoztatóban a Bizottság jelezte, melyik exportált terméktípusokat igazították ki, és ezzel lehetővé tette, hogy az érintett felek megértsék, hogyan is történt a kiigazítás.
(102)
Az e) pont és azon állítólagos igény tekintetében, hogy minden összehasonlítható exportügyletet figyelembe kell venni a dömpingszámításoknál annak érdekében, hogy a WTO dömpingellenes megállapodása 2.4.2. cikkének megfelelően biztosítani lehessen az árak méltányos összehasonlítását, a Bizottság megjegyzi, hogy éppen az említett felek által benyújtott kérelmet és javaslatokat követően igazították ki a dömpingkülönbözet meghatározásához használt rendes értéket. Az alkalmazott módszer magyarázata a fenti (93)-(96) preambulumbekezdésekben található, és annak oka, hogy a dömping összegét miért azon exportügyletek százalékaként fejezik ki, amelyeket a dömping kiszámításához használtak, az alábbi, (107) és (108) preambulumbekezdésekben szerepel. ami maradéktalanul megfelel a WTO dömpingellenes megállapodása 2.4.2. cikkének, amely az összehasonlítható exportügyletekre hivatkozik. Ebben az esetben az összehasonlításhoz minden összehasonlítható ügyletet felhasználtak (terméktípusok szerint). Ezért volt ésszerű a dömping összegét azon exportügyletek százalékaként kifejezni, amelyeket a dömping összegének kiszámításához használtak.
(103)
Az általános tájékoztatót követően két kínai exportáló gyártó megismételte, hogy kiigazításokat kell végezni az nyersanyagfogyasztás hatékonyságára és a nyersanyaghoz való könnyebb hozzáférésre, a hatékonyabb villamosenergia-fogyasztásra és az alkalmazottak alacsonyabb egyéni termelékenységére vonatkozó állítólagos különbségek miatt. Emlékeztetni kell arra, hogy az eredeti vizsgálatban egyik kínai exportáló gyártó sem részesült piacgazdasági elbánásban, és költségszerkezetük nem tekinthető olyannak, amely piaci értékeket tükröz és ezért kiigazítások alapjául szolgálhat, különös tekintettel a nyersanyagokhoz való hozzáférésre. Ezen felül meg kell jegyezni, hogy a Kínai Népköztársaságban meglévő gyártási folyamatokat az indiai gyártóéival összehasonlíthatónak ítélték, és az állítólagos különbségekről kiderült, hogy egészen csekélyek. Ebben az esetben kiderült, hogy az indiai gyártó az indiai belföldi piacon sok más gyártóval versenyzett, ezért úgy ítélhető meg, hogy az árai megfelelően tükrözték a belföldi piacon uralkodó helyzetet. Amint az a (41) preambulumbekezdésben is szerepel, a rendes érték meghatározásához működő piacgazdaságok gyártóinak árai és költségei szolgáltak helyettesítőként alapul.
(104)
Ugyanaz a két kínai exportáló gyártó azt hangoztatta, hogy az átmérőre és hosszúságra vonatkozó adatok kategóriákba való összefoglalásakor a Bizottságnak az összehasonlításnál nem kategóriákat, hanem a hosszúságra és átmérőre vonatkozó konkrét adatokat kellene használnia. Először is, amint a fenti (70) preambulumbekezdésben szerepel, egy 2012. június 26-án ugyanazokkal a felekkel tartott meghallgatást követően a Bizottság beleegyezett abba, hogy az átmérő és a hosszúság adatait kategóriákba sorolja, hogy figyelembe vegye a fizikai jellemzők hatását az árakra. Nevezett felek maguk is jeleztek lehetséges kategóriákat, a Bizottság azonban a meghallgatás alatt jelezte, hogy ezeket felül kell vizsgálni, hogy valamennyi exportált típust össze lehessen hasonlítani az indiai gyártó nagyon hasonló típusú termékeivel. Másodszor az említett felek a 2012. július 3-i meghallgatáson tartott prezentációjuk során (példaként) azt állították, hogy az átmérőnek csekély hatása van az egységnyi nyersanyagfogyasztásra. Ezért ezt a kérést a Bizottság elutasította.
2.11. Dömpingkülönbözetek
(105)
A dömpingkülönbözet meghatározása a rendes érték súlyozott átlagának és az exportár súlyozott átlagának összehasonlítása alapján történt.
(106)
A felülvizsgálat hatálya alá tartozó exportőr számára a végleges dömpingkülönbözet a vámfizetés előtti CIF uniós határparitásos importár százalékában kifejezve a következő:
Bulten Fasteners (China) Co., Ltd., Peking
0,0 %
(107)
A felülvizsgált végleges dömpingkülönbözetek a vámfizetés előtti CIF uniós határparitásos importár százalékában kifejezve a következők:
Kínai exportáló gyártó
Fennálló dömpingkülönbözet
Felülvizsgált dömpingkülönbözet
Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd.
69,9 %
43,4 %
Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd.
93,2 %
63,7 %
Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd.
74,5 %
64,3 %
Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd.
105,3 %
69,7 %
Changshu City Standard Parts Factory és Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd.
63,1 %
38,3 %
CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd
0 %
0 %
Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd
26,5 %
22,9 %
Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd
0 %
0 %
A mintában nem szereplő együttműködő exportáló gyártók
78,1 %
54,1 %
Minden más vállalat
115,4 %
74,1 %
(108)
Egy exportáló gyártó azt hangsúlyozta, hogy a dömpingkülönbözetének kiszámításakor a dömping teljes összegét az összes exportügyletei teljes CIF-értékének százalékaként kellene kifejezni, és nem a dömping összegének kiszámításához használt exportügyletek százalékaként. A vállalat véleménye szerint ellenkező esetben a dömping meghatározásánál nem használt exportügyletek esetében ez a dömping vélelmét jelentené.
(109)
Az exportár és a rendes érték súlyozott átlag alapján megállapított összehasonlítását a kínai exportáló gyártó által gyártott azon típusoknál végezték el, amelyeknek megfelelő típust az indiai gyártó is gyártott és értékesített. Ezt tekintették a legmegbízhatóbb alapnak az exportáló gyártó esetleges dömpingszintjének meghatározásához; pontatlan ténymegállapításokhoz vezetett volna, ha valamennyi exportált típust megpróbáltak volna az indiai exportáló gyártó által gyártott, nagyon hasonló típusokkal párosítani. Ezen az alapon helyénvaló a dömping mértékét azon exportügyletek százalékaként kifejezni, amelyeket a dömping kiszámításához használtak - ez a következtetés minden exportált típusra nézve reprezentatívnak tekinthető. Ugyanezt a módszert alkalmazták a többi exportáló gyártó dömpingkülönbözetének kiszámításakor.
3. Az uniós gazdasági ágazat meghatározása
(110)
A felülvizsgálat megindításáról szóló értesítésben jelzettek szerint a Bizottság újraértékelte az uniós gazdasági ágazat definícióját annak érdekében, hogy figyelembe vegye a Vitarendező Testület jelentéseinek ajánlásait, miszerint az EU a WTO dömpingellenes megállapodásának 4.1. cikkével összeegyeztethetetlen módon járt el, amikor az uniós gazdasági ágazat definíciójából kizárta azokat a gyártókat, akik nem akartak részt venni a mintavételben, és azzal, hogy az alaprendelet 4.1. cikkében előírt 25 %-os küszöb véleménye szerint automatikusan az érintett termék teljes uniós termelésének „jelentős részét” képviselte. A Fellebbezési Testület 2011. július 15-én közzétett jelentésének (430) bekezdésében elismeri, hogy „a kötőelem-ágazat szétaprózottsága azonban lehetővé tehetett egy ilyen alacsony arányt, a további információ megszerzésének lehetetlensége miatt, feltéve, hogy a folyamat, amellyel a Bizottság meghatározta a gazdasági ágazatot, nem idézi elő a lényeges torzulás kockázatát. […] azáltal, hogy a belföldi gazdasági ágazat definícióját azokra a gyártókra korlátozza, akik hajlandók részt venni a mintavételben, a Bizottság olyan gyártókat zárt ki, akik releváns információval szolgáltak.” (a kiemelés utólagos). Most ezeket a gyártókat veszik bele az uniós gazdasági ágazat definíciójába.
(111)
Az eredeti vizsgálatban kiderült, hogy a mintavételben résztvevő, és az eredeti vizsgálatban teljes mértékben együttműködő uniós gyártók termelése az érintett termék uniós össztermelésének 27 %-át képviselte. Ezért úgy tekintették, hogy az alaprendelet 4. cikke (1) bekezdésének és 5. cikke (4) bekezdésének értelmében az uniós gazdasági ágazatot e vállalatok alkotják.
(112)
A Vitarendező Testület jelentéseinek következtetései, és valamennyi olyan uniós gyártótól beérkező érvényes jelentkezések alapján, amelyek az egyes Kínai Népköztársaságból származó vas vagy acél kötőelemek behozatalára vonatkozó dömpingellenes eljárás megindításáról szóló értesítés (8) (6) bekezdése b) pontjának i. alpontjában megadott határidőn belül jelentkeztek, és tekintet nélkül arra, hogy jelezték-e, hogy készek részt venni a mintavételben, a Bizottság újra kiszámította, hogy az uniós gazdasági ágazat valójában az érintett termék 2006-os uniós össztermelésének 36,3 %-át képviselte.
(113)
Az uniós gazdasági ágazat definíciójának felülvizsgálatát követően a Bizottság értékelte, hogy a WTO dömpingellenes megállapodás 4.1. cikke értelmében a gazdasági ágazatban gyártott kötőelemek százaléka a becsült össztermelés jelentős részét képviselte-e.
(114)
Amint a végleges rendelet (112) preambulumbekezdésében is szerepel, a vizsgálat szerint a hasonló termék előállításával számos uniós gyártó, a becslések szerint több mint 300 kis- és középvállalkozás (kkv), de néhány nagyobb vállalkozás is foglalkozik. Az eredeti vizsgálat megindításának idején a Bizottság kapcsolatba lépett valamennyi ilyen ismert gyártóval, és felkérte őket, hogy vegyenek részt a vizsgálatban, és adjanak meg bizonyos információkat működésükkel kapcsolatban. Sem az eredeti vizsgálat megindítása idején közzétett, az eljárás megindításáról szóló értesítésben, sem a megindítás napján minden ismert uniós gyártónak elküldött kísérőlevélben nem történt utalás arra a tényre, hogy az együttműködni nem kívánó uniós gyártók által benyújtott információkat nem fogják figyelembe venni.
(115)
Amint ez már említésre került, a legtöbb uniós kötőelem-gyártó kis-, vagy mikrovállalkozás (családi vállalkozások), amelyeknek jellemzően korlátozottak a pénzügyi és emberi erőforrásai, nem tagjai olyan tagállami vagy uniós egyesületeknek, amelyek a vizsgálat során képviselhetnék őket, és a kkv-kre jellemző módon nem rendelkeznek elegendő forrással ahhoz, hogy kereskedelmi ügyekben jártas ügyvédeket és könyvelőket foglalkoztassanak. Az ilyen vizsgálatok során a kisvállalatoknak igen sokat jelent saját bizalmas adataik védelme is, ez létfontosságú számukra. Mindazonáltal igen sok gyártó jelentkezett (összesen 63 uniós gyártó), és adta meg a szükséges információkat. Meg kell említeni, hogy ezek a gyártók kis-és középvállalkozások és nagyobb vállalatok voltak, az egész Európai Unió területéről. A fentiek fényében és ennek az ügynek a konkrét körülményeire való tekintettel, ezek a gyártók, akik az érintett termék uniós össztermelésének 36,3 %-át képviselik, tekinthetők úgy, mint a teljes uniós gazdasági ágazatnak a jelentős része, a WTO dömpingellenes megállapodás 4.1. cikkének megfelelően. Emellett - amint az már említésre került - mivel a vizsgálat megindításakor a legnagyobb uniós gyártók az eredeti eljárás megindításáról szóló értesítésben megadott határidőn belül jelentkeztek, az eredeti vizsgálat mintájában szereplő vállalatok reprezentatívnak tekinthetők, még az után is, hogy az uniós gazdasági ágazat meghatározásába további 18 uniós gyártó is bekerült.
(116)
A kínai kereskedelmi kamara kijelentette, hogy a Bizottság nem teheti meg, hogy csak olyan uniós gyártóktól beérkező adatokat használ fel, akik a (112) preambulumbekezdésben említett határidőn belül jelentkeztek, mivel egyes uniós gyártók szándékosan dönthettek úgy, hogy nem jelentkeznek, mivel nem akartak részt venni a mintavételben, és tudták, hogy válaszaikat emiatt nem veszik majd figyelembe. A kínai exportálók arra kérték a Bizottságot, hogy „kezdje el újra az egész kiválasztási folyamatot, és lépjen kapcsolatba valamennyi uniós gyártóval, annak megemlítése nélkül, hogy a gyártóknak készen kell állniuk a mintavételben való részvételre” (9). A fentiek fényében azonban a Bizottság úgy ítélte meg, hogy nem kell újra megnyitni a végső minta kiválasztásának folyamatát, mivel a legnagyobb ismert uniós gyártók már a megindítás szakaszában jelentkeztek. A tájékoztatót követően a kínai kereskedelmi kamara megismételte, hogy nem zárható ki, hogy nagyszámú gyártó azért nem válaszolt a kérdőívre, „mert pontosan tudta, hogy amennyiben nem hajlandó részt venni a mintavételben, az automatikusan a belföldi gazdasági ágazatból való kizárását eredményezné.” Meg kell említeni, hogy az eredeti vizsgálat alatt ugyanezeket az érveket hozták fel azok a kínai exportáló gyártók és európai importőrök, akik a keresetindítási jog ellen érveltek. A végleges rendelet (26) preambulumbekezdése szerint a Bizottság az eljárás kezdeményezését követően jelentős számú uniós gyártóval lépett kapcsolatba, de csak néhányan válaszoltak. Meg kell jegyezni, hogy nem történt utalás a végső mintába való lehetséges felvételükre vonatkozóan. Valójában az uniós gyártóknak a végső mintába való lehetséges felvételük nem függött össze azzal a döntésükkel, hogy az eljárás során jelentkeznek-e, mivel a döntésüket a (115) preambulumbekezdésben kiemeltektől eltérő tényezők befolyásolták. Ezért a Bizottság a neki címzett kérelmet, miszerint ismét végezzen kárfelmérést, elutasította.
4. Az uniós gazdasági ágazat helyzete
(117)
A jelentéseket követően az eredeti vizsgálatban szereplő kárral kapcsolatos megállapításokat újra vizsgálták a (114) preambulumbekezdésnek megfelelően meghatározott uniós gazdasági ágazat szintjén, a termelés, a termeléskapacitás, a kapacitáskihasználás, az értékesítések, az egységárak, a piaci részesedés, a foglalkoztatás és a termelékenység trendjeivel kapcsolatosan, azaz a mintavételben szereplő hat gyártóról és az uniós gazdasági ágazatba jelenleg belefoglalt további 57 gyártóról összegyűjtött információból. A mintavételben szereplő uniós gazdasági ágazatban megismert egyéb kártényezőket illetően, mivel az árukészletre, a jövedelmezőségre, a pénzforgalomra (cash flow), a beruházásokra, a beruházások megtérülésére, a tőke- és befektetés-bevonási képességre és a bérekre vonatkozó információk a mintában szereplő hat uniós gyártó által a kérdőívekre adott ellenőrzött válaszokból származnak, a megállapításokat a felülvizsgálat alátámasztja.
4.1. Termelés, termelési kapacitás és kapacitáskihasználás
(118)
A rendelkezésre álló információ alapján (lásd a (112) preambulumbekezdést) az uniós gazdasági ágazat termelésre, termelési kapacitásra és kapacitáskihasználásra vonatkozó adatai a következők:
A teljes uniós gazdasági ágazat
2003
2004
2005
2006
Vizsgálati időszak
A termelés volumene (tonna)
489 993
524 571
493 924
519 880
537 877
Index
100
107
100
106
110
Termelési kapacitás (tonna)
859 766
881 454
902 741
919 485
944 817
Index
100
102
105
107
110
Kapacitáskihasználás (%)
57 %
60 %
55 %
57 %
57 %
(119)
A 2004 és a vizsgálati időszak közötti jelentős, 29 %-os keresletnövekedés ellenére az uniós gazdasági ágazat termelési volumene a figyelembe vett időszak során végig ingadozott; a vizsgálati időszakban 9 %-kal volt magasabb a 2003-as értéknél az eredeti vizsgálat alatti 6 %-kal szemben, azaz még így is jelentősen alacsonyabb a 29 %-os keresetnövekedésnél.
(120)
A termelési kapacitás és a kapacitáskihasználás tekintetében az eredeti vizsgálat következtetéseit, jóllehet különböző adatsorokat használva, megerősítették (lásd a végleges rendelet (130)-(133) preambulumbekezdéseit.
4.2. Értékesítés, piaci részesedés, növekedés és átlagos egységárak az Unióban
(121)
Az alábbi számok a rendelkezésre álló teljes információ (mennyiség és érték) alapján az uniós gazdasági ágazatnak az Unión belüli, független fogyasztók számára történt értékesítéseit mutatják:
A teljes uniós gazdasági ágazat
2003
2004
2005
2006
Vizsgálati időszak
Az uniós gazdasági ágazat értékesítései az Unióban (1 000 EUR)
990 540
1 050 039
1 102 684
1 198 794
1 289 940
Index
100
106
111
121
130
Az uniós gazdasági ágazat értékesítései az Unióban (tonna)
445 769
494 307
468 892
506 752
507 750
Index
100
111
105
114
114
Az uniós gazdasági ágazat eladási egységárai az Unióban (EUR/tonna)
2 222
2 124
2 351
2 365
2 540
Index
100
96
106
106
114
Az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése (%)
N.A.
28 %
27 %
24 %
22 %
Index
N.A.
100
96
86
80
(122)
A fenti táblázatban szereplő felülvizsgált adatok megerősítik a végleges rendelet (137)-(140) preambulumbekezdésében leírt megállapításokat, abban a tekintetben, hogy a károkozási tendenciák megerősítést nyertek. Az uniós gazdasági ágazat értékesítési mennyiségei a figyelembe vett időszak alatt 14 %-kal nőttek az eredeti vizsgálatban szereplő 12 % helyett, és értékben 30 %-kal, a megadott 21 % helyett. Valójában a tendenciák nagyon hasonlóak az eredeti vizsgálatban szereplő tendenciákhoz. Az értékesítési volumen esése 2004 és 2005 között megerősíti a végleges rendelet (139) preambulumbekezdésében említett következtetést, miszerint az uniós gazdasági ágazat nem tudta kihasználni az uniós fogyasztás növekedését, következésképpen az uniós gyártók piaci részesedése 20 %-kal kevesebb mint három év alatt.
4.3. Foglalkoztatás és termelékenység
(123)
Az uniós gazdasági ágazatban a következőképpen alakult a foglalkoztatás és a termelékenység:
A teljes uniós gazdasági ágazat
2003
2004
2005
2006
Vizsgálati időszak
Foglalkoztatottak száma
7 530
8 340
8 559
8 549
8 581
Index
100
111
114
114
114
Termelékenység (tonna/alkalmazott)
65
63
58
61
63
Index
100
97
89
93
96
4.4. A károkozásra vonatkozó következtetések
(124)
A fentiek fényében a végleges rendelet (153)-(161) preambulumbekezdésében említett következtetések megerősítést nyertek.
5. A dömpingelt import mennyisége
(125)
Amint az eljárás megindításáról szóló értesítésben is szerepel, a Bizottság figyelembe vette a Vitarendező Testület jelentéseinek következtetéseit, amelyek szerint az EU eljárása nem volt összhangban a WTO dömpingellenes megállapodásának 3.1. és 3.2. cikkével a dömpingelt behozatal mennyisége tekintetében a kötőelemekre vonatkozó eredeti vizsgálatban.
(126)
Következésképpen a Bizottság az okozott kárra vonatkozó értékelését újravizsgálta annak fényében, hogy kiderült, egyes exportáló gyártók nem dömpingeltek a vizsgálati időszak alatt. Emlékeztetni kell arra, hogy az eredeti vizsgálatban két kínai exportáló gyártó nem dömpingelt. A fenti (105) preambulumbekezdésben említettek szerint további egy exportáló gyártóról derült ki, hogy a felülvizsgálat alatt nem dömpingelt. E három exportáló gyártó összes behozatalának mennyisége a vizsgálatai időszak alatt az érintett termék Kínai Népköztársaságból érkező teljes behozatalának csupán 0,01 % és 0,40 % közötti részét tette ki. A Kínai Népköztársaságból érkező behozatal alakulására vonatkozó kárelemzés, amelyet a dömpingelt behozatalok mennyisége alapján a nem dömpingelt behozatalok levonásával végeztek, nem mutat jelentős változást a végleges rendelet (121) preambulumbekezdésében leírt tendenciákhoz képest.
2003
2004
2005
2006
Vizsgálati időszak
A Kínából származó behozatal mennyisége (tonna)
216 085
295 227
387 783
485 435
577 811
Index
100
137
179
225
267
A Kínai Népköztársaság piaci részesedése
N.A.
17 %
22 %
23 %
25 %
Forrás: Eurostat.
6. Okozati összefüggés - Az uniós gazdasági ágazat exportteljesítménye
(127)
Amint az eljárás megindításáról szóló értesítésben is szerepel, a Bizottság újraértékelte okozati elemzését, hogy figyelembe vegye a jelentések következtetéseit, melyek szerint az EU eljárása nem volt összhangban a WTO dömpingellenes megállapodásának 3.1. és 3.5. cikkeivel, mivel az EUROSTAT által szolgáltatott általános exportstatisztikát vette figyelembe, és nem az uniós gazdasági ágazat külön exportteljesítményét.
(128)
Az uniós gazdasági ágazat exportteljesítményének elemzése a végleges rendelet (175) preambulumbekezdésében található. Kiderült, hogy a harmadik országokba irányuló export 2006-ban a hasonló termék uniós gazdasági ágazat általi termelésének csak 11 %-át tette ki. Amint azonban a Vitarendező Testület jelentéseiben is hangsúlyozták, az uniós gyártók összes exportjára vonatkozó adatok az Eurostat adataira épültek, és nem az uniós gazdasági ágazat exportjaira. A Vitarendező Testület jelentéseit követően a Bizottság újraértékelte okozati elemzését, megvizsgálta, hogy vajon az újonnan meghatározott uniós gazdasági ágazat exportteljesítménye tényezőként szerepelhetett-e az ért kár tekintetében. Kiderült, hogy a vizsgálati időszakban a harmadik országokba irányuló export az újonnan meghatározott uniós gazdasági ágazat hasonlótermék-gyártásának csak 3,7 %-át képviselte, és nem 11 %-át, amint az a végleges rendelet (175) preambulumbekezdésében szerepel. 2003 és a vizsgálati időszak között ezek az kivitelek körülbelül 4 %-kal növekedtek. Emellett az export árai az uniós piacon érvényes eladási áraknál folyamatosan lényegesen magasabbak voltak.
A teljes uniós gazdasági ágazat
2003
2004
2005
2006
Vizsgálati időszak
A világ többi részébe irányuló uniós export a figyelembe vett időszakban (tonna)
19 599
23 613
21 098
20 967
20 400
Index
100
120
108
107
104
A világ többi részébe irányuló uniós export a figyelembe vett időszakban (1 000 EUR)
47 261
55 657
52 958
58 831
55 477
Index
100
118
112
124
117
Egységár (EUR/tonna)
2 411
2 357
2 510
2 806
2 719
(129)
Megállapítható, hogy a harmadik országokba irányuló uniós export nem járult hozzá az Unió gazdasági ágazata által elszenvedett kárhoz. Továbbá a végleges rendelet (184) preambulumbekezdésében olvasható végső következtetés, miszerint a Kínai Népköztársaságból származó dömpingelt behozatalok az alaprendelet 3. cikke (6) bekezdésének értelmében jelentős kárt okoztak az uniós gazdasági ágazatnak, megerősítést nyert.
7. A bizalmas információk kezelése
(130)
Amint az eljárás megindításáról szóló értesítésben is szerepel, a Bizottság felvállalta, hogy újraértékeli a jelentések döntésein alapuló következtetéseket, melyek szerint az EU eljárása nem volt összhangban a WTO dömpingellenes megállapodásának 6.5. és 6.5.1. cikkeivel a bizalmas információk kezelése tekintetében.
(131)
A jelentések nyomán a Bizottság felkérte a két érintett uniós gyártót, hogy nyilatkozzanak arról, miért nem készülhetett nyilvánosságra hozható összefoglaló a bizalmas információkról. A két gyártó további információt szolgáltatott nem bizalmas módon, illetve amennyiben valamilyen információt nem lehetett összefoglalni, megmagyarázták ennek okát. Az e gyártók által biztosított információt minden érdekelt félnek elküldték. Egy uniós importőröket képviselő szövetség kijelentette, hogy a két uniós gyártó által szolgáltatott információ érthetetlen volt, és nem tette lehetővé az EUROSTAT-on mindenki számára hozzáférhető adatok keresztellenőrzését. Erre az érvelésre vonatkozóan meg kell jegyezni, hogy mivel e két gyártó által szolgáltatott információ vállalatspecifikus, nem valószínű, hogy léteznek olyan közforrások, amelyek lehetővé tennék a keresztellenőrzést.
(132)
A kínai kereskedelmi kamara és az Európai Forgalmazók Szövetsége (EFDA) azt állította, hogy a szolgáltatott kiegészítő információ hiányos volt, mivel a 22., 23. és 32-34. táblázatok egyes elemei hiányoztak, ezért eltérnek attól, ahogy a Vitarendező Testület megállapításait alkalmazni kellett volna. Ezen újabb, nem titkos információ közzétételét követően nem érkeztek más észrevételek. Mivel a 32-34. táblázatok az érintett vállalat eladásainak és költségeinek részleteit tartalmazzák, ezt az információt, mely természeténél fogva bizalmas, összefoglalták, hogy tartalmát tekintve némi információt nyújtsanak anélkül, hogy bizalmas információkat hoztak volna nyilvánosságra. A többi információt, amit a 22. (a szállított nyersanyagok típusai és a vásárolt nyersanyag mennyisége), és a 23. táblázatból (az adózás előtti átlagos haszonkulcsnak csak az indexált számadatait adták meg, nincsenek külön adatok az EU-n belüli és kívüli eladásokról) hiányoltak, az érintett uniós vállalat újra benyújtotta az információ jobb megértése érdekében, és a választ bevitték az érdekelt felek számára az irathoz adott, megtekinthető jegyzékbe. Következésképpen a Bizottság úgy ítéli meg, hogy ebben az ügyben a jelentések ajánlásai teljes mértékben teljesültek.
(133)
Ezen felül az EFDA azt állította, hogy az uniós gyártó által benyújtott 24. táblázatból nem lehetett azt a következtetést levonni, hogy ez a vállalat jelentős kárt szenvedett, mivel a nyereség, a hasznosítás és a teljesítmény tekintetében fokozatos növekedést mutatott. A Bizottság azonban újra felmérte az okozott kárt, a mintavételbe vett hat uniós gyártó adatait is felhasználva, és arra a következtetésre jutott, hogy a gazdasági ágazatot jelentős kár érte, amint azt a fenti (124) preambulumbekezdésben is megerősítette. Az állítás ezért megalapozatlan.
(134)
Végül, amint az eljárás megindításáról szóló értesítés 6. pontjában is említésre került, a WTO dömpingellenes megállapodás 6.5. és 6.5.1. cikkével kapcsolatos, a bizalmas információ kezelésére vonatkozó megállapítást követően, 2012. május 30-án a Bizottság közzétette a kötőelemek uniós termelésére vonatkozó eredetileg bemutatott Eurostat adatokat.
8. Egyéb ajánlások és határozatok
(135)
Amint az eljárás megindításáról szóló értesítésben említésre került, a Bizottság mérlegelni kívánja a kötőelemekre vonatkozó vizsgálatban érintett azon felek észrevételeit, akiket állításuk szerint a piacgazdasági elbánással vagy a Vitarendező Testület bármely egyéb ajánlásával vagy határozatával összefüggésben hátrányosan érintett a megállapítások ismertetése. A Bizottság a Vitarendező Testület jelentéseinek az alaprendelet 9. cikke (5) bekezdésére vonatkozó ajánlásai szerint egy vállalatnak egyéni elbánást biztosított.
F. KÖZZÉTÉTEL
(136)
A fent említett megállapításokról valamennyi felet tájékoztatták. Határidőt is megállapítottak számukra, melyen belül a nyilvánosságra hozatalt követően észrevételeiket és nyilatkozataikat benyújthatják. A nyilvánosságra hozatalt követően számos észrevétel érkezett.
(137)
A fentiekből következik, hogy a 91/2009/EK rendelettel a Kínai Népköztársaságból származó egyes vas vagy acél kötőelemek behozatalára kivetett dömpingellenes intézkedéseket fenn kell tartani, és a Bulten Fasteners China behozatalára 0 %-os vámot kell kivetni.
G. KÖVETKEZTETÉS
(138)
A fenti felülvizsgálat alapján megállapítható, hogy az eredeti vizsgálatban megállapított kárt okozó dömping megerősítést nyert. A Vitarendező Testület jelentéseinek az alaprendelet 9. cikke (5) bekezdésére vonatkozó ajánlásainak megfelelően azonban egy vállalatnak egyéni elbánást biztosítottak. Ezért a végleges rendelet 1. cikke (2) bekezdését ennek megfelelően módosítani kell. Ugyanezt a cikket abban a tekintetben is módosítani kell, hogy a végleges rendelet 1. cikkének (2) bekezdésében felsorolt vállalatok tekintetében kiszámított felülvizsgált dömpingellenes vámokat az alábbiak szerint vegye figyelembe:
Kínai exportáló gyártó
Dömpingkülönbözet
Kár-különbözet
Végleges intézkedések
Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd.
43,4 %
99,9 %
43,4 %
Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd.
63,7 %
79,5 %
63,7 %
Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd.
64,3 %
64,4 %
64,3 %
Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd.
69,7 %
78,3 %
69,7 %
Changshu City Standard Parts Factory és Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd.
38,3 %
65,3 %
38,3 %
CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd
0,0 %
0,3 %
0,0 %
Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd
22,9 %
133,2 %
22,9 %
Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd
0,0 %
0,0 %
0,0 %
A mintában nem szereplő együttműködő exportáló gyártók
54,1 %
77,5 %
54,1 %
Minden más vállalat
74,1 %
85,0 %
74,1 %
ELFOGADTA EZT AZ RENDELETET:
1. cikk
A 91/2009/EK rendelet 1. cikke (2) bekezdésében felsorolt vállalatok által gyártott termékek vámfizetés előtti, nettó, uniós határparitáson megállapított árára alkalmazandó végleges dömpingellenes vámokat tartalmazó táblázat helyébe a következő táblázat lép:
„Vállalat
Vám (%)
TARIC-kiegészítő kód
Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd., Sanghaj
43,4 %
A924
CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd.
0,0 %
A918
Changshu City Standard Parts Factory és Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd., Changshu
38,3 %
A919
Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd, Dongguan City
22,9 %
A920
Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd., Kunshan
63,7 %
A921
Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd., Ningbo City
64,3 %
A922
Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd. Jiangshan Town
69,7 %
A923
Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd, Yantai
0,0 %
A925
Bulten Fasteners (China) Co., Ltd., Peking
0,0 %
A997
Az I. mellékletben felsorolt vállalatok
54,1 %
A928
Minden más vállalat
74,1 %
A999”
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Luxemburgban, 2012. október 4-én.