KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 30. november 2010
om afslutning af regnskaberne for visse betalingsorganer i Tyskland vedrørende de udgifter, der finansieres af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL), for regnskabsåret 2009
(meddelt under nummer K(2010) 8277)
(Kun den tyske udgave er autentisk)
(2010/730/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 af 21. juni 2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (1), særlig artikel 30 og artikel 32, stk. 8,
efter høring af Komitéen for Landbrugsfondene, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Kommissionens afgørelse 2010/258/EU (2) afsluttede regnskaberne for regnskabsåret 2009 for alle betalingsorganerne undtagen de tyske betalingsorganer »Baden-Württemberg«, »Hessen«, »IBH« og »Helaba«, de italienske betalingsorganer »AGEA« og »ARBEA« og det rumænske betalingsorgan »PIAA«.
(2)
Efter at der er blevet fremsendt nye oplysninger og efter yderligere kontrol, kan Kommissionen nu vedtage en afgørelse om, at regnskaberne fra de tyske betalingsorganer »Baden-Württemberg«, »Hessen«, »IBH« og »Helaba« er fuldstændige, nøjagtige og pålidelige.
(3)
Artikel 10, stk. 2, første afsnit, i Kommissionens forordning (EF) nr. 885/2006 af 21. juni 2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 for så vidt angår godkendelse af betalingsorganer og andre organer og regnskabsafslutning for EGFL og ELFUL (3) bestemmer, at de beløb, der som følge af beslutningen om regnskabsafslutning omhandlet i forordningens artikel 10, stk. 1, første afsnit, skal tilbagebetales af eller udbetales til den enkelte medlemsstat, fastsættes ved, at de månedlige betalinger, der er foretaget for det pågældende regnskabsår, dvs. 2009, trækkes fra de udgifter, der er anerkendt for samme regnskabsår i henhold til stk. 1. Kommissionen trækker dette beløb fra eller lægger det til den månedlige betaling vedrørende de udgifter, der er afholdt i den anden måned efter den måned, hvor afgørelsen om regnskabsafslutning træffes.
(4)
I henhold til artikel 32, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1290/2005 bæres de finansielle konsekvenser af den manglende inddrivelse som følge af uregelmæssigheder af den pågældende medlemsstat med 50 % og af EU-budgettet med 50 %, hvis inddrivelsen af disse beløb ikke har fundet sted inden for en frist på fire år efter datoen for den første administrative eller retslige konstatering eller otte år, hvis inddrivelsen er genstand for søgsmål ved de nationale domstole. Artikel 32, stk. 3, i nævnte forordning forpligter medlemsstaterne til sammen med årsregnskaberne at tilsende Kommissionen en sammenfattende oversigt over de inddrivelsesprocedurer, der er iværksat som følge af uregelmæssigheder. Der findes detaljerede bestemmelser om medlemsstaternes pligt til at indberette de beløb, der skal inddrives, i forordning (EF) nr. 885/2006. I bilag III til nævnte forordning findes modellen for den tabel, som medlemsstaterne skulle fremlægge i 2010. Kommissionen bør på basis af de tabeller, som medlemsstaterne har udfyldt, vedtage en afgørelse om de finansielle konsekvenser af den manglende inddrivelse af beløb, der er udbetalt som følge af uregelmæssigheder, der er mere end henholdsvis fire eller otte år gamle. Denne afgørelse foregriber ikke fremtidige overensstemmelsesafgørelser efter artikel 32, stk. 8, i forordning (EF) nr. 1290/2005.
(5)
Medlemsstaterne kan i henhold til artikel 32, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1290/2005 beslutte ikke at fortsætte inddrivelsen. En sådan beslutning kan kun træffes, hvis de allerede påløbne og de yderligere forventede udgifter til inddrivelse tilsammen vil være større end det beløb, der skal inddrives, eller hvis inddrivelse ikke er mulig på grund af, at debitor eller de personer, der er juridisk ansvarlige for uregelmæssigheden, er insolvente, hvilket skal være konstateret og anerkendt i henhold til den pågældende medlemsstats lovgivning. Hvis denne beslutning er truffet inden for en frist på fire år efter datoen for den første administrative eller retslige konstatering eller på otte år, hvis inddrivelsen er genstand for søgsmål ved de nationale domstole, bør de finansielle konsekvenser af den manglende inddrivelse bæres af EU-budgettet med 100 %. I den sammenfattende oversigt, der er omhandlet i artikel 32, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1290/2005, angives de beløb, for hvilke medlemsstaten har besluttet ikke at fortsætte inddrivelsesprocedurerne, samt begrundelsen for beslutningen herom. Disse beløb betales ikke af de pågældende medlemsstater, men derimod over EU-budgettet. Denne afgørelse foregriber ikke fremtidige overensstemmelsesafgørelser efter artikel 32, stk. 8, i nævnte forordning.
(6)
Når Kommissionen afslutter regnskaberne for de berørte betalingsorganer, skal den tage hensyn til de beløb, der allerede er blevet tilbageholdt fra de berørte medlemsstater på grundlag af afgørelse 2010/258/EU.
(7)
Efter artikel 30, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1290/2005 foregriber denne afgørelse ikke Kommissionens senere afgørelser om afvisning af EU-finansiering af udgifter, der ikke er afholdt i henhold til EU-bestemmelserne -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Hermed afsluttes regnskaberne for de tyske betalingsorganer »Baden-Württemberg«, »Hessen«, »IBH« og »Helaba« vedrørende udgifter, der finansieres af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL), for regnskabsåret 2009.
De beløb, der skal tilbagebetales af eller udbetales til den enkelte medlemsstat i henhold til nærværende afgørelse, herunder dem, der er en følge af anvendelsen af artikel 32, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1290/2005, er angivet i bilaget.
Artikel 2
Denne afgørelse er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland.
Udfærdiget i Bruxelles, den 30. november 2010.
РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 30 ноември 2010 година
за уравняване на сметките на някои разплащателни агенции в Германия относно разходи, финансирани от Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) за финансовата 2009 година
(нотифицирано под номер C(2010) 8277)
(само текстът на немски език е автентичен)
(2010/730/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 г. относно финансирането на Общата селскостопанска политика (1), и по-специално член 30 и член 32, параграф 8 от него,
след консултация с Комитета по земеделските фондове,
като има предвид, че:
(1)
С Решение 2010/258/ЕС на Комисията (2) бяха уравнени сметките за финансовата 2009 година на всички разплащателни агенции с изключение на немските „Baden-Württemberg“, „Hessen“, „IBH“ и „Helaba“, италианските „AGEA“ и „ARBEA“ и румънската „PIAA“.
(2)
След като получи нова информация и извърши допълнителни проверки, Комисията вече може да вземе решение относно пълнотата, точността и достоверността на сметките, предадени от немските разплащателни агенции „Baden-Württemberg“, „Hessen“, „IBH“ и „Helaba“.
(3)
В член 10, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕО) № 885/2006 на Комисията от 21 юни 2006 г. относно реда и начина на прилагане на Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета по отношение на акредитирането на агенциите платци и други стопански субекти, както и по отношение на клиринга на счетоводните сметки на ЕФГЗ и ЕЗФРСР (3) се посочва, че сумите, които подлежат на възстановяване от отделните държави-членки или следва да им бъдат изплатени в съответствие с решението за уравняване на счетоводните сметки, посочено в член 10, параграф 1, първа алинея от цитирания регламент, се определят чрез приспадане на извършените месечни плащания за съответната финансова година, т.е. 2009 г., от признатите разходи за същата година съгласно параграф 1. Комисията следва да приспадне посочената сума от месечното плащане, съответстващо на извършените разходи през втория месец, следващ този, през който е взето решението за уравняване на сметки, или да я добави към него.
(4)
По силата на член 32, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 50 % от финансовите последствия от невръщането на нередовно извършени плащания се поемат от въпросната държава-членка, а останалите 50 % - от бюджета на Общността, ако неправомерно изплатената сума не е върната в рамките на четири години от произнасянето на първоначалното административно или съдебно заключение, или в рамките на осем години, ако за сумата е предявен иск пред съд в държавата-членка. По силата на член 32, параграф 3 от посочения регламент държавите-членки са длъжни да предоставят на Комисията, заедно с годишните счетоводни сметки, обобщен доклад за процедурите по връщане на средствата, предприети в отговор на нередностите. В Регламент (ЕО) № 885/2006 са посочени подробните правила за прилагането на задължението на държавите-членки за докладване на сумите за възстановяване. В приложение III към посочения регламент се съдържа образец на таблицата, която държавите-членки трябваше да предоставят през 2010 г. Въз основа на попълнените от държавите-членки таблици Комисията следва да вземе решение относно финансовите последици от невъзстановяване на неправомерно изплатени суми, които са по-стари съответно от четири или осем години. Настоящото решение не засяга бъдещи решения за съответствие съгласно член 32, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 1290/2005.
(5)
По силата на член 32, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 държавите-членки могат да вземат решение да не изискват възстановяване на сумите. Такова решение може да бъде взето, единствено ако вече направените и евентуалните разходи по възстановяването на сумата надхвърлят размера на подлежащата на възстановяване сума или ако връщането се окаже невъзможно поради неплатежоспособност, отчетена и призната съгласно националното законодателство, на длъжника или на лицата, носещи юридическа отговорност за нередностите. Ако такова решение е взето в срок четири години от датата на първоначалното административно или съдебно решение или в срок осем години, ако искът за възстановяване е отнесен до националните съдилища, 100 % от финансовите последствия от невъзстановяването следва да се поемат от бюджета на Общността. В обобщения доклад, посочен в член 32, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1290/2005, са посочени сумите, за които държавата-членка е решила да не изисква възстановяване, както и основанията за това решение. Тези суми не се поемат от засегнатите държави-членки и следователно се поемат от бюджета на Общността. Настоящото решение не засяга бъдещи решения за съответствие съгласно член 32, параграф 8 от посочения регламент.
(6)
При уравняването на сметките на съответните разплащателни агенции Комисията трябва да вземе предвид вече удържаните суми от съответните държави-членки въз основа на Решение 2010/258/ЕС.
(7)
По силата на член 30, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 настоящото решение не засяга решенията, които ще бъдат приети впоследствие от Комисията за изключване от финансиране от страна на Общността на разходи, които не са извършени в съответствие с правилата на Общността,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
С настоящото решение се уравняват сметките на немските разплащателни агенции „Baden-Württemberg“, „Hessen“, „IBH“ и „Helaba“ относно разходите, финансирани от Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) през финансовата 2009 година.
Сумите, които подлежат на възстановяване от всяка засегната държава-членка или следва да ѝ бъдат изплатени съгласно настоящото решение, включително тези, които са резултат от прилагането на член 32, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1290/2005, са посочени в приложението.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Федерална република Германия.
Съставено в Брюксел на 30 ноември 2010 година.